SMĚRNICE KOMISE 2014/100/EU
ze dne 28. října 2014,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), a zejména na článek 27 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Konkurenceschopnost evropské námořní dopravy lze zlepšit účinnějším využíváním zdrojů a lepším využíváním elektronických informací.
(2)
V zájmu co největší efektivity a zamezení duplicitnímu úsilí je třeba vycházet ze stávajících vnitrostátních a unijních platforem, technických řešení a normalizace a také využívat přínosů již vynaložených investic.
(3)
Systém Unie pro výměnu informací na moři SafeSeaNet, zřízený podle směrnice 2002/59/ES, kromě zvyšování námořní bezpečnosti, bezpečnosti v přístavech a na moři, ochrany životního prostředí a připravenosti pro případy znečištění moří umožňuje v souladu s právními předpisy Unie výměnu doplňujících informací v zájmu větší efektivity námořní dopravy a přepravy.
(4)
Aby se uspořily náklady, zabránilo vzniku četných řídících skupin a využilo zkušeností řídící skupiny na vysoké úrovni, je třeba zásady řízení a úkoly systému upravit tak, aby pokrýval více oblastí spadajících do působnosti uvedené směrnice.
(5)
Podle směrnice 2002/59/ES jsou členské státy a Komise povinny vzájemně spolupracovat na rozvíjení a zdokonalování systému Unie pro výměnu informací na moři, a to na základě zkušeností s provozováním systému, jeho potenciálu a funkcí, tak aby jej vylepšily a zohlednily přitom vývoj informačních a komunikačních technologií.
(6)
Byly získány zkušenosti a došlo k technickému pokroku, zejména ve vývoji interoperabilního systému pro výměnu dat, který dokáže kombinovat informace ze systému SafeSeaNet s informacemi z ostatních monitorovacích a sledovacích systémů Unie (CleanSeaNet, datového centra Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a Thetis) i z externích systémů (např. satelitního systému AIS) a tím podporovat integrované námořní služby. Vzniklo několik iniciativ týkajících se satelitního systému AIS, i ze strany členských států, což potvrzuje, že z přístupu k datům SAT-AIS plynou provozní výhody.
(7)
Systémy a aplikace hostované agenturou EMSA jsou schopné poskytnout úřadům členských států a subjektům Unie komplexní informace například o pozici lodí, nebezpečném nákladu, znečištění apod., ale také nabídnout podpůrné služby v oblastech, jako je pobřežní stráž, boj proti pirátství a vedení statistik, a to v souladu s přístupovými právy udělenými podle kontrolního dokumentu rozhraní a funkčnosti (IFCD), který byl zaveden a je spravován na základě článku 22a a přílohy III směrnice.
(8)
Řízení systému a jeho technologické zdokonalování se s členskými státy pravidelně projednává v rámci řídící skupiny na vysoké úrovni pro SafeSeaNet, která byla zřízena rozhodnutím Komise 2009/584/ES (2). Ve skupině se projednávají také provedená vylepšení, jejichž výsledkem je technická integrace různých systémů a aplikací, které byly vyvinuty. Díky těmto pokrokům a testování prostředí integrovaných námořních informací Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost vznikly synergie, dokonalejší systémové prvky a služby.
(9)
Příloha III směrnice 2002/59/ES by proto měla být upravena tak, aby odrážela technický pokrok, kterého bylo dosaženo na základě zkušeností se systémem SafeSeaNet.
(10)
Příloha III směrnice o VTMIS, která se vztahuje na systém Unie pro výměnu informací na moři a odkazuje na další relevantní právní předpisy Unie, by měla být explicitnější a uvádět akty Unie, na jejichž základě se systém SafeSeaNet v současnosti používá, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES (4), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU (6); s ohledem na uvedené právní akty může používání systému SafeSeaNet dále usnadnit výměnu a sdílení informací a mělo by ještě více ulehčit používání systému, integrovaného informačního systému a platformy, a zajistit tak konvergenci a interoperabilitu námořních systémů a aplikací, včetně kosmických technologií.
(11)
Vývoj zohledněný v této směrnici může hrát zásadní roli také při vývoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořní oblasti, procesu založeném na dobrovolné spolupráci v rámci Evropské unie, jehož cílem je posílit a podporovat sdílení důležitých informací mezi orgány vykonávajícími námořní dohled.
(12)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha III směrnice 2002/59/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. listopadu 2015. Jejich znění neprodleně sdělí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2014.
DIRECTIVA 2014/100/UE A COMISIEI
din 28 octombrie 2014
de modificare a Directivei 2002/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului de instituire a unui sistem comunitar de monitorizare și informare privind traficul navelor maritime
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2002/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unui sistem comunitar de monitorizare și informare privind traficul navelor maritime și de abrogare a Directivei 93/75/CEE a Consiliului (1), în special articolul 27 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Competitivitatea sectorului european al transportului maritim poate fi facilitată printr-o utilizare mai eficientă a resurselor și printr-o mai bună utilizare a informațiilor electronice.
(2)
Din motive legate de maximizarea eficienței și de evitarea dublării eforturilor, este necesar să se pornească de la standardizare și de la platformele și soluțiile tehnice existente la nivel național și la nivelul Uniunii, pentru a culege, de asemenea, roadele investițiilor deja realizate.
(3)
Pe lângă faptul că îmbunătățește siguranța maritimă, securitatea portuară și maritimă, protecția mediului și gradul de pregătire pentru cazurile de poluare, Sistemul de schimb de informații maritime al Uniunii, SafeSeaNet, instituit în temeiul Directivei 2002/59/CE, permite, în conformitate cu legislația Uniunii, schimbul de informații suplimentare care vizează facilitarea unui trafic maritim și a unui transport maritim eficient.
(4)
Pentru a permite reducerea costurilor, pentru a evita crearea mai multor grupuri de coordonare și pentru a profita de experiența grupului de coordonare la nivel înalt, principiile de gestionare și atribuțiile acestuia din urmă ar trebui să fie modificate pentru a acoperi și alte domenii reglementate de directivă.
(5)
Directiva 2002/59/CE impune ca statele membre și Comisia să coopereze pentru a dezvolta și a actualiza Sistemul de schimb de informații maritime al Uniunii, pe baza experienței acumulate în cadrul exploatării sistemului, potențialul său și funcțiile sale, în vederea consolidării acestuia, ținându-se cont de progresele înregistrate în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor.
(6)
S-a câștigat experiență și s-au realizat progrese tehnice, în special în privința dezvoltării unui sistem de schimb de date interoperabil care să poată combina informațiile obținute de la SafeSeaNet cu informații de la alte sisteme de monitorizare și de urmărire ale Uniunii [CleanSeaNet, Centrul de date pentru identificarea și urmărirea navelor la mare distanță al Uniunii Europene (Centrul de date LRIT al UE) și Thetis] și, de asemenea, de la sisteme externe (de exemplu, AIS prin satelit), facilitând astfel și mai mult serviciile maritime integrate. Au fost lansate mai multe inițiative AIS prin satelit, inclusiv de către statele membre, care confirmă beneficiile operaționale oferite de accesul la datele SAT-AIS.
(7)
Sistemele și aplicațiile găzduite de EMSA pot furniza autorităților statelor membre și organismelor Uniunii informații cuprinzătoare privind, de exemplu, poziția navelor, încărcăturile periculoase, poluarea etc. și pot, de asemenea, să furnizeze servicii de sprijin în domenii cum ar fi paza de coastă, combaterea pirateriei și statistica, potrivit drepturilor de acces atribuite în conformitate cu Documentul privind controlul interfeței și a funcționalităților (DCIF) instituit și menținut în temeiul articolului 22a și al anexei III la directivă.
(8)
Gestionarea sistemului și ameliorările sale tehnologice sunt discutate periodic cu statele membre în cadrul Grupului de coordonare la nivel înalt privind SafeSeaNet instituit prin Decizia 2009/584/CE a Comisiei (2). În cadrul acestui grup se discută, de asemenea, îmbunătățirile realizate care duc la integrarea tehnică a diverselor sisteme și aplicații dezvoltate. Aceste progrese, precum și testarea unui mediu integrat pentru date maritime de către Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă au condus la obținerea de sinergii și la îmbunătățirea serviciilor și a caracteristicilor sistemului.
(9)
Prin urmare, anexa III la Directiva 2002/59/CE ar trebui adaptată pentru a reflecta aceste progrese tehnice realizate în lumina experienței dobândite cu SafeSeaNet.
(10)
Anexa III la Directiva VTMIS, care reglementează Sistemul de schimb de informații maritime al Uniunii și face trimitere la alte acte legislative relevante ale Uniunii, ar trebui să fie formulată într-un mod mai explicit, prin precizarea actelor legislative ale Uniunii care au legătură cu utilizarea în prezent a SafeSeaNet, precum Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), Directiva 2005/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și Directiva 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6); în ceea ce privește actele legislative menționate, utilizarea SafeSeaNet poate facilita în continuare schimbul de informații și partajarea acestora și ar trebui să faciliteze în continuare utilizarea sistemului, a sistemului integrat de informare și a unei platforme care să asigure convergența și interoperabilitatea sistemelor și aplicațiilor maritime, inclusiv a tehnologiilor spațiale.
(11)
Evoluțiile reflectate în prezenta directivă pot juca, de asemenea, un rol central în dezvoltarea unui mediu comun pentru schimbul de informații (Common Information and Sharing Environment - CISE) pentru domeniul maritim, care reprezintă un proces de colaborare voluntară în cadrul Uniunii Europene având ca scop ameliorarea și promovarea în continuare a schimbului de informații relevante între autoritățile implicate în supravegherea maritimă.
(12)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru siguranța maritimă și prevenirea poluării de către nave (COSS),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa III la Directiva 2002/59/CE se înlocuiește cu textul anexei la prezenta directivă.
Articolul 2
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la 18 noiembrie 2015. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 28 octombrie 2014.