NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1257/2012
ze dne 17. prosince 2012,
kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 118 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/167/EU ze dne 10. března 2011, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (1),
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K dosažení cílů Unie uvedených v čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii přispívá vytvoření právních podmínek, které podnikům umožňují, aby přizpůsobily svou činnost při výrobě a přeshraniční distribuci výrobků, a poskytují jim větší možnosti a více příležitostí. Mezi právní nástroje, které mají podniky k dispozici, by měla patřit jednotná patentová ochrana v rámci vnitřního trhu nebo alespoň v rámci jeho podstatné části.
(2)
Podle čl. 118 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) zahrnují opatření, která mají být přijata v rámci vytvoření nebo fungování vnitřního trhu, vytvoření jednotné patentové ochrany v Unii a zavedení centralizovaného režimu pro udělování povolení, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie.
(3)
Dne 10. března 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/167/EU, kterým se povoluje posílená spolupráce mezi Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Francií, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Lucemburskem, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem, Finskem, Švédskem a Spojeným královstvím (dále jen „zúčastněné členské státy“) v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany.
(4)
Jednotná patentová ochrana bude podporovat vědeckotechnický pokrok a fungování vnitřního trhu tím, že zajistí, aby byl přístup k patentovému systému snazší, méně nákladný a právně zajištěný. Zvýší rovněž úroveň patentové ochrany tím, že umožní získat jednotnou patentovou ochranu v zúčastněných členských státech a odstraní náklady a složitost pro podniky v celé Unii. Jednotná patentová ochrana by měla být k dispozici majitelům evropského patentu ze zúčastněných členských států i z jiných států bez ohledu na jejich státní příslušnost, bydliště nebo sídlo.
(5)
Úmluvou o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněnou dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“), byla zřízena Evropská patentová organizace, která byla pověřena úkolem udělovat evropské patenty. Tento úkol plní Evropský patentový úřad. Evropský patent udělený Evropským patentovým úřadem by měl mít na žádost majitele patentu na základě tohoto nařízení jednotný účinek v zúčastněných členských státech. O tomto patentu se dále hovoří jako o „evropském patentu s jednotným účinkem“.
(6)
Podle části IX Evropské patentové úmluvy může určitá skupina smluvních států Evropské patentové úmluvy stanovit, že evropské patenty udělené pro tyto státy mají jednotnou povahu. Toto nařízení představuje zvláštní dohodu ve smyslu článku 142 Evropské patentové úmluvy, regionální patentovou dohodu ve smyslu čl. 45 odst. 1 Smlouvy o patentové spolupráci ze dne 19. června 1970 naposledy pozměněné dne 3. února 2001 a zvláštní dohodu ve smyslu článku 19 Úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví podepsané v Paříži dne 20. března 1883 a naposledy pozměněné dne 28. září. 1979.
(7)
Jednotné patentové ochrany by mělo být dosaženo přiznáním jednotného účinku evropským patentům ve fázi po udělení patentu, a to na základě tohoto nařízení a ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům. Hlavním rysem evropského patentu s jednotným účinkem by měla být jeho jednotná povaha, to jest že poskytuje jednotnou ochranu a má stejný účinek ve všech zúčastněných členských státech. Evropský patent s jednotným účinkem by tudíž mohl být omezen, převeden, zrušen nebo by mohl zaniknout pouze ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům. Mělo by být možné poskytnout k evropskému patentu s jednotným účinkem licenci ve vztahu k celému území zúčastněných členských států nebo jeho části. Aby byl zajištěn jednotný věcný rozsah ochrany vyplývající z jednotné patentové ochrany, měly by mít jednotný účinek pouze evropské patenty, které byly uděleny pro všechny zúčastněné členské státy se stejným souborem nároků. Jednotný účinek přiznaný evropskému patentu by tak měl mít pouze doplňkovou povahu, a mělo by se na něj hledět tak, že v rozsahu, v jakém byl základní evropský patent zrušen nebo omezen, vůbec nevznikl.
(8)
V souladu s obecnými zásadami patentového práva a čl. 64 odst. 1 Evropské patentové úmluvy by měla mít jednotná patentová ochrana zpětnou účinnost v zúčastněných členských státech ode dne zveřejnění oznámení o udělení evropského patentu v Evropském patentovém věstníku. Pokud platí jednotný účinek patentové ochrany, měly by zúčastněné členské státy zajistit, aby se na evropský patent nepohlíželo tak, že nabyl účinnosti na jejich území jako národní patent, aby se zabránilo jakékoli duplicitě patentové ochrany.
(9)
Evropský patent s jednotným účinkem by měl jeho majiteli poskytovat právo zabránit jakékoli třetí osobě v jednání, proti němuž patent poskytuje ochranu. To by mělo být zajištěno zřízením Jednotného patentového soudu. V otázkách, na které se nevztahuje toto nařízení nebo nařízení Rady (EU) č. 1260/2012 ze dne 17. prosince 2012, kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany, pokud jde o příslušná ustanovení o překladu (3), by se měly použít ustanovení Evropské patentové úmluvy, dohoda o Jednotném patentovém soudu, včetně ustanovení vymezujících rozsah a omezení uvedeného práva, a vnitrostátní právní předpisy včetně pravidel mezinárodního práva soukromého.
(10)
Nucené licence pro evropské patenty s jednotným účinkem by se, pokud jde o území zúčastněných členských států, měly řídit jejich příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
(11)
Komise by měla ve své zprávě o fungování tohoto nařízení zhodnotit fungování příslušných omezení a případně předložit příslušné návrhy, přičemž by měla zohlednit přínos, který patentový systém představuje pro inovace a technologický pokrok, oprávněné zájmy třetích osob a zásadní zájmy společnosti. Dohoda o Jednotném patentovém soudu nebrání Evropské unii ve výkonu jejích pravomocí v této oblasti.
(12)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie by se zásada vyčerpání práv měla vztahovat i na evropské patenty s jednotným účinkem. Práva vyplývající z evropského patentu s jednotným účinkem by se proto rovněž neměla vztahovat na činnosti související s výrobkem, na nějž se tento patent vztahuje, které jsou prováděny v zúčastněných členských státech poté, co majitel patentu uvedl výrobek na trh v Unii.
(13)
Režim náhrady škod by se měl řídit právními předpisy zúčastněných členských států, zejména ustanoveními, kterými se provádí článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (4).
(14)
S evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví by se mělo zacházet v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem zúčastněného členského státu určeného podle zvláštních kritérií, jako je bydliště nebo sídlo, hlavní místo podnikání nebo jedno z míst podnikání přihlašovatele.
(15)
Aby se podpořilo a usnadnilo hospodářské využívání vynálezů chráněných evropskými patenty s jednotným účinkem, měl by mít majitel takového patentu možnost nabídnout poskytnutí licence ke svému patentu komukoli za přiměřenou náhradu. Za tímto účelem by měl mít majitel patentu možnost předat Evropskému patentovému úřadu prohlášení, že je připraven poskytnout licenci ke svému patentu za přiměřenou náhradu. V takovém případě by měly být majiteli patentu po obdržení tohoto prohlášení Evropským patentovým úřadem sníženy udržovací poplatky.
(16)
Skupina členských států, která využije ustanovení části IX Evropské patentové úmluvy, může pověřit Evropský patentový úřad určitými úkoly a zřídit v rámci správní rady Evropské patentové organizace užší výbor (dále jen „užší výbor“).
(17)
Zúčastněné členské státy by měly Evropský patentový úřad pověřit určitými správními úkoly, které se týkají evropských patentů s jednotným účinkem, zejména pokud jde o správu žádostí o jednotný účinek, zápis jednotného účinku a případných omezení, licencí, převodů, zrušení nebo zániku evropských patentů s jednotným účinkem, výběr a rozdělování udržovacích poplatků, zveřejňování překladů pro informační účely během přechodného období a správu systému náhrad nákladů na překlad pro přihlašovatele podávající evropské patentové přihlášky v jiném jazyce než v některém z úředních jazyků Evropského patentového úřadu.
(18)
V rámci užšího výboru by zúčastněné členské státy měly zajistit řízení činností souvisejících s úkoly svěřenými Evropskému patentovému úřadu zúčastněnými členskými státy a dohled nad nimi, dále by měly zajistit, aby žádosti o jednotný účinek byly podávány u Evropského patentového úřadu ve lhůtě jednoho měsíce ode dne zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku, a aby byly tyto žádosti předkládány v jazyce řízení u Evropského patentového úřadu spolu s překladem, který v přechodném období požaduje nařízení Rady (EU) č. 1260/2012. Zúčastněné členské státy by měly také zajistit, že budou v souladu s pravidly hlasování stanovenými v čl. 35 odst. 2 Evropské patentové úmluvy stanoveny výše udržovacích poplatků a podíly pro rozdělení udržovacích poplatků podle kritérií uvedených v tomto nařízení.
(19)
Majitelé patentů by měli za evropské patenty s jednotným účinkem platit jednotný roční udržovací poplatek. Udržovací poplatky by se měly po celou dobu patentové ochrany postupně zvyšovat a spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, by měly pokrývat všechny náklady spojené s udělením evropského patentu a správou jednotné patentové ochrany. Výše udržovacích poplatků by se měla stanovit tak, aby usnadňovala inovace a podporovala konkurenceschopnost evropských podniků a zohledňovala situaci specifických subjektů, jakými jsou malé a střední podniky, například formou nižších poplatků. Výše poplatků by měla rovněž odrážet velikost trhu, na který se patent vztahuje, a měla by být podobná jako výše vnitrostátních udržovacích poplatků za průměrný evropský patent s účinky v zúčastněných členských státech v době, kdy je výše udržovacích poplatků stanovena poprvé.
(20)
Přiměřená výše a rozdělování udržovacích poplatků by měly být stanoveny tak, aby bylo zajištěno, že všechny náklady na úkoly svěřené Evropskému patentovému úřadu v souvislosti s jednotnou patentovou ochranou budou plně hrazeny ze zdrojů vytvořených evropskými patenty s jednotným účinkem, a že výnosy z udržovacích poplatků spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, zajistí vyrovnaný rozpočet Evropské patentové organizace.
(21)
Udržovací poplatky by se měly platit Evropské patentové organizaci. Evropský patentový úřad by si měl ponechat určitou částku na pokrytí nákladů vzniklých v rámci tohoto úřadu při plnění úkolů souvisejících s jednotnou patentovou ochranou v souladu s článkem 146 Evropské patentové úmluvy. Zbývající částka by měla být rozdělena mezi zúčastněné členské státy a měla by být použita pro účely související s patenty. Podíly z této částky by se měly stanovit na základě spravedlivých, nestranných a náležitých kritérií, totiž podle úrovně patentové aktivity a velikosti trhu, a měly by zaručovat minimální částku, která se má každému zúčastněnému členskému státu přidělit, aby bylo zachováno vyvážené a udržitelné fungování systému. Způsob rozdělení této částky by měl zajistit náhradu za to, že mají zúčastněné členské státy jiný úřední jazyk než některý z úředních jazyků Evropského patentového úřadu, mají podle evropského srovnávacího přehledu inovací nepřiměřeně nízkou úroveň patentové činnosti nebo získaly členství v Evropské patentové organizaci poměrně nedávno.
(22)
Posílené partnerství mezi Evropským patentovým úřadem a ústředními úřady průmyslového vlastnictví členských států by mělo Evropskému patentovému úřadu umožnit, aby tam, kde je to vhodné, pravidelně využíval případné výsledky rešerší prováděných ústředními úřady průmyslového vlastnictví ohledně národní patentové přihlášky, jejíž priorita se nárokuje v následné evropské patentové přihlášce. Všechny ústřední úřady průmyslového vlastnictví včetně těch, které neprovádějí rešerše v rámci národního řízení o udělení patentu, mohou hrát v rámci posíleného partnerství zásadní roli mimo jiné v tom, že poskytují poradenství a podporu potenciálním přihlašovatelům, a to zejména malým a středním podnikům, přijímají přihlášky, předávají je Evropskému patentovému úřadu a šíří patentové informace.
(23)
Toto nařízení je doplněno nařízením Rady (EU) č. 1260/2012 přijatým Radou v souladu s čl. 118 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování EU.
(24)
Soudní pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem by měla být stanovena a upravena nástrojem, kterým se zřizuje jednotný systém pro vedení patentových sporů souvisejících s evropskými patenty a evropskými patenty s jednotným účinkem.
(25)
Aby se zajistilo řádné fungování evropského patentu s jednotným účinkem, ustálenost judikatury a tím i právní jistota a přiměřenost nákladů pro majitele patentů, je nezbytné zřídit jednotný patentový soud, který by se zabýval případy souvisejícími s evropským patentem s jednotným účinkem. Je tedy nanejvýš důležité, aby zúčastněné členské státy ratifikovaly Dohodu o jednotném patentovém soudu v souladu se svými vnitrostátními ústavními a parlamentními postupy a aby přijaly nezbytná opatření s cílem zajistit co nejdříve zahájení činnosti tohoto soudu.
(26)
Tímto nařízením by nemělo být dotčeno právo zúčastněných členských států udělovat národní patenty a rovněž by toto nařízení nemělo nahrazovat zákony zúčastněných členských států o patentech. Přihlašovatelé patentů by měli mít i nadále možnost získat buď národní patent, evropský patent s jednotným účinkem, evropský patent s účinkem v jednom nebo několika smluvních státech Evropské patentové úmluvy, nebo evropský patent s jednotným účinkem, který bude navíc validován v jednom nebo několika dalších smluvních státech Evropské patentové úmluvy, jež nepatří mezi zúčastněné členské státy.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotné patentové ochrany, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodů rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v případě potřeby prostřednictvím posílené spolupráce v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany povolená rozhodnutím 2011/167/EU.
2. Toto nařízení představuje zvláštní dohodu ve smyslu článku 142 Úmluvy o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněné dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zúčastněným členským státem“ členský stát, který se účastní posílené spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany na základě rozhodnutí 2011/167/EU nebo na základě rozhodnutí přijatého v souladu s čl. 331 odst. 1 druhým nebo třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU v době, kdy byla podána žádost o jednotný účinek uvedený v článku 9;
b)
„evropským patentem“ patent udělený Evropským patentovým úřadem v souladu s pravidly a postupy stanovenými v Evropské patentové úmluvě;
c)
„evropským patentem s jednotným účinkem“ evropský patent, který má na základě tohoto nařízení jednotný účinek v zúčastněných členských státech;
d)
„evropským patentovým rejstříkem“ rejstřík vedený Evropským patentovým úřadem podle článku 127 Evropské patentové úmluvy;
e)
„rejstříkem jednotné patentové ochrany“ rejstřík, který je součástí evropského patentového rejstříku a do nějž se zapisuje jednotný účinek a případná omezení, převody, zrušení nebo zánik evropského patentu s jednotným účinkem, nebo licence k němu;
f)
„Evropským patentovým věstníkem“ periodická publikace podle článku 129 Evropské patentové úmluvy.
Článek 3
Evropský patent s jednotným účinkem
1. Evropský patent udělený se stejným souborem patentových nároků ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům má jednotný účinek v zúčastněných členských státech, pokud je jeho jednotný účinek zapsán v rejstříku jednotné patentové ochrany.
Evropský patent, který byl udělen s různým souborem patentových nároků pro různé zúčastněné členské státy, nemá jednotný účinek.
2. Evropský patent s jednotným účinkem má jednotnou povahu. Poskytuje jednotnou ochranu a má stejný účinek ve všech zúčastněných členských státech.
Evropský patent s jednotným účinkem může být omezen, převeden, nebo zrušen nebo může zaniknout pouze ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům.
Licenci k evropskému patentu s jednotným účinkem lze poskytnout ve vztahu k celému území zúčastněných členských států nebo jeho části.
3. U jednotného účinku evropského patentu se má za to, že tento účinek nevznikl v rozsahu, v jakém byl evropský patent zrušen nebo omezen.
Článek 4
Datum účinku
1. Evropský patent s jednotným účinkem nabývá účinku v zúčastněných členských státech ke dni, kdy Evropský patentový úřad zveřejní oznámení o udělení evropského patentu v Evropském patentovém věstníku.
2. Zúčastněné členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že v případě zápisu jednotného účinku evropského patentu a jeho platnosti na jejich území se má za to, že evropský patent ke dni zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku na jejich území nenabyl účinku jako národní patent.
KAPITOLA II
ÚČINKY EVROPSKÉHO PATENTU S JEDNOTNÝM ÚČINKEM
Článek 5
Jednotná ochrana
1. Evropský patent s jednotným účinkem poskytuje jeho majiteli právo zabránit jakékoli třetí osobě v jednání, proti němuž tento patent poskytuje ochranu, na území všech zúčastněných členských států, v nichž má jednotný účinek, s výhradou příslušných omezení.
2. Rozsah tohoto práva a jeho omezení jsou jednotné ve všech zúčastněných členských státech, v nichž má patent jednotný účinek.
3. Jednání, proti němuž patent poskytuje ochranu podle odstavce 1, a příslušná omezení tohoto práva, jsou vymezeny právními předpisy, které se použijí na evropské patenty s jednotným účinkem v zúčastněném členském státě, jehož právo je právem rozhodným pro evropský patent s jednotným účinkem jakožto předmět vlastnictví podle článku 7.
4. Ve zprávě uvedené v čl. 16 odst. 1 Komise zhodnotí fungování příslušných omezení a případně předloží příslušné návrhy.
Článek 6
Vyčerpání práv vyplývajících z evropského patentu s jednotným účinkem
Práva vyplývající z evropského patentu s jednotným účinkem se nevztahují na činnosti týkající se výrobku, na nějž se vztahuje patent, které jsou prováděny v zúčastněných členských státech, v nichž má patent jednotný účinek, poté, co byl výrobek uveden na trh v Unii majitelem patentu nebo s jeho souhlasem, pokud ovšem neexistují oprávněné důvody k tomu, aby majitel patentu bránil dalšímu obchodnímu využívání výrobku.
KAPITOLA III
EVROPSKÝ PATENT S JEDNOTNÝM ÚČINKEM JAKOŽTO PŘEDMĚT VLASTNICTVÍ
Článek 7
Zacházení s evropským patentem s jednotným účinkem jako s národním patentem
1. S evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví se zachází v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem zúčastněného členského státu, v němž má patent jednotný účinek a v němž podle evropského patentového rejstříku:
a)
měl přihlašovatel své bydliště nebo sídlo nebo hlavní místo podnikání ke dni podání evropské patentové přihlášky nebo
b)
pokud se nepoužije písmeno a), měl přihlašovatel ke dni podání evropské patentové přihlášky své místo podnikání.
2. Jsou-li v evropském patentovém rejstříku zapsány jako společní přihlašovatelé dvě osoby nebo více osob, použije se odst. 1 písm. a) ve vztahu k přihlašovateli, který je uveden jako první. Pokud to není možné, použije se odst. 1 písm. a) ve vztahu k dalšímu z uvedených přihlašovatelů v pořadí, v jakém jsou v zápisu uvedeni. Nelze-li odst. 1 písm. a) použít ve vztahu k žádnému ze společných přihlašovatelů, použije se odpovídajícím způsobem odst. 1 písm. b).
3. Pokud žádný přihlašovatel nemá pro účely odstavce 1 nebo 2 své bydliště nebo sídlo, hlavní místo podnikání ani jedno z míst podnikání v zúčastněném členském státu, v němž má patent jednotný účinek, zachází se s evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem státu, kde má podle čl. 6 odst. 1 Evropské patentové úmluvy své sídlo Evropská patentová organizace.
4. Nabytí práva nemůže být závislé na zápisu do národního patentového rejstříku.
Článek 8
Nabídka licence
1. Majitel evropského patentu s jednotným účinkem může předat Evropskému patentovému úřadu prohlášení, že je připraven umožnit libovolné osobě, aby využívala vynález jakožto licenciát za přiměřenou náhradu.
2. Licence získaná podle tohoto nařízení se považuje za smluvní licenci.
KAPITOLA IV
INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ
Článek 9
Administrativní úkoly v rámci Evropské patentové organizace
1. Zúčastněné členské státy pověří Evropský patentový úřad ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy těmito úkoly, které mají být prováděny v souladu s vnitřními předpisy Evropského patentového úřadu:
a)
správa žádostí majitelů evropských patentů o jednotný účinek;
b)
zařazení rejstříku jednotné patentové ochrany do evropského patentového rejstříku a správa rejstříku jednotné patentové ochrany;
c)
příjem a zaznamenávání nabídek licencí podle článku 8, jejich zpětvzetí a licenčních závazků majitele evropského patentu s jednotným účinkem přijatých v rámci mezinárodních standardizačních orgánů;
d)
zveřejňování překladů podle článku 6 nařízení (EU) č. 1260/2012 během přechodného období podle uvedeného článku;
e)
výběr a správa udržovacích poplatků za evropské patenty s jednotným účinkem za roky následující po roce, ve kterém je v Evropském patentovém věstníku zveřejněno oznámení o udělení evropského patentu; v případě pozdní úhrady udržovacích poplatků, pokud je taková platba učiněna do šesti měsíců od data splatnosti, výběr a správa dodatečných poplatků, jakož i rozdělování části vybraných udržovacích poplatků mezi zúčastněné členské státy;
f)
správa systému náhrad nákladů na překlady uvedeného v článku 5 nařízení (EU) č. 1260/2012.
g)
zajištění toho, aby žádosti majitele patentu o jednotný účinek evropského patentu byly předloženy v jazyce řízení podle čl. 14 odst. 3 Evropské patentové úmluvy do jednoho měsíce od zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku, a
h)
zajištění toho, aby byl jednotný účinek uveden v rejstříku jednotné patentové ochrany, pokud byla žádost o jednotný účinek podána, aby byla žádost během přechodného období podle článku 6 nařízení Rady (EU) č. 1260/2012 předložena spolu s překlady podle uvedeného článku a aby byl Evropský patentový úřad informován o všech omezeních, převodech a zrušeních evropských patentů s jednotným účinkem a licencích k nim.
2. Zúčastněné členské státy zajistí, aby při plnění jejich mezinárodní závazků přijatých v rámci Evropské patentové úmluvy bylo dodržováno toto nařízení, a budou za tímto účelem spolupracovat. Zúčastněné členské státy jakožto smluvní státy Evropské patentové úmluvy zajistí řízení činností souvisejících s úkoly uvedenými v odstavci 1 tohoto článku a dohled nad nimi a zajistí aby byla výše udržovacích poplatků stanovena v souladu s článkem 12 tohoto nařízení a aby byly podíly pro rozdělení udržovacích poplatků stanoveny v souladu s článkem 13 tohoto nařízení.
Za tím účelem zřídí v rámci správní rady Evropské patentové organizace užší výbor (dále jen „užší výbor“) ve smyslu článku 145 Evropské patentové úmluvy.
Užší výbor tvoří zástupci zúčastněných členských států a jeden zástupce Komise coby pozorovatel a jejich náhradníci, kteří tyto zástupce zastupují po dobu jejich nepřítomnosti. Členům užšího výboru mohou být nápomocni poradci či odborníci.
Užší výbor přijímá rozhodnutí s náležitým ohledem na postoj Komise a v souladu s pravidly stanovenými v čl. 35 odst. 2 Evropské patentové úmluvy.
3. Zúčastněné členské státy zajistí účinnou právní ochranu u příslušného soudu jednoho či několika zúčastněných členských států proti rozhodnutím přijatým Evropským patentovým úřadem při provádění úkolů uvedených v odstavci 1.
KAPITOLA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 10
Zásada týkající se výdajů
Výdaje vynaložené Evropským patentovým úřadem při provádění dodatečných úkolů, jimiž jej ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy pověřily zúčastněné členské státy, se hradí z poplatků za evropské patenty s jednotným účinkem.
Článek 11
Udržovací poplatky
1. Udržovací poplatky za evropské patenty s jednotným účinkem a dodatečné poplatky za jejich pozdní úhradu uhradí majitel patentu Evropské patentové organizaci. Tyto poplatky se platí za roky následující po roce, ve kterém je v Evropském patentovém věstníku zveřejněno oznámení o udělení evropského patentu, jemuž je přiznán jednotný účinek.
2. Pokud není udržovací poplatek patentu a případný dodatečný poplatek zaplacen včas, evropský patent s jednotným účinkem zaniká.
3. Udržovací poplatky, které jsou splatné po obdržení prohlášení uvedeného v čl. 8 odst. 1, se sníží.
Článek 12
Výše udržovacích poplatků
1. Udržovací poplatky za evropské patenty s jednotným účinkem:
a)
se po celou dobu platnosti jednotné patentové ochrany postupně zvyšují;
b)
musí být dostatečné k pokrytí všech nákladů spojených s udělením evropského patentu a správou jednotné patentové ochrany a
c)
musí spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, stačit k zajištění vyrovnaného rozpočtu Evropské patentové organizace.
2. Výše udržovacích poplatků se stanoví mimo jiné s ohledem na situaci zvláštních subjektů, například malých a středních podniků, a to tak, aby:
a)
usnadňovala inovace a podporovala konkurenceschopnost evropských podniků;
b)
odrážela velikost trhu, na který se patent vztahuje, a
c)
byla srovnatelná s výši národních udržovacích poplatků za průměrný evropský patent s účinky v zúčastněných členských státech v době, kdy se výše udržovacích poplatků stanoví poprvé.
3. Za účelem dosažení cílů uvedených v této kapitole se výše udržovacích poplatků patentu stanoví ve výši, která:
a)
je rovnocenná výši udržovacího poplatku, který se má platit za průměrné zeměpisné pokrytí u stávajících evropských patentů;
b)
odráží míru udržování stávajících evropských patentů a rovněž
c)
odráží počet žádostí o jednotný účinek.
Článek 13
Rozdělování příjmů z poplatků
1. Evropský patentový úřad si ponechá 50 % z udržovacích poplatků uvedených v článku 11 zaplacených za evropské patenty s jednotným účinkem. Zbývající částka se rozdělí zúčastněným členským státům v souladu s podíly pro rozdělení udržovacích poplatků podle čl. 9 odst. 2.
2. Za účelem dosažení cílů uvedených v této kapitole se podíly pro rozdělení udržovacích poplatků patentů mezi zúčastněné členské státy zakládají na těchto spravedlivých, nestranných a náležitých kritériích:
a)
počet patentových přihlášek;
b)
velikost trhu, při čemž je zajištěna minimální částka, která se má přidělit každému zúčastněnému členskému státu;
c)
náhrady poskytnuté zúčastněným členským státům, které:
i)
mají jiný úřední jazyk než některý z úředních jazyků Evropského patentového úřadu,
ii)
mají nepřiměřeně nízkou úroveň patentové aktivity nebo
iii)
získaly členství v Evropské patentové organizaci poměrně nedávno.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Spolupráce mezi Komisí a Evropským patentovým úřadem
Komise naváže prostřednictvím pracovní dohody úzkou spolupráci s Evropským patentovým úřadem v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení. Tato spolupráce zahrnuje pravidelné výměny názorů na fungování pracovní dohody a zejména na problematiku udržovacích poplatků a jejich dopadu na rozpočet Evropské patentové organizace.
Článek 15
Uplatňování práva hospodářské soutěže a práva týkajícího se nekalé soutěže
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování práva hospodářské soutěže a práva týkajícího se nekalé soutěže.
Článek 16
Zpráva o fungování tohoto nařízení
1. Nejpozději do tří let ode dne, kdy první evropský patent s jednotným účinkem nabude účinku, a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování tohoto nařízení a v případě potřeby předloží příslušné návrhy na jeho změnu.
2. Komise pravidelně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o fungování udržovacích poplatků uvedených v článku 11 se zvláštním důrazem na soulad s článkem 12.
Článek 17
Oznámení od zúčastněných členských států
1. Zúčastněné členské státy oznámí Komisi opatření přijatá podle článku 9 do dne použitelnosti tohoto nařízení.
2. Každý zúčastněný členský stát oznámí Komisi opatření přijatá podle čl. 4 odst. 2 do dne použitelnosti tohoto nařízení, nebo jedná-li se o zúčastněný členský stát, v němž jednotný patentový soud nemá ke dni použitelnosti tohoto nařízení výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem, oznámí jí tato opatření do dne, od kterého má tento soud v takovém zúčastněném členském státě výlučnou pravomoc.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014, nebo ode dne vstupu Dohody o jednotném patentovém soudu (dále jen „dohoda“) v platnost, podle toho, co nastane později.
Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 a čl. 4 odst. 1 má evropský patent, jehož jednotný účinek je zapsán v rejstříku jednotné patentové ochrany, jednotný účinek pouze v zúčastněných členských státech, ve kterých má jednotný patentový soud ke dni zápisu do rejstříku výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem.
3. Každý zúčastněný členský stát oznámí Komisi, že ratifikoval dohodu, v okamžiku uložení ratifikační listiny. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie den vstupu dohody v platnost a seznam členských států, které dohodu ke dni jejího vstupu v platnost ratifikovaly. Poté pravidelně aktualizuje seznam zúčastněných členských států, které dohodu ratifikovaly, a zveřejňuje tento aktualizovaný seznam v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Zúčastněné členské státy zajistí, aby opatření uvedená v článku 9 byla přijata do dne použitelnosti tohoto nařízení.
5. Každý zúčastněný členský stát zajistí, aby opatření uvedená v čl. 4 odst. 2 byla přijata do dne použitelnosti tohoto nařízení, nebo jedná-li se o zúčastněný členský stát, v němž jednotný patentový soud nemá ke dni použitelnosti tohoto nařízení výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem, do dne, od něhož má tento soud v takovém zúčastněném členském státě výlučnou pravomoc.
6. Jednotnou patentovou ochranu lze požadovat pro všechny evropské patenty udělené ode dne použitelnosti tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v zúčastněných členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1257/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2012
de punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 118 primul paragraf,
având în vedere Decizia 2011/167/UE a Consiliului din 10 martie 2011 de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Crearea condițiilor juridice care permit întreprinderilor să își adapteze activitățile de producție și distribuție dincolo de frontierele naționale și care le oferă mai multe opțiuni și oportunități contribuie la atingerea obiectivelor Uniunii prevăzute la articolul 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Protecția uniformă prin brevet în cadrul pieței interne, sau cel puțin în cadrul unei părți semnificative din această piață, ar trebui să figureze printre instrumentele juridice pe care întreprinderile le au la dispoziție.
(2)
În temeiul articolului 118 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), măsurile care se iau în contextul instituirii și funcționării pieței interne includ crearea unei protecții uniforme prin brevet pe întregul teritoriu al Uniunii și înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii.
(3)
La 10 martie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/167/UE de autorizare a unei cooperări consolidate între Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Franța, Cipru, Letonia, Lituania, Luxemburg, Ungaria, Malta, Țările de Jos, Austria, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia, Finlanda, Suedia și Regatul Unit (denumite în continuare „state membre participante”) în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet.
(4)
Protecția unitară prin brevet va încuraja progresul științific și tehnic, precum și buna funcționare a pieței interne, prin acces mai simplu la sistemul de brevetare, mai puțin costisitor și sigur din punct de vedere juridic. Aceasta va îmbunătăți de asemenea nivelul de protecție prin brevet, oferind posibilitatea de a obține protecție uniformă prin brevet pe teritoriile statelor membre participante și de eliminare a costurilor și a complexității pentru întreprinderi în întreaga Uniune. Protecția unitară ar trebui să fie disponibilă pentru titularii de brevete europene atât din statele membre participante, cât și din alte state, indiferent de naționalitate, reședință sau loc de stabilire.
(5)
Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973, astfel cum a fost modificată la 17 decembrie 1991 și la 29 noiembrie 2000 (denumită în continuare „CBE”), a înființat Organizația Europeană de Brevete, căreia i-a încredințat sarcina de a elibera brevete europene. Această sarcină se efectuează de către Oficiul European de Brevete (denumit în continuare „OEB”). Un brevet european acordat de OEB ar trebui, la cererea titularului brevetului, să beneficieze de efect unitar în temeiul prezentului regulament în statele membre participante. Un astfel de brevet este denumit în continuare „brevet european cu efect unitar”.
(6)
În conformitate cu partea IX din CBE, un grup de state contractante la CBE poate prevedea că brevetele europene acordate pentru aceste state au un caracter unitar. Prezentul regulament reprezintă un acord special în sensul articolului 142 din CBE, un tratat regional privind brevetele, în sensul articolului 45 alineatul (1) din Tratatul de cooperare în domeniul brevetelor din 19 iunie 1970, astfel cum a fost modificat ultima dată la 3 februarie 2001, și un acord special în sensul articolului 19 din Convenția pentru protecția proprietății industriale, semnată la Paris la 20 martie 1883 și modificată ultima dată la 28 septembrie 1979.
(7)
Protecția unitară prin brevet ar trebui realizată prin conferirea unui efect unitar brevetelor europene în faza postacordare în temeiul prezentului regulament, pentru toate statele membre participante. Principala caracteristică a unui brevet european cu efect unitar ar trebui să fie caracterul său unitar, adică să asigure o protecție uniformă și să aibă același efect în toate statele membre participante. Prin urmare, un brevet european cu efect unitar poate fi limitat, transferat sau revocat sau poate expira numai în ansamblu, pentru toate statele membre participante. Ar trebui să fie posibil ca un brevet european cu efect unitar să facă obiectul licenței pentru întregul teritoriu al statelor membre participante sau pentru o parte a acestuia. Pentru a asigura un domeniu uniform de aplicare a protecției conferite de protecția unitară prin brevet, numai brevetele europene care au fost acordate pentru toate statele membre participante cu același ansamblu de revendicări ar trebui să beneficieze de efect unitar. În final, efectul unitar atribuit unui brevet european ar trebui să aibă un caracter accesoriu și să se considere a nu fi existat, în măsura în care brevetul european de bază a fost revocat sau limitat.
(8)
În conformitate cu principiile generale din dreptul brevetelor și cu articolul 64 alineatul (1) din CBE, protecția unitară prin brevet ar trebui să aibă efect retroactiv în statele membre participante, de la data publicării mențiunii de acordare a brevetului european în Buletinul european de brevete. Atunci când protecția unitară a brevetului își produce efecte, statele membre participante ar trebui să se asigure că brevetul european se consideră a nu fi intrat în vigoare ca brevet național pe teritoriul lor, pentru a se evita orice dublare a protecției prin brevet.
(9)
Brevetul european cu efect unitar ar trebui să confere titularului său dreptul de a împiedica orice terț să înfăptuiască acte față de care brevetul asigură protecție. Acest lucru ar trebui asigurat prin înființarea unei instanțe unice în materie de brevete. Cu privire la aspectele care nu sunt reglementate de prezentul regulament sau de Regulamentul (UE) nr. 1260/2012 al Consiliului din 17 decembrie 2012 de punere în aplicare a cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducere (3), ar trebui să se aplice dispozițiile CBE, ale Acordului privind curtea unică în materie de brevete, inclusiv dispozițiile acestuia din urmă care privesc domeniul de aplicare al exercitării dreptului respectiv și limitările sale, și dreptul național, inclusiv normele de drept internațional privat.
(10)
Licențele obligatorii pentru brevetele europene cu efect unitar ar trebui reglementate de legislațiile statelor membre participante, pe teritoriile lor respective.
(11)
În raportul său privind funcționarea prezentului regulament, Comisia ar trebui să evalueze modul în care operează limitările aplicabile și, după caz, să facă propuneri adecvate, ținând seama de contribuția sistemului de brevete la inovare și progresul tehnologic, de interesele legitime ale terților și de interesele fundamentale ale societății. Acordul privind curtea unică în materie de brevete nu împiedică Uniunea Europeană să își exercite competențele în acest domeniu.
(12)
În conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, principiul epuizării drepturilor ar trebui să se aplice și în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar. Prin urmare, nici drepturile conferite de un brevet european cu efect unitar nu ar trebui să se extindă la acte privind produsul care face obiectul respectivului brevet care sunt efectuate în statele membre participante după ce produsul respectiv a fost introdus pe piață în Uniune de către titularul brevetului.
(13)
Regimul aplicabil daunelor este reglementat de legislațiile statelor membre participante, în special de dispozițiile de punere în aplicare a articolului 13 al Directivei 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (4).
(14)
Ca obiect de proprietate, un brevet european cu efect unitar se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante, ca un brevet național acordat de statul membru participant determinat în conformitate cu criterii specifice, precum reședința, locul principal de desfășurare a activității sau locul de desfășurare a activității ale solicitantului.
(15)
Pentru promovarea și facilitarea exploatării economice a unei invenții protejate prin brevet european cu efect unitar, titularul brevetului respectiv ar trebui să aibă posibilitatea de a permite ca acesta să facă obiectul unei licențe în schimbul unei contribuții adecvate. În acest scop, titularul brevetului ar trebui să poată depune o declarație la OEB prin care să ateste că este dispus să acorde o licență în schimbul unei contribuții adecvate. În acest caz, titularul brevetului ar trebui să beneficieze de o reducere a taxelor de menținere în vigoare, de la primirea de către OEB a declarației respective.
(16)
Grupul de state membre care recurg la prevederile părții IX a CBE poate conferi sarcini către OEB și poate institui un comitet restrâns în cadrul consiliului de administrație al Organizației Europene de Brevete (denumit în continuare „comitetul restrâns”).
(17)
Statele membre participante ar trebui să confere către OEB anumite sarcini administrative referitoare la brevetele europene cu efect unitar, în special în ceea ce privește administrarea cererilor de efect unitar, înregistrarea efectului unitar, a oricărei limitări și licențe, a transferului, revocării sau expirării brevetelor europene cu efect unitar, precum și în ceea ce privește colectarea și distribuirea taxelor de menținere în vigoare, publicarea traducerilor în scop informativ în timpul unei perioade de tranziție și administrarea unui sistem de compensare pentru rambursarea costurilor de traducere pentru solicitanții care depun cereri de brevet european în altă limbă decât una dintre limbile oficiale ale OEB.
(18)
În cadrul comitetului restrâns, statele membre participante ar trebui să asigure guvernanța și supravegherea activităților legate de sarcinile încredințate OEB de statele membre participante, să se asigure că cererile de efect unitar sunt depuse la OEB în termen de o lună de la data publicării mențiunii acordării brevetului european în Buletinul european de brevete și să se asigure că aceste cereri sunt depuse în limba de procedură în fața OEB, împreună cu traducerea prevăzută, pe parcursul unei perioade de tranziție, prin Regulamentul (UE) nr. 1260/2012. Statele membre participante ar trebui să asigure de asemenea stabilirea, în conformitate cu regulile de vot prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din CBE, nivelul taxelor de menținere în vigoare și cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare, în conformitate cu criteriile stabilite în prezentul regulament.
(19)
Titularii brevetelor ar trebui să plătească o singură taxă anuală de menținere în vigoare pentru un brevet european cu efect unitar. Taxele de menținere în vigoare ar trebui să fie progresive pe toată durata protecției conferite de brevet și, împreună cu taxele care trebuie plătite către Organizația Europeană de Brevete în etapa premergătoare acordării brevetului, ar trebui să acopere toate costurile asociate cu acordarea brevetului european și cu administrarea protecției unitare prin brevet. Nivelul taxelor de menținere în vigoare ar trebui să fie stabilit astfel încât să faciliteze inovarea și să încurajeze competitivitatea întreprinderilor europene și, ținând seama de situația unor entități specifice, precum întreprinderile mici și mijlocii, de exemplu, sub forma unor taxe mai mici. Acesta ar trebui să reflecte, de asemenea, dimensiunea pieței căreia i se adresează brevetul și să fie similar cu nivelul taxelor naționale de menținere în vigoare pentru un brevet european mediu care produce efecte în statele membre participante în momentul în care nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit pentru prima dată.
(20)
Nivelul adecvat și distribuirea taxelor de menținere în vigoare ar trebui determinate pentru a garanta că, în ceea ce privește protecția unitară prin brevet, toate costurile pe care le implică sarcinile încredințate OEB sunt în întregime acoperite prin resursele generate de brevetele europene cu efect unitar și că veniturile obținute din taxele de menținere în vigoare, împreună cu taxele care urmează să fie plătite către Organizația Europeană de Brevete în etapa premergătoare acordării brevetului, asigură un buget echilibrat al Organizației Europene de Brevete.
(21)
Taxele de menținere în vigoare ar trebui plătite către Organizația Europeană de Brevete. OEB ar trebui să rețină o sumă pentru a acoperi cheltuielile generate la OEB pentru îndeplinirea sarcinilor referitoare la protecția unitară prin brevet în conformitate cu articolul 146 din CBE. Suma rămasă ar trebui distribuită între statele membre participante și ar trebui utilizată în scopuri referitoare la brevete. Cotele de distribuire ar trebui să fie stabilite pe baza unor criterii corecte, echitabile și pertinente, și anume nivelul activității de brevetare și dimensiunea pieței, și să garanteze o sumă minimă care să fie distribuită fiecărui stat membru participant, pentru a se menține o funcționare echilibrată și durabilă a sistemului. Distribuirea ar trebui să prevadă compensații pentru statele cu o altă limbă oficială decât una dintre limbile oficiale ale OEB, pentru cele cu o activitate de brevetare disproporționat de redusă stabilită pe baza Tabelei europene de evaluare privind inovarea și/sau pentru cele care au dobândit calitatea de membru al Organizației Europene de Brevete relativ recent.
(22)
Un parteneriat consolidat între OEB și oficiile centrale în domeniul proprietății industriale din statele membre ar trebui să permită OEB să utilizeze cu regularitate, dacă este cazul, rezultatele oricăror cercetări efectuate de oficiile centrale în domeniul proprietății industriale cu privire la o cerere de brevet național a cărei prioritate este revendicată într-o cerere ulterioară de brevet european. Toate oficiile centrale în domeniul proprietății industriale, inclusiv cele care nu efectuează cercetări în cursul procedurii de acordare a brevetelor naționale, pot avea un rol esențial în cadrul parteneriatului consolidat, inter alia, prin consiliere și sprijin acordat potențialilor solicitanți de brevete, în special întreprinderilor mici și mijlocii, prin primirea de cereri, prin transmiterea cererilor către OEB și prin diseminarea informațiilor privind brevetele.
(23)
Prezentul regulament este completat prin Regulamentul (UE) nr. 1260/2012, adoptat de Consiliu în conformitate cu articolul 118 al doilea paragraf din TFUE.
(24)
Competența în privința brevetelor europene cu efect unitar ar trebui stabilită și reglementată de un instrument care să instituie un sistem unificat de soluționare a litigiilor pentru brevetele europene și brevetele europene cu efect unitar.
(25)
Este esențială înființarea unei instanțe unice pentru brevete care să audieze cazuri privind brevetul european cu efect unitar, pentru a asigura buna funcționare a brevetului respectiv, coerența jurisprudenței și, astfel, certitudinea juridică și eficiența costurilor pentru titularii de brevete. Prin urmare, este de o importanță primordială ca statele membre participante să ratifice Acordul privind înființarea unei instanțe unice pentru brevete, în conformitate cu procedurile lor constituționale și parlamentare naționale, și să ia măsurile necesare pentru ca aceasta să devină operațională cât mai curând posibil.
(26)
Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere dreptului statelor membre participante de a acorda brevete naționale și nu ar trebui să se substituie legislațiilor statelor membre participante în materie de brevete. Solicitanții de brevete ar trebui să dispună în continuare de libertatea de a obține un brevet național, un brevet european cu efect unitar, un brevet european care produce efecte în unul sau mai multe state contractante la CBE sau un brevet european cu efect unitar validat suplimentar în unul sau mai multe state contractante la CBE care nu se numără printre statele membre participante.
(27)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume crearea unei protecții unitare prin brevet, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea și efectele prezentului regulament, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, după caz, prin intermediul unei forme de cooperare consolidată, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
(1) Prezentul regulament pune în aplicare cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet, autorizată prin Decizia 2011/167/UE.
(2) Prezentul regulament constituie un acord special în sensul articolului 142 din Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973, astfel cum a fost modificată la 17 decembrie 1991 și la 29 noiembrie 2000 (denumită în continuare „CBE”).
Articolul 2
Definiții
În înțelesul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„stat membru participant” înseamnă un stat membru care participă la cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în temeiul Deciziei 2011/167/UE, sau în temeiul unei decizii adoptate în conformitate cu articolul 331 alineatul (1) al doilea sau al treilea paragraf din TFUE, la data depunerii unei cereri de efect unitar, astfel cum se menționează la articolul 9;
(b)
„brevet european” înseamnă un brevet acordat de Oficiul European de Brevete (denumit în continuare „OEB”) în conformitate cu normele și procedurile prevăzute în CBE;
(c)
„brevet european cu efect unitar” înseamnă un brevet european care beneficiază de efect unitar în statele membre participante în temeiul prezentului regulament;
(d)
„Registrul european de brevete” înseamnă registrul ținut de OEB în temeiul articolului 127 din CBE;
(e)
„Registrul pentru protecție unitară prin brevet” înseamnă registrul ce face parte din Registrul european de brevete în care se înregistrează efectul unitar și orice limitare, licență, transfer, revocare sau expirare a unui brevet european cu efect unitar;
(f)
„Buletinul european de brevete” înseamnă publicația periodică prevăzută la articolul 129 din CBE.
Articolul 3
Brevetul european cu efect unitar
(1) Un brevet european acordat cu același set de revendicări în toate statele membre participante beneficiază de efect unitar în statele membre participante, cu condiția ca efectul său unitar să fi fost înregistrat în Registrul pentru protecție unitară prin brevet.
Un brevet european acordat cu seturi diferite de revendicări în diferite state membre participante nu beneficiază de efect unitar.
(2) Un brevet european cu efect unitar are un caracter unitar. Acesta asigură o protecție uniformă și produce aceleași efecte în toate statele membre participante.
Un brevet european cu efect unitar poate fi limitat, transferat, revocat sau poate expira numai în ansamblu pentru toate statele membre participante.
Un brevet european cu efect unitar poate face obiectul unei licențe pe întregul sau o parte a teritoriilor statelor membre participante.
(3) Efectul unitar al unui brevet european se consideră a nu fi existat în măsura în care brevetul european a fost revocat sau limitat.
Articolul 4
Data producerii de efecte
(1) Un brevet european cu efect unitar produce efecte în statele membre participante de la data publicării de către OEB a mențiunii de acordare a brevetului european în Buletinul european de brevete.
(2) Statele membre participante iau măsurile necesare pentru a se asigura că, în cazul în care efectul unitar al unui brevet european a fost înregistrat și se extinde la teritoriul lor, brevetul european respectiv se consideră că nu produce efecte ca brevet național pe teritoriul lor la data publicării mențiunii acordării brevetului în Buletinul european de brevete.
CAPITOLUL II
EFECTELE BREVETULUI EUROPEAN CU EFECT UNITAR
Articolul 5
Protecție uniformă
(1) Brevetul european cu efect unitar conferă titularului său dreptul de a împiedica orice terț de a înfăptui acte față de care brevetul respectiv asigură protecție pe teritoriul statelor membre participante în care brevetul are efect unitar, sub rezerva limitărilor aplicabile.
(2) Domeniul de aplicare a acestui drept și limitările sale sunt uniforme în toate statele membre participante în care brevetul are efect unitar.
(3) Actele față de care brevetul asigură protecție, menționate la alineatul (1), și limitările aplicabile sunt cele definite de dreptul aplicat brevetelor europene cu efect unitar în statul membru participant a cărui legislație națională este aplicabilă brevetului european cu efect unitar ca obiect de proprietate, în conformitate cu articolul 7.
(4) În raportul său menționat la articolul 16 alineatul (1), Comisia evaluează modul în care funcționează limitările aplicabile și face, după caz, propuneri adecvate.
Articolul 6
Epuizarea drepturilor conferite de brevetul european cu efect unitar
Drepturile conferite de un brevet european cu efect unitar nu se extind la acte privind produsul care face obiectul respectivului brevet care sunt efectuate în statele membre participante în care brevetul respectiv are efect unitar după ce produsul respectiv a fost introdus pe piață în Uniune de către titularul brevetului sau cu consimțământul acestuia, cu excepția cazului în care există motive justificate pentru ca titularul să se opună comercializării ulterioare a produsului.
CAPITOLUL III
UN BREVET EUROPEAN CU EFECT UNITAR CA OBIECT DE PROPRIETATE
Articolul 7
Tratarea unui brevet european cu efect unitar ca brevet național
(1) Un brevet european cu efect unitar ca obiect de proprietate se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante în care brevetul respectiv are efect unitar, drept brevet național acordat de statul membru participant și în care, conform Registrului european de brevete:
(a)
solicitantul își are reședința sau locul principal de desfășurare a activității la data depunerii cererii de brevet european; sau
(b)
în cazul în care litera (a) nu se aplică, solicitantul are un punct de lucru la data depunerii cererii de brevet european.
(2) În cazul în care două sau mai multe persoane sunt înscrise în Registrul european de brevete în calitate de cosolicitanți, alineatul (1) litera (a) se aplică primului cosolicitant menționat. În cazul în care acest lucru nu este posibil, alineatul (1) litera (a) se aplică următorului cosolicitant în ordinea menționării. În cazul în care alineatul (1) litera (a) nu se aplică niciunuia dintre cosolicitanți, alineatul (1) litera (b) se aplică în mod corespunzător.
(3) În cazul în care niciunul dintre solicitanți nu are reședința, locul principal de desfășurare a activității sau un punct de lucru într-un stat membru participant în care brevetul respectiv are efect unitar în sensul alineatului (1) sau (2), brevetul european cu efect unitar ca obiect de proprietate se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante, drept brevet național al statului în care se află sediul Organizației Europene de Brevete în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din CBE.
(4) Dobândirea unui drept nu trebuie să depindă de nicio înscriere într-un registru național de brevete.
Articolul 8
Drepturi ce fac obiectul licenței
(1) Titularul unui brevet european cu efect unitar poate depune o declarație la OEB prin care să ateste că este pregătit să permită oricărei persoane să utilizeze invenția în calitate de deținător al unei licențe în schimbul unei contribuții adecvate.
(2) O licență obținută în temeiul prezentului regulament este tratată drept licență contractuală.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII INSTITUȚIONALE
Articolul 9
Sarcinile administrative în cadrul Organizației Europene de Brevete
(1) Statele membre participante conferă OEB, în sensul articolului 143 din CBE, următoarele sarcini care vor fi efectuate în conformitate cu normele interne ale OEB:
(a)
să administreze cererile de efect unitar depuse de titularii brevetelor europene;
(b)
să includă Registrul pentru protecție unitară prin brevet în Registrul european de brevete și să administreze Registrul pentru protecție unitară prin brevet;
(c)
să primească și să înregistreze declarațiile privind acordarea de licențe menționate la articolul 8, retragerea lor și angajamentele în ceea ce privește acordarea de licențe asumate de titularul brevetului european cu efect unitar în cadrul organismelor internaționale de standardizare;
(d)
să publice traducerile prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012 în perioada de tranziție menționată la articolul respectiv;
(e)
să colecteze și să administreze taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar, în ceea ce privește anii următori celui în care se publică în Buletinul european de brevete mențiunea privind acordarea brevetului; să colecteze și să administreze taxele suplimentare în caz de plată întârziată a taxelor de menținere în vigoare, atunci când această plată întârziată are loc în termen de șase luni de la data scadenței, precum și să distribuie o parte din taxele de menținere în vigoare colectate către statele membre participante;
(f)
să administreze un sistem de compensare pentru rambursarea costurilor de traducere menționate la articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012;
(g)
să se asigure că o cerere de efect unitar din partea titularului unui brevet european este depusă în limba de procedură, în sensul articolului 14 alineatul (3) din cadrul CBE, în termen de cel mult o lună de la publicarea mențiunii de acordare a brevetului în Buletinul european de brevete; și
(h)
să se asigure că efectul unitar se indică în Registrul pentru protecție unitară prin brevet, în cazul în care a fost depusă o cerere de efect unitar și, în perioada de tranziție prevăzută la articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012, a fost prezentată împreună cu traducerile menționate la articolul respectiv, iar OEB este informat cu privire la toate limitările, licențele, transferurile sau revocările brevetelor europene cu efect unitar.
(2) Statele membre participante asigură respectarea prezentului regulament în îndeplinirea obligațiilor lor internaționale asumate prin CBE și cooperează în acest scop. În calitate de state contractante la CBE, statele membre participante asigură guvernanța și supravegherea activităților legate de sarcinile menționate la alineatul (1) din prezentul articol și asigură stabilirea nivelului taxelor de menținere în vigoare în conformitate cu articolul 12 din prezentul regulament și stabilirea cotelor de distribuire a taxelor de menținere în vigoare în conformitate cu articolul 13 din prezentul regulament.
În acest scop, ele instituie un comitet restrâns al consiliului de administrație al Organizației Europene de Brevete (denumit în continuare „comitetul restrâns”) în sensul articolului 145 din CBE.
În componența comitetului restrâns intră reprezentanți ai statelor participante și un reprezentant al Comisiei ca observator, precum și supleanții acestora care îi vor reprezenta în absență. Membrii comitetului restrâns pot fi sprijiniți de consilieri sau experți.
Comitetul restrâns adoptă hotărârile sale ținând seama în mod corespunzător de poziția Comisiei și în acord cu reglementările prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din CBE.
(3) Statele membre participante asigură protecție juridică eficientă în fața unei instanțe competente a unuia sau mai multor state membre participante împotriva deciziilor luate de OEB în îndeplinirea atribuțiilor prevăzute la alineatul (1).
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINANCIARE
Articolul 10
Principiu privind cheltuielile
Cheltuielile suportate de către OEB în realizarea sarcinilor suplimentare care i-au fost alocate, în sensul articolului 143 din CBE, de către statele membre participante sunt acoperite din taxele generate de brevetele europene cu efect unitar.
Articolul 11
Taxele de menținere în vigoare
(1) Taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar și taxele suplimentare pentru plata cu întârziere a taxelor de menținere în vigoare sunt plătite Organizației Europene de Brevete de către titularul brevetului. Taxele sunt exigibile pentru anii următori celui în care se publică în Buletinul european de brevete mențiunea privind acordarea brevetului european care beneficiază de efect unitar.
(2) Un brevet european cu efect unitar expiră atunci când o taxă de menținere în vigoare și, dacă este cazul, orice altă taxă suplimentară nu au fost plătite în termenul prescris.
(3) Taxele de menținere în vigoare care sunt scadente după primirea declarației prevăzute la articolul 8 alineatul (1) se reduc.
Articolul 12
Nivelul taxelor de menținere în vigoare
(1) Taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar sunt:
(a)
progresive pe întreaga durată a protecției unitare prin brevet;
(b)
suficiente pentru acoperirea tuturor costurilor asociate acordării brevetului european și administrării protecției unitare prin brevet; și
(c)
suficiente, împreună cu taxele care trebuie plătite către Organizația Europeană de Brevete în perioada premergătoare acordării brevetului, pentru a se asigura un buget echilibrat al Organizației Europene de Brevete.
(2) Nivelul taxelor de menținere în vigoare se stabilește luând în considerare, printre altele, situația unor entități specifice, precum întreprinderile mici și mijlocii, cu scopul de:
(a)
a facilita inovarea și de a încuraja competitivitatea întreprinderilor europene;
(b)
a reflecta dimensiunea pieței căreia i se adresează brevetul; și
(c)
a fi similar cu nivelul taxelor naționale de menținere în vigoare pentru un brevet european mediu care intră în vigoare în statele membre participante în momentul în care nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit pentru prima dată.
(3) Pentru atingerea obiectivelor stabilite în prezentul capitol, nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit la un nivel care:
(a)
este echivalent nivelului de taxe de menținere în vigoare plătite pentru aria medie de acoperire geografică a brevetelor europene actuale;
(b)
reflectă rata actuală de menținere în vigoare a brevetelor europene; și
(c)
reflectă numărul de solicitări de efect unitar.
Articolul 13
Distribuire
(1) OEB reține 50 % din taxele de menținere în vigoare prevăzute la articolul 11 plătite pentru brevetele europene cu efect unitar. Suma rămasă se distribuie statelor membre participante în conformitate cu cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare stabilită în conformitate cu articolul 9 alineatul (2).
(2) Pentru atingerea obiectivelor stabilite în prezentul capitol, cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare între statele membre participante se stabilește pe baza următoarelor criterii corecte, echitabile și pertinente:
(a)
numărul de cereri de brevete;
(b)
dimensiunea pieței, asigurându-se totodată o sumă minimă care să fie distribuită fiecărui stat membru participant;
(c)
compensații pentru statele membre participante care:
(i)
au o altă limbă oficială decât una dintre limbile oficiale ale OEB;
(ii)
au o activitate de brevetare disproporționat de redusă; și/sau
(iii)
au dobândit calitatea de membru al Organizației Europene de Brevete relativ recent.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 14
Cooperarea dintre Comisie și OEB
Comisia instituie o cooperare strânsă, prin intermediul unui acord de lucru cu OEB în domeniile reglementate de prezentul regulament. Această cooperare include schimburi periodice de opinii cu privire la funcționarea acordului de lucru și în special referitoare la problema taxelor de menținere în vigoare și la impactul lor asupra bugetului Organizației Europene de Brevete.
Articolul 15
Aplicarea legislației în domeniul concurenței și a legislației în materie de concurență neloială
Prezentul regulament nu aduce atingere punerii în aplicare a legislației Uniunii în domeniul concurenței și a legislației în materie de concurență neloială.
Articolul 16
Raportul privind funcționarea prezentului regulament
(1) În termen de cel mult trei ani de la data la care primul brevet european cu efect unitar produce efecte și, ulterior, o dată la cinci ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind funcționarea prezentului regulament și, în cazul în care este necesar, prezintă propuneri adecvate de modificare a acestuia.
(2) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului rapoarte privind funcționarea taxelor de menținere în vigoare menționate la articolul 11, cu un accent deosebit pe respectarea articolului 12.
Articolul 17
Notificarea de către statele membre participante
(1) Statele membre participante informează Comisia în legătură cu măsurile adoptate în conformitate cu articolul 9 până la data aplicării prezentului regulament.
(2) Fiecare stat membru participant notifică Comisia cu privire la măsurile adoptate în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) până la data aplicării prezentului regulament sau, în cazul unui stat membru participant în care instanța unică pentru brevete nu are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data aplicării prezentului regulament, până la data de la care instanța unică pentru brevete are jurisdicție exclusivă în respectivul stat membru participant.
Articolul 18
Intrare în vigoare și aplicare
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Prezentul regulament se aplică de la 1 ianuarie 2014 sau de la data intrării în vigoare a Acordului privind instanța unică pentru brevete (denumit în continuare „acordul”), oricare este data mai îndepărtată.
Prin derogare de la articolul 3 alineatele (1) și (2) și articolul 4 alineatul (1), un brevet european pentru care efectul unitar este înregistrat în Registrul pentru protecția unitară prin brevet are efect unitar în acele state membre participante în care instanța unică pentru brevete are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data înregistrării.
(3) Fiecare stat membru participant notifică Comisia cu privire la ratificarea acordului la momentul depunerii instrumentului său de ratificare. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene data intrării în vigoare a acordului și o listă a statelor membre care au ratificat acordul la data intrării în vigoare. Comisia actualizează apoi periodic lista statelor membre participante care au ratificat acordul și publică lista astfel actualizată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(4) Statele membre participante se asigură că măsurile prevăzute la articolul 9 sunt în vigoare până la data aplicării prezentului regulament.
(5) Fiecare stat membru participant se asigură că măsurile menționate la articolul 4 alineatul (2) sunt în vigoare până la data aplicării prezentului regulament sau, în cazul unui stat membru participant în care instanța unică pentru brevete nu are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data aplicării prezentului regulament, până la data de la care instanța unică pentru brevete are competență exclusivă în respectivul stat membru participant.
(6) Protecția unitară prin brevet poate fi solicitată pentru orice brevet european acordat la sau după data aplicării prezentului regulament.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre participante în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2012.