PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. prosince 2014
o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
(2014/908/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 107 odst. 4, čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4, čl. 116 odst. 5 a čl. 142 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Instituce musí splňovat kapitálové požadavky, které náležitě odrážejí rizika, jež tyto instituce podstupují (včetně úvěrového rizika), s ohledem na odlišný zeměpisný kontext, ve kterém působí. Úvěrové riziko, které instituce podstupují v souvislosti expozicemi vůči subjektům sídlícím mimo Unii, určuje u jinak stejných ostatních faktorů kvalita příslušného regulačního rámce a dohledu, který se v příslušné třetí zemi provádí.
(2)
Podle čl. 107 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce zacházet s expozicemi vůči investičním podnikům, úvěrovým institucím a burzám z třetích zemí jako s expozicemi vůči institucím pouze v případě, že třetí země uplatňuje na uvedený subjekt požadavky v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(3)
Ustanovení čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví specifické rizikové váhy pro expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru se sídlem ve třetích zemích, které uplatňují režimy dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(4)
Článek 153 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví vzorec pro výpočet objemu rizikově vážených expozic (podle přístupu založeného na interním ratingu („přístup IRB“)) pro expozice vůči podnikům, institucím, ústředním vládám a centrálním bankám a konkrétně uvádí parametry, které mají být pro výpočet použity, včetně koeficientu korelace. Ustanovení čl. 153 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví koeficient korelace pro velké subjekty finančního sektoru. Podle čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) uvedeného nařízení je definice „velkého subjektu finančního sektoru“ splněna tehdy, pokud daný subjekt finančního sektoru nebo některá z jeho dceřiných společností podléhají právním předpisům třetí země, která uplatňuje požadavky na dohled a regulaci, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům na dohled a regulaci uplatňovaným v Unii.
(5)
Komise posoudila rovnocennost režimů dohledu a regulace ve třetích zemích s odpovídajícími režimy dohledu a regulace v Unii, aby mohla určit odpovídající hodnoty rizikově vážené expozice pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku souvisejícímu s expozicemi vůči určitým kategoriím subjektů sídlících ve třetích zemích.
(6)
Rovnocennost byla zjišťována na základě analýzy zaměřené na výsledky režimů dohledu a regulace třetí země, která testuje schopnost třetí země plnit stejné obecné cíle jako režimy dohledu a regulace v Unii. Cíli jsou zejména stabilita a integrita domácího i globálního finančního systému jako celku; účinná a přiměřená ochrana vkladatelů a jiných zákazníků finančních služeb; spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu; nezávislost a účinnost dohledu a účinné provádění a prosazování příslušných mezinárodně dohodnutých standardů. Aby mohly režimy dohledu a regulace třetí země dosáhnout stejných obecných cílů jako režimy dohledu a regulace Unie, měly by splňovat řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie, jež platí pro příslušné kategorie finančních institucí. Komise posoudila režimy dohledu a regulace některých třetích zemí vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky a burzy, přičemž vzala v úvahu nezávislé hodnocení mezinárodních organizací, například Basilejského výboru pro bankovní dohled, Mezinárodního měnového fondu a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry. Díky této analýze mohla Komise vyhodnotit rovnocennost režimů třetích zemí pro účely zacházení s příslušnými kategoriemi expozic uvedenými v článcích 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(7)
Pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013 by měla rovnocennost být určena na základě režimů dohledu a regulace vztahujících se na úvěrové instituce, jelikož tyto režimy obvykle stanoví rizikovou váhu pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku.
(8)
Pro účely čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 se posouzení rovnocennosti omezuje na režimy dohledu a regulace vztahující se na podniky třetí země, jejichž hlavní činnost je srovnatelná s činností úvěrové instituce nebo investičního podniku v souladu s definicí uvedenou v čl. 4 odst. 1 bodem 27 uvedeného nařízení.
(9)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na úvěrové instituce, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Guernsey, Hongkong, Indie, ostrov Man, Japonsko, Jersey, Mexiko, Monako, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika, Švýcarsko a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na úvěrové instituce se sídlem v těchto třetích zemích a územích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013.
(10)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na investiční podniky, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na investiční podniky se sídlem v těchto třetích zemích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b).
(11)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na burzy, jsou zavedeny v těchto zemích: Brazílie, Kanada, Čína, Indie, Japonsko, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace těchto třetích zemí vztahující se na burzy, pokud jde o expozice vůči burzám sídlícím v těchto třetích zemích, za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
(12)
Jediným účelem tohoto rozhodnutí je stanovit rovnocennost pro účely přidělování rizikových vah podle článků 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(13)
Seznam třetích zemí a území, jejichž režimy jsou považovány za rovnocenné pro účely tohoto rozhodnutí, není konečný. Komise bude s pomocí Evropského orgánu pro bankovnictví nadále pravidelně sledovat vývoj režimů dohledu a regulace třetích zemí a území, aby bylo možné seznam třetích zemí a území uvedený v tomto rozhodnutí podle potřeby a alespoň jednou za pět let aktualizovat, a to zejména s ohledem na neustálý vývoj režimů dohledu a regulace v Unii i v globálním měřítku, přičemž se zohlední nové dostupné zdroje relevantních informací.
(14)
Pravidelným přezkumem požadavků v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které jsou použitelné ve třetích zemích a územích uvedených na seznamech v přílohách, by neměla být dotčena možnost Komise provádět zvláštní přezkum týkající se konkrétní třetí země nebo území kdykoli jindy mimo období obecného přezkumu, pokud Komise musí z důvodu určitého vývoje přezkoumat uznání udělené tímto rozhodnutím. Takové přezkoumání může vést k odebrání uznání rovnocennosti.
(15)
Ustanovení v tomto rozhodnutí spolu úzce souvisí, jelikož se týkají rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích a územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení (EU) č. 575/2013. Aby se zajistil soulad mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a aby se institucím, na něž se tyto povinnosti vztahují, usnadnil komplexní pohled a ucelený přístup, je žádoucí zařadit určité prováděcí akty, jež vyžaduje nařízení (EU) č. 575/2013, do jediného rozhodnutí.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru.
(17)
Aby se zabránilo tomu, že kapitálové požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky v Unii náhle vzrostou, má toto rozhodnutí vstoupit v platnost dne 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze I tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na úvěrové instituce uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 2
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na investiční podniky pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na investiční podniky uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 3
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na burzy pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze III tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na burzy uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 4
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 5
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce a investiční podniky pro účely článku 142 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 142 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze V tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
V Bruselu dne 12. prosince 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 12 decembrie 2014
privind echivalența cerințelor de supraveghere și de reglementare din anumite țări și teritorii terțe în scopul tratării expunerilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2014/908/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 107 alineatul (4), articolul 114 alineatul (7), articolul 115 alineatul (4), articolul 116 alineatul (5) și articolul 142 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Instituțiile trebuie să îndeplinească cerințe de capital care să reflecte în mod adecvat riscurile asumate de aceste instituții, inclusiv riscul de credit, având în vedere diferitele contexte geografice în care își desfășoară activitatea. Riscul de credit la care sunt expuse instituțiile din cauza expunerilor față de entități situate în afara Uniunii este determinat, într-un context în care ceilalți factori sunt invariabili, de calitatea cadrului de reglementare relevant și de supravegherea pusă în aplicare în țara terță în cauză.
(2)
Articolul 107 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 permite instituțiilor să trateze expunerile față de firmele de investiții, instituțiile de credit și bursele din țări terțe ca expuneri față de instituții numai dacă țara terță în cauză aplică cerințe prudențiale și de supraveghere entității respective care sunt cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune.
(3)
Articolul 114 alineatul (7), articolul 115 alineatul (4) și articolul 116 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 stabilesc anumite ponderi de risc aplicabile expunerilor față de administrații centrale, bănci centrale, administrații regionale, autorități locale și entități din sectorul public cu sediul în țări terțe care aplică mecanisme de supraveghere și de reglementare cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune.
(4)
Articolul 153 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 stabilește formula de calcul al cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor pentru expunerile față de societăți, instituții, administrații centrale și bănci centrale în cadrul abordării bazate pe modele interne de rating (IRB) și prezintă în detaliu parametrii care trebuie utilizați pentru calcul, inclusiv coeficientul de corelație. Articolul 153 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 stabilește coeficientul de corelație aplicabil entităților de mari dimensiuni din sectorul financiar. În conformitate cu articolul 142 alineatul (1) punctul 4 litera (b) din acest regulament, pentru a fi considerată o „entitate de mari dimensiuni din sectorul financiar”, entitatea din sectorul financiar sau una dintre filialele sale trebuie să facă obiectul legilor dintr-o țară terță care aplică cerințe de supraveghere prudențială care sunt cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune.
(5)
Pentru a stabili expunerile ponderate la risc corespunzătoare pentru calcularea cerințelor de capital pentru riscul de credit asociat expunerilor la anumite categorii de entități situate în țări terțe, Comisia a evaluat echivalența dintre mecanismele de supraveghere și de reglementare ale unor țări terțe și mecanismele corespunzătoare de supraveghere și de reglementare din Uniune.
(6)
Echivalența a fost determinată printr-o analiză bazată pe rezultate a mecanismelor de reglementare și de supraveghere din țara terță care testează capacitatea acestora de a atinge aceleași obiective generale ca mecanismele Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare. Obiectivele vizează, în special, stabilitatea și integritatea atât a sistemului financiar național, cât și a celui mondial ca întreg; caracterul eficace și adecvat al protecției oferite deponenților și altor consumatori de servicii financiare; cooperarea între diferiți actori ai sistemului financiar, inclusiv autoritățile de reglementare și de supraveghere; independența și eficacitatea supravegherii și punerea în aplicare și asigurarea respectării efective a standardelor relevante convenite la nivel internațional. Pentru a atinge aceleași obiective generale ale mecanismelor Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare, mecanismele de supraveghere și de reglementare din țara terță ar trebui să respecte o serie de standarde operaționale, organizaționale și de supraveghere care să reflecte elementele esențiale ale cerințelor Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare aplicabile categoriilor relevante de instituții financiare. Luând în considerare evaluările independente efectuate de organizațiile internaționale, cum ar fi cele realizate de Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară, Fondul Monetar Internațional și Organizația Internațională a Reglementatorilor de Valori Mobiliare, Comisia a evaluat mecanismele de supraveghere și de reglementare din anumite țări terțe aplicabile instituțiilor de credit, firmelor de investiții și burselor. Această analiză a permis Comisiei să evalueze echivalența mecanismelor din țări terțe în scopul de a determina tratamentul categoriilor relevante de expuneri menționate la articolele 107, 114, 115, 116 și 142 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(7)
În sensul articolelor 114, 115 și 116 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, echivalența ar trebui determinată printr-o trimitere la mecanismele de supraveghere și de reglementare aplicabile instituțiilor de credit întrucât aceste mecanisme stabilesc, de obicei, ponderile de risc pentru calculul cerințelor de capital pentru riscul de credit.
(8)
În sensul articolului 142 alineatul (1) punctul 4 litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, evaluarea echivalenței se limitează la mecanismele de supraveghere și de reglementare aplicabile întreprinderilor dintr-o țară terță cu o activitate principală comparabilă cu cea a unei instituții de credit sau a unei firme de investiții, în conformitate cu definiția prevăzută la articolul 4 alineatul (1) punctul 27 din respectivul regulament.
(9)
În urma evaluării, s-a constatat că Australia, Brazilia, Canada, China, Guernsey, Hong Kong, India, Insula Man, Japonia, Jersey, Mexic, Monaco, Arabia Saudită, Singapore, Africa de Sud, Elveția și Statele Unite au instituit mecanisme de supraveghere și de reglementare care respectă o serie de standarde operaționale, organizaționale și de supraveghere care reflectă elementele esențiale ale mecanismelor Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare aplicabile instituțiilor de credit. Prin urmare, este oportun ca cerințele de supraveghere și de reglementare pentru instituțiile de credit situate în țările și teritoriile terțe respective să fie considerate cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune în sensul articolului 107 alineatul (4) și al articolului 142 alineatul (1) punctul 4 litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(10)
În urma evaluării, s-a constatat că Australia, Brazilia, Canada, China, Mexic, Arabia Saudită, Singapore, Africa de Sud și Statele Unite au instituit mecanisme de supraveghere și de reglementare care respectă o serie de standarde operaționale, organizaționale și de supraveghere care reflectă elementele esențiale ale mecanismelor Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare aplicabile firmelor de investiții. Prin urmare, este oportun ca cerințele de supraveghere și de reglementare aplicabile firmelor de investiții situate în țările terțe respective să fie considerate cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune în sensul articolului 107 alineatul (4) și al articolului 142 alineatul (1) punctul 4 litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(11)
În urma evaluării, s-a constatat că Brazilia, Canada, China, India, Japonia, Mexic, Arabia Saudită, Singapore, Africa de Sud și Statele Unite au instituit mecanisme de supraveghere și de reglementare care respectă o serie de standarde operaționale care reflectă elementele esențiale ale mecanismelor Uniunii în materie de supraveghere și de reglementare aplicabile burselor. Prin urmare, este oportun ca cerințele de supraveghere și de reglementare din țările terțe respective aplicate burselor să fie considerate cel puțin echivalente cu cele aplicate în Uniune în sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în ceea ce privește doar expunerile față de bursele situate în țările terțe respective.
(12)
Unicul obiectiv al prezentei decizii este acela de a stabili echivalența în scopul atribuirii ponderilor de risc, în temeiul articolelor 107, 114, 115, 116 și 142 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(13)
Lista țărilor și a teritoriilor terțe considerate echivalente în sensul prezentei decizii nu este definitivă. Comisia, cu sprijinul Autorității Bancare Europene, va continua să monitorizeze periodic evoluția mecanismelor de supraveghere și de reglementare ale țărilor și teritoriilor terțe în vederea actualizării, după caz și cel puțin o dată la 5 ani, a listelor de țări și teritorii terțe prevăzute în prezenta decizie, ținând seama, în special, de evoluția constantă a mecanismelor de supraveghere și de reglementare, atât în Uniune, cât și la nivel mondial, și luând în considerare noile surse disponibile de informații relevante.
(14)
Revizuirea periodică a cerințelor prudențiale și de supraveghere aplicabile în țările și teritoriile terțe enumerate în anexe nu ar trebui să aducă atingere posibilității Comisiei de a realiza o revizuire specifică referitoare la o anumită țară sau teritoriu terț în orice moment în afara revizuirii generale, în cazul în care evoluțiile relevante impun reevaluarea de către Comisie a recunoașterii acordate prin prezenta decizie. O astfel de reevaluare ar putea conduce la retragerea recunoașterii echivalenței.
(15)
Dispozițiile prezentei decizii sunt strâns corelate, întrucât vizează echivalența cerințelor de supraveghere și de reglementare din anumite țări și teritorii terțe în scopul tratării expunerilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013. În vederea asigurării coerenței între aceste dispoziții, care ar trebui să intre în vigoare în același timp, și pentru a oferi instituțiilor care fac obiectul acestor obligații o imagine cuprinzătoare în privința dispozițiilor și un acces sintetic la acestea, este de dorit ca anumite acte de punere în aplicare prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 să fie incluse într-un singură decizie.
(16)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului bancar european.
(17)
Pentru a evita o creștere bruscă a cerințelor de capital pentru instituțiile de credit și firmele de investiții din Uniune, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare la 1 ianuarie 2015,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Echivalența cerințelor aplicate instituțiilor de credit, în sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013
În sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, țările și teritoriile terțe enumerate în anexa I la prezenta decizie sunt considerate ca aplicând mecanisme de supraveghere și de reglementare pentru instituțiile de credit echivalente cu cele aplicate în Uniune.
Articolul 2
Echivalența cerințelor aplicate firmelor de investiții, în sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013
În sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, țările terțe enumerate în anexa II la prezenta decizie sunt considerate ca aplicând mecanisme de supraveghere și de reglementare pentru firmele de investiții echivalente cu cele aplicate în Uniune.
Articolul 3
Echivalența cerințelor aplicate burselor, în sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013
În sensul articolului 107 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, țările terțe enumerate în anexa III la prezenta decizie sunt considerate ca aplicând mecanisme de supraveghere și de reglementare pentru burse echivalente cu cele aplicate în Uniune.
Articolul 4
Echivalența cerințelor aplicate expunerilor față de administrații centrale, bănci centrale, administrații regionale, autorități locale și entități din sectorul public în sensul articolelor 114, 115 și 116 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013
În sensul articolului 114 alineatul (7), al articolului 115 alineatul (4) și al articolului 116 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, țările și teritoriile terțe enumerate în anexa IV la prezenta decizie sunt considerate ca aplicând mecanisme de supraveghere și de reglementare echivalente cu cele aplicate instituțiilor de credit în Uniune.
Articolul 5
Echivalența cerințelor aplicate instituțiilor de credit și firmelor de investiții, în sensul articolului 142 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013
În sensul articolului 142 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, țările și teritoriile terțe enumerate în anexa V la prezenta decizie sunt considerate ca aplicând mecanisme de supraveghere și de reglementare echivalente cu cele aplicate în Uniune.
Articolul 6
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2015.
Adoptată la Bruxelles, 12 decembrie 2014.