PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. května 2014,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Nizozemskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2014) 3103)
(Pouze nizozemské znění je závazné)
(2014/291/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmenu a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhá vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 8. prosince 2005 přijala Komise rozhodnutí 2005/880/ES (2) umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 70 % podílem travních porostů.
(3)
Dne 5. února 2010 přijala Komise rozhodnutí 2010/65/EU (3), kterým se mění rozhodnutí 2005/880/ES a platnost odchylky se prodlužuje do 31. prosince 2013.
(4)
Takto udělená odchylka se v roce 2012 týkala 21 752 zemědělských podniků, což odpovídá 46 % celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 22. ledna 2014 předložilo Nizozemsko Komisi žádost o opětovné povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS.
(6)
Nizozemsko používá v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Nizozemské právní předpisy, které provádějí směrnici 91/676/EHS, obsahují normy pro použití dusíku i fosfátu.
(8)
Z údajů poskytnutých Nizozemskem k období 2008-2011 vyplývá nárůst počtu prasat ve výši 7 % a drůbeže ve výši 8 % v porovnání s obdobím 2004-2007. Počty skotu, ovcí a koz zůstaly stabilní. Příslušné orgány v Nizozemsku stanovily omezení počtu prasat a drůbeže a přijaly závazek, že produkce statkových hnojiv, pokud jde o množství dusíku a fosforu, nepřesáhne úroveň z roku 2002. Příslušné orgány v Nizozemsku navíc počínaje lednem 2015 zajistí zpracování odpovídajícího podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků. Tato opatření jsou nezbytná, aby se zajistilo, že uplatňování současné odchylky nepovede k další intenzifikaci.
(9)
V období 2008-2011 se použilo 344 000 tun dusíku ze statkových hnojiv, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená mírný pokles. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo zhruba o 18 %. Přebytek fosforu v období 2008-2011 činil 16 000 tun, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 51 %.
(10)
Podnebí v Nizozemsku, charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek a poměrně malým rozsahem ročních teplot, podporuje dlouhé vegetační období travin v délce 250 dnů ročně.
(11)
Informace poskytnuté nizozemskými orgány v souvislosti s odchylkou udělenou rozhodnutím 2010/65/EU naznačují, že odchylka nevedla ke zhoršení jakosti vody. Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazuje zhruba 88 % monitorovacích stanic v Nizozemsku průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 79 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Údaje monitorování vykazují klesající trend koncentrace dusičnanů v případě podzemních vod ve srovnání s předchozím vykazovaným obdobím (2004-2007). V případě povrchových vod vykazuje 98 % monitorovacích stanic průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 92 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Většina monitorovacích stanovišť v povrchových vodách vykazuje klesající trend koncentrace dusičnanů. Roční přebytek dusíku a fosforu v půdě se snížil, a to zejména díky snížení přísunu statkových a minerálních hnojiv v důsledku soustavně nižších norem používání dusíku a fosforu v nizozemských akčních programech. Ve vykazovaném období 2008-2011 všechny čerstvé a brakické vody byly klasifikovány jako eutrofní nebo hypertrofní.
(12)
Komise se domnívá, že podmínky pro udělení odchylky musí být změněny na základě přezkoumání žádosti, kterou podalo Nizozemsko dne 22. ledna 2014, a zvážení akčního programu, informací o jakosti vody a zkušeností nabytých s uplatňováním odchylky udělené rozhodnutím 2010/65/EU, jakož i odchylek, které jsou v platnosti v jiných členských státech. Komise se proto domnívá, že lze povolit množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok, v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách, zatímco 250 kg dusíku na hektar za rok může být povoleno pouze v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy. Komise zastává názor, že to neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(13)
K těmto podmínkám patří vypracování plánů hnojení na úrovni jednotlivých zemědělských podniků, vedení záznamů o postupech hnojení v podobě evidence hnojení, periodické analýzy půdy, pokryv zelení po kukuřici v zimě, zvláštní pravidla týkající se zaorání trávy, zákaz používat statková hnojiva před zaoráním trávy a úprava hnojení s ohledem na přínos luštěnin, zákaz používat fosfát z umělých hnojiv a posílené kontroly. Tyto podmínky by měly zajistit hnojení, jež bude odpovídat nárokům plodin, jakož i zmírnění a zamezení úniku dusíku a fosforu do vody.
(14)
Z údajů předložených Nizozemskem vyplývá, že množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké čisté srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS.
(16)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (4), stanoví ucelený přeshraniční přístup k ochraně vod, založený na oblastech povodí s cílem dosáhnout na evropské úrovni do roku 2015 dobrého stavu vodních útvarů. Snížení živin je nedílnou součástí tohoto cíle. Udělením odchylky podle tohoto rozhodnutí nejsou dotčena ustanovení podle směrnice 2000/60/ES ani není vyloučeno, že k plnění povinností, které z něj vyplývají, může být zapotřebí přijetí dalších opatření.
(17)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (5) stanoví obecná pravidla pro zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství pro účely politik Společenství v oblasti životního prostředí a politik nebo činností, které mohou mít vliv na životní prostředí. Prostorové informace shromážděné v souvislosti s touto odchylkou by měly být pokud možno v souladu s ustanoveními stanovenými v této směrnici. V zájmu snížení administrativní zátěže a zlepšení soudržnosti údajů by Nizozemsko při sběru potřebných dat, na která se vztahuje tato výjimka, mělo případně využít informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Nizozemskem v dopise ze dne 22. ledna 2014 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy, než jaké se uvádí v bodě 2 písm. a) přílohy III směrnice 91/676/EHS, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„zemědělským podnikem s travními porosty“ se rozumí podnik, v němž tvoří tráva nejméně 80 % plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv;
2)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, kozy a koně, osly, jelenovití a vodní buvoli;
3)
„zemědělskou půdou“ se rozumí plošná výměra, kterou zemědělec vlastní, má v nájmu nebo ve správě na základě jiné jednotlivé písemné smlouvy a za jejíž správu nese přímou odpovědnost;
4)
„trávou“ se rozumí trvalé travní porosty nebo dočasné travní porosty o stáří kratším než pět let.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s travními porosty za podmínek stanovených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušným orgánům žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zavážou k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s travními porosty, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, s výhradou podmínek stanovených v odstavcích 2 až 9.
2. Celkový přísun dusíku a fosfátu odpovídá nárokům plodiny na živiny i zásobování z půdy. Celkový přísun dusíku a fosfátu nepřekročí maximální normy pro jejich použití stanovené v akčním programu.
3. V zemědělských podnicích využívajících odchylky podle tohoto rozhodnutí není povoleno používání fosfátu z umělých hnojiv.
4. Pro každou zemědělskou půdu se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných dusíkatých a fosfátových hnojiv. Tento plán se v zemědělském podniku zveřejní v každém kalendářním roce nejpozději do června prvního roku a do února v letech následujících.
5. V plánu hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku i fosforu vyprodukovaného ze statkových hnojiv v zemědělském podniku (po odečtení ztrát při ustájení a skladování);
c)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru jednotlivých polí s travou a polí s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých polí;
d)
předpokládané nároky na dusík a fosfor u plodin;
e)
množství a druh statkových hnojiv, jež jsou dodávána smluvním partnerům a nejsou použita na zemědělské půdě;
f)
množství dovezených statkových hnojiv, která jsou použita na zemědělské půdě;
g)
výpočet podílu mineralizace organické hmoty, luštěnin, atmosférické depozice a množství dusíku v půdě v období, kdy ho začne plodina významnou měrou využívat;
h)
použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém poli (parcely zemědělského podniku, které jsou homogenní z hlediska plodin i půdního typu);
i)
použití dusíku z chemických a jiných hnojiv na každém poli;
j)
výpočet k posouzení souladu s normami pro použití dusíku a fosforu.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad plánů a skutečných zemědělských postupů.
6. U každé zemědělské půdy se povede evidence hnojení. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
7. V evidenci hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
plochy zemědělských plodin;
b)
počet a druh hospodářských zvířat;
c)
produkce statkových hnojiv na zvíře;
d)
množství hnojiv dovezených zemědělským podnikem;
e)
množství statkových hnojiv vyvezených ze zemědělského podniku a jejich odběratele.
8. Každý zemědělský podnik, který využívá jednotlivé odchylky, souhlasí s tím, že u něho může být provedena kontrola používání i evidence hnojení.
9. V každém zemědělském podniku, který využívá jednotlivé odchylky, se nejméně jednou za čtyři roky provedou periodické analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě, a to v každé oblasti zemědělského podniku, jež je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy.
Po orbě travních porostů se pro každou homogenní oblast zemědělského podniku provede analýza koncentrace dusíku z hlediska minerálního dusíku a parametrů k určení podílu dusíku z mineralizace organické hmoty.
U analýz uvedených v prvním a druhém pododstavci se požaduje nejméně jedna analýza na pět hektarů půdy.
10. Statková hnojiva se nesmí rozmetávat před osevem travou na podzim.
Článek 6
Pokryv půdy
1. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, vysejí trávu na 80 % nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv v jejich zemědělských podnicích.
2. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, kromě toho přijmou tato opatření:
a)
na písčité nebo sprašové půdě se po kukuřici v průběhu zimy vyseje tráva nebo jiné plodiny, aby se snížil potenciál vyplavování;
b)
orba pokryvných meziplodin se neprovádí před 1. únorem, aby se zajistil stálý rostlinný pokryv orné půdy za účelem zpětného získání úniků dusičnanů do podorniční vrstvy půdy na podzim a omezení úniků v zimě;
c)
orba trávy se na písčitých a sprašových půdách provádí pouze na jaře;
d)
bezprostředně po zaorání trávy na všech typech půdy následuje osev plodinami s vysokou spotřebou dusíku; hnojení vychází z analýzy půdy týkající se minerálního dusíku a jiných parametrů, které slouží jako ukazatele odhadu uvolňování dusíku při mineralizaci organické hmoty v půdě; a dále
e)
zahrnuje-li střídání plodin luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík, je použití hnojiv odpovídajícím způsobem sníženo.
3. Odchylně od písmena c) se na podzim povoluje orba pro výsadbu květinových cibulí.
Článek 7
Opatření k produkci statkových hnojiv
Vnitrostátní orgány v Nizozemsku zajistí, aby z hlediska množství dusíku a fosforu nepřesáhla vnitrostátní produkce statkových hnojiv úroveň z roku 2002. To znamená, že po dobu trvání odchylky udělené tímto rozhodnutím budou zachována výrobní práva v případě prasat a drůbeže.
Příslušné orgány v Nizozemsku nadto počínaje lednem 2015 zajistí zpracování přiměřeného podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků.
Článek 8
Monitorování
1. Příslušný orgán vypracuje a každoročně aktualizuje mapy zachycující procentuální podíl zemědělských podniků s trávními porosty, hospodářských zvířat a zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka.
2. Dojde k vytvoření monitorovací sítě pro odběr vzorků z půdní vody, z vodních toků a z mělkých podzemních vod, jež bude udržována pro oblasti monitorování, na něž se vztahuje odchylka.
3. Uvedená monitorovací síť, k níž přísluší nejméně 300 zemědělských podniků využívajících jednotlivých odchylek, je reprezentativní pro každý typ půdy (jílovité, rašelinné, písčité a písčitosprašové půdy), postupy hnojení a střídání plodin. Skladba monitorovací sítě se během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí nezmění.
4. Šetření a průběžné analýzy živin poskytnou údaje o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech v podnicích, které využívají jednotlivých odchylek. Tyto údaje se mohou použít pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu z polí, na kterých se použije na hektar a za rok až 230 kg nebo až 250 kg dusíku obsaženého ve statkových hnojivech z pasoucích se hospodářských zvířat.
5. Monitorovací síť zahrnující mělké podzemní vody, půdní vodu, drenážní vodu a vodní toky v zemědělských podnicích příslušejících k monitorovací síti poskytne údaje o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod.
6. Zvýšené monitorování vody se zaměří na zemědělská povodí v písčitých půdách.
Článek 9
Kontroly
1. Příslušný vnitrostátní orgán provede správní kontroly ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, aby posoudil, zda jsou dodržována maximální množství 230 kg nebo 250 kg dusíku na rok a hektar ze statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů, jakož i normy ohledně celkových množství pro použití dusíku a fosforu a podmínky využívání půdy. Pokud kontrola provedená vnitrostátními orgány prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě rizik bude vypracován program inspekcí s přiměřenou četností, v němž budou zohledněny výsledky kontrol z předchozích let a výsledky všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS, jakož i veškeré informace, které by mohly svědčit o jejich nedodržování.
Na nejméně 5 % zemědělských podniků, které využívají jednotlivé odchylky, se zaměří správní inspekce týkající se využívání půdy, počtu hospodářských zvířat a produkce statkových hnojiv.
V nejméně 7 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky podle tohoto rozhodnutí se s ohledem na podmínky uvedené v článcích 5 a 6 provedou inspekce v terénu.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky k ověření dodržování podmínek pro udělení odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv
1. Příslušné orgány předkládají Komisi každoročně do března zprávu obsahující tyto informace:
a)
údaje o hnojení ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, včetně informací o výnosech a o typech půdy;
b)
trendy v počtu hospodářských zvířat pro jednotlivé kategorie hospodářských zvířat v Nizozemsku a v zemědělských podnicích, jimž byla udělena odchylka;
c)
trendy ve vnitrostátní produkci statkových hnojiv co do množství dusíku a fosfátu;
d)
přehled výsledků kontrol na vnitrostátní úrovni týkajících se koeficientů exkrece u hnoje prasat a drůbeže;
e)
mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka podle čl. 8 odst. 1;
f)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody;
g)
informace o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod podle čl. 8 odst. 5, a výsledky zvýšeného monitorování vody v zemědělských povodích v písčitých půdách, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 6;
h)
výsledky šetření o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech a výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 8 odst. 4;
i)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, které vychází z kontrol na úrovni zemědělských podniků a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, jakož i z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, jak je uvedeno v článku 9.
2. Prostorová data obsažená ve zprávě se případně řídí požadavky ustanovení směrnice 2007/2/ES. Při shromažďování potřebných údajů využije Nizozemsko v případě potřeby informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 11
Použití
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017.
Článek 12
Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.
V Bruselu dne 16. května 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 16 mai 2014
de acordare a unei derogări solicitate de Țările de Jos în temeiul Directivei 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole
[notificată cu numărul C(2014) 3103]
(Numai textul în limba neerlandeză este autentic)
(2014/291/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1), în special anexa III punctul 2 al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
În cazul în care cantitatea de dejecții pe care un stat membru intenționează să o împrăștie anual pe hectar este diferită de cea stabilită la punctul 2 al doilea paragraf prima teză și la punctul 2 litera (a) din anexa III la Directiva 91/676/CEE, cantitatea respectivă trebuie stabilită astfel încât să nu împiedice îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul 1 din directivă și trebuie justificată pe baza unor criterii obiective, cum ar fi, în cazul de față, perioade lungi de vegetație și culturi cu o puternică absorbție de azot.
(2)
La data de 8 decembrie 2005, Comisia a adoptat Decizia 2005/880/CE (2) de autorizare a împrăștierii de dejecții provenite de la erbivore în limita a 250 kg de azot pe hectar pe an, în anumite condiții, în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 70 % din pajiști.
(3)
La data de 5 februarie 2010, Comisia a adoptat Decizia 2010/65/UE (3), de modificare a Deciziei 2005/880/CE și de prelungire a derogării până la data de 31 decembrie 2013.
(4)
Derogarea astfel acordată viza 21 752 de ferme în 2012, reprezentând 46 % din suprafața agricolă netă totală.
(5)
La data de 22 ianuarie 2014, Țările de Jos au înaintat Comisiei o cerere de reînnoire a derogării în temeiul punctului 2 al treilea paragraf din anexa III la Directiva 91/676/CEE.
(6)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Directiva 91/676/CEE, Țările de Jos aplică un program de acțiune pe întregul lor teritoriu.
(7)
Legislația neerlandeză de punere în aplicare a Directivei 91/676/CEE prevede standarde de împrăștiere atât pentru azot, cât și pentru fosfat.
(8)
Datele raportate de Țările de Jos în ceea ce privește perioada 2008-2011 arată o creștere de 7 % a numărului de porcine și de 8 % a numărului de păsări de curte în comparație cu perioada 2004-2007. Numărul de bovine, de ovine și de caprine a rămas stabil. Autoritățile competente din Țările de Jos au stabilit limitări privind numărul de porcine și de păsări de curte, asumându-și totodată angajamentul că producția de dejecții, atât în ceea ce privește azotul, cât și în ceea ce privește fosforul, nu va depăși nivelul înregistrat în anul 2002. În plus, începând cu luna ianuarie 2015, autoritățile competente din Țările de Jos se asigură că se prelucrează o cotă corespunzătoare din surplusul de dejecții provenit din sectorul produselor lactate. Aceste măsuri sunt necesare pentru asigurarea faptului că aplicarea derogării în vigoare nu va avea ca efect o intensificare suplimentară.
(9)
În perioada 2008-2011, s-au utilizat 344 de mii de tone de azot din dejecții animaliere, înregistrându-se o ușoară scădere în comparație cu perioada 2004-2007. Utilizarea îngrășămintelor chimice cu azot a scăzut cu aproximativ 18 % în perioada 2008-2011 în comparație cu perioada 2004-2007. Surplusul de fosfor în perioada 2008-2011 a fost de 16 mii de tone, înregistrându-se o scădere de 51 % în comparație cu perioada 2004-2007.
(10)
Clima din Țările de Jos, caracterizată de ploi anuale distribuite uniform pe parcursul anului și de o variație anuală relativ redusă a temperaturilor, favorizează o perioadă lungă de vegetație a ierbii de 250 de zile pe an.
(11)
Informațiile furnizate de autoritățile neerlandeze în contextul derogării acordate prin Decizia 2010/65/UE indică faptul că derogarea nu a avut drept consecință o deteriorare a calității apelor. Raportul Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind punerea în aplicare a Directivei 91/676/CEE privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, întocmit pe baza rapoartelor statelor membre pentru perioada 2008-2011, arată că în Țările de Jos, în cazul apelor subterane, aproximativ 88 % din stațiile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și 79 % din stațiile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l. Datele monitorizărilor evidențiază o tendință descendentă a concentrației de nitrați din apele subterane în comparație cu perioada de raportare anterioară (2004-2007). În ceea ce privește apele de suprafață, 98 % din stațiile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și 92 % din stațiile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l. Majoritatea punctelor de monitorizare a apelor de suprafață evidențiază o tendință stabilă sau descendentă a concentrației de nitrați. Surplusurile anuale de azot și de fosfor din sol au scăzut, în special printr-o reducere a aportului de dejecții și de îngrășăminte minerale ca urmare a scăderii continue a valorilor standardelor de împrăștiere a azotului și a fosforului din programele de acțiune neerlandeze. În perioada de raportare 2008-2011, toate apele dulci și de tranziție au fost clasificate fie ca eutrofice, fie ca hipertrofice.
(12)
Comisia consideră că este necesar să se modifice condițiile de acordare a unei derogări pe baza analizării cererii Țărilor de Jos, care a fost înaintată la data de 22 ianuarie 2014, și pe baza luării în considerare a programului de acțiune, a informațiilor referitoare la calitatea apelor și a experienței dobândite în urma derogării acordate prin Decizia 2010/65/UE și a derogărilor în vigoare în alte state membre. În consecință, Comisia consideră că o cantitate de dejecții provenite de la erbivore echivalentă cu 230 kg de azot pe hectar pe an poate fi autorizată în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe solurile nisipoase din sud și din centru și pe solurile de loess, astfel cum sunt definite în programul de acțiune, în timp ce o cantitate echivalentă cu 250 kg de azot pe hectar pe an poate fi autorizată numai în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe alte tipuri de sol. Comisia consideră că aceste măsuri nu vor împiedica îndeplinirea obiectivelor Directivei 91/676/CEE, sub rezerva respectării anumitor condiții stricte.
(13)
Printre aceste condiții se numără elaborarea unui plan de fertilizare la nivel de fermă, înregistrarea practicilor de fertilizare prin intermediul registrelor de fertilizare, analiza periodică a solului, acoperirea cu înveliș vegetal, în timpul iernii, a suprafețelor cultivate anterior cu porumb, prevederi specifice cu privire la aratul pajiștilor, interdicția de a împrăștia dejecții înainte de aratul pajiștilor, ajustarea fertilizării pentru a se ține seama de contribuția culturilor de leguminoase, interdicția de a împrăștia fosfat din îngrășăminte chimice și înăsprirea controalelor. Aceste condiții sunt menite să asigure realizarea fertilizării în funcție de nevoile culturilor, precum și reducerea și prevenirea pierderilor de azot și de fosfor în apă.
(14)
Din informațiile prezentate de Țările de Jos reiese faptul că o cantitate de dejecții provenite de la erbivore echivalentă cu 230 kg de azot pe hectar pe an în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe solurile nisipoase din sud și din centru și pe solurile de loess, astfel cum sunt definite în programul de acțiune, și echivalentă cu 250 kg de azot pe hectar pe an în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe alte soluri se justifică pe baza unor criterii obiective, cum ar fi volumul mare de precipitații nete, perioadele lungi de vegetație și producțiile mari de iarbă cu o puternică absorbție de azot.
(15)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru nitrați, instituit în temeiul articolului 9 din Directiva 91/676/CEE.
(16)
Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (4) prevede o abordare amplă și transfrontalieră în materie de protecție a apelor, organizată în jurul districtelor hidrografice (river basin districts - RBD), având obiectivul ca, până în 2015, corpurile de apă europene să atingă o stare bună. Reducerea elementelor nutritive este o componentă a acestui obiectiv. Acordarea unei derogări în temeiul prezentei decizii nu aduce atingere dispozițiilor în temeiul Directivei 2000/60/CE și nu exclude faptul că pot fi necesare măsuri suplimentare pentru îndeplinirea obligațiile care decurg din aceasta.
(17)
Directiva 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2007 de instituire a unei infrastructuri pentru informații spațiale în Comunitatea Europeană (Inspire) (5) stabilește norme generale destinate instituirii infrastructurii pentru informații spațiale în Comunitatea Europeană în scopul politicilor comunitare din domeniul mediului și al politicilor sau al activităților care pot avea un impact asupra mediului. După caz, informațiile spațiale colectate în contextul acestei derogări ar trebui să fie conforme cu dispozițiile stabilite în directiva menționată. Pentru reducerea sarcinii administrative și îmbunătățirea coerenței datelor, Țările de Jos, atunci când colectează datele necesare în temeiul prezentei derogări, ar trebui, după caz, să utilizeze informațiile generate în cadrul Sistemului Integrat de Administrare și Control instituit în temeiul titlului V capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (6),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se acordă derogarea solicitată de Țările de Jos prin scrisoarea din data de 22 ianuarie 2014, cu scopul de a se autoriza împrăștierea pe teren a unei cantități mai mari de dejecții provenite de la erbivore decât cea prevăzută la punctul 2 litera (a) din anexa III la Directiva 91/676/CEE, în condițiile prevăzute de prezenta decizie.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii:
1.
„fermă cu pajiște” înseamnă orice exploatație în care iarba acoperă cel puțin 80 % din suprafața disponibilă pentru împrăștierea dejecțiilor;
2.
„animale erbivore” înseamnă bovine (cu excepția vițeilor de lapte), ovine, caprine și cabaline, măgari, cerbi și bivoli de apă;
3.
„suprafață agricolă” înseamnă suprafața care este deținută, arendată sau administrată de către fermier în temeiul unui contract individual scris și pentru administrarea căreia fermierul este direct responsabil;
4.
„pajiște” înseamnă o pajiște permanentă sau o pajiște temporară care durează mai puțin de cinci ani.
Articolul 3
Domeniul de aplicare
Prezenta decizie se aplică fermelor cu pajiște, de la caz la caz și sub rezerva condițiilor stabilite la articolele 4, 5 și 6.
Articolul 4
Cererea anuală și angajamente
(1) Fermierii care doresc să beneficieze de o derogare în temeiul prezentei decizii înaintează anual o cerere autorităților competente.
(2) Pe lângă cererea anuală menționată la alineatul (1), aceștia se angajează în scris să respecte condițiile prevăzute la articolele 5 și 6.
Articolul 5
Împrăștierea dejecțiilor și a altor îngrășăminte
(1) Cantitatea de dejecții provenite de la erbivore, împrăștiată în fiecare an în fermele cu pajiște, inclusiv de către animale, nu depășește cantitatea de dejecții care conține 230 kg de azot pe hectar pe an în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe solurile nisipoase din sud și din centru și pe solurile de loess, astfel cum sunt definite în programul de acțiune, și 250 kg de azot pe hectar pe an în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști pe alte soluri, sub rezerva condițiilor stabilite la alineatele (2)-(9).
(2) Aporturile totale de azot și de fosfat sunt conforme cu necesarul de elemente nutritive al culturii și cu aportul din sol. Aporturile totale de azot și de fosfat nu depășesc standardele maxime de împrăștiere stabilite în programul de acțiune.
(3) Utilizarea fosfatului provenit din îngrășăminte chimice nu este autorizată în fermele care beneficiază de o derogare în temeiul prezentei decizii.
(4) Pentru fiecare suprafață agricolă se stabilește un plan de fertilizare care descrie rotația culturilor pe suprafața agricolă și împrăștierea planificată a dejecțiilor și a altor îngrășăminte azotate și fosfatice. Planul este disponibil în fermă pentru fiecare an calendaristic până cel târziu în luna iunie pentru primul an și începând din luna februarie pentru anii următori.
(5) Planul de fertilizare cuprinde următoarele:
(a)
numărul de animale, o descriere a sistemului de adăpostire și depozitare, incluzând volumul disponibil pentru depozitarea dejecțiilor;
(b)
un calcul al cantității de azot (mai puțin pierderile înregistrate la adăpostire și depozitare) și de fosfor provenite din dejecții și produse în cadrul fermei;
(c)
planul privind rotația culturilor, în care trebuie să se precizeze suprafața fiecărui teren cu pajiște și cu alte culturi, inclusiv o hartă schematică care să indice amplasarea fiecărui teren;
(d)
necesarul previzibil de azot și de fosfor al culturilor;
(e)
cantitatea și tipul de dejecții furnizate contractanților și neutilizate pe suprafața agricolă;
(f)
cantitatea de dejecții provenite din afara fermei și utilizate pe suprafața agricolă;
(g)
un calcul al contribuției mineralizării materiei organice, a culturilor leguminoase și a depunerilor atmosferice, precum și cantitatea de azot prezent în sol în momentul în care culturile încep să îl utilizeze într-o măsură semnificativă;
(h)
împrăștierea de azot și de fosfor din dejecții pe fiecare teren (parcele ale fermei, omogene din punctul de vedere al culturii și al tipului de sol);
(i)
împrăștierea de azot cu substanțe chimice și alte îngrășăminte pe fiecare teren;
(j)
calcule pentru evaluarea respectării standardelor de împrăștiere a azotului și a fosforului.
Planurile se revizuiesc în cel mult șapte zile de la orice modificare survenită în practicile agricole, pentru a se asigura conformitatea planurilor cu practicile agricole reale.
(6) Pentru fiecare suprafață agricolă se ține un registru de fertilizare. Acesta este înaintat autorității competente pentru fiecare an calendaristic.
(7) Registrul de fertilizare cuprinde următoarele:
(a)
suprafețele cultivate;
(b)
numărul și tipul de animale;
(c)
producția de dejecții pe animal;
(d)
cantitatea de îngrășăminte care provin din afara fermei;
(e)
cantitatea de dejecții care ies din fermă și destinatarul acestora.
(8) Pentru fiecare fermă cu pajiște care beneficiază de o derogare individuală, fermierul acceptă faptul că împrăștierea îngrășămintelor și registrul pot face obiectul unui control.
(9) Pentru fiecare fermă care beneficiază de o derogare individuală se efectuează o analiză periodică a conținutului de azot și de fosfor din sol, cel puțin o dată la patru ani pentru fiecare zonă omogenă a fermei, luându-se în considerare rotația culturilor și caracteristicile solului.
Analiza azotului în ceea ce privește azotul mineral și parametrii de evaluare a contribuției azotului din mineralizarea materiei organice se efectuează după aratul pajiștilor, pentru fiecare zonă omogenă a fermei.
În ceea ce privește analizele menționate la primul și la al doilea paragraf, este necesar să se efectueze cel puțin o analiză la fiecare cinci hectare de teren.
(10) Dejecțiile nu se împrăștie toamna, înainte de cultivarea ierbii.
Articolul 6
Acoperirea terenurilor
(1) Fermierii care beneficiază de o derogare în temeiul prezentei decizii cultivă cu iarbă 80 % sau mai mult din suprafața disponibilă pentru aplicarea dejecțiilor în fermele lor.
(2) Fermierii care beneficiază de o derogare în temeiul prezentei decizii iau, de asemenea, următoarele măsuri:
(a)
pe solurile nisipoase și de loess, suprafețele cultivate anterior cu porumb se cultivă cu iarbă sau alte culturi care asigură acoperirea solului în timpul iernii, în vederea reducerii potențialului de percolare;
(b)
culturile secundare nu se ară înainte de data de 1 februarie, pentru a se asigura menținerea unei pături vegetale permanente pe suprafața arabilă, în scopul compensării pierderilor de nitrați din subsol apărute toamna și al limitării pierderilor din timpul iernii;
(c)
pajiștile de pe solurile nisipoase și de loess se ară numai primăvara;
(d)
pajiștile arate de pe toate tipurile de sol sunt înlocuite imediat de o cultură cu un necesar ridicat de azot, iar fertilizarea se bazează pe o analiză a solului privind azotul mineral și alți parametri de referință pentru estimarea emisiei de azot generate de mineralizarea materiei organice din sol; și
(e)
în cazul în care rotația culturilor include plante leguminoase sau alte plante care fixează azotul atmosferic, cantitatea de îngrășăminte împrăștiate se reduce în mod corespunzător.
(3) Prin derogare de la litera (c), se permite aratul pajiștilor toamna pentru a se planta bulbi de flori.
Articolul 7
Măsuri privind producția de dejecții
Autoritățile naționale din Țările de Jos se asigură că producția de dejecții la nivel național, atât în ceea ce privește azotul, cât și fosforul, nu va depăși nivelul înregistrat în anul 2002. Aceasta implică faptul că drepturile de producție pentru porcine și păsări de curte se mențin pe durata derogării acordate prin prezenta decizie.
În plus, autoritățile competente din Țările de Jos se asigură că, începând cu luna ianuarie a anului 2015, se prelucrează o cotă corespunzătoare din surplusul de dejecții provenite din sectorul produselor lactate.
Articolul 8
Monitorizare
(1) Autoritatea competentă întocmește și actualizează anual hărți care indică procentul de ferme cu pajiște, procentul de animale și procentul de terenuri agricole care fac obiectul unei derogări individuale în fiecare comună.
(2) Se instituie și se întreținere o rețea de monitorizare pentru prelevarea de probe din apa din sol, din cursurile de apă și din apele subterane de mică adâncime, activitatea acesteia desfășurându-se la punctele de monitorizare a derogării.
(3) Rețeaua de monitorizare, care cuprinde cel puțin 300 de ferme care beneficiază de derogări individuale, este reprezentativă pentru fiecare tip de sol (argilos, de turbă, nisipos, de loess nisipos), pentru practicile de fertilizare și pentru rotația culturilor. Componența rețelei de monitorizare nu se modifică în perioada de aplicabilitate a prezentei decizii.
(4) Activitatea de investigare și analiza continuă a elementelor nutritive furnizează date privind utilizarea la nivel local a terenurilor, rotațiile culturilor și practicile agricole din fermele care beneficiază de derogări individuale. Datele respective pot fi utilizate pentru a calcula, pe bază de model, amploarea percolării azotului și a pierderilor de fosfor provenite de la terenurile unde sunt împrăștiate până la 230 kg sau până la 250 kg de azot pe hectar pe an din dejecții provenite de la erbivore.
(5) Rețeaua de monitorizare, care include apele subterane de mică adâncime, apa din sol, apa de scurgere și cursurile de apă aflate pe terenul fermelor care fac obiectul sistemului de monitorizare, furnizează date privind concentrația de nitrați și de fosfor din apa care trece din rizosferă în apele subterane și în sistemul apelor de suprafață.
(6) Monitorizarea intensificată a apelor include bazinele agricole situate pe soluri nisipoase.
Articolul 9
Controale
(1) Autoritatea națională competentă efectuează controale administrative la toate fermele care beneficiază de o derogare individuală pentru a evalua dacă se respectă cantitatea maximă de 230 kg sau de 250 kg de azot pe hectar pe an din dejecții provenite de la erbivore în ferme cu o suprafață formată în proporție de cel puțin 80 % din pajiști, standardele de împrăștiere a cantității totale de azot și de fosfor și condițiile de utilizare a terenurilor. În cazul în care, în urma controlului efectuat de autoritățile naționale, rezultă că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 5 și 6, solicitantul este informat cu privire la aceasta. În această situație se consideră că cererea este respinsă.
(2) Pe baza analizei de risc se stabilește un program de inspecții care se desfășoară cu o frecvență corespunzătoare, luându-se în considerare rezultatele controalelor din anii precedenți și rezultatele controalelor generale aleatorii privind legislația de punere în aplicare a Directivei 91/676/CEE, precum și orice informație care ar putea indica nerespectarea cerințelor.
Inspecțiile administrative vizează cel puțin 5 % din fermele care beneficiază de o derogare individuală în ceea ce privește utilizarea terenurilor, numărul de animale și producția de dejecții.
Inspecțiile pe teren se efectuează în cel puțin 7 % din fermele care beneficiază de o derogare individuală în temeiul prezentei decizii în privința condițiilor stabilite la articolele 5 și 6 din prezenta decizie.
(3) Autorităților competente li se acordă competențele și mijloacele necesare pentru a verifica dacă se respectă cerințele derogării acordate în temeiul prezentei decizii.
Articolul 10
Raportare
(1) În fiecare an, până în luna martie, autoritățile competente înaintează Comisiei un raport care conține următoarele informații:
(a)
date referitoare la fertilizare în toate fermele care beneficiază de o derogare individuală, inclusiv informații privind producția și tipurile de sol;
(b)
tendințe în ceea ce privește numărul de animale pentru fiecare categorie de animale din Țările de Jos și din fermele care fac obiectul derogării;
(c)
tendințe ale producției naționale de dejecții, în ceea ce privește azotul și fosforul din dejecții;
(d)
un rezumat al rezultatelor controalelor referitoare la coeficienții de excreție pentru dejecțiile porcinelor și păsărilor de curte la nivel național;
(e)
hărți care indică procentul de ferme, procentul de animale și procentul de terenuri agricole care fac obiectul unei derogări individuale în fiecare comună, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (1);
(f)
rezultatele monitorizării apelor, inclusiv informații privind tendințele calității apelor subterane și a apelor de suprafață, precum și impactul derogării asupra calității apelor;
(g)
informații privind concentrația de nitrați și de fosfor din apa care trece din rizosfera în sistemul apelor subterane și de suprafață, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (5), precum și rezultatele monitorizării intensificate a apei în bazinele agricole situate pe soluri nisipoase, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (6);
(h)
rezultatele investigațiilor privind utilizarea la nivel local a terenurilor, rotațiile culturilor și practicile agricole, precum și rezultatele calculelor, pe bază de model, privind amploarea percolării azotului și a pierderilor de fosfor provenite de la ferme care beneficiază de o derogare individuală, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (4);
(i)
o evaluare a punerii în aplicare a condițiilor derogării, pe baza controalelor efectuate la nivel de fermă și a informațiilor referitoare la ferme care nu respectă cerințele, pe baza rezultatelor controalelor administrative și ale inspecțiilor pe teren, prevăzute la articolul 9.
(2) Datele spațiale incluse în raport respectă, dacă este cazul, dispozițiile Directivei 2007/2/CE. În colectarea datelor necesare, Țările de Jos utilizează, dacă este cazul, informațiile generate în cadrul Sistemului Integrat de Administrare și Control instituit în temeiul titlului V capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
Articolul 11
Aplicare
Prezenta decizie expiră la data de 31 decembrie 2017.
Articolul 12
Prezenta decizie se adresează Regatului Țărilor de Jos.
Adoptată la Bruxelles, 16 mai 2014.