NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 502/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo ve výši 30,6 % z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky („ČLR“ nebo „dotčená země“) (dále jen „původní šetření“). Na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých součástí jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4). Aby jim bylo přiznáno osvobození od rozšířeného cla, musí výrobci jízdních kol v Unii dodržovat podmínky stanovené v čl. 13 odst. 2 základního nařízení, a sice používat při montáži méně než 60 % čínských součástí jízdních kol nebo zajistit, aby přidaná hodnota všech součástí použitých při montáži přesáhla 25 %. Doposud bylo osvobození od cla přiznáno ve více než 250 případech.
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla zůstat zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „pozměňující prozatímní přezkum“) Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) rozhodla o zvýšení platného antidumpingového cla na 48,5 %.
(4)
V návaznosti na přezkum opatření proti obcházení podle čl. 13 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 171/2008 (7) rozhodla zachovat rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR na dovoz některých součástí jízdních kol z ČLR.
(5)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (8) (dále jen „předchozí šetření“) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
2. Zahájení šetření z moci úřední
(6)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti, který skončil v říjnu 2011, měla Komise k dispozici důkazy, které ukazovaly, že pokud jde o dumping a újmu, okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření uložena, se zřejmě změnily a že tyto změny mohou být trvalé povahy.
(7)
Z důkazů prima facie, které měla Komise k dispozici, vyplývalo, že v lednu 2011 byl zrušen systém vývozních kvót, který se vztahoval na výrobce jízdních kol v ČLR a který bránil vyvážejícím výrobcům v tom, aby jim v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu bylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(8)
Navíc došlo k určitým změnám struktury výrobního odvětví Unie. Konkrétně několik výrobců v Unii přešlo od kompletního výrobního cyklu k (částečnému) montování s použitím dovážených dílů.
(9)
V důsledku rozšíření Evropské unie v letech 2004 a 2007 se odvětví jízdních kol v Unii rozrostlo o značný počet výrobců. Několik výrobců, kteří byli součástí výrobního odvětví Unie před těmito dvěma rozšířeními, navíc přesunulo své výrobní kapacity do nových členských států nebo v nich zřídilo nové výrobní závody. V důsledku toho se mohly změnit i náklady výrobního odvětví Unie.
(10)
A nakonec, při výpočtu současné úrovně pro odstranění újmy byla brána v úvahu jízdní kola vyrobená z oceli, zatímco většina jízdních kol se v současné době zřejmě vyrábí ze slitin hliníku.
(11)
Všechny tyto skutečnosti byly zřejmě dlouhodobé povahy, a proto opodstatňovaly potřebu přehodnotit zjištění o újmě a dumpingu.
(12)
Kromě toho rychle roste počet společností, které využívají systém osvobození od cla, přičemž tento systém od svého zavedení v roce 1997 nedoznal žádných úprav. Navíc systém sledování dovozu součástí osvobozených od antidumpingových opatření se stal velmi složitým a zatěžujícím, což by mohlo snižovat jeho efektivitu.
(13)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, Komise prostřednictvím oznámení (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (9), zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. března 2012, ohlásila zahájení z moci úřední prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR.
3. Souběžné šetření obcházení uložených opatření
(14)
Dne 25. září 2012 nařízením (EU) č. 875/2012 (10) zahájila Komise šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR dovozem jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu („šetření obcházení opatření“).
(15)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 501/2013 (11) („nařízení o obcházení“) rozšířila platná antidumpingová opatření uložená na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR na dovoz jízdních kol dovážených z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, neboť bylo zjištěno, že tento dovoz obchází opatření prostřednictvím překládky anebo montáže ve smyslu čl. 13 odst. 1 a 2 základního nařízení.
4. Souběžné antisubvenční šetření
(16)
Dne 27. dubna 2012 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (12) informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie (dále jen „antisubvenční šetření“).
(17)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením v Úředním věstníku Evropské unie (13), že závěry ze šetření obcházení lze použít v antisubvenčním šetření uvedeném v 14. a 15. bodě odůvodnění výše.
(18)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (14) zastavila antisubvenční šetření bez uložení opatření.
5. Strany dotčené šetřením
(19)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření známé výrobce v Unii, známé sdružení výrobců v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení čínských výrobců, zástupce dotčené země, známé dovozce a sdružení dovozců, známé výrobce součástí jízdních kol v Unii a jejich sdružení a známé sdružení uživatelů. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(20)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení, všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem.
(21)
Vzhledem k tomu, že zástupci dotčené země se Komisi při zahájení řízení nepřihlásili, obrátila se Komise přibližně na 70 čínských společností, které byly útvarům Komise známy již z předchozího šetření. V pozdější fázi, kdy bylo zahájeno antisubvenční šetření uvedené v 16. bodu odůvodnění, určila Komise zhruba 300 dalších čínských vyvážejících výrobců, kteří byli také kontaktováni v souvislosti s tímto prozatímním přezkumem.
(22)
Navzdory úsilí Komise o navázání spolupráce se přihlásilo pouze osm čínských skupin vyvážejících výrobců, z nichž pouze čtyři nahlásily údaje o vývozu do Unie v období přezkumného šetření (dále jen „období přezkumného šetření“), které je definováno v 37. bodě odůvodnění níže, a tyto údaje představovaly méně než 4 % celkového dovozu jízdních kol z ČLR v období přezkumného šetření.
(23)
Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(24)
Jak je uvedeno v 63., 64. a 131. bodě odůvodnění níže, u jedné skupiny čínských vývozců, Giant China, bylo opodstatněné použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Spolupráce čínských vyvážejících výrobců poklesla následně ještě více.
(25)
Jak je vysvětleno v 32. až 35. bodě odůvodnění níže, vzorek výrobců v Unii byl vybrán.
(26)
Jak je vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(27)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, a všem ostatním stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení šetření, jmenovitě výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR, dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří se sami přihlásili, jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění níže, a známým výrobcům jízdních kol v Unii.
(28)
Odpovědi na dotazníky a další podání došly od čtyř skupin čínských vyvážejících výrobců a jejich zástupce, osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho sdružení uživatelů a osmi sdružení výrobců v Unii, 53 výrobců součástí jízdních kol a jednoho sdružení výrobců součástí jízdních kol. Žádný z oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení, neposkytl odpověď na dotazník.
(29)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, jež považovala za nezbytné za účelem stanovení dumpingu, výsledné újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, a provedla inspekci v prostorách následujících společností:
a)
Výrobci jízdních kol v Unii
-
Accell Hunland, Maďarsko
-
Decathlon RGVS, Portugalsko
-
Denver srl, Itálie
-
SC Eurosport DHS, Rumunsko
-
Koninklijke Gazelle, Nizozemsko
-
Maxcom Ltd, Bulharsko
-
MIFA, Německo
-
Sprick Rowery, Polsko
b)
Výrobci součástí jízdních kol v Unii
-
Chimsport, Rumunsko
-
Telai Olagnero, Itálie
c)
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Ideal (Dong Guan) Bike Co.,
-
Oyama Bicycles (Taicang) Co.,
-
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co.
(30)
S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým by nemuselo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, proběhla za účelem stanovení běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země inspekce v prostorách následujících společností:
-
Distribuidora de Bicicletas Benotto, S.A. DE C.V., Mexico City, Mexiko
-
Bicicletas Magistroni, Mexico City, Mexiko
-
Bicicletas Mercurio SA DE CV, San Luis Potosi, Mexico.
(31)
Po poskytnutí základních údajů a úvah („poskytnutí informací“) některé strany tvrdily, že nedostaly dostatek času na vyjádření. V této souvislosti je třeba uvést, že stranám byl poskytnut dostatek času k připomínkám v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení. Toto tvrzení se proto zamítá.
6. Výběr vzorku výrobců v Unii
(32)
Komise v oznámení o zahájení šetření uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi společností známých ještě před zahájením šetření a vybraných z více než 380 výrobců v Unii zejména na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být přiměřeně přezkoumán v čase, který je k dispozici, přičemž se zohledňuje jejich zeměpisné rozložení. Vzorek pokrýval země s největším objemem výroby. U každé z těchto zemí patřily společnosti zařazené do vzorku k největším reprezentativním spolupracujícím výrobcům. Ve vzorku figurovaly také subjekty z největších spolupracujících skupin. Zvláštní pozornost byla v tomto případě věnována tomu, aby ve vzorku byl stejný počet společností ze starých a nových členských států.
(33)
Vzorek představoval kolem 25 % celkové odhadované výroby a prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se seznámily s dokumentací a vyjádřily se ke vhodnosti výběru do 15 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení šetření. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(34)
Některé zúčastněné strany vznesly námitky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) tento předběžný vzorek zahrnuje pouze určité právnické osoby, které patří do skupin společností ve spojení, a nikoli všechny právnické osoby, které tvoří úplný hospodářský subjekt vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření, a ii) návrh obsahuje společnost, která byla nedávno ve ztrátě, zatímco výrobci v Unii v tomto období prosperovali. Mimoto tvrdily, že tyto ztráty nesouvisely s dotčeným výrobkem.
(35)
Tyto argumenty byly zamítnuty z těchto důvodů: i) subjekty, jež patří do větších skupin a které vykonávaly činnost nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo nutné zkoumat celou skupinou na konsolidovaném základě, ii) dotyčná zúčastněná strana nedoložila své tvrzení, že společnost vybraná do vzorku, která údajně vykázala ztrátu, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. A konečně, ačkoli by vybraný vzorek měl být reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, vybrané společnosti nutně nemusí být stejnorodé. Tvrzení této strany bylo tudíž nutno zamítnout.
7. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(36)
Oznámení o zahájení šetření se zmiňovalo také o výběru vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Při zahájení šetření byli kontaktováni všichni známí dovozci, kteří nejsou ve spojení. Vzorek nebyl vybrán vzhledem k nízkému počtu odpovědí došlých v rámci postupu pro výběr vzorku. Všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení a kteří se přihlásili, byli vyzváni ke spolupráci a obdrželi dotazník. Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, na dotazník neopověděl ani dále v tomto šetření nespolupracoval.
8. Období šetření
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(38)
Výrobkem, který je předmětem tohoto přezkumného šetření, jsou jízdní a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru (dále jen „výrobek, který je předmětem přezkumu“) pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70.
(39)
Stejně jako v předchozím šetření byla jízdní kola rozdělena do těchto kategorií:
-
A) kola ATB (terénní jízdní kola, včetně horských kol, s průměrem kol 24″ nebo 26″),
-
B) kola pro trekking, městská jízdní kola, hybridní kola, kola VTC a cestovní kola s průměrem kol 26″ nebo 28″,
-
C) sportovní kola pro mládež (BMX) a dětská kola s průměrem kol 16″ nebo 20″,
-
D) ostatní jízdní kola a jiná kola (s výjimkou jednokolek).
(40)
Všechny výše vymezené typy jízdních kol mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti. Mimoto se na trhu Unie prodávají prostřednictvím obdobných distribučních kanálů, jako jsou specializovaní maloobchodníci, řetězce obchodů se sportovním zbožím a velké obchodní domy. Základní používání a využití jízdních kol je stejné, jízdní kola jsou do značné míry zaměnitelná, a modely různých kategorií si proto navzájem konkurují. Na tomto základě byl vyvozen závěr, že všechny kategorie představují jediný výrobek.
(41)
Jedna strana tvrdila, že různé typy jízdních kol mají značně odlišné vlastnosti a zamýšlená použití a rovněž výrazně odlišné ceny a z hlediska spotřebitelů nejsou tyto různé typy jízdních kol vzájemně zaměnitelné. Kromě toho bylo argumentováno tím, že ocelová a hliníková jízdní kola se nepovažují za zaměnitelná a že jejich ceny se rovněž liší.
(42)
Na podporu toho argumentu tato zúčastněná strana předložila studii o základních fyzických a technických vlastnostech a užití pěti různých typů výrobků, jakož i o jejich zaměnitelnosti. Je třeba poznamenat, že studie údajně vycházela z odpovědí 36 osob, avšak není jasné, jak byli tito respondenti vybráni. Dále se zdá, že byla zpracována zvlášť pro účely tohoto šetření. Studie neobsahuje žádné kvantifikovatelné údaje. Konstatuje se, že obsah této studie zjevně vychází z prohlášení zákazníků anebo výrobců jízdních kol, a nikoli z ověřitelných důkazů. Proto je reprezentativnost výsledků této studie diskutabilní.
(43)
Uvedená zúčastněná strana nepředložila na podporu svého tvrzení žádné další důkazy.
(44)
Šetření potvrdilo, že všechny výše vymezené typy jízdních kol mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti. Zejména bylo zjištěno, že použití různých surovin nemělo vliv na základní vlastnosti kola. Ačkoli má ocel a hliník některé odlišné technické vlastnosti, jako je hmotnost, základní vlastnosti jízdních kol vyrobených z oceli a hliníku jsou podobné.
(45)
Dotyčná strana podobně nepodala žádný konkrétní důkaz, že jízdní kola z oceli na jedné straně a jízdní kola z hliníku na straně druhé měla skutečně odlišné základní fyzické a technické vlastnosti.
(46)
Pokud jde o zvláštní uplatnění, použití a vnímání spotřebitelů, toto šetření potvrdilo, že všechna jízdní kola mají stejné základní uplatnění a plní v podstatě stejnou funkci. I když je pravda, že různé kategorie jsou v zásadě určeny pro uspokojování různých požadavků koncových uživatelů, koncoví uživatelé obvykle využívají jízdní kolo v určité kategorii na různá použití.
(47)
Proto neexistuje žádná zřetelná dělicí čára mezi tím, jak koncoví uživatelé používají různé kategorie, a tím, jak je vnímají spotřebitelé.
(48)
Kromě toho sami výrobci v Unii často nerozlišují mezi koly v různých kategoriích z hlediska výroby, distribuce a účetnictví. Vlastně se všechny kategorie jízdních kol často vyrábí podobně.
(49)
Různé typy jízdních kol se prodávají na trhu Unie prostřednictvím podobných distribučních kanálů, jako jsou specializovaní maloobchodníci, řetězce obchodů se sportovním zbožím a velké obchodní domy.
(50)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že všechny kategorie představují jediný výrobek.
(51)
Jedna strana upozornila na skutečnost, že toto šetření zahrnuje dva kódy KN, jak je uvedeno ve 38. bodě odůvodnění, zatímco předchozí šetření uvedené v 5. bodě odůvodnění se týkalo tří kódů KN, tj. ex 8712 00 10, 8712 00 30 a ex 8712 00 80. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že ke změně kódů došlo kvůli změnám v kombinované nomenklatuře, jež vyplynuly z nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 (15) s účinností od 1. ledna 2012.
(52)
V této souvislosti stejná strana tvrdila, že jízdní kola bez kuličkových ložisek a jízdní kola s kuličkovými ložisky by neměla být považována za jediný výrobek. Šetření však prokázalo, že jízdní kola s kuličkovými ložisky a jízdní kola bez kuličkových ložisek mají stejné technické vlastnosti a použití. Tato strana navíc nedoložila své tvrzení žádnými důkazy, a proto se toto tvrzení zamítá.
(53)
Tato strana mimoto tvrdila, že existuje významný rozdíl v průměrných dovozních cenách, jak je zaznamenal Eurostat, mezi oběma kódy KN, pod které spadá dotčený výrobek. V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění níže, vzhledem k sortimentní skladbě může průměrná cena zaznamenaná Eurostatem sloužit pouze jako ukazatel cenových trendů, avšak není použitelná, když se porovnávají prodejní ceny mezi různými zeměmi a Unií.
(54)
Po poskytnutí informací jedna strana zopakovala své tvrzení, že různé typy jízdních kol, jichž se týká toto šetření, nejsou obdobnými výrobky, a tvrdila, že předložila jednoznačné důkazy dokládající rozdíly v surovinách, fyzických vlastnostech, technických vlastnostech a konečném použití, které údajně existují mezi různými typy jízdních kol.
(55)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že jednoznačný důkaz, který tato strana podle ní předložila, je ve skutečnosti studie, kterou Komise zhodnotila v 42. bodě odůvodnění. Po řádném posouzení dospěla Komise k závěru, že reprezentativnost výsledků této studie je z důvodů uvedených v 42. bodě odůvodnění sporná.
(56)
Strany tvrdily, že dětská jízdní kola vymezená touto stranou jako jízdní kola s velikostí kol menší než 16 palců včetně by měla být vyloučena z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Tato tvrzení byla založena na předpokladu, že zejména délka používání a jednoduchost vlastností jasně odlišují tato kola od jiných typů kol, která jsou předmětem tohoto šetření.
(57)
Tato tvrzení však nebyla považována za dostatečná pro vyloučení jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně z definice dotčeného výrobku, jelikož nebyla doložena dostatečnými důkazy prokazujícími, že v tomto šetření lze vést jasnou dělicí čáru mezi jízdními koly s velikostí kola menší než 16 palců včetně a jinými typy jízdních kol, jichž se toto šetření týká. Naopak, bylo zjištěno, že základní fyzické a technické vlastnosti jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně, které jsou běžné u dotčeného výrobku - šlapacího dopravního prostředku poháněného lidskou silou s více než jedním kolem připojeným k rámu - jsou mnohem důležitější než případné rozdíly (tj. v podstatě velikost kola). Dále se zdálo, že výroba, prodejní kanály a služby spotřebitelům se zásadně neliší od jiných typů jízdních kol, které jsou předmětem šetření. Pouhá skutečnost, že jízdní kola s velikostí kola menší než 16 palců včetně tvoří zvláštní podskupinu v rámci dotčeného výrobku, neodůvodňuje jejich vyloučení z definice výrobku. Bylo zjištěno, že neexistuje jasná dělicí čára mezi jízdními koly s velikostí kola menší než 16 palců včetně a dotčeným výrobkem, ale že se spíše velmi překrývají, pokud jde o definici dotčeného výrobku, především v tom, že se jedná o šlapací dopravní prostředek na lidský pohon, který má více než jedno kolo a používá se především k dopravě a sportu. V tomto ohledu šetření ukázalo, že jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců skutečně vyvážel do Unie jízdní kola s rozměrem kol 12 palců, která nebyla nutně považována za kola pro děti, ale byla to ve skutečnosti skládací kola pro dospělé, u nichž byla skladnost důležitou vlastností.
(58)
Žádost o vyloučení jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto zamítá.
2. Obdobný výrobek
(59)
Jízdní kola vyráběná a prodávaná výrobci Unie na trhu Unie, jízdní kola vyráběná a prodávaná na trhu ve srovnatelné zemi a jízdní kola dovážená na trh Unie a pocházející z ČLR mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné použití, a proto jsou považována za obdobná ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
1.1 Posouzení zacházení jako v tržním hospodářství
(60)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Zmíněná kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a náklady se zakládají na tržní hodnotě,
-
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“) a používané ve všech oblastech,
-
nedochází k žádným podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu a
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(61)
V tomto šetření všechny vyvážející skupiny, které původně spolupracovaly při šetření, požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a zaslaly vyplněný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovených lhůtách.
(62)
U všech vyvážejících skupin, které původně spolupracovaly při šetření, si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a prověřila informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčených skupin.
(63)
Navzdory snaze Komise o získání požadovaných informací byla odpověď jedné skupiny, společnosti Giant China, považována za velmi nedostatečnou, neboť neobsahovala všechny požadované informace o struktuře skupiny.
(64)
Jak vyžaduje čl. 18 odst. 1 základního nařízení, byla Giant China informována o pravděpodobném použití dostupných údajů a byla vyzvána, aby předložila připomínky. Giant China však odmítla poskytnout Komisi nezbytné informace, a proto byl uplatněn čl. 18 odst. 1 základního nařízení a její žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta.
(65)
Šetření dále prokázalo, že žádné ze skupin čínských společností nelze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství, protože žádná z nich nesplnila všechna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a to z těchto důvodů:
(66)
Žádná ze spolupracujících vyvážejících skupin neprokázala, že splňuje kritérium 1 z důvodu státních zásahů do rozhodování o hlavních surovinách (ocel a hliník). Náklady na ocel a hliník představují pro spolupracující vyvážející skupiny nejméně kolem 20 % až 25 % výrobních nákladů dotčeného výrobku. Mnoho společností je plně vertikálně integrovaných, což znamená, že nakupují hliníkové bloky nebo ocel k výrobě trubek, z nichž se vyrábějí rámy/vidlice a nakonec jízdní kola.
(67)
Z šetření vyplynulo, že tři spolupracující čínské skupiny vyvážejících výrobců získávaly ocel a hliník používané pro výrobu dotčeného výrobku na čínském domácím trhu.
(68)
Ceny se zakládají na kotaci hliníku na státem kontrolované Šanghajské burze neželezných kovů (dále jen „burza“ nebo „SHFE“). SHFE je uzavřená burza pro společnosti registrované v ČLR a čínské občany a je kontrolována státní komisí pro cenné papíry. Některá pravidla, jimiž se fungování burzy řídí, přispívají k nízké volatilitě a k cenám, které neodrážejí tržní hodnotu na SHFE: denní cenové výkyvy jsou omezeny na 4 % nad nebo pod vypořádací cenou z předchozího dne obchodování, k obchodování dochází s malou frekvencí (do patnáctého dne každého měsíce), futures jsou omezeny na dobu dvanácti měsíců a transakční poplatky účtují jak burza, tak i makléři.
(69)
Navíc, co se týče transakcí na SHFE, fyzické dodávky se mohou uskutečnit pouze ve schváleném skladu v ČLR, na rozdíl od mezinárodních burz, v jejichž případě se dodávka může uskutečnit kdekoliv na světě. Kromě toho je SHFE platforma pouze pro fyzickou směnu (neprodávají se zde žádné deriváty), což čínský trh s hliníkem zcela izoluje. Arbitráž s celosvětovým srovnávacím kritériem, burzou London Metals Exchange (dále jen „LME“) nebo jinými trhy je v důsledku toho prakticky nemožná a burza funguje v izolaci od ostatních světových trhů. Proto se nemůže konat arbitráž mezi těmito trhy. Během období přezkumného šetření byly spotové ceny surového hliníku na SHFE přibližně o 7 % nižší (bez DPH) ve srovnání s LME (rovněž bez DPH).
(70)
Stát rovněž zasahuje do mechanismů tvorby cen na SHFE, jelikož prostřednictvím Správy státních hmotných rezerv a dalších státních orgánů prodává i nakupuje surový hliník. Kromě toho stanoví stát prostřednictvím pravidel SHFE denní cenové limity, které byly schváleny státním regulačním orgánem CSRC (Čínská komise pro cenné papíry).
(71)
ČLR podporuje zpracování výrobků z hliníku částečným vracením DPH při vývozu mnoha výrobků z hliníku (u jízdních kol se vrací 15 %), v případě vývozu surového hliníku se však nevrací nic. Jde o pobídku pro čínské výrobní odvětví, aby hliník dále zpracovávalo, a má to přímý vliv na dostupnost a cenu surového hliníku na domácím trhu. Kromě toho bylo v rámci šetření prokázáno, že na surový hliník určený k vývozu se vztahuje 17 % daň, zatímco na vývoz jízdních kol se uplatňuje vývozní daň. To jen podporuje zjištění o zasahování čínského státu na domácím trhu hliníku. Tyto nástroje snižují domácí ceny, což vybízí domácí výrobní odvětví k výrobě hotových výrobků s obsahem hliníku (jako je dotčený výrobek) pro domácí a exportní trhy.
(72)
Další narušování obchodu ze strany čínského státu má podobu zásahů na trhu prováděných Správou státních hmotných rezerv („SRB“), která je součástí Komise pro národní rozvoj a reformy („NDRC“). Na konci roku 2008 a na začátku roku 2009 začala Správa státních hmotných rezerv nakupovat zásoby surového hliníku od čínských hliníkových hutí s cílem stimulovat cenu této komodity. Jak uvádí Bloomberg (16), Správa státních hmotných rezerv prodávala surový hliník zpět na trh od začátku listopadu 2010. Tisková agentura Nová Čína informovala o hromadění zásob v prosinci 2008, přičemž vysvětlila, že prostřednictvím opatření zaměřeného na podporu cen je plánováno nashromáždit 300 000 tun hliníku za ceny, které jsou o 10 % vyšší než tržní cena (17). Plán hromadění zásob Správy státních hmotných rezerv spočíval v nákupu od několika čínských hutí, i když přibližně polovina měla být zakoupena od společnosti Aluminium Corporation of China Ltd. Z výše uvedeného vyplývá, že čínský stát má hlavní úlohu při stanovování cen surového hliníku a že do trhu zasahuje.
(73)
To, že výše popsaný státní zásah je jasně cílený, potvrzuje mimo jiné 12. pětiletý plán rozvoje pro hliník (na léta 2011-2015), ve kterém vláda ČLR výslovně uvádí svůj záměr „upravit daně a slevy z vývozní daně a ostatní ekonomické páky a důsledně kontrolovat celkovou částku expanze a vývozu surovin“. Tento plán je pokračováním politiky, která se projevovala již v předchozím plánu pro hliník. Kromě toho byly tyto plány prováděny po mnoho let a, jak bylo výše prokázáno, některá prováděcí opatření fungovala v průběhu období přezkumného šetření.
(74)
Četná státem vyvolaná zkreslení čínských cen surového hliníku tak ovlivňují ceny surovin. Kromě toho výrobcům tato zkreslení přinášejí výhodu v tom smyslu, že obvykle nakupují na čínském trhu od místních dodavatelů, přičemž jako srovnávací kritérium se používají čínské ceny krátkodobých trhů (nebo SHFE). V průběhu období přezkumného šetření byly tyto ceny přibližně o 7 % nižší než ceny na světovém trhu. Teoreticky mohou čínské společnosti také nakupovat určitá množství za ceny na LME, pokud jsou ceny na čínském trhu v důsledku státního zásahu vyšší, avšak opak není pro jiné než čínské hospodářské subjekty možný.
(75)
Dospělo se proto k závěru, že čínský trh s hliníkem je narušen vinou výrazných zásahů státu.
(76)
Zásahy čínského státu v odvětví oceli prokazuje skutečnost, že naprostou většinu velkých čínských výrobců oceli vlastní stát, přičemž výrobní kapacita a výkon jsou určovány různými pětiletými odvětvovými plány, zejména současným 12. pětiletým plánem (2011-2015) pro odvětví železa a oceli.
(77)
Stát také významně kontroluje trh se surovinami. Koks (spolu s železnou rudou hlavní surovina pro výrobu oceli) podléhá množstevnímu omezení v oblasti vývozu a vývoznímu clu ve výši 40 %. Lze proto dojít k závěru, že čínský trh s ocelí je zkreslený z důvodu významných státních zásahů.
(78)
Antidumpingové šetření, které provedla Komise (18), potvrdilo význam státních zásahu také v specifickém odvětví trubek a dutých profilů, které jsou hlavními surovinami pro výrobu ocelových jízdních kol.
(79)
Dospělo se proto k závěru, že čínský trh s ocelí je narušen vinou výrazných zásahů státu.
(80)
Za takových okolností žádná ze společností nebyla schopna prokázat, že jejich obchodní rozhodnutí, pokud jde o získávání surovin, nepodléhají zásadním zásahům státu a že náklady nejdůležitějších vstupů se v zásadě zakládají na tržní hodnotě. Z tohoto důvodu nemohly prokázat, že splňují kritérium č. 1.
(81)
Pokud jde o další čtyři kritéria, tři spolupracující čínští vyvážející výrobci byli schopni prokázat, že zbývající kritéria splnili.
(82)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním ohledně kritéria 1 a po konzultaci s poradním výborem byl učiněn závěr, že třem spolupracujícím čínským skupinám vyvážejících výrobců by mělo být zamítnuto zacházení jako v tržním hospodářství.
(83)
Komise dotčeným společnostem v ČLR a žadateli poskytla oficiálně výsledky zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Byla jim též dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení, mají-li ke slyšení zvláštní důvody.
1.2 Připomínky zúčastněných stran
(84)
Po zpřístupnění zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství jedna společnost tvrdila, že nepřiznání zacházení jako v tržním hospodářství je založeno na čínském výrobní odvětví jízdních kol jako celku, nikoli na každé společnosti individuálně. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ačkoliv Komise zhodnotila odvětví výroby oceli a hliníku v Číně, existuje jednoznačná souvislost mezi trhem s ocelí a hliníkem v ČLR a nákupem výrobků z oceli a hliníku jako suroviny pro spolupracující společnosti.
(85)
Kromě toho byla vznesena námitka, že nákladové zvýhodnění čínských výrobců jízdních kol týkající se oceli a hliníku je nevýznamné, neboť představuje pouze 1,4 % až 1,75 %, pokud se bere v úvahu, že surový hliník a ocel představují 20 % - 25 % nákladů na výrobu jízdních kol a že rozdíl v cenách na LME a SHFE činil 7 % během období přezkumného šetření.
(86)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že rozhodujícím faktorem analýzy je podíl surovin ve výrobních nákladech (což v tomto případě bylo významné, jelikož na ně připadalo nejméně 20 % - 25 % výrobních nákladů) a skutečnost, že trh surovin je v ČLR narušen. Přesný kvantitativní dopad zkreslení nákladů společnosti se nepovažuje za rozhodující faktor.
(87)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že v jiném šetření Komise provedla analýzu cen přímých surovin používaných při výrobě dotčeného výrobku, a nikoli ceny primární suroviny, a proto by v tomto případě Komise měla posoudit zásahy státu do cen přímé suroviny, tj. výlisků hliníkových slitin, spíše než surového hliníku, což je primární surovina.
(88)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že každé šetření analyzuje vlastní podstatu věci. Kromě toho skutečnost, že trh se surovým hliníkem je pod kontrolou státu, svědčí o tom, že ani trh s hliníkovými polotovary nefunguje v podmínkách tržního hospodářství, tj. nereaguje na nabídku a poptávku. Toto tvrzení proto bylo odmítnuto.
(89)
Uvádělo se rovněž, že rozdíl ceny surového hliníku mezi LME a SHFE nesmí vést k cenovému rozdílu ceny výlisků hliníkových slitin mezi příslušnými trhy a že je třeba zohlednit i takové faktory, jako je efektivita výroby, zbytková kapacita a náklady na splnění závazků v oblasti životního prostředí.
(90)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že nebyly předloženy žádné důkazy na podporu tohoto tvrzení. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy důkazy, Komise nemohla toto tvrzení analyzovat a ověřit, a proto bylo zamítnuto.
(91)
Dále bylo také tvrzeno, že když Komise ignorovala skutečnost, že existuje řada následných polotovarů, ignorovala tím skutečné vlastnosti a faktory, které se podílejí na tvorbě cen jízdních kol jako konečných výrobků. Jelikož se jízdní kolo prodává přímo konečnému spotřebiteli (na rozdíl od surového hliníku), cenu jízdních kol ovlivňují i jiné faktory, než je cena suroviny, např. zvláštní technické vlastnosti jízdního kola a poptávka spotřebitelů.
(92)
K těmto vlastnostem a faktorům však nebyly poskytnuty žádné konkrétní podrobnosti, jež by se měly zohlednit, a proto se k nim Komise nemůže vyjádřit.
(93)
Dále se tvrdilo, že Komise nesprávně zhodnotila zásady, podle nichž SHFE vykonává svou činnost. Byla vznesena námitka, že státní regulační orgán (CSRC) reguluje funkce SHFE podobně jako Autorité des marchés financiers („AMF“) ve Francii nebo Financial Services Autority („FSA“) ve Spojeném království a že úloha CSRC a zvláštních regulačních či dohledových opatření odpovídá zásadám skupiny G-20. V důsledku toho jsou závěry o zacházení jako v tržním hospodářství, které vycházejí z role CSRC a z působení a SHFE, neopodstatněné.
(94)
Je třeba poznamenat, že tato společnost nevzala v úvahu skutečnost, že zatímco FSA (19) a AMF (20) jsou nezávislé nevládní orgány, CSRC je útvar na úrovni ministerstva, který je přímo podřízen Státní radě (21). Státní rada je nejvyšším výkonným orgánem státní moci, jakož i nejvyšším orgánem státní správy (22). Jde o další příklad toho, že stát se aktivně podílí na regulaci trhu s hliníkem v ČLR. Pokud jde o dodržování zásad skupiny G-20, společnost pouze vydala prohlášení, aniž by ve skutečnosti vysvětlila zásady, na které se odkazuje. Proto byl tento argument odmítnut.
(95)
Jedna společnost navíc vyjádřila nesouhlas s hodnocením Komise, že arbitráž mezi celosvětovým srovnávacím kritériem, burzou LME, nebo jinými trhy a cenami na SHFE je prakticky nemožná, a že SHFE tudíž funguje v izolaci od ostatních světových trhů.
(96)
Je třeba poznamenat, že to je v rozporu s rozdílem mezi cenami SHFE a LME, který společnost akceptovala po dobu, kdy byla cena na SHFE vyšší než ceny na LME, a přitom tvrdila, že v té době čínští výrobci platili za výrobky z hliníku více než výrobci v Unii.
(97)
Kromě toho tato společnost namítala, že od roku 2010 začala SHFE povolovat fyzické dodávky hliníku do celních skladů v zóně volného obchodu v Šanghaji. Z toho vyplývá, že toto tvrzení není v rozporu, nýbrž spíše potvrzuje názor Komise, že fyzické dodávky se mohou uskutečnit pouze ve skladu v ČLR, který schválila SHFE, na rozdíl od mezinárodních burz, v jejichž případě se dodávka může uskutečnit kdekoliv na světě.
(98)
Uvádělo se rovněž, že SHFE je termínovým trhem a termínové smlouvy na hliník byly obchodovány na SHFE od roku 1991, a proto je mylné hodnocení Komise, že na SHFE se neprodávají žádné deriváty.
(99)
SHFE je skutečně termínovým trhem. Nicméně termínové smlouvy (futures), s nimiž se obchoduje na SHFE, se vypořádávají fyzickým dodáním. Derivátových produktů bez fyzického dodání, tj. nikoli skutečně využitých, ale obchodovaných před jejich datem dodání, je však v ČLR málo, a SHFE je tedy jen platformou pro fyzickou směnu, která izoluje čínský trh s hliníkem.
(100)
Uvádělo se rovněž, že argumentace Komise týkající se účinků DPH nebo daňových opatření na ceny jízdních kol a opatření týkající se evidence surového hliníku je ekonomicky pochybná a nedostatečně odůvodněná.
(101)
Jelikož však společnost nevysvětlila, co v analýze Komise chybí, ani své tvrzení dále nedoložila, Komise se k němu nemohla vyjádřit.
(102)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že existují podobnosti mezi průmyslovou politiku v ČLR a politikami EU a že Komise neprokázala, že průmyslová politika v ČLR má nějaký přímý nebo významný dopad na rozhodnutí o vstupech, výrobě jízdních kol nebo odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol.
(103)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že společnost neupřesnila, které politiky EU má na mysli, a proto se Komise k tomuto tvrzení nemůže vyjádřit. Kromě toho, pokud jde o prohlášení, že nebylo prokázáno, že průmyslová politika v ČLR má značný dopad na rozhodnutí o vstupech, výrobě nebo odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol, je třeba poznamenat, že existence pětiletého plánu v odvětví hliníku v ČLR, narušování cen hliníku, s nímž se obchoduje na samostatné burze, když hliník představuje 20-25 % celkových výrobních nákladů jízdního kola, svědčí o jasné souvislosti mezi průmyslovou politiku v ČLR a rozhodnutími o vstupech, výrobě a odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol.
(104)
Uvádělo se rovněž, že Komise porušila tříměsíční lhůtu stanovenou v základním nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že vinou velmi slabé spolupráce ze strany čínských vývozců Komise vyvinula nadměrné úsilí o lepší spolupráci tím, že se obrátila na velký počet dalších vývozců, o nichž se dozvěděla v pozdějších fázích šetření. Z toho důvodu nebylo možné učinit rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovené lhůtě. Kromě toho je třeba připomenout, že Tribunál (23) nedávno rozhodl, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství přijaté po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení samo o sobě nepostačuje k zrušení nařízení o uložení antidumpingových opatření. Rovněž je třeba poznamenat, že čl. 2 odst. 7 základního nařízení byl mezitím změněn s tím účinkem, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství pouze u podniků zařazených do vzorku a že takové rozhodnutí se obvykle přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření (24). Tato změna se vztahuje na všechna nová a dosud probíhající šetření, včetně tohoto. Rozhodnutí bylo učiněno ve lhůtě osmi měsíců ode dne zahájení šetření.
(105)
Vzhledem k výše uvedenému se tvrzení týkající se porušení tříměsíční lhůty zamítá.
1.3 Žádost stran
(106)
Jedna strana požadovala, aby byly také analyzovány žádosti výrobců v ČLR, kteří přestali vyvážet do Unie, o zacházení jako v tržním hospodářství. Tvrdila, že tito výrobci zastavili vývoz do Unie pouze kvůli antidumpingovým clům platným od roku 2005.
(107)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že zjištění týkající se dumpingu a újmy se týkají období přezkumného šetření stanoveného v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení. To znamená, že údaje shromážděné od vyvážejících výrobců za účelem určení běžné hodnoty a vývozní ceny se striktně vztahují jen k tomuto období. Zacházení jako v tržním hospodářství je analyzováno v souvislosti s určováním běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, která se pak porovnává s vývozní cenou v témže období. Pokud vývozce během období přezkumného šetření dotčený výrobek nevyvážel, nelze vývozní cenu určit a nelze vypočítat dumpingové rozpětí. Není proto důvod zkoumat splnění kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství v případě výrobce, který nevyvážel dotčený výrobek během období přezkumného šetření. Je však třeba připomenout, že všichni vyvážející výrobci mají možnost zažádat o „prozatímní přezkum“, aby byla jejich situace přezkoumána podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, nebo vyvážející výrobci, kteří nevyváželi dotčený výrobek během období šetření, na jehož základě byla opatření přijata, mají možnost požádat o „přezkum nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení.
(108)
Kromě toho tato strana ve své žádosti rovněž zmínila rozsudek Soudního dvora ve věci Brosmann (25) a na tomto základě zřejmě naznačovala, že výrobcům v ČLR by mělo být umožněno podat formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, i když nevyváželi dotčený výrobek do Unie během stávajícího období šetření. Je třeba poznamenat, že tento rozsudek se netýká žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství podaných vyvážejícími výrobci, kteří nevyváželi během období šetření, a proto není v této souvislosti relevantní.
(109)
Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(110)
Uvádělo se rovněž, že vývozní ceny společností nevyvážejících do Unie v období přezkumného šetření by se měly určit na základě čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. na jakémkoli jiném přiměřeném základě.
(111)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že z čl. 2 odst. 9 základního nařízení jednoznačně nevyplývá, že vývozní cena se určuje u výrobců dotčené země v případě, že do Unie nic nevyvezli. Naopak, čl. 2 odst. 9 základního nařízení se vztahuje na cenu nového prodeje dováženého výrobku, která se bere za základ pro určení vývozní ceny, a také se vztahuje na úpravy všech nákladů vynaložených za období mezi dovozem a novým prodejem, z čehož vyplývá, že k dovozu do Unie ve skutečnosti došlo. Výraz „na jakémkoli jiném přiměřeném základě“ v první větě tohoto ustanovení se týká zvláštních případů, ve kterých nelze použít předchozí v něm uvedené metody. To nemění nic na skutečnosti, že z tohoto článku vyplývá, že v průběhu období přezkumného šetření se uskutečnil dovoz do Unie.
1.4 Závěr
(112)
Na základě výše uvedených skutečností žádná z čínských skupin, které požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství, neprokázala, že splňuje kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Proto se dospělo k závěru, že všem těmto skupinám by mělo být zacházení jako v tržním hospodářství zamítnuto.
2. Individuální zacházení
(113)
Nařízením (EU) č. 765/2012 (26), které vstoupilo v platnost dnem 6. září 2012, Evropský parlament a Rada pozměnily čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Článek 2 nařízení (EU) č. 765/2012 stanoví, že se tato změna použije pouze na šetření zahájená po jeho vstupu v platnost. V důsledku toho, jelikož současné šetření bylo zahájeno dne 9. března 2012, se tato změna na toto šetření nevztahuje.
(114)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že jejich vývozní ceny a množství a podmínky prodeje byly svobodně určeny, že měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a že státní zásahy nejsou takové, aby umožňovaly obcházení uložených opatření, jestliže pro vývozce platí různé celní sazby.
(115)
Tři spolupracující vývozní skupiny, které požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství, požádaly též o individuální zacházení pro případ, že jim zacházení jako v tržním hospodářství nebude přiznáno. Na základě dostupných informací se dospělo k závěru, že všechny tři tyto skupiny v ČLR splnily všechny požadavky pro přiznání individuálního zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1 Srovnatelná země
(116)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určí na základě cen na domácím trhu nebo na základě početně zjištěné běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(117)
V oznámení o zahájení šetření navrhla Komise pro tento účel Mexiko, které posloužilo jako srovnatelná země i při předchozím šetření týkajícím se ČLR.
(118)
Všechny zúčastněné strany dostaly příležitost vyjádřit se k výběru navržené srovnatelné země.
(119)
Jedna strana tvrdila, že Mexiko nepředstavuje nejlepší volbou srovnatelné země, ale že Tchaj-wan je lepší alternativa, vzhledem ke tomu, že Tchaj-wan je velkým výrobcem jízdních kol, má více společného s ČLR než Mexiko a pravděpodobně povede ke spolehlivějšímu výpočtu běžné hodnoty.
(120)
Komise se pokusila získat spolupráci 15 zemí, konkrétně v Bangladéše, Kambodže, Kanady, Indie, Indonésie, Malajsie, Mexika, Norska, Filipín, Šrí Lanky, Tchaj-wanu, Thajska, Tuniska, Turecka a Spojených států amerických.
(121)
Komise obdržela odpovědi na dotazník jen od tří mexických výrobců jízdních kol, kteří rovněž souhlasili s ověřením odpovědí ve svých prostorách. Žádné jiné společnosti ze všech oslovených zemí nespolupracovaly. Odbyt těchto tří výrobců na domácím trhu představuje více než 30 % mexického trhu, který se odhadoval na přibližně 1,7 milionu kusů v roce 2011. Bylo zjištěno, že více než 14 výrobců a několik dovozců působilo v konkurenčním prostředí. Jízdní kola dovážená v roce 2011 pocházela hlavně z ČLR (více než 60 %) a Tchaj-wanu (20 %). Tyto dovozy představovaly asi 5 % domácího trhu (zdroj: výroční zpráva ANAFABI mexického sdružení výrobců jízdních kol).
(122)
Profil mexického trhu, pokud jde o dotčený výrobek, počet příslušných hospodářských subjektů, konkurence na domácím trhu a charakteristiky výrobního procesu potvrdily, že Mexiko je i nadále vhodnou srovnatelnou zemí. Vzhledem k výše uvedenému bylo možné mexický trh považovat za reprezentativní a konkurenční. Proto byl učiněn závěr, že Mexiko je vhodná srovnatelná země.
3.2 Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(123)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota určena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi, jak je uvedeno níže:
(124)
Šetření prokázalo, že dotčený výrobek se prodával na mexickém domácím trhu v reprezentativním množství.
(125)
Bylo zkoumáno, zda lze tento prodej považovat za prodej v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu v průběhu období přezkumného šetření.
(126)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo cenu vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a pokud se vážená průměrná cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu. Tato cena byla vypočtena jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto typu výrobku na domácím trhu uskutečněných během období přezkumného šetření, a to bez ohledu na to, zda byl prodej ziskový.
(127)
Jestliže objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představuje 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo byla-li vážená průměrná cena tohoto typu nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ziskových prodejů daného typu.
(128)
Šetření navíc neodhalilo žádný typ výrobku, při jehož prodeji nebylo dosaženo zisku.
4. Vývozní cena
(129)
Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě vývozních cen, které byly skutečně zaplaceny nebo které je třeba zaplatit.
(130)
V případech, kdy byl prodej uskutečněn prostřednictvím dovozce nebo obchodníka ve spojení, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení zjištěny početně na základě prodejní ceny, za kterou dovozce ve spojení realizoval další prodej prvním nezávislým odběratelům v Unii. Úpravy byly provedeny u všech nákladů za období mezi dovozem a novým prodejem včetně prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Pokud jde o ziskové rozpětí, byl použit zisk dosažený dovozcem dotčeného výrobku/obchodníkem s dotčeným výrobkem, který není ve spojení, neboť skutečný zisk dovozce/obchodníka s dotčeným výrobkem ve spojení nebyl považován za spolehlivý v důsledku vztahu mezi vyvážejícími výrobci a příslušným dovozcem/obchodníkem ve spojení.
(131)
Jak je uvedeno v 63. a 64. bodě odůvodnění, skupina Giant China odmítla poskytnout útvarům Komise nezbytné informace o struktuře skupiny a základní informace (výroba, objem vývozu a ceny dotčeného výrobku do Unie) týkající se společností, které jsou součásti skupiny Jinshan Development and Construction Ltd group („Jinshan Group“) v období přezkumného šetření, jež se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku v ČLR, a proto byl v souvislosti s vývozní cenou použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
(132)
Giant China zpochybnila použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení, a to jak v souvislosti s odmítnutím zacházení jako v tržním hospodářství, tak v souvislosti s použitím dostupných údajů pro výpočet vývozní ceny. Argumentovala tím, že informace požadované Komisí nejsou nutné pro výpočet dumpingového rozpětí. V tomto ohledu Giant China tvrdila, že informace požadované od Jinshan Group se sídlem v ČLR nejsou relevantní pro posouzení zacházení jako v tržním hospodářství nebo pro výpočet vývozní ceny, protože jen velmi nepřímo souvisí se skupinou Giant China a se společnostmi, které jsou s ní ve spojení (dále jen „Giant Group“).
(133)
Šetřením se však potvrdilo, že jedna z dceřiných společností Giant Group, která aktivně vyráběla a vyvážela dotčený výrobek do Unie v průběhu období přezkumného šetření, jmenovitě Shanghai Giant & Phoenix Bicycles Co Ltd (dále jen „GP“), byla ve spojení s Jinshan Group prostřednictvím podílového spoluvlastnictví, strukturálních a manažerských vazeb a že se tato skupina podílela na výrobě a prodeji dotčeného výrobku. Vzhledem k tomu, že od společností, které jsou součástmi Jinshan Group a které se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku v ČLR, nedošly odpovědi na formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ani vyplněný antidumpingový dotazník, nebylo možné posoudit, do jaké míry měla výroba a prodej dotčeného výrobku skupinou Jinshan Group vliv na stanovení vývozní ceny, pokud jde o GP a následně o Giant jako celou skupinu. Nebylo možné dále prošetřit, zda byly splněny podmínky z čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Jelikož Giant China v tomto ohledu nespolupracovala, její tvrzení bylo nutno zamítnout.
(134)
Kromě toho skupina Giant China tvrdila, že při výpočtu individuálního dumpingového rozpětí vyvážejícího výrobce není třeba brát v úvahu cenové informace týkající se jiných vyvážejících výrobců, pokud skupiny Giant Group a Jinshan Group netvoří jeden subjekt z hlediska existujících těsných finančních, obchodních a řídicích vazeb.
(135)
Důkazy obsažené ve spisu podporují závěr, že GP a Jinshan Group jsou ve spojení a mají těsné vlastnické, strukturální a manažerské vazby. Dokud nebudou k dispozici úplné informace o všech stranách, které jsou ve spojení s GP, zejména o čínských vyvážejících výrobcích jízdních kol, kteří jsou dceřinými podniky skupiny Jinshan Group, není možné provést úplné a spolehlivé výpočty vývozní ceny, a tím určit individuální rozpětí pro GP a koneckonců ani pro Giant Group jako celek.
(136)
Bylo vzneseno tvrzení, že požadované informace znamenaly pro skupinu Giant China nepřiměřenou zátěž, a ta proto v šetření vystupovala, jak nejlépe uměla. V tomto ohledu je třeba uvést, že do připomínek ke konečným informacím nebyly předloženy žádné důkazy, které by prokazovaly, že skupina Giant China vyvinula jakékoliv úsilí o shromáždění informací požadovaných v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a v antidumpingovém dotazníku o společnostech ve skupině Jinshan Group, které se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku. V průběhu šetření skupina Giant China tvrdila, že není potřebné poskytnout požadované informace, avšak netvrdila, že získání těchto informací znamená nepřiměřenou zátěž. Giant China předložila důkazy o údajném úsilí pouze po poskytnutí konečných informací ve fázi, kdy už tyto informace byly neověřitelné. Nebylo je tedy již možno vzít v úvahu.
(137)
Giant China tvrdila, že v žádném případě neexistuje jakékoli riziko obcházení případných antidumpingových opatření, například přesouváním výroby mezi těmito dvěma skupinami, jelikož GP, jediné to spojení mezi oběma skupinami, ukončila v září 2011 veškerou činnost. V tomto ohledu je třeba uvést, že na konci období přezkumného šetření GP stále existovala jako právnická osoba / účetní jednotka, což rovněž potvrzuje Giant China. Proto mohla být výrobní činnost kdykoli v budoucnu obnovena, a tudíž není relevantní, že GP údajně ukončila veškerou činnost v září 2011. Kromě toho skupina Giant China tvrdila, že riziko obcházení bylo možné řešit jiným způsobem, tj. doložkou o monitorování uvedenou v 276. a 277. bodě odůvodnění níže. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že doložka o monitorování se vztahuje pouze na společnosti, které nejsou ve spojení, takže související rizika nejsou podobné povahy a nebylo možné použít stejné prostředky nápravy.
(138)
Kromě toho Giant China tvrdila, že se měla provést kontrola na místě v prostorách GP v ČLR za účelem kontroly výroby a prodeje GP po září 2011. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nebylo považováno za relevantní, zda GP ukončila svoji činnost po září 2011. I kdyby tomu tak skutečně bylo, GP mohla znovu obnovit výrobu a prodej jízdních kol kdykoli a kontrola na místě by toto riziko nesnížila.
(139)
Kromě toho skupina Giant China poskytla určité důkazy o tom, že podíly skupiny Giant China ve společnosti GP byly prodány dne 30. března 2013. Je však třeba poznamenat, že k této transakci došlo po uplynutí období přezkumného šetření a ve spojitosti s pokročilým stadiem šetření, a tuto informaci nelze ověřit ani není v rámci tohoto šetření relevantní. Kdyby skupina Giant požádala o přezkum své situace po prodeji podílů, bylo možné to zvážit v příhodném čase v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(140)
Ve stejném podání poskytla skupina Giant China další vysvětlení týkající se hodnocení Komise zdůvodňujícího použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Nebylo však takové, aby změnilo původní hodnocení Komise.
(141)
Závěry týkající se použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení v souvislosti se skupinou Giant se proto potvrzují.
5. Srovnání
(142)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Případně byly provedeny úpravy s ohledem na nepřímé daně, slevy, úroveň obchodu, náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry a bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy se tyto úpravy ukázaly jako odůvodněné, správné a podložené důkazy.
6. Dumpingové rozpětí
6.1 U spolupracujících vyvážejících výrobců
(143)
U třech spolupracujících společností byla dumpingová rozpětí stanovena na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty určené pro spolupracující mexické výrobce s váženým průměrem vývozních cen každé společnosti při vývozu do Unie, a to podle čl. 2 odst. 11 a odst. 12 základního nařízení.
(144)
Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
20,9 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
6.2 Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(145)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany ČLR byla velmi slabá, jak je uvedeno v 22. a 24. bodě odůvodnění, nelze zjištění u spolupracujících společností považovat za reprezentativní pro celou zemi. Proto není možné revidovat celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR.
(146)
Proto celostátní dumpingové rozpětí zůstává nezměněno, tak jak bylo stanoveno nařízením (ES) č. 1095/2005, tzn. 48,5 %.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(147)
Odhaduje se, že obdobný výrobek vyrábí přibližně 380 známých výrobců v Unii. Kromě toho se přihlásilo šest vnitrostátních sdružení výrobců v Unii.
(148)
Ke stanovení celkové výroby v Unii, která v období přezkumného šetření činila přibližně 11 milionů jízdních kol, byly použity veškeré dostupné informace, včetně údajů získaných od výrobců v Unii a vnitrostátních sdružení, jakož i statistiky o výrobě, které má Komise k dispozici.
(149)
Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
(150)
Jak je uvedeno výše, vzhledem k velkému počtu spolupracujících výrobců v Unii byl vybrán vzorek osmi výrobců v Unii, který představuje přibližně 25 % celkové výroby a prodeje obdobného výrobku výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku měli prospěch z režimu osvobození od cla, popsaného výše v 1. bodě odůvodnění.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(151)
Prodej výrobního odvětví Unie byl určen na základě údajů získaných od výrobců v odpovědích na formuláře pro výběr vzorku a informací od různých sdružení výrobců jízdních kol v Unii.
(152)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě prodeje uskutečněného celým výrobním odvětvím v Unii na trhu Unie podle odhadu uvedeného v 151. bodě odůvodnění s připočtením dovozu ze všech zemí podle údajů Eurostatu.
(153)
Celková spotřeba Unie klesla z 22 459 062 kusů v roce 2008 na 20 116 602 kusů v období přezkumného šetření, tj. o 10 % během posuzovaného období. Je to hlavně výsledek poklesu o 8 % mezi roky 2008 a 2009, zatímco poté spotřeba zůstala stabilní a pouze v období přezkumného šetření se mírně snížila (o 2 %). V roce 2009 byl trh ovlivněn zejména dopadem hospodářské krize a od té doby nebylo zaznamenáno jeho oživení. Další pokles v roce 2011 byl způsoben zejména stále opatrnými spotřebitelskými výdaji v současné hospodářské situaci.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
2011
Objem (počet kusů)
+
Celkový dovoz
10 017 616
8 974 906
9 734 143
8 840 362
+
Výroba v Unie prodaná na trhu Unie
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
=
Spotřeba
22 459 062
20 578 978
20 681 018
20 116 602
Index (2008 = 100)
100
92
92
90
Zdroj:
Eurostat, odpovědi na dotazník
2. Dovoz z ČLR
2.1 Objem dumpingového dovozu a podíl jízdních kol pocházejících z ČLR na trhu
(154)
Objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR byl zjištěn na základě statistických údajů, které poskytl Eurostat. Objem dovozu z ČLR prudce poklesl mezi roky 2008 a 2009 z 941 522 kusů na 597 339 kusů, tj. o 37 %. V roce 2010 se dovoz zvýšil, ale v období přezkumného šetření se opět snížil na 581 459 kusů. Výrazný pokles čínského dovozu se časově shodoval s hospodářskou krizí a od té doby nedošlo k jeho oživení. Během posuzovaného období poklesl čínský dovoz celkem o 38 %.
(155)
Čínský podíl na trhu se tedy snížil z 4,2 % v roce 2008 na 2,9 % v období přezkumného šetření. Pokles podílu na trhu byl částečně vyrovnán snížením spotřeby Unie.
(156)
Je však nutno zdůraznit, že na relativně nízký a klesající tržní podíl čínského dovozu je třeba nahlížet v souvislosti se zjištěními souběžně probíhajícího šetření namířeného proti obcházení předpisů, jak je uvedeno v 14. a 15. bodě odůvodnění výše (viz 223. a 224. bod odůvodnění níže).
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OPŠ
Objem dovozu z dotčené země (v kusech)
941 522
597 339
627 120
581 459
Index (2008 = 100)
100
63
67
62
Podíl dovozu z dotčené země na trhu (%)
4,2
2,9
3,0
2,9
Zdroj:
Eurostat
3. Ceny dotčeného dovozu
3.1 Vývoj cen
(157)
Jak stanoví nařízení (ES) č. 1095/2005, údaje Eurostatu lze použít pouze v omezeném rozsahu pro stanovení cenových trendů u dumpingových dovozů za období mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, a to z těchto důvodů:
(158)
Dovozní ceny založené na údajích Eurostatu nezohledňují různé typy výrobku a podstatné cenové rozdíly mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku. Průměrné ceny v jednotlivých zemích jsou výrazně ovlivněny skladbou sortimentu každé země. Když byl dovoz od spolupracujících vývozců porovnáván model po modelu, ukázalo se, že i v rámci stejného typu výrobku a stejného modelu existují podstatné cenové rozdíly, a to v závislosti na použitých součástech jízdních kol. Proto ceny zjištěné ve statistikách Eurostatu jsou i nadále nepřesvědčivé pro účely tohoto šetření. Dovozní ceny uváděné Eurostatem pro ČLR (níže uvedené ve formě indexu) mohou sloužit pouze jako ukazatel cenových trendů, nelze je však použít k porovnání prodejních cen mezi různými zeměmi a Unií.
(159)
Podle údajů Eurostatu vážený průměr dovozních cen (níže uvedený ve formě indexu) z ČLR během posuzovaného období významně vzrostl, jak ukazuje tabulka 3. Bez znalosti toho, který druh jízdních kol byl dovezen z ČLR a zda došlo ke změně ve skladbě sortimentu z jednoho roku na druhý, však nelze učinit žádné závěry.
Tabulka 3
Ceny dovozu z ČLR
2008
2009
2010
OPŠ
Ceny dovozu z ČLR
Index (2008 = 100)
100
173
217
214
Zdroj:
Eurostat
3.2 Cenové podbízení
(160)
Cenové podbízení ze strany spolupracujících vyvážejících výrobců, u nichž byl zjištěn dumping, bylo vypočteno na základě jejich skutečné ověřené vývozní ceny (CIF na hranici Unie), a to jak s antidumpingovým clem, tak bez něj. Příslušnými prodejními cenami výrobního odvětví Unie byly ceny účtované nezávislým odběratelům v Unii, které byly v případě potřeby upraveny na úroveň ze závodu. Během období přezkumného šetření bylo na základě různých typů výrobků definovaných v dotazníku zjištěno podbízení pouze u jednoho vyvážejícího výrobce, a dosahovalo 61 % bez antidumpingového cla a 44 % s antidumpingovým clem.
(161)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany čínských vyvážejících výrobců byla velmi slabá a zjištění u spolupracujících společností nebylo možné považovat za reprezentativní pro celou zemi, jakož i vzhledem k tomu, že průměrnou cenu ve statistikách Eurostatu nelze považovat za průkaznou, se mělo za to, že úrovně cenového podbízení, jak byly stanoveny během posledního přezkumu před pozbytím platnosti završeného nařízením (ES) č. 1095/2005 a uvedeného v 3. bodě odůvodnění, by se měly brát jako referenční při stanovení celostátního podbízení pro ČLR, neboť nebyly k dispozici žádné jiné spolehlivější informace, tj. 53 % po odečtení antidumpingového cla a 39 % s antidumpingovým clem.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(162)
Jak je uvedeno v 8., 9. a 10. bodě odůvodnění, toto šetření analyzovalo, zda došlo k takové změně situace výrobního odvětví Unie, která by opodstatňovala potřebu přehodnotit zjištění o újmě z pozměňujícího prozatímního přezkumu. Šetření potvrdilo, že: i) Vsouladu s celosvětovým trendem sestává výroba jízdních kol v Unii hlavně z vysokého podílu lidské práce při montáži součástí jízdních kol, navržených podle specifikací odběratelů a pocházejících z různých míst původu. ii) Šetření ukázalo, že aby snížilo náklady na výrobu, usiluje výrobní odvětví Unie o automatizaci a zefektivnění procesu montáže. Kromě toho někteří výrobci v Unii těží z relativně nižších nákladů na pracovní sílu ve střední a východní Evropě v porovnání s obdobím šetření v rámci pozměňujícího prozatímního šetření. Tento trend potvrzují statistiky, které má Komise k dispozici. iii) Šetření potvrdilo, že preferovanou surovinou je slitina hliníku, zatímco ocel zůstává hlavní surovinou pro levnější modely a dětská jízdní kola. Na pozadí těchto změn byla analyzována hospodářská situace výrobního odvětví Unie a výsledky jsou uvedeny dále.
(163)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(164)
Za účelem analýzy újmy byly ukazatele újmy zjištěny takto:
-
Makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita, růst, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu) byly posouzeny na úrovni celé výroby v Unii u všech výrobců v Unii, a to na základě informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců v Unii a od jednotlivých výrobců v Unii. Tyto údaje byly, pokud to bylo možné, porovnány s celkovými informacemi získanými z příslušných oficiálních statistik.
-
Mikroekonomické ukazatele (zásoby, jednotkové prodejní ceny, výrobní náklady, peněžní tok, ziskovost, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, investice a mzdy) byly posouzeny u výrobců z Unie zařazených do vzorku na základě informací, které předložili.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(165)
Během posuzovaného období se výroba výrobního odvětví Unie neustále snižovala, a to rychlejším tempem než spotřeba v Unii, jak vyplývá z tabulky 1 v 153. bodě odůvodnění. Výroba tak poklesla ze 13 541 244 kusů v roce 2008 na 11 026 646 kusů v období přezkumného šetření, což znamenalo pokles o 19 %.
Tabulka 4
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Výroba
13 541 244
12 778 305
11 682 329
11 026 646
Index (2008 = 100)
100
94
86
81
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
(166)
Výrobní kapacita se snížila o 5 % mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, což částečně zmírnilo účinky 19 % poklesu výroby na míru využití kapacit. Ta poklesla ve stejném období o 14 procentních bodů a v období přezkumného šetření dosahovala 74 %.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Výrobní kapacita
15 804 000
15 660 000
15 150 000
15 000 000
Index (2008 = 100)
100
99
96
95
Využití kapacity (%)
86
82
77
74
Index (2008 = 100)
100
95
90
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
b) Objem prodeje
(167)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie klesal podobně jako spotřeba v Unii a vykázal pokles o 9 % za posuzované období z 12 441 446 kusů v roce 2008 na 11 276 240 kusů v období přezkumného šetření. Mezi lety 2009 a 2010 však prodej i nadále klesá, zatímco spotřeba zůstává stabilní, což se odráží ve ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2010, jak je patrno z tabulky 7 v 168. bodě odůvodnění níže. Objem prodeje v období přezkumného šetření se opět zvýšil, ale nedosáhl úrovně roku 2008.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
Index (2008 = 100)
100
93
88
91
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
c) Podíl na trhu
(168)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se zvýšil z 55,4 % v roce 2008 na 56,1 % v období přezkumného šetření, což představuje zvýšení o 0,7 procentního bodu během období přezkumného šetření. Toto mírné zlepšení o 0,7 procentního bodu za posuzované období zahrnovalo značný pokles z 56,4 % v roce 2009 na 52,9 % v roce 2010. Celkový nárůst podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a to na pozadí poklesu objemu prodeje (viz 167. bod odůvodnění výše), lze vysvětlit celkovým poklesem spotřeby (viz 153. bod odůvodnění).
Tabulka 7
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
OPŠ
Podíl na trhu Unie (%)
55,4
56,4
52,9
56,1
Index (2008 = 100)
100
102
96
101
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
d) Zaměstnanost a produktivita
(169)
Přímá zaměstnanost se snížila o 17 % z 14 197 zaměstnanců v roce 2008 na 11 783 během období přezkumného šetření. Tento pokles následoval po snížení objemu výroby.
(170)
V posuzovaném období poklesla produktivita celkem o 2 %. Pokles výroby v letech 2008 a 2009 v kombinaci se stálou zaměstnaností ve stejném období způsobil pokles produktivity v letech 2008 až 2009. Poté následoval růst produktivity mezi lety 2009 a 2010, což lze vysvětlit restrukturalizací odvětví a investicemi do účinnějších výrobních procesů ve stejném období. Další pokles objemu výroby v období přezkumného šetření doprovázený méně prudkým poklesem zaměstnanosti vyústil v další pokles produktivity v období přezkumného šetření.
Tabulka 8
Celková zaměstnanost a produktivita v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Počet zaměstnanců
14 197
14 147
12 067
11 783
Index (2008 = 100)
100
100
85
83
Produktivita (v ks/rok)
954
903
968
936
Index (2008 = 100)
100
95
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
e) Růst
(171)
V posuzovaném období se spotřeba snížila o 10 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal relativně stálý (rostl pouze mírně, tj. o + 0,7 procentního bodu v posuzovaném období, jak je uvedeno v 168. bodu odůvodnění. Smršťující se trh Unie svědčí o tom, že výrobci v Unii neměli příležitost těžit z případného růstu.
f) Velikost dumpingového rozpětí
(172)
Dumping z ČLR v období přezkumného šetření přetrvával, jak bylo vysvětleno v 143. až 145. bodě odůvodnění. Vzhledem k rozsáhlé volné kapacitě v ČLR (viz 203. bod odůvodnění) a zjištěnému obcházení předpisů (viz 223. a 224. bod odůvodnění) nelze považovat dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
g) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(173)
Bylo analyzováno, zda se výrobnímu odvětví Unie podařilo překonat účinky minulého dumpingu. Byl vyvozen závěr, že k předpokládanému překonání účinků minulého dumpingu výrobním odvětvím Unie nedošlo, jak ukazuje zejména trvale nízká ziskovost a nižší míra využití kapacity. Ozdravení výrobního odvětví Unie bránilo rovněž zjištěné obcházení opatření (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
h) Zásoby
(174)
Ke konci období přezkumného šetření měli výrobci v Unii v zásobách 517 977 jízdních kol, což je zhruba stejná úroveň jako v roce 2008, navzdory 25 % poklesu mezi rokem 2008 a 2009.
(175)
Někteří výrobci v Unii mají velmi omezené zásoby, jelikož prodali spřízněným společnostem v rámci své skupiny celou svou produkci. Kromě toho se zjistilo, že výrobci v Unii vyrábějí převážně na zakázku odběratelů. Vývoj zásob během posuzovaného období zkreslovaly všechny tyto faktory, a proto tento ukazatel nelze považovat za významný.
Tabulka 9
Zásoby
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Konečné zásoby
519 832
390 398
522 779
517 977
Index (2008 = 100)
100
75
101
100
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Prodejní ceny a náklady
(176)
Průměrné prodejní ceny ze závodu v Unii zůstaly během posuzovaného období stabilní, a to i přes zvýšení o 3 % v letech 2008 až 2009. Prodejní ceny v období přezkumného šetření opět klesly na úroveň roku 2008.
Tabulka 10
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Jednotková prodejní cena v EU (v EUR)
144
149
146
144
Index (2008 = 100)
100
103
102
100
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(177)
Výrobní náklady byly vypočteny na základě váženého průměru všech typů obdobného výrobku vyráběného výrobci v Unii. Výrobní náklady se mírně zvýšily o 2 % během posuzovaného období, jak vyplývá z následující tabulky 11.
Tabulka 11
Jednotkové výrobní náklady
2008
2009
2010
OPŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/ks)
141
147
146
145
Index (2008 = 100)
100
104
103
102
Zdroj:
odpovědi na dotazník
j) Ziskovost
(178)
Úroveň ziskovosti byla stanovena na základě prodeje nezávislým odběratelům. Výrobní odvětví Unie dosáhlo mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření téměř prahu rentability. V posuzovaném období se ziskovost celkově zhoršovala z 1,9 % v roce 2008 na - 0,1 % v období přezkumného šetření.
Tabulka 12
Ziskovost
2008
2009
2010
OPŠ
Ziskovost prodeje Unie (%)
1,9
1,6
0,3
-0,1
Index (2008 = 100)
100
100
98
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Investice a návratnost investic
(179)
Během posuzovaného období investice výrazně vzrostly o 16 % z 7 952 150 EUR v roce 2008 na 9 263 184 EUR během období přezkumného šetření. Je to odraz pokračujícího úsilí výrobního odvětví Unie o vyšší účinnost výrobního procesu a udržení konkurenceschopnosti.
(180)
Návratnost investic sledovala stejný trend jako ziskovost. V roce 2008 byla návratnost investic kladná (14 %), ale poklesla na - 1 % během období přezkumného šetření.
Tabulka 13
Investice a návratnost investic
2008
2009
2010
OPŠ
Investice (v tis. EUR)
7 952 150
9 421 745
19 288 284
9 263 184
Index (2008 = 100)
100
118
243
116
Návratnost investic (%)
14
11
2
-1
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(181)
Peněžní toky se pohybovaly podobně jako ziskovost, ale během posuzovaného období zůstaly v kladných číslech. V tabulce 14 níže je to vyjádřeno jako procento obratu.
(182)
Pouze výrobci v Unii, kteří byli součástí větších skupin, nehlásili žádné zvláštní problémy se získáváním kapitálu. Výrobci v Unii, kteří nebyli součástí větší skupiny, uváděli zvýšený tlak na svou likviditu spojený s nízkou ziskovostí a zhoršením obchodních podmínek jak ve vztazích s dodavateli, tak s odběrateli. Schopnost získat kapitál se dále zhoršovala neochotou bank financovat trh s jízdními koly v současných hospodářských podmínkách.
Tabulka 14
Peněžní tok
2008
2009
2010
OPŠ
Peněžní tok (%)
3,2
3,1
1,8
1,3
Index (2008 = 100)
100
97
99
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník
m) Mzdy
(183)
V posuzovaném období se mzdové náklady na jednoho zaměstnance udržely v zásadě na stejné úrovni, protože k nárůstu došlo pouze v roce 2009. Důvodem je především snížení počtu zaměstnanců na výplatních listinách podniků, které si ponechaly vyškolené zaměstnance, aby udržely efektivitu a kvalitu.
Tabulka 15
Mzdy
2008
2009
2010
OPŠ
Mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
15 747
17 393
17 383
16 581
Index (2008 = 100)
100
110
110
105
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. Závěr ohledně újmy
(184)
I přes platná opatření se většina ukazatelů újmy týkajících se výkonnosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období zhoršila. Zejména makroekonomické ukazatele, jako je objem výroby (-19 %), výrobní kapacita (-5 %), míra využití kapacity (-14 %) a zaměstnanost (-17 %), se výrazně snížily. Kromě toho se v posuzovaném období zhoršily mikroekonomické ukazatele související se ziskem, přičemž ziskovost zaznamenala v období přezkumného šetření -0,1 %.
(185)
Z výše uvedeného vyplývá, že výrobní odvětví Unie je i nadále nestabilní, vykazuje klesající zisky a v letech 2010 a v období přezkumného šetření se blížilo prahu rentability. Kromě toho veškeré možnosti dalšího růstu a dosahování zisku byly mařeny tlakem dumpingového dovozu z ČLR a dovozem, který obcházel opatření (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
(186)
Výrobnímu odvětví Unie se nicméně podařilo udržet, a dokonce o něco zvýšit svůj podíl na smršťujícím se trhu. Zvýšené investice během posuzovaného období (+ 16 %) svědčí o úsilí výrobního odvětví Unie udržet si konkurenceschopnost. To, spolu s nejnovějšími inovacemi výrobního odvětví Unie, popsanými v 248. bodě odůvodnění níže, ukazuje na jeho nosnou vitalitu a ekonomickou životaschopnost.
(187)
Na tomto základě byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla nadále působena podstatná újma ve smyslu článku 3 základního nařízení a zůstalo ve zranitelném stavu.
(188)
Po poskytnutí informací strany s odkazem na případ konzervovaných mandarinek (27) tvrdily, že Komise byla povinna podniknout kroky k nápravě nedostatku určitých informací způsobeného slabou spoluprací ze strany čínských vyvážejících výrobců, a jelikož tak neučinila, Komise porušila své procesní závazky vyplývající ze základního nařízení. Dále tyto strany navrhly použít čínské statistiky vývozu, kde jsou, na rozdíl od statistik Eurostatu, rozepsány hlavní druhy jízdních kol vyvážených na trh EU, anebo požádat vnitrostátní celní orgány největších dovážejících členských států, aby ve smyslu čl. 6 odst. 3 nebo 4 základního nařízení provedly analýzu různých druhů jízdních kol dovážených z ČLR.
(189)
Jak je uvedeno v 19. a 21. bodě odůvodnění, Komise oficiálně informovala o zahájení šetření známé vyvážející výrobce v ČLR, jedno sdružení čínských výrobců a zástupce dotčené země. Komise se obrátila na přibližně 70 čínských společností, které byly útvarům Komise známy již z předchozího šetření, a v pozdější fázi, kdy bylo zahájeno antisubvenční šetření uvedené v 16. bodě odůvodnění výše, Komise určila zhruba 300 dalších čínských vyvážejících výrobců, kteří byli kontaktováni také v souvislosti s tímto prozatímním přezkumem. Zástupci dotčené země byli navíc vyrozuměni při zahájení šetření, že v případě nedostatečné spolupráce ze strany vyvážejících výrobců může Komise založit svá zjištění na dostupných skutečnostech v souladu s článkem 18 základního nařízení. Bylo zdůrazněno, že zjištění založené na dostupných skutečnostech může být pro dotčenou stranu méně příznivé.
(190)
V kauze konzervovaných mandarinek soud analyzoval míru úsilí, které Komise měla vyvinout při získávání příslušných informací pro výpočet běžné hodnoty na základě ceny nebo podle početně zjištěné hodnoty od domácích výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím cestou spolupráce se subjekty na zjištěných potenciálních srovnatelných trzích.
(191)
V tomto šetření je nedostatek informací způsoben rozsáhlou nedostatečnou spoluprací stran, které jsou ve skutečnosti předmětem šetření. Jak je uvedeno v 186. bodě odůvodnění výše, strany byly opakovaně vyzývány ke spolupráci, avšak marně. Proto, na rozdíl od kauzy konzervovaných mandarinek, Komise aktivně a opakovaně usilovala o spolupráci zúčastněných stran. Paralela mezi případem konzervovaných mandarinek a tímto šetřením tedy není podložená.
(192)
Komise vyhodnotila užitečnost jiných zdrojů, včetně čínských vývozních statistik. Byl učiněn závěr, že jiné zdroje nejsou vhodné pro účely tohoto šetření s ohledem na skutečnost, že míra podrobností neumožnila výpočet nových rozpětí. Kromě toho bylo zjištěno, že čínské statistiky nejsou souladné se statistikami Eurostatu, protože například vykazují mnohem vyšší úroveň dovozu než údaje Eurostatu. Navrhované jiné zdroje proto nemohly být použity. Některé strany rovněž navrhovaly, aby Komise spolupracovala s vnitrostátními celními orgány největších dovážejících členských států, které měly provést analýzu různých kategorií výrobků dovážených z ČLR. V odpovědi na tento návrh se Komise domnívá, že, ačkoli je to prakticky nemožné, i kdyby byly takové údaje shromážděny, nemohly by zaplnit informační mezeru způsobenou nedostatečnou spoluprací. Důvodem je to, že zejména hloubka požadované analýzy by nemohla vycházet jednoduše jen z faktur, kde chybí relevantní popis typu výrobku s takovými podrobnostmi, které jsou nezbytné pro smysluplné srovnávání druhů výrobku.
(193)
Několik stran rovněž tvrdilo, že Komise neprovedla analýzu sortimentu dovážených výrobků z ČLR, aby získala objektivní srovnání dovozu s jízdními koly vyrobenými v Unii pro účely objektivního a spravedlivého srovnání při určování újmy způsobené Unii a cenového podbízení. Kromě toho strany uvedly, že Komise odkazovala na údaj o cenovém podbízení zjištěný v předchozím šetření uvedeném v 5. bodu odůvodnění výše, který byl vypočten na základě průměrných cen od Eurostatu bez znalosti skutečné skladby dovozu. Dále se uvádělo, že Komise se vůbec nesnažila stanovit, zda dovážené výrobky byly skutečně srovnatelné s jízdními koly vyrobenými v Unii, a proto je její analýza cenového podbízení u nespolupracujících výrobců chybná. Z těchto důvodů strany tvrdily, že je nutno učinit závěr, že Komise objektivně neposoudila a nepodala odpovídající vysvětlení svého zjištění, že výrobnímu odvětví Unie je nadále působena podstatná újma.
(194)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění, cenové podbízení ze strany spolupracujících vyvážejících výrobců, u nichž byl zjištěn dumping, bylo vypočteno na základě jejich skutečné ověřené vývozní ceny (CIF s dodáním na hranice Unie), a to jak s antidumpingovým clem, tak bez něj, s přihlédnutím k sortimentní skladbě jejich vývozu během období přezkumného šetření. Avšak vzhledem k tomu, že spolupráce čínských vyvážejících výrobců byla velmi slabá a v důsledku toho, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nemohla být zjištění týkající se spolupracujících čínských vyvážejících výrobců považována za reprezentativní pro ČLR jako celek, a úrovně cenového podbízení zjištěné v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu, jak je uveden 3. bodě odůvodnění, nebylo možné změnit.
(195)
Vzhledem k rozsáhlé nedostatečné spolupráci se Komise musela při stanovení celostátního dumpingu, cenového podbízení a úrovně pro odstranění újmy spolehnout na dostupné údaje. V této souvislosti Komise zvážila jiné zdroje informací, které však z důvodů uvedených v 192. až 194. bodě odůvodnění nebylo možné použít. Proto, jelikož neexistuje zjištění v opačném smyslu, celostátní dumping, cenové podbízení a úrovně pro odstranění újmy stanovené v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu, jak je uveden v 3. bodě odůvodnění, byly použity jako referenční pro účely tohoto šetření.
(196)
Potvrzuje se, že v rozporu s tvrzením stran byly jako referenční úrovně použity ty, které byly stanoveny v rámci přezkumu před pozbytím platnosti ukončeného nařízením (ES) č. 1095/2005 uvedeným v 3. bodě odůvodnění výše, a nikoli ty, které byly stanoveny v rámci přezkumu před pozbytím platnosti uzavřeného prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011.
(197)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že Komise neprovedla analýzu údajných chyb vnitrostátních celních orgánů, což zmařilo objektivní srovnání čínských dovozních cen. Je třeba připomenout, že v současném šetření nemohlo být provedeno žádné smysluplné srovnání cen kvůli rozsáhlé nedostatečné spolupráci, a proto se za těchto okolností považuje toto tvrzení za bezpředmětné.
F. TRVALÝ CHARAKTER ZMĚNY OKOLNOSTÍ A PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ DUMPINGU A ÚJMY
1. Dumping
(198)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také zjišťovalo, zda došlo k podstatné změně okolností ohledně dumpingu a újmy a zda lze tyto změny odůvodněně považovat za změny trvalého charakteru.
(199)
Na tři spolupracující čínské vyvážející výrobce se v předchozím šetření vztahovalo zbytkové clo, zatímco v současném šetření jim byly vypočítány individuální celní sazby. Jak je uvedeno v 113. a 115. bodě odůvodnění, všichni tři vyvážející výrobci v ČLR splňují všechny požadavky pro přiznání individuálního zacházení. Neexistují žádné informace ve spisu, které by nasvědčovaly, že situace spolupracujících vyvážejících výrobců by se mohla v dohledné době změnit.
(200)
Šetření kromě toho ukázalo, že čínský systém vývozních kvót, který se používal během pozměňujícího prozatímního přezkumu, vláda ČLR zrušila a jeho opětovné zavedení je nepravděpodobné, zejména také s ohledem na proexportní vládní politiku v odvětví jízdních kol, o níž se pojednává v 203. bodě odůvodnění. Šetření navíc neodhalilo žádný důkaz, že chování těchto tří společností v oblasti vývozních cen se v dohledné době zásadním způsobem změní.
(201)
Proto se má za to, že změněné okolnosti, na jejichž základě byla vypočtena dumpingová rozpětí pro tři spolupracující čínské vyvážející výrobce, mají trvalou povahu.
(202)
Pokud jde o celostátní clo pro ČLR, šetřením nebyly zjištěny žádné změny okolností a navrhuje se zachovat stejnou úroveň cla, jaká byla stanovena v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu.
(203)
Také se zkoumalo, zda již není zapotřebí zachovávat opatření za účelem vyrovnání účinků dumpingu. Podle sdružení čínských výrobců jízdních kol dosáhla celková výroba jízdních kol v ČLR v roce 2011 83 450 000 kusů a vykázala nárůst o 2,3 % ve srovnání s rokem 2010. Kromě toho je čínské výrobní odvětví jízdních kol nadále orientováno na vývoz. V roce 2011 tak ČLR vyvezla 55 720 000 jízdních kol neboli 67 % celkové výroby, což představuje pokles o 4,2 % proti roku 2010. Na domácím trhu se v roce 2011 prodalo přibližně 23 730 000 kusů. Nejdůležitějším výrobním regionem v ČLR je Tianjin, kde se v roce 2011 vyrobila asi polovina celkové produkce. Podle 12. pětiletého plánu rozvoje lehkého a textilního průmyslu v provincii Tianjin jsou nyní v tomto regionu ve výstavbě nové průmyslové parky se specializací na výrobu jízdních kol. Z toho vyplývá, že do roku 2015 by výrobní kapacita jízdních kol v oblasti Tianjin měla odhadem dosáhnout 55 milionů jízdních kol, což představuje zvýšení o 44 % ve srovnání s rokem 2011, přičemž přibližně polovina produkce půjde na vývoz (více než celková spotřeba jízdních kol v Unii v období přezkumného šetření).
(204)
Všechny tři spolupracující společnosti navíc vykázaly míru využití kapacity v období přezkumného šetření 72 % až 81 %. Extrapolací můžeme odhadnout volnou kapacitou čínského výrobního odvětví na více než 25 milionů jízdních kol, což je více než dvojnásobek celkové výroby výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření a o 24 % více než celková spotřeba Unie. Kromě toho, jelikož výroba jízdních kol je náročná na pracovní sílu, zdá se, že v důsledku velmi levné pracovní síly, která je v ČLR k dispozici, jsou čínští výrobci schopni vybudovat nové kapacity poměrně rychle.
(205)
V objemovém vyjádření je trh Unie druhým největším na světě, hned po čínském trhu, díky čemuž je Unie velmi atraktivní, pokud jde o potenciální poptávku.
(206)
Závěry ze šetření zaměřeného na obcházení uložených opatření (viz 14. bod odůvodnění) potvrzují, že trh Unie je i nadále atraktivním trhem pro čínské vyvážející výrobce a že při neexistenci opatření by s velkou pravděpodobností přesměrovali významný objem do Unie.
(207)
Kromě toho i další potenciální vývozní trhy důležité pro ČLR zavedly antidumpingová opatření (Kanada (28)) a tím se snižuje potenciál trhů třetích zemí, které jsou dostupné pro čínský dovoz bez cla.
(208)
Je třeba připomenout, že USA měly v minulosti domácí výrobu jízdních kol a měly zavedena antidumpingová cla vůči ČLR. Avšak po zrušení antidumpingových cel koncem devadesátých let se na trh USA masivně navalil čínský dovoz. Domácí produkce v následujících letech téměř vymizela. V roce 2011 se odhadovalo, že 99 % jízdních kol prodaných v USA bylo z dovozu; 93 % z ČLR a 6 % z Tchaj-wanu. Domácí výroba jízdních kol v USA se odhaduje přibližně na 56 000 kusů ročně při roční spotřebě přibližně 16 milionů jízdních kol. Celkový trh jízdních kol v USA (včetně prodeje jejich součástí a příslušenství) byl v roce 2011 oceňován na 6 miliard USD.
(209)
Závěrem lze konstatovat, že čínské odvětví jízdních kol je orientované na vývoz a preferuje nekalé cenové praktiky na mnoha trzích na celém světě. Kromě toho závěry šetření zaměřeného na obcházení opatření potvrdily trvalý zájem čínských vývozců o trh Unie. Toto chování navíc naznačuje, že pokud by byla opatření zrušena, stal by se trh Unie velmi pravděpodobně cílem levného čínského dovozu za účelem převzetí domácího trhu pod kontrolu. Proto lze dojít k závěru, že zachování opatření je nadále nezbytné k vyrovnání dumpingu.
(210)
Po poskytnutí informací se objevilo tvrzení, že analýza přehlédla to, že růst výroby v ČLR je omezen dostupností pracovních sil a že ČLR přichází o svou výhodu levnějších nákladů práce ve prospěch jiných jihoasijských zemí, které mají uzavřeny preferenční obchodní dohody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci nebylo možné toto tvrzení ověřit, a proto k němu nebylo přihlédnuto.
2. Újma
(211)
Pokud jde o důvody pro zahájení prozatímního přezkumu z moci úřední, šetření zkoumalo následující změny ve struktuře výrobního odvětví jízdních kol EU: i) přechod od kompletního výrobního cyklu k (částečnému) montování s použitím dovážených součástí, ii) změna výše nákladů v důsledku rozšíření, přemisťování a zřizování nových výrobních zařízení ve střední a východní Evropě, iii) spotřebitelským trendům odpovídající změna ve využití suroviny, tj. odklon od oceli a příklon k hliníkovým slitinám. V důsledku zjištění uvedených v 162. bodě odůvodnění popsaný vývoj stále probíhá a má globální charakter, a není proto pravděpodobné, že by se v dohledné době změnil.
(212)
Pokud jde o posouzení pravděpodobnosti pokračování újmy, vzhledem k již tak nestabilní situaci výrobního odvětví Unie, která je popsána v 184. až 187. bodě odůvodnění, je rovněž pravděpodobné, že výrobci v Unii nebudou moci odolat dalšímu cenovému tlaku, který by vyvíjel čínský dumpingový dovoz, a v důsledku toho budou nuceni opustit trh Unie, což povede ke ztrátě zaměstnanosti, investic, technologií a know-how (viz 247. a 248. bod odůvodnění). Lze proto vyvodit závěr, že je pravděpodobné, že újma potrvá i nadále, pokud by byla v tomto případě opatření zrušena.
(213)
Některé strany tvrdily, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována významná újma, neboť z veřejně dostupných informací vyplývá, že jeho finanční situace je dobrá. Je třeba poznamenat, že finanční situace výrobního odvětví Unie je posuzována na základě informací shromážděných a ověřených během šetření od reprezentativního vzorku výrobců v Unii. Toto hodnocení nemůže být nahrazeno veřejně dostupnými informacemi o některých výrobcích v Unii ani v případě, že mají údajně velkou výrobu a hodnotu odbytu. Závěry šetření analyzované v 162. až 187. bodě odůvodnění jsou proto v rozporu s informacemi, které dotyčné strany předložily. Proto byla jejich tvrzení shledána neopodstatněnými.
(214)
Uvádělo se rovněž, že zachování antidumpingových opatření vůči ČLR by bylo diskriminační, jelikož dovoz z dalších třetích zemí, zejména ze Šrí Lanky, je údajně dumpingový a způsobuje újmu, a přitom na dovoz z těchto zemí nejsou uplatňována antidumpingová opatření. V důsledku šetření zaměřeného proti obcházení uložených opatření byla antidumpingová opatření rozšířena na dovoz jízdních kol mimo jiné ze Šrí Lanky. Kromě toho nebyly předloženy důkazy o tom, že skuteční výrobci v dotčené zemi by se dopouštěli dumpingu. Proto bylo tvrzení této zúčastněné strany shledáno neopodstatněným a zamítnuto.
G. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(215)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo prozkoumáno, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobena dotčenými dumpingovými dovozy. Byly rovněž prošetřeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu. Zejména byly analyzovány výsledky šetření zaměřeného proti obcházení uložených opatření.
2. Účinek dumpingového čínského dovozu
(216)
Čínský dovoz klesl v posuzovaném období a představoval v období přezkumného šetření 2,9 % podíl na trhu. Tento relativně nízký a snižující se podíl na trhu je třeba vnímat v kontextu obcházejícího dovozu z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
(217)
Jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění, byl učiněn závěr, že dovoz z ČLR se nadále významně cenově podbízí prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, čímž vytváří významný tlak na úroveň cen na trhu Unie.
(218)
Ve stejné době vykazovala většina ukazatelů újmy klesající tendenci, zejména pokud jde o výrobu (-19 %) a objem prodeje (-9 %), kapacitu (-5 %) a využití kapacity (-14 %).
(219)
Ziskovost výrobního odvětví Unie během posuzovaného období klesala a vinou čínského cenového tlaku se výrobní odvětví Unie přiblížilo prahové hodnotě rentability. V důsledku tohoto výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit ceny na ziskovou úroveň, aniž by přišlo o významný tržní podíl.
(220)
Proto byl učiněn závěr, že tlak vyvíjený dovozem jízdních kol za dumpingové ceny měl rozhodující vliv na současnou nestabilní hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(221)
Po poskytnutí informací se objevilo tvrzení, že význam klesající úrovně výroby a využití kapacity nebyl dostatečně zdůvodněn, zejména s ohledem na skutečnost, že pokles výroby prý nemá žádný vliv na ziskovost. Je třeba poznamenat, že všechny prvky újmy jsou pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie důležité, bez ohledu na to, zda mají v konkrétním případě vliv na úroveň ziskovosti. Jak je vysvětleno v 237. bodě odůvodnění, pokles ziskovosti a dalších ukazatelů zisku nebyl způsoben smršťujícím se trhem, ale lze jej přičíst pokračujícímu tlaku čínského dumpingového dovozu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(222)
Tatáž strana také tvrdila, že vývoj podílu čínského dovozu na trhu nebyl dostatečně analyzován, jelikož analýza nevysvětlila prudký pokles dovozu během posuzovaného období. Rovněž bylo namítáno, že analýza příčinných souvislostí nepřihlížela k rostoucím cenovým trendům tohoto vývozu. V reakci na tuto námitku je třeba připomenout, že na klesající objem dovozu z Číny je třeba nahlížet v kontextu závěrů souběžného šetření namířeného proti obcházení předpisů (viz 216. bod odůvodnění výše). Vývoj cen čínského dovozu zjištěný na základě údajů Eurostatu nemá smysl, protože nebere v úvahu vývoj cen dovozu čínských jízdních kol prostřednictvím obcházejících zemí. Z těchto důvodů bylo proto toto tvrzení zamítnuto.
3. Účinek dovozu obcházejícího uložená opatření
(223)
Jak bylo uvedeno v 15. bodě odůvodnění, šetření zaměřené proti obcházení uložených opatření zjistilo obcházení platných opatření vůči ČLR cestou montáže a překládky přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku a Tunisko. Na základě těchto zjištění byl rozdíl mezi objemem dovozu z dotyčných zemí uváděným Eurostatem a objemem vývozu známých skutečných výrobců, tj. těch, kteří splnili podmínky pro osvobození od rozšířených opatření z důvodů uvedených v nařízení (EU) č. 501/2013, považován za dovoz, který obchází platná opatření („obcházející dovoz“).
(224)
V rámci analýzy příčinných souvislostí byl tento dovoz považován za skutečně pocházející z Číny, a proto by měl být zvažován společně s přímým dovozem z Číny. Na tomto základě dosáhl tedy takto zjištěný objem čínského dovozu 1 904 761 kusů v období přezkumného šetření. V roce 2008 činil dovoz 2 321 240 kusů. V roce 2009 klesl na 1 802 101 kusů, tj. o 22 % méně, a v roce 2010 vzrostl na takřka stejnou úroveň jako v roce 2008 a dosáhl 10,6 % podíl na trhu. Nakonec došlo v období přezkumného šetření k poklesu dovozu o 13 %, který tak dosáhl podílu na trhu ve výši 9,5 %. V průběhu posuzovaného období se objem dovozu snížil o 18 %. V souvislosti se smršťujícím se trhem (viz 153. bod odůvodnění) nevedl popsaný pokles objemu dovozu ke značné ztrátě podílu na trhu, neboť tento podíl se během posuzovaného období snížil pouze o 0,8 %. Jelikož není známa sortimentní skladba dovozu z ČLR a obcházejícího dovozu, nemá smysl porovnávat ceny tohoto dovozu s cenami výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
Tabulka 16
Dovoz z ČLR spolu s obcházejícím dovozem z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska
2008
2009
2010
OPŠ
Objem dovozu (v kusech)
2 321 240
1 802 101
2 194 354
1 904 761
Index (2008 = 100)
100
78
95
82
Podíl na trhu (%)
10,3
8,8
10,6
9,5
Zdroj:
Eurostat
(225)
Po poskytnutí informací některé strany tvrdily, že analýza dopadu obcházejícího dovozu byla nedostatečná, protože vycházela výhradně z účinku na objem, a proto opomenula jakékoli srovnání cen na základě analýzy sortimentu výrobků. Tvrdilo se, že tato chybějící analýza je důsledkem procesní chyby, protože analýza sortimentu výrobků byla opomenuta navzdory spolupráci vyvážejících výrobců z dotčených zemí. Kromě toho se uvádělo, že dovoz z těchto zemí do Unie se týkal levných dětských či jiných jízdních kol, která nekonkurují jízdním kolům vyráběným v Unii. V reakci na tento argument je třeba poznamenat, že analýza sortimentní skladby nemohla být provedena z důvodů uvedených v 192. bodě odůvodnění. Obcházející dovoz tvořily většinou překládky a v těchto případech nebyly dostupné žádné informace o sortimentní skladbě výrobků. A konečně je třeba poznamenat, že podle zjištění výrobci v Unii produkovali výrobky ve všech segmentech; proto bylo tvrzení o údajném nekonkurujícím dovozu dětských a levných jízdních kol shledáno nepodloženým.
4. Účinek jiných činitelů
4.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(226)
Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí dosáhl 6 931 333 kusů v období přezkumného šetření. Tato úroveň dovozu odráží malý nárůst o 1 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vzhledem k poklesu spotřeby v Unii si dovoz z jiných třetích zemí v podstatě zachoval podíl na trhu, který v období přezkumného šetření činil 34 %.
(228)
Tchaj-wan zůstal hlavní vyvážející zemí do Evropské unie s relativně konstantním podílem na trhu během posuzovaného období, který představoval 14 % spotřeby Unie během období přezkumného šetření.
(229)
Thajsko je druhým největším dovozcem do Unie. Jeho podíl na trhu se snížil o 2 procentní body během posuzovaného období, tj. klesl ze 7 % v roce 2008 na 5 % v období přezkumného šetření.
(230)
Jak je ovšem konstatováno v 157. bodě odůvodnění, ceny sledované Eurostatem nezohledňují rozdíly ve skladbě sortimentu mezi jednotlivými zeměmi, a proto uvádíme jen indexy udávající cenové trendy. Jelikož sortimentní skladba dovozu z dalších třetích zemí není známa, nemá smysl porovnávat ceny tohoto dovozu s cenami výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(231)
Je však třeba poznamenat, že pouze dovoz z Tchaj-wanu převyšuje objem čínského dovozu (se zahrnutím obcházejícího dovozu). V tomto ohledu je třeba poznamenat, že dovoz jízdních kol z Tchaj-wanu je obvykle určen pro dražší segment trhu a že o opaku nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že tento dovoz nelze považovat za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(232)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dovoz z ostatních třetích zemí se uskutečňoval za nižší ceny než čínský dovoz, a proto čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Toto tvrzení nemohlo být přijato, protože průměrné dovozní ceny nemohly být stanoveny podle údajů Eurostatu z důvodů uvedených v 157. bodě odůvodnění, a proto na tomto základě nemohly být učiněny žádné závěry.
(233)
Další zúčastněná strana tvrdila, že dovoz ze třetích zemí, na který se od 1. ledna 2011 vztahuje systém všeobecných celních preferencí (GSP), se podle očekávání zvýší (Kambodža a Bangladéš). Dopad na dovozní ceny a množství a účinek na trh Unie však nelze hodnotit předem. Kromě toho nebyly k dispozici žádné informace o schopnosti těchto zemí zvýšit výrobní kapacitu a objem prodeje na trhu Unie. Proto na tomto základě nelze vyvodit žádný spolehlivý závěr a toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(234)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že nebyla věnována dostatečná pozornost analýze dopadu dovozu z třetích zemí, které mají uzavřené preferenční obchodní dohody, neboť objem dovozu z těchto zemí byl údajně významný v porovnání s čínským dovozem a někdy také za výrazně nižší ceny. V této souvislosti je třeba připomenout, že ČLR je druhým největším dovozcem do Unie. Dovoz z jiných třetích zemí byl ve všech případech nižší než objem dovozu čínských jízdních kol. Proti těmto zemím rovněž nebylo vzneseno obvinění z dumpingu. Proto se dospělo k závěru, že dovoz z těchto zemí nemohl mít tak velký vliv, aby přerušil prokázanou příčinnou souvislost mezi velkým objemem dumpingového dovozu z ČLR, který se časově shodoval s přetrvávající podstatnou újmou výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů bylo toto tvrzení zamítnuto.
Tabulka 17
Dovoz z jiných třetích zemí (29)
2008
2009
2010
OPŠ
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Tchaj-wan
3 428 043
15 %
2 949 433
14 %
3 458 448
17 %
2 864 114
14 %
Index
100
100
100
86
94
126
101
110
125
84
93
151
Thajsko
1 522 209
7 %
1 384 410
7 %
1 234 123
6 %
993 952
5 %
Index
100
100
100
91
99
118
81
88
114
65
73
113
Ostatní
2 746 124
12 %
66
2 838 962
14 %
73
2 847 164
14 %
80
3 077 535
15 %
80
Index
100
100
100
103
113
111
104
113
122
112
125
121
Celkem
7 696 376
34 %
99
7 172 805
35 %
116
7 539 735
36 %
122
6 935 601
34 %
132
Index
100
100
100
93
102
118
98
106
124
90
101
134
Zdroj:
Eurostat
4.2 Vývoj spotřeby
(235)
Jak je uvedeno v 153. bodě odůvodnění, od roku 2008 do období přezkumného šetření se spotřeba snížila o 10 %. Výrobní odvětví Unie si však udrželo, ba dokonce mírně zvýšilo svůj podíl na trhu (viz 168. bod odůvodnění). Proto smršťující se trh nemůže být příčinou újmy.
4.3 Hospodářská krize a klimatické podmínky
(236)
Některé strany tvrdily, že na nákupním chování spotřebitelů se v průběhu posuzovaného období negativně podepsaly převažující nepříznivé ekonomické podmínky v Unii. Uvádělo se rovněž, že špatné povětrnostní podmínky v Unii v roce 2011 měly přinejmenším částečný vliv na situaci výrobního odvětví Unie. Tyto faktory údajně způsobily celkový pokles spotřeby jízdních kol v Unii.
(237)
Šetření skutečně odhalilo pokles spotřeby Unie během posuzovaného období. Jak je však uvedeno v 234. bodě odůvodnění, smršťování trhu nelze považovat za zdroj újmy.
(238)
Tyto zúčastněné strany také tvrdily, že výroba a zaměstnanost poklesly pouze v reakci na vývoj spotřeby, a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Jelikož však odvětví jízdních kol nemá vysoké fixní náklady, neměl pokles výroby dopad na ziskovost výrobního odvětví jízdních kol v Unii. Pokud jde o zaměstnanost, je to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie. V každém případě tento vývoj nevysvětluje negativní trendy ostatních ukazatelů újmy.
4.4 Nedumpingový dovoz
(239)
Nedumpingový dovoz jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce představoval zanedbatelné množství, tj. téměř 0 % celkového dovozu z ČLR, a tudíž nemohl mít zřetelný účinek na situaci výrobního odvětví Unie.
4.5 Elektrická jízdní kola
(240)
Bylo namítáno, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil vývoj elektrických jízdních kol, která údajně nahrazovala dotčený výrobek. Vývoj elektrokol je však velmi nový a během období přezkumného šetření měl objem jejich prodeje jen marginální význam. Proto nemohla mít žádný vliv na situaci výrobního odvětví Unie.
4.6 Účinek strukturálních změn
(241)
Po poskytnutí informací jedna strana namítala, že Komise v rámci své analýzy újmy a příčinných souvislostí neprovedla analýzu dopadu uznaných strukturálních změn trhu a výrobního odvětví Unie. Například bylo tvrzeno, že Komise se ve své analýze výrobních nákladů nezabývala dopadem přesunu výroby do východoevropských zemí. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že analýza trvalé povahy změn byla provedena (viz 162. bod odůvodnění) a byl učiněn závěr, že tyto změny jsou trvalé povahy (viz 211. bod odůvodnění). Z tohoto důvodu byla provedena nová analýza újmy na základě vzorku výrobců v Unii, kteří byli vybráni tak, aby odráželi strukturální změny. Má se proto za to, že dopad těchto změn byl v rámci analýzy újmy a příčinných souvislostí řádně zohledněn. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
4.7 Závěr
(242)
Navzdory klesající spotřebě Unie bylo zjištěno, že na trh Unie se dostává značný objem přímého nebo obcházejícího dumpingového dovozu čínských jízdních kol. Poměrně stabilní a významný tržní podíl tohoto dovozu v posuzovaném období se časově shodoval s obdobím přetrvávající hospodářské zranitelnosti výrobního odvětví Unie (viz 184. až 187. bod odůvodnění). Dochází se proto k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR (přímý a obcházející) a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(243)
Byly zváženy další faktory, jako je dopad dovozu z ostatních třetích zemí, vývoj spotřeby, hospodářská krize a klimatické podmínky, nedumpingový dovoz, rozvoj elektrických jízdních kol. Žádný z těchto faktorů nebyl shledán dostatečně významný k tomu, aby přerušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Číny a způsobenou podstatnou újmou.
(244)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
H. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(245)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo přezkoumáno, zda, a to i přes závěr o dumpingu působícím újmu, neexistují přesvědčivé důvody pro jednoznačný závěr, že by nebylo v zájmu Unie uložit antidumpingová opatření vůči dovozu z ČLR v sazbách stanovených níže (viz 279. bod odůvodnění).
(246)
Je nutno připomenout, že v původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Skutečnost, že současné šetření je prozatímním přezkumem podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, tedy analýzou situace, ve které jsou antidumpingová opatření již zavedena, umožňuje navíc zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany dotčené současnými antidumpingovými opatřeními.
(247)
Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení různých dotčených zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Unie, výrobců součástí jízdních kol, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(248)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví je stále nestabilní. Vzhledem ke značnému objemu dumpingového dovozu z ČLR a pravděpodobnému pokračování dumpingu a újmy je velmi pravděpodobné, že by výroba v Unii zanikla, pokud by byla opatření zrušena.
(249)
Výrobní odvětví Unie významně přispívá k technologickým inovacím a produkuje „spin-off“ výrobky, jako jsou např. nedávno vyvinutá motorizovaná dvoukolová vozítka (Segway) a elektrokola, které by bez výrobního odvětví v Unii nebyly ekonomicky rentabilní. Výrobní odvětví Unie navíc přispívá k plnění cílů v oblasti životního prostředí, jako je ekologizace dopravy a snižování emisí uhlíku.
(250)
Výrobní odvětví Unie je rovněž hybnou silou pro související odvětví, jako je výroba součástí jízdních kol, příslušenství jízdních kol a související služby. Celkově výrobní odvětví Unie vytváří na trhu Unie přímo i nepřímo 60 000 až 70 000 pracovních míst.
(251)
Výrobní odvětví Unie se pustilo do restrukturalizace, investovalo do inovací a tyto investice by se ztratily, pokud by výrobní odvětví Unie zaniklo. Naopak při zavedených opatřeních by bylo výrobní odvětví Unie schopno udržet, nebo dokonce zvýšit objem prodeje a tím dosáhnout potřebné návratnosti investic, která by mu umožnila nadále investovat do nových technologií a inovací.
(252)
Vzhledem k závěrům o situaci výrobního odvětví Unie, které jsou uvedeny v 184. až 187. bodě odůvodnění, lze očekávat, že bez opatření by se finanční situace výrobního odvětví Unie pravděpodobně výrazně zhoršila a v konečném důsledku by hrozilo riziko ukončení výroby. Proto jsou antidumpingová opatření v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem výrobců součástí jízdních kol
(253)
Během šetření se přihlásila evropská asociace výrobců součástí a příslušenství pro jízdní kola (COLIPED). Asociace COLIPED poskytla informace, že v Unii existuje přibližně 370 společností, které dodávají díly výrobcům jízdních kol a které zaměstnávají přibližně 16 000 osob. Dodavatelské odvětví je závislé na zachování výroby jízdních kol v Unii.
(254)
Pro opatření se vyslovilo 53 výrobců součástí jízdních kol. Tito výrobci představují 39 % z 1,2 miliardy EUR celkového odhadovaného obratu výrobního odvětví součástí jízdních kol. Výrobci součástí pro jízdní kola těží z rozšíření stávajících opatření na základní součásti jízdních kol (viz 1. bod odůvodnění). Stávající osvobození od cla (viz 1. bod odůvodnění) podněcuje místní výrobu součástí jízdních kol, a to omezením obsahu použitých čínských dílů jízdních kol na méně než 60 % celkové hodnoty. V důsledku zavedených opatření bylo výrobní odvětví Unie schopno rozvinout a investovat do nových projektů zaměřených na obnovení výroby některých základních součástí v Unii.
(255)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že bez opatření a po očekávaném uzavření výroby jízdních kol v Unii by negativní důsledky pocítilo i výrobní odvětví součástí jízdních kol v Unii, protože by přišlo o své odběratele. Vyvozuje se proto závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví součástí jízdních kol.
4. Zájem uživatelů a spotřebitelů
(256)
Evropská cyklistická federace (ECF), zastřešující organizace národních cyklistických sdružení v Evropě, podpořila pokračování platných antidumpingových opatření. ECF tvrdí, že místní výroba je v zájmu spotřebitelů, neboť zajišťuje jakost a bezpečnost, jakož i specializované služby zákazníkům.
(257)
ECF tvrdí, že zvýšení dovozu z ČLR by mělo negativní dopad na vysoce kvalitní bezpečnostní normy v Unii na úkor spotřebitele.
(258)
Dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům se odhaduje jako nevýznamný, jelikož většina výrobců jízdních kol v Unii působí v režimu osvobození vzhledem k tomu, že základní součásti jízdních kol lze dovážet z ČLR bezcelně až do výše 60 % celkové hodnoty použitých součástí.
(259)
Je třeba připomenout, že v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dopad opatření na uživatele není významný. Jízdní kola z ČLR, stejně jako ze zemí bez opatření, jsou dodávána navzdory existenci opatření. Proto se dospělo k závěru, že antidumpingová opatření nemají významný nepříznivý dopad na uživatele v Unii.
(260)
Po poskytnutí informací jedna ze stran namítala, že analýza nebere v úvahu negativní dopad opatření na uživatele v podobě dodatečných nákladů vznikajících v důsledku opatření. Je třeba poznamenat, že ECF, která zastupuje spotřebitele, se vyslovila pro podporu opatření z důvodu kvality a bezpečnosti (viz 255. bod odůvodnění). Také díky systému osvobození již spotřebitelé využívají snížené ceny některých součástí jízdních kol (viz 257. bod odůvodnění). Toto tvrzení bylo proto shledáno nepodloženým.
5. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(261)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, v šetření nespolupracoval. Proto nebylo možné posoudit dopad opatření v průběhu období přezkumného šetření. Rovněž je třeba připomenout, že účelem antidumpingových opatření není bránit dovozu, nýbrž obnovit spravedlivý obchod a zajistit, aby se dovoz neuskutečňoval za dumpingové ceny způsobující újmu.
(262)
Je třeba připomenout, že existují další zdroje dovozu a přibližně 45 % spotřeby jízdních kol jsou vlastně dovezená jízdní kola.
(263)
Jelikož dovoz se spravedlivými cenami bude mít nadále přístup na trh Unie a dovoz z třetích zemí bude rovněž pokračovat, je pravděpodobné, že tradiční předmět podnikání dovozců bude pokračovat, i kdyby byla zachována antidumpingová opatření vůči ČLR. Pozměněná antidumpingová opatření u třech spolupracujících vyvážejících výrobců by zvýšila možnosti dovozu z ČLR v 0 % nebo snížené sazbě. Proto se dospělo k závěru, že antidumpingová opatření nemají významný dopad na dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení.
6. Účinnost opatření
(264)
Jedna strana tvrdila, že opatření by nebyla účinná vzhledem k tomu, že újma pro výrobní odvětví Unie nadále přetrvává i po téměř 20 letech platnosti antidumpingových opatření. Je třeba poznamenat, že navzdory platným opatřením bylo potvrzeno, že čínští vyvážející výrobci obcházeli opatření prostřednictvím jiných třetích zemí, což zčásti vysvětluje situaci výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Tento argument se proto zamítá.
(265)
Po poskytnutí informací některé strany uvedly, že opatření, která existují již více než dvacet tři let, nejsou odůvodněná právními ani obchodněpolitickými důvody. V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že doba trvání opatření není nijak omezena, jestliže jsou splněny podmínky pro jejich uložení nebo zachování. Také v daném případě jsou opatření oprávněná, jelikož zjištění potvrdila existenci dumpingu působícího újmu. Kromě toho situaci výrobního odvětví Unie dále zhoršuje obcházení. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7. Závěr
(266)
Zachování opatření na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie a dodavatelů součástí jízdních kol v Unii. Umožní výrobnímu odvětví Unie růst a zlepšit svou finanční situaci způsobenou dumpingovým dovozem. Dovozci by navíc nebyli významně postiženi, protože jízdní kola z ČLR a ostatních třetích zemí za přiměřené ceny by byla i nadále dostupná na trhu. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie široce využívá stávající režim osvobození, byl vyvozen závěr, že stávající opatření nemají významný negativní dopad na uživatele/spotřebitele. Naproti tomu, pokud by opatření byla zrušena, výrobci jízdních kol v Unii by pravděpodobně zavřeli výrobu, což by ohrozilo rovněž existenci výrobců součástí jízdních kol v Unii.
(267)
S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření v sazbách uvedených v 279. bodu odůvodnění na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
I. NAVRHOVANÁ CLA
1. Úroveň pro odstranění újmy
(268)
S ohledem na závěry ohledně dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie, platná opatření, která byla uložena prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, by měla být zachována s výjimkou případů uvedených níže.
(269)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobcům v Unii.
(270)
Úroveň uložených opatření by měla být dostatečná, aby odstranila újmu způsobenou tímto dovozem bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí. Při výpočtu hodnoty cla potřebné k odstranění účinků dumpingu působícího újmu bylo vzato v úvahu, že jakékoli opatření by mělo umožnit výrobnímu odvětví Unie, aby pokrylo své výrobní náklady a celkově získalo zisk před zdaněním, jehož by výrobní odvětví tohoto typu přiměřeně dosáhlo v odvětví s běžnými podmínkami hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, prodejem obdobného výrobku v Unii. Ziskové rozpětí před zdaněním použité k tomuto výpočtu činilo 8 % obratu z prodeje jízdních kol. Jde o stejné rozpětí jako při předchozím šetření, protože nebylo zjištěno nic, co by nasvědčovalo potřebě tento podíl změnit.
(271)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany ČLR byla velmi slabá, jak je uvedeno v 22. a 24. bodě odůvodnění, nelze zjištění u spolupracujících společností považovat za reprezentativní pro celou zemi. V důsledku toho se celostátní rozpětí újmy beze změny zachovává tak, jak je stanoveno nařízením (ES) č. 1095/2005.
(272)
Pro dva spolupracující vývozce, u nichž byl zjištěn dumping, byla rozpětí újmy stanovena na základě jejich vlastních vývozních cen ve srovnání, na stejné úrovni obchodu, s neškodnými cenami odpovídajícího druhu výrobku výrobního odvětví Unie. Pro třetí společnost nebylo vypočteno rozpětí újmy, protože u ní dumping zjištěn nebyl. Pro společnost Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd. nebylo zjištěno rozpětí újmy. U společnosti Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd. však bylo zjištěno rozpětí újmy mnohem vyšší než dumpingové rozpětí.
(273)
Po poskytnutí informací jedna ze stran namítala, že 8 % cílový zisk byl stanoven v tržních podmínkách, které neodpovídají současné situaci, a že Komise nebyla schopna poskytnout odpovídající odůvodnění toho, proč je i nadále opodstatněný cílový zisk stanovený v předchozím šetření uvedeném v 5. bodu odůvodnění. Je třeba poznamenat, že v rámci stávajícího přezkumu nebylo zjištěno, že by se míra cílového zisku měla změnit. Dotyčná strana neposkytla žádný podložený výpočet alternativní úrovně cílového zisku, který se má použít. Tento argument se proto zamítá.
2. Konečná opatření
(274)
Co se týká tří spolupracujících čínských vyvážejících skupin, byly stanoveny individuální sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto skupin zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených uvedenými skupinami, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou skupinou, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se skupinami konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(275)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být adresovány Komisi (30) bezodkladně se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakoukoli změnu činností společnosti spojených s výrobou, prodejem na domácím trhu a vývozem související např. se změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(276)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období přezkumného šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(277)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se považuje za potřebné přijmout v tomto případě zvláštní opatření s cílem zajistit řádné použití těchto antidumpingových cel. Mezi tato zvláštní opatření patří: předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovozy, k nimž není přiložena taková faktura, podléhají zbytkovému antidumpingovému clu, které platí pro všechny ostatní vývozce.
(278)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení uložených opatření. V rámci tohoto šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(279)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení jsou celní sazby pro spolupracující vývozce stanoveny na úrovni dostatečné k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Pro společnosti Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd a Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd, vycházejí celní sazby z dumpingových rozpětí zjištěných při šetření, neboť byly nižší než rozpětí újmy. Pro společnost Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd. bylo rozpětí újmy nižší než dumpingové rozpětí, a proto je clo stanovené na úrovni rozpětí újmy.
(280)
Individuální celní sazby vypočtené pro období přezkumného šetření by měly být stanoveny takto:
Společnost
Konečné clo
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
Všechny ostatní společnosti
48,5 %
(281)
Je třeba poznamenat, že podle čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 71/97 se antidumpingové clo ve výši 48,5 % uložené tímto nařízením pro všechny ostatní společnosti (viz 279. bod odůvodnění) vztahuje rovněž na dovoz podstatných součástí jízdních kol pocházejících z ČLR podle jejich definice v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 71/97,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek) bez motoru, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kódy TARIC 8712007091 a 8712007099), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Konečné clo
Doplňkový kód TARIC
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
B772
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
B773
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
B774
Všechny ostatní společnosti
48,5 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na všechny ostatní společnosti.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě nařízení (ES) č. 71/97 se ponechává v platnosti.
Konečné antidumpingové clo uvedené v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 71/97 je antidumpingové clo platné pro „všechny ostatní společnosti“ uložené v čl. 1 odst. 2.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 502/2013 AL CONSILIULUI
din 29 mai 2013
de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de biciclete originare din Republica Populară Chineză în urma unei reexaminări intermediare în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (3), (5) și (6),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CEE) nr. 2474/93 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă de 30,6 % la importurile de biciclete originare din Republica Populară Chineză („RPC” sau „țara în cauză”), pe baza unei anchete inițiale. În urma unei anchete privind eludarea măsurilor antidumping, derulată conform articolului 13 din regulamentul de bază, această taxă a fost extinsă, prin Regulamentul (CE) nr. 71/97 al Consiliului (3), la importurile unor anumite componente de biciclete originare din RPC. În plus, s-a decis instituirea unui „regim de scutire” în temeiul articolului 13 alineatul (2) din regulamentul de bază. Condițiile acestui regim au fost stabilite în detaliu în Regulamentul (CE) nr. 88/97 al Comisiei (4). Pentru a beneficia de o scutire de la taxa extinsă, producătorii de biciclete din Uniune trebuie să respecte condițiile prevăzute la articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume piesele chinezești trebuie să constituie mai puțin de 60 % din valoarea totală a pieselor produsului asamblat sau valoarea adăugată a pieselor încorporate în cadrul operațiunii de asamblare trebuie să fie mai mare de 25 % din costul de fabricație. Până în prezent, au fost acordate peste 250 de scutiri.
(2)
După o reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor, conform articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul a decis, prin Regulamentul (CE) nr. 1524/2000 (5), că măsurile menționate anterior trebuie menținute.
(3)
Pe baza unei reexaminări intermediare efectuate conform articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază („reexaminarea intermediară de modificare”), Consiliul a decis, prin Regulamentul (CE) nr. 1095/2005 (6), majorarea taxei antidumping în vigoare la 48,5 %.
(4)
În urma unei reexaminări a măsurilor împotriva practicilor de eludare, efectuată în conformitate cu articolul 13 alineatul (4) și cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Consiliul a decis, prin Regulamentul (CE) nr. 171/2008 (7), să mențină extinderea taxei antidumping aplicată importurilor de biciclete originare din RPC la importurile unor anumite componente de biciclete originare din RPC.
(5)
După o reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor, conform articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul a decis, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 (8) („ancheta anterioară”), menținerea măsurilor menționate anterior.
2. Deschiderea ex officio a anchetei
(6)
În urma reexaminării în perspectiva expirării măsurilor, care s-a încheiat în octombrie 2011, elementele de probă aflate la dispoziția Comisiei indicau faptul că, în ceea ce privește dumpingul și prejudiciul, este posibil ca circumstanțele care au stat la baza instituirii măsurilor existente să se fi modificat și ca modificările să fie de natură durabilă.
(7)
Conform dovezilor prima facie de care dispunea Comisia, sistemul de contingente la export aplicat în cazul producătorilor de biciclete din RPC, care nu a permis producătorilor-exportatori să primească tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață în cadrul reexaminării intermediare de modificare, a fost suprimat în ianuarie 2011.
(8)
Mai mult, structura industriei din Uniune a suferit unele modificări. În special, mai mulți producători din Uniune au trecut de la un ciclu complet de producție la operațiuni de asamblare (parțiale), utilizând componente importate.
(9)
Pe de altă parte, ca urmare a valurilor de extindere a Uniunii Europene din 2004 și 2007, un număr semnificativ de producători s-au alăturat industriei producătoare de biciclete din Uniune. În plus, mai mulți producători care făceau parte din industria din Uniune înainte de cele două valuri de extindere și-au transferat unitățile de producție sau au înființat noi astfel de unități în state membre nou-aderate. Din aceste motive, este posibil ca nivelul costurilor în industria din Uniune să se fi modificat.
(10)
În fine, nivelul actual de eliminare a prejudiciului a fost calculat pe baza bicicletelor din oțel, însă realitatea arată că, în prezent, majoritatea bicicletelor sunt fabricate din aliaje de aluminiu.
(11)
Toate aceste evoluții s-au dovedit a fi de natură durabilă, justificând așadar necesitatea de a reevalua constatările privind prejudiciul și dumpingul.
(12)
De asemenea, numărul de societăți care beneficiază de regimul de scutire crește cu rapiditate; cu toate acestea, de la introducerea sa în 1997, regimul nu a mai fost adaptat. În plus, sistemul de monitorizare a importurilor de componente scutite de măsurile antidumping a devenit foarte complex și greoi, ceea ce ar putea pune în pericol eficacitatea sa.
(13)
După ce a stabilit, în urma consultării Comitetului consultativ, că există suficiente dovezi prima facie pentru deschiderea unei anchete în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat la 9 martie 2012 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene („aviz de deschidere”) (9), deschiderea ex officio a unei reexaminări intermediare a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de biciclete originare din RPC.
3. Ancheta paralelă privind eludarea măsurilor antidumping
(14)
La 25 septembrie 2012, Comisia a deschis, prin Regulamentul (UE) nr. 875/2012 (10), o anchetă privind o posibilă eludare a măsurilor antidumping instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 asupra importurilor de biciclete originare din RPC prin importul de biciclete expediate din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, declarate sau nedeclarate ca fiind originare din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, și a decis ca aceste importuri să facă obiectul înregistrării („ancheta privind eludarea măsurilor”).
(15)
În mai 2013, Consiliul a extins, prin Regulamentul (UE) nr. 501/2013 (11) („regulamentul împotriva eludării măsurilor”), măsurile antidumping în vigoare aplicabile importurilor de biciclete originare din RPC la importurile de biciclete expediate din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, indiferent dacă acestea sunt sau nu sunt declarate ca originare din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, deoarece s-a constatat că aceste importuri eludează măsurile antidumping prin transbordare și/sau prin operațiuni de asamblare în sensul articolului 13 alineatele (1) și (2) din regulamentul de bază.
4. Ancheta paralelă privind subvențiile
(16)
La 27 aprilie 2012, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (12), inițierea unei proceduri antisubvenție cu privire la importurile de biciclete originare din RPC în Uniune („ancheta antisubvenție”).
(17)
În noiembrie 2012, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (13), Comisia a anunțat că elementele constatate în ancheta privind eludarea măsurilor menționată în considerentele 14 și 15 pot fi utilizate în ancheta antisubvenție.
(18)
În mai 2013, Comisia a închis ancheta antisubvenție, prin Decizia 2013/227/UE (14), fără a institui măsuri.
5. Părțile interesate de anchetă
(19)
Comisia a trimis înștiințări oficiale cu privire la deschiderea anchetei producătorilor cunoscuți și asociațiilor cunoscute de producători din Uniune, producătorilor-exportatori cunoscuți din RPC și unei asociații de producători chinezi, reprezentanților țării în cauză, importatorilor cunoscuți și asociațiilor cunoscute de importatori, producătorilor cunoscuți de componente pentru biciclete din Uniune și asociațiilor acestora, precum și asociațiilor cunoscute de utilizatori. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(20)
Având în vedere numărul ridicat de producători-exportatori, de producători și importatori neafiliați din Uniune, în avizul de deschidere s-a prevăzut posibilitatea de a se recurge la eșantionare, conform articolului 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, pentru a alege eșantioanele, toți producătorii-exportatori și asociațiile lor cunoscute, precum și toți producătorii și importatorii neafiliați din Uniune au fost invitați să se facă cunoscuți Comisiei și să furnizeze, astfel cum s-a specificat în avizul de deschidere, informații de bază privind activitățile pe care le-au derulat în legătură cu produsul în cauză în perioada 1 ianuarie 2011-31 decembrie 2011.
(21)
Întrucât reprezentanții țării în cauză nu s-au anunțat dispuși să coopereze la momentul inițierii procedurii, Comisia a contactat aproximativ 70 de societăți chineze cunoscute deja serviciilor Comisiei din ancheta anterioară. Într-o fază ulterioară, la deschiderea anchetei antisubvenție menționate în considerentul 16, Comisia a identificat alți aproximativ 300 de producători-exportatori chinezi, care au fost de asemenea contactați în cadrul acestei reexaminări intermediare.
(22)
În pofida eforturilor Comisiei de a determina părțile să coopereze, numai opt grupuri chineze de producători-exportatori s-au anunțat dispuse în acest sens, iar dintre acestea numai patru au raportat exporturi către Uniune în perioada anchetei de reexaminare („PAR”), definită în considerentul 37, ceea ce reprezintă mai puțin de 4 % din totalul importurilor de biciclete din RPC în cursul PAR.
(23)
Pe baza celor de mai sus, s-a decis că nu este necesară eșantionarea pentru producătorii-exportatori din RPC.
(24)
Astfel cum se menționează mai jos în considerentele 63, 64 și 131, pentru un grup exportator chinez, și anume Giant China, s-a justificat aplicarea articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază. Ca o consecință, nivelul de cooperare al producătorilor-exportatori chinezi a scăzut și mai mult.
(25)
Așa cum se explică în considerentele 32-35 de mai jos, a fost selectat un eșantion de producători din Uniune.
(26)
În considerentul 36 de mai jos se explică decizia conform căreia nu a fost necesară eșantionarea pentru importatorii neafiliați.
(27)
Comisia a trimis chestionare tuturor părților despre care se știa că sunt interesate și tuturor celorlalte părți care au solicitat acest lucru în termenele prevăzute în avizul de deschidere, și anume producătorilor din Uniune incluși în eșantion, producătorilor-exportatori cooperanți din RPC, importatorilor neafiliați care s-au făcut cunoscuți astfel cum se descrie în considerentul 36 de mai jos și producătorilor cunoscuți de componente pentru biciclete din Uniune.
(28)
S-au primit răspunsuri la chestionare și alte informații de la patru grupuri de producători-exportatori chinezi și de la reprezentanții acestora, de la opt producători din Uniune incluși în eșantion, de la o asociație de utilizatori, de la opt asociații de producători din Uniune, de la 53 de producători de componente pentru biciclete și de la o asociație de producători de componente pentru biciclete. Niciunul dintre importatorii neafiliați contactați nu au trimis răspunsuri la chestionare.
(29)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea existenței dumpingului, a prejudiciului rezultat, a cauzalității și a interesului Uniunii și a efectuat verificări la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători de biciclete din Uniune:
-
Accell Hunland, Ungaria;
-
Decathlon RGVS, Portugalia;
-
Denver srl, Italia;
-
SC Eurosport DHS, România;
-
Koninklijke Gazelle, Țările de Jos;
-
Maxcom Ltd, Bulgaria;
-
MIFA, Germania;
-
Sprick Rowery, Polonia;
(b)
producători de componente pentru biciclete din Uniune:
-
Chimsport, România;
-
Telai Olagnero, Italia;
(c)
producători-exportatori din RPC:
-
Ideal (Dong Guan) Bike Co.;
-
Oyama Bicycles (Taicang) Co.;
-
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co.
(30)
Având în vedere necesitatea stabilirii unei valori normale pentru producătorii-exportatori chinezi cărora nu li se poate acorda tratament de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață, s-a efectuat o vizită de verificare la sediile următoarelor societăți, în scopul stabilirii valorii normale pe baza unor date dintr-o țară analogă:
-
Distribuidora de Bicicletas Benotto, S.A. DE C.V., Ciudad de Mexico, Mexic;
-
Bicicletas Magistroni, Ciudad de Mexico, Mexic;
-
Bicicletas Mercurio SA DE CV, San Luis Potosi, Mexic.
(31)
După informarea cu privire la faptele și considerentele esențiale („informare”), unele dintre părți au afirmat că nu s-a acordat o perioadă de timp corespunzătoare pentru ca părțile să formuleze observații. În această privință, trebuie menționat că părțile au avut la dispoziție timp suficient pentru a-și prezenta observațiile, în conformitate cu articolul 20 alineatul (5) din regulamentul de bază. În consecință, această afirmație se respinge.
6. Eșantionarea producătorilor din Uniune
(32)
În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Eșantionul respectiv a fost compus din opt societăți alese dintre cele peste 380 de societăți producătoare din Uniune cunoscute înainte de deschiderea anchetei, în special pe baza celui mai mare volum reprezentativ al producției și al vânzărilor care putea fi în mod rezonabil investigat în timpul avut la dispoziție, ținând cont de răspândirea geografică. Eșantionul a cuprins principalele țări producătoare, clasate în funcție de volumele de producție. Pentru fiecare dintre aceste țări, societățile incluse în eșantion se aflau printre cei mai mari producători reprezentativi dispuși să coopereze. Eșantionul a inclus și entități din cadrul celor mai mari grupuri cooperante. În acest caz, s-a acordat o atenție deosebită includerii în eșantion a unui număr egal de societăți din vechile state membre și din cele nou-aderate.
(33)
Eșantionul reprezenta aproximativ 25 % din totalul estimat al producției și vânzărilor la nivelul Uniunii în cursul PAR. Părțile interesate au fost invitate să consulte dosarul și să prezinte observații referitoare la caracterul adecvat al selecției în termen de 15 zile de la data publicării avizului de deschidere. Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale care justifică audierea.
(34)
Unele dintre părțile interesate au formulat obiecții cu privire la eșantionarea producătorilor din Uniune. Acestea au susținut că: (i) eșantionul provizoriu cuprinde numai anumite entități juridice din cadrul unor grupuri de societăți afiliate, și nu toate entitățile juridice care compun întreaga entitate economică producătoare a produsului aflat în discuție; și (ii) s-a propus includerea unei societăți care a funcționat în pierdere în perioada recentă, aceeași în care producătorii din Uniune au prosperat. În plus, s-a afirmat că pierderile respective nu erau legate de produsul în cauză.
(35)
Aceste argumente au fost respinse din următoarele motive: (i) entitățile care fac parte din grupuri mai mari și care, așa cum s-a constatat, funcționează independent de alte filiale ale aceluiași grup au fost considerate reprezentative pentru industria din Uniune și, prin urmare, nu a fost necesar să se analizeze întregul grup în ansamblul său; (ii) partea interesată în cauză nu a prezentat elemente justificative care să-i susțină afirmația conform căreia societatea selectată a fi inclusă în eșantion și care se presupune a fi înregistrat pierderi nu ar fi reprezentativă pentru industria din Uniune. În fine, eșantionul ales trebuie să fie reprezentativ pentru industria din Uniune, însă societățile selectate nu trebuie neapărat să fie omogene. Așadar, s-a impus respingerea argumentelor respectivei părți interesate.
7. Eșantionarea importatorilor neafiliați
(36)
În avizul de deschidere s-a prevăzut, de asemenea, eșantionarea importatorilor neafiliați. La deschiderea procedurii, au fost contactați toți importatorii neafiliați cunoscuți. Având în vedere numărul mic de răspunsuri primite în cadrul procedurii de eșantionare, nu s-a selectat niciun eșantion. Toți importatorii neafiliați care au răspuns, au fost invitați să coopereze și au primit un chestionar. Niciunul dintre importatorii neafiliați nu a furnizat răspuns la chestionar și nici nu au cooperat mai departe în cadrul acestei anchete.
8. Perioada de anchetă
(37)
Ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2011 („perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Pentru evaluarea prejudiciului, s-au examinat tendințe înregistrate în perioada dintre ianuarie 2008 și sfârșitul PAR („perioada examinată”).
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(38)
Produsele care fac obiectul acestei anchete de reexaminare sunt biciclete și alte vehicule similare (inclusiv triciclurile pentru livrări de marfă, dar excluzând monociclurile), fără motor („produsul care face obiectul reexaminării”) originare din RPC, care se încadrează în prezent la codurile NC 8712 00 30 și ex 8712 00 70.
(39)
Ca în ancheta anterioară, bicicletele au fost clasificate în următoarele categorii:
-
A: ATB (biciclete de teren, inclusiv biciclete de munte, de 24″ sau 26″);
-
B: biciclete pentru plimbare/de oraș/hibride/pentru orice tip de drum (VTC)/pentru turism, de 26″ sau 28″;
-
C: biciclete pentru tineret (motocross - BMX) și biciclete pentru copii, de 16″ sau 20″;
-
D: alte biciclete/vehicule similare (cu excepția monociclurilor).
(40)
Toate tipurile de biciclete definite mai sus au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază. În plus, acestea sunt vândute prin canale de distribuție similare, precum comercianți cu amănuntul specializați, lanțuri de magazine de articole sportive și mari lanțuri comerciale de pe piața Uniunii. Deoarece bicicletele sunt identice din punctul de vedere al aplicațiilor și utilizărilor de bază, ele sunt într-o mare măsură interschimbabile, ceea ce înseamnă că modelele din categorii diferite concurează între ele. Pe această bază, s-a concluzionat că toate categoriile constituie unul și același produs.
(41)
Una dintre părți a susținut că diferitele tipuri de biciclete au caracteristici și utilizări care diferă semnificativ și, de asemenea, prețuri semnificativ diferite, iar pentru consumatori, aceste tipuri diferite de biciclete nu sunt interschimbabile. S-a afirmat, de asemenea, că bicicletele din oțel și aluminiu nu sunt considerate interschimbabile, existând și diferențe de preț între ele.
(42)
Pentru a-și susține argumentele, partea respectivă a prezentat un studiu referitor la principalele caracteristici fizice și tehnice și la utilizările a cinci tipuri diferite de produse, precum și la aspectul interschimbabilității acestora. Trebuie menționat că, după cum se pretinde, studiul se bazează pe răspunsurile date de 36 de persoane, însă nu se cunoaște cu claritate modul în care au fost aleși respondenții. În plus, se pare că studiul a fost elaborat special pentru această anchetă. El nu conține niciun tip de date cuantificabile. Se remarcă faptul că acest studiu se dovedește a fi bazat pe declarațiile unor clienți și/sau ale unor producători de biciclete, și nu pe dovezi verificabile. Prin urmare, reprezentativitatea rezultatelor sale este discutabilă.
(43)
Partea respectivă nu a prezentat niciun alt element de probă în sprijinul argumentelor sale.
(44)
Ancheta a confirmat că toate tipurile de biciclete definite mai sus au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază. În special, s-a constatat că utilizarea unor materii prime diferite nu are niciun impact asupra caracteristicilor de bază ale unei biciclete. Deși oțelul și aluminiul prezintă diferențe în ceea ce privește anumite proprietăți tehnice, precum masa, caracteristicile de bază ale bicicletelor fabricate din oțel și ale celor din aluminiu rămân similare.
(45)
De asemenea, partea respectivă nu a furnizat nicio dovadă clară conform căreia bicicletele fabricate din oțel ar avea caracteristici fizice și tehnice de bază diferite față de cele ale bicicletelor fabricate din aluminiu.
(46)
În ceea ce privește aplicațiile specifice și utilizarea produsului, precum și percepția consumatorilor, ancheta actuală a confirmat că toate bicicletele au aceleași aplicații de bază și îndeplinesc, în esență, aceeași funcție. Este adevărat că diferitele categorii de produse sunt, în principal, destinate să îndeplinească cerințe diferite ale utilizatorilor finali, însă adesea o bicicletă dintr-o anumită categorie va avea, pentru un utilizator final, o varietate de utilizări.
(47)
Așadar, nu există o delimitare clară bazată pe utilizările date diferitelor categorii de produse de către utilizatorii finali și pe modul în care consumatorii percep aceste categorii.
(48)
Pe de altă parte, în ceea ce privește producția, distribuția și contabilitatea, adesea înșiși producătorii din Uniune nu fac distincție între bicicletele încadrate în categorii diferite. De fapt, adesea pentru toate categoriile de biciclete, aceștia utilizează procese de producție similare.
(49)
În plus, bicicletele încadrate în categorii diferite sunt vândute prin canale de distribuție similare, precum comercianți cu amănuntul specializați, lanțuri de magazine de articole sportive și mari lanțuri comerciale de pe piața Uniunii.
(50)
Pe această bază, s-a concluzionat că toate categoriile constituie unul și același produs.
(51)
Una dintre părți a sesizat faptul că ancheta actuală vizează codurile NC menționate în considerentul 38, în timp ce ancheta anterioară menționată în considerentul 5 s-a referit la trei coduri NC, și anume ex 8712 00 10, 8712 00 30 și ex 8712 00 80. În această privință, trebuie menționat faptul că schimbarea codurilor se datorează modificărilor la Nomenclatura combinată introduse prin Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2012 (15).
(52)
În acest context, partea respectivă a afirmat că bicicletele fără rulmenți cu bile nu ar trebui să fie considerate unul și același produs cu bicicletele cu rulmenți cu bile. Cu toate acestea, în cadrul anchetei s-a demonstrat că bicicletele cu rulmenți cu bile și cele fără rulmenți cu bile au aceleași caracteristici tehnice și aceleași utilizări. Mai mult, partea nu a furnizat elemente doveditoare pentru a-și susține afirmația, aceasta fiind așadar respinsă.
(53)
Partea respectivă a susținut, de asemenea, că există o diferență semnificativă între prețurile medii la import înregistrate de Eurostat pentru cele două coduri NC la care se încadrează produsul în cauză. În această privință, se subliniază faptul că, așa cum se precizează în considerentul 157, având în vedere că este vorba despre o gamă de produse, prețul mediu înregistrat de Eurostat poate servi doar ca indicator de evoluție a prețurilor, însă nu este util atunci când se compară prețurile de vânzare din diferite țări cu cele din Uniune.
(54)
După informare, una dintre părți și-a susținut din nou argumentul conform căruia diferitele tipuri de biciclete vizate de actuala anchetă nu sunt produse similare, afirmând că a prezentat dovezi clare referitoare la presupusele diferențe care există între diversele tipuri de biciclete din punctul de vedere al materiilor prime folosite, al caracteristicilor fizice și tehnice și al utilizărilor.
(55)
În legătură cu acest subiect, trebuie precizat că dovada clară pe care partea susține că a prezentat-o este, de fapt, studiul asupra căruia Comisia și-a prezentat concluziile în considerentul 42. După o analiză corespunzătoare, Comisia a concluzionat că reprezentativitatea rezultatelor acestui studiu este discutabilă, motivele fiind expuse în considerentul 42.
(56)
Părțile au susținut că bicicletele pentru copii, definite de partea respectivă ca fiind biciclete cu dimensiuni ale roții mai mici sau egale cu 16 inci, trebuie excluse din gama de produse care face obiectul anchetei. Aceste afirmații s-au bazat pe premisa că în special durata de utilizare și simplitatea caracteristicilor separă în mod clar aceste biciclete de alte tipuri de biciclete care fac obiectul actualei anchete.
(57)
Cu toate acestea, argumentele prezentate s-au dovedit a fi insuficiente pentru a exclude bicicletele cu dimensiuni ale roții mai mici sau egale cu 16 inci din definiția produsului în cauză, deoarece nu s-au adus elemente de probă suficiente care să demonstreze că, în cadrul acestei anchete, aceste biciclete se pot delimita în mod clar de alte tipuri de biciclete vizate de anchetă. Dimpotrivă, s-a constatat că, de fapt, caracteristicile fizice și tehnice esențiale pe care bicicletele cu dimensiuni ale roții mai mici sau egale cu 16 inci le au în comun cu produsul în cauză - vehicul cu propulsie umană, acționat cu pedale, având mai mult de o roată prinsă de un cadru - sunt mult mai importante decât oricare dintre diferențe (în special dimensiunea roții). Mai mult, s-a dovedit că producția, filierele de vânzare și serviciile pentru consumatori nu diferă în mod fundamental de cele utilizate în cazul altor tipuri de biciclete vizate de anchetă. Simplul fapt că bicicletele cu roți de până la 16 inci reprezintă un subgrup distinct de produse în cauză nu justifică excluderea acestora din gama de produse vizate. S-a constatat că, în realitate, bicicletele cu dimensiuni ale roții mai mici sau egale cu 16 inci nu pot fi separate clar de produsul în cauză, ci prezintă mai degrabă multe elemente care coincid cu definiția produsului în cauză, în special faptul că este vorba despre un vehicul cu propulsie umană, acționat cu pedale, care are mai mult de o roată și este utilizat în principal pentru transport și activități sportive. În acest sens, ancheta a scos la lumină faptul că unul dintre producătorii-exportatori chinezi care au cooperat exporta, de fapt, către Uniune biciclete cu dimensiunea roții de 12 inci care nu sunt considerate neapărat biciclete pentru copii, ele fiind biciclete pliabile care au ca și caracteristică importantă posibilitatea de depozitare și care sunt folosite de adulți.
(58)
În consecință, se respinge solicitarea de a exclude din gama de produse vizate de anchetă bicicletele cu dimensiuni ale roții mai mici sau egale cu 16 inci.
2. Produsul similar
(59)
Bicicletele produse și vândute de industria din Uniune pe piața Uniunii, cele produse și vândute pe piața țării analoge și cele originare din RPC care sunt importate pe piața Uniunii au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază și aceleași utilizări și sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. DUMPINGUL
1. Tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (TEP)
1.1. Evaluarea pentru acordarea TEP
(60)
Conform articolului 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, în anchetele antidumping privind importurile originare din RPC, valoarea normală se determină în conformitate cu alineatele (1)-(6) din articolul respectiv pentru acei producători despre care s-a constatat că îndeplinesc criteriile stabilite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază. Pe scurt și cu titlu pur orientativ, aceste criterii sunt:
-
deciziile economice se adoptă ținându-se seama de semnalele pieței, fără intervenție semnificativă din partea statului, iar costurile reflectă valorile pieței;
-
societățile au un set clar de registre contabile de bază care sunt auditate de către un auditor independent în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate (IAS) și sunt utilizate în toate scopurile;
-
nu există denaturări semnificative induse de vechiul sistem de economie planificată;
-
legislația privind falimentul și proprietatea garantează stabilitatea și certitudinea juridică; și
-
operațiunile de schimb valutar se realizează la cursurile pieței.
(61)
În cadrul actualei anchete, toate grupurile de exportatori care au cooperat inițial la anchetă au solicitat TEP în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază și au completat formularul de cerere de acordare a TEP în termenul prevăzut.
(62)
Pentru toate grupurile de exportatori care au cooperat inițial la anchetă, Comisia a încercat să obțină toate informațiile considerate necesare și a verificat, la sediile grupurilor respective, informațiile furnizate în cererea de acordare a TEP.
(63)
Răspunsul furnizat de unul dintre grupuri, și anume Giant China, a fost considerat în mare măsură incomplet, deoarece nu cuprindea toate informațiile solicitate referitoare la structura grupului, în pofida eforturilor depuse de Comisie pentru a obține informațiile necesare din partea grupului.
(64)
Conform articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, grupul Giant China a fost informat cu privire la posibilitatea recurgerii la datele disponibile în cazul său și a fost invitat să prezinte observații. Însă, deoarece Giant China a refuzat să furnizeze Comisiei informațiile necesare, s-a aplicat articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază și cererea de acordare a TEP a fost respinsă.
(65)
În plus, în urma anchetei, s-a dovedit că TEP nu poate fi acordat niciunuia dintre grupurile de societăți chineze deoarece niciunul dintre ele nu îndeplinește toate criteriile prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, din motivele expuse în continuare.
(66)
Niciunul dintre grupurile de exportatori care au cooperat nu a reușit să demonstreze că îndeplinește criteriul 1, din cauza intervenției statului în deciziile cu privire la principalele materii prime (oțelul și aluminiul). Costul oțelului și aluminiului reprezintă, pentru grupurile de exportatori care au cooperat, cel puțin aproximativ 20 %-25 % din costul de producție al produsului în cauză. Multe societăți sunt pe deplin integrate pe verticală, ceea ce înseamnă că ele achiziționează lingouri de aluminiu sau oțel pentru a fabrica tuburi, care sunt la rândul lor utilizate la fabricarea de cadre/furci și, în final, biciclete.
(67)
Ancheta a arătat că cele trei grupuri de producători-exportatori chinezi care au cooperat achiziționează oțelul și aluminiul pe care le utilizează la fabricarea produsului în cauză de pe piața internă chineză.
(68)
Prețurile se bazează pe cotația aluminiului la bursa de schimb a metalelor neferoase de la Shanghai („bursa” sau „SHFE”), controlată de stat. SHFE este o bursă închisă la care au acces societățile înregistrate în RPC și cetățenii chinezi și este controlată de către Comisia de Reglementare a Valorilor Mobiliare de Stat. Mai multe reguli de funcționare a bursei contribuie la existența, pe bursa SHFE, a unei volatilități scăzute și a unor prețuri care nu reflectă valorile pieței: fluctuațiile de preț zilnice sunt limitate la 4 % peste sau sub prețul de decontare din ziua de tranzacționare precedentă, tranzacțiile se efectuează cu o frecvență redusă (până în a cincisprezecea zi a fiecărei luni), contractele futures sunt limitate la o perioadă de maximum 12 luni și atât bursa, cât și brokerii percep comisioane de tranzacționare.
(69)
În plus, în cazul tranzacțiilor pe SHFE, livrările fizice pot avea loc doar într-un antrepozit autorizat din RPC, spre deosebire tranzacțiile de pe bursele internaționale, în baza cărora livrările pot fi efectuate oriunde în lume. Mai mult, SHFE fiind o platformă destinată exclusiv schimburilor fizice (nu se vând instrumente financiare derivate), aceasta face ca piața de aluminiu din RPC să fie complet izolată. În consecință, arbitrajul cu punctul de referință la nivel mondial, London Metals Exchange („LME”) sau cu alte piețe este practic imposibil, iar bursa respectivă funcționează în mod izolat față de alte piețe din lume. Prin urmare, nu poate avea loc un arbitraj între aceste piețe. În cursul PAR, prețurile la aluminiul primar erau cu aproximativ 7 % mai scăzute pe SHFE (fără TVA) în comparație cu LME (de asemenea, fără TVA), comparația făcându-se pe baza prețului spot.
(70)
Statul intervine, de asemenea, în mecanismele de stabilire a prețurilor pe bursa SHFE, el fiind atât vânzător, cât și cumpărător de aluminiu primar prin intermediul Biroului Rezervei de Stat și al altor organisme de stat. În plus, statul stabilește zilnic limite de preț cu ajutorul regulilor SHFE, care au fost aprobate de către autoritatea națională de reglementare, Comisia de Reglementare a Valorilor Mobiliare de Stat din China (China Securities Regulatory Commission - CSRC).
(71)
RPC susține fabricarea produselor din aluminiu prin acordarea unei restituiri parțiale de TVA pentru exportul multor produse din aluminiu (pentru biciclete, rata este de 15 %); în schimb, pentru exporturile de aluminiu primar nu se acordă nicio restituire. Acesta este un stimulent acordat industriei chineze pentru a prelucra aluminiul și are un impact direct asupra disponibilității și prețurilor aluminiului primar pe piața internă. În plus, ancheta a scos la iveală faptul că taxa pentru exportul de aluminiu primar este de 17 %, în timp ce pentru exporturile de biciclete nu se aplică nicio taxă la export, ceea ce întărește constatarea privind interferența statului chinez pe piața internă a aluminiului Aceste instrumente au un efect de scădere a prețurilor interne, încurajând industria internă să fabrice produse finite care conțin aluminiu (precum produsul în cauză), destinate atât pieței interne, cât și piețelor de export.
(72)
Intervențiile pe piață prin intermediul Biroului Rezervei de Stat („BRS”), care face parte din Comisia Națională pentru Dezvoltare și Reformă („CNDR”), sunt un alt tip de denaturare a pieței de către statul chinez. La sfârșitul anului 2008-începutul anului 2009, BRS a început să cumpere stocuri de aluminiu primar de la topitoriile de aluminiu din RPC pentru a stimula prețul acestei materii prime. Conform agenției Bloomberg (16), BRS a revândut aluminiul primar pe piață, de exemplu la începutul lunii noiembrie 2010. Agenția de știri Xinhua a anunțat aceste măsuri de constituire de stocuri în decembrie 2008, explicând că se planifică acumularea a 300 000 de tone de aluminiu la prețuri cu 10 % mai mari decât prețul pieței în cadrul unei măsuri destinate susținerii prețurilor (17). Planul de constituire de stocuri al BRS prevedea achiziții de la mai multe topitorii din RPC, deși aproximativ jumătate din cantitate avea să fie cumpărată de la Aluminium Corporation of China Ltd. Cele prezentate de mai sus demonstrează faptul că statul chinez joacă un rol principal în stabilirea prețurilor la aluminiul primar și intervine pe piață.
(73)
Astfel cum se confirmă printre altele în cel de al 12-lea plan cincinal de dezvoltare pentru industria aluminiului (2011-2015) în care guvernul RPC își declară în mod explicit intenția de „a ajusta reducerile impozitelor și taxelor la export, precum și alte pârghii economice și de a controla în mod strict nivelul total de extindere și exporturile de produse primare”, intervenția semnificativă a statului, astfel cum a fost descrisă mai sus, este asumată în mod clar. Acest plan continuă politica din precedentul plan pentru industria aluminiului. În plus, aceste planuri au fost implementate pe o perioadă de mai mulți ani și, după cum s-a arătat mai sus, mai multe dintre măsurile de implementare erau în vigoare în cursul PAR.
(74)
Astfel, multiplele denaturări ale prețurilor aluminiului primar pe care statul le induce pe piața chineză afectează prețurile materiilor prime. Mai mult, producătorii beneficiază de un avantaj de pe urma acestor denaturări, în sensul că achiziționează de obicei de pe piața chineză, de la furnizori locali care utilizează ca referință prețurile de pe piețele spot din RPC (sau SHFE). În cursul PAR, aceste prețuri erau cu aproximativ 7 % mai mici decât prețurile de pe piața mondială. Teoretic, societățile chineze pot, de asemenea, să cumpere anumite cantități la prețurile de la LME dacă prețurile de pe piața chineză sunt mai mari în urma intervenției statului, însă opțiunea inversă este imposibilă pentru operatorii care nu sunt de origine chineză.
(75)
S-a concluzionat așadar că piața chineză a oțelului este denaturată din cauza unei intervenții majore din partea statului.
(76)
Intervenția statului chinez în sectorul siderurgic este demonstrată de faptul că marea majoritate a principalilor producători de oțel din RPC sunt societăți de stat, iar capacitatea instalată și producția de oțel sunt influențate de diferitele planuri cincinale pentru sectoarele industriale, în special de cel de al 12-lea plan cincinal în curs (2011-2015) pentru sectorul fierului și oțelului.
(77)
Statul exercită, de asemenea, un control semnificativ asupra pieței de materii prime. Cocsul (care, alături de minereul de fier, este principala materie primă pentru producerea oțelului) este supus unor restricții cantitative la export și unei taxe la export de 40 %. Prin urmare, se poate trage concluzia că piața chineză a oțelului este denaturată din cauza intervenției majore a statului.
(78)
O anchetă antidumping derulată de Comisie (18), a confirmat relevanța intervenției statului și în sectorul specializat al țevilor și tuburilor, acestea fiind principalele materii prime utilizate la fabricarea bicicletelor din oțel.
(79)
Prin urmare, s-a concluzionat că piața chineză a oțelului este denaturată din cauza unei intervenții majore din partea statului.
(80)
În aceste circumstanțe, niciuna dintre societăți nu a fost în măsură să demonstreze că își adoptă deciziile comerciale privind achiziționarea de materii fără intervenție semnificativă din partea statului și că costurile cu principalii factori de producție reflectă în mare măsură valorile pieței. Așadar, societățile respective nu au putut demonstra că îndeplinesc criteriul 1.
(81)
Cei trei producători-exportatori chinezi care au cooperat au putut să demonstreze că îndeplinesc celelalte patru criterii.
(82)
Având în vedere constatările prezentate mai sus în legătură cu criteriul 1, s-a considerat, după consultarea Comitetului consultativ, că trebuie să se refuze acordarea TEP pentru cele trei grupuri de producători-exportatori din RPC care au cooperat.
(83)
Comisia a comunicat societăților vizate din RPC și reclamantului, în mod oficial, rezultatele constatărilor referitoare la acordarea TEP. Acestora li s-a oferit, de asemenea, posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere, în cazul în care existau motive speciale în acest sens.
1.2. Observațiile părților
(84)
În urma comunicării concluziilor privind acordarea TEP, una dintre societăți a susținut că la baza refuzului de a acorda TEP a stat industria chineză producătoare de biciclete în ansamblu, și nu societăți individuale. În această privință, trebuie menționat că, deși Comisia a făcut o evaluare a sectoarelor oțelului și aluminiului din RPC, există o relație clară între piețele oțelului și aluminiului din RPC și achiziționarea de produse din oțel și aluminiu ca materie primă de către grupurile care au cooperat.
(85)
Mai mult, s-a susținut că avantajul de cost pe care producătorii chinezi de biciclete îl au în ceea ce privește oțelul și aluminiul este nesemnificativ, el reprezentând numai 1,4 %-1,75 %, ținând cont de faptul că ponderea aluminiul primar și a oțelului în costul de producție al bicicletelor este de 20 %-25 %, iar diferența între prețurile de la LME și SHFE a fost de 7 % în cursul PAR.
(86)
În această privință, trebuie subliniat faptul că factorul determinant în analiză este ponderea materiei prime în costul de producție (care, în cazul de față, a fost semnificativă, deoarece aceasta se ridica la cel puțin 20 %-25 % din costurile de fabricație) și faptul că piața materiilor prime din RPC este denaturată. Valoarea exactă a impactului acestei denaturări asupra costurilor societății nu este considerată un factor decisiv.
(87)
S-a afirmat totodată că, în cadrul unei alte anchete, Comisia a analizat prețurile materiilor prime directe utilizate în procesul de fabricație a produsului în cauză, și nu prețul materiei prime primare și, în cazul de față, Comisia ar fi trebuit așadar să evalueze mai degrabă efectul intervenției statului asupra prețurilor materiilor prime directe, acestea fiind extrudatele din aliaje de aluminiu, și nu asupra aluminiului primar, care este materia primă primară.
(88)
În acest sens, trebuie menționat că în cadrul fiecărei anchete, analiza se face pe baza circumstanțelor proprii ale cazului respectiv. În plus, faptul că piața aluminiului primar este controlată de stat arată că nici piața produselor intermediare din aluminiu nu funcționează în condițiile unei economii de piață, adică reacționând la cerere și ofertă. În consecință, afirmația a fost respinsă.
(89)
S-a susținut, de asemenea, că o diferență de preț la aluminiul primar între SHFE și LME nu poate determina o diferență de preț la extrudatele din aliaje de aluminiu între piețele respective și că trebuie să se țină cont de factori precum randamentul producției, capacitatea reziduală și costul obligațiilor de mediu.
(90)
În legătură cu acest subiect, se subliniază faptul că nu s-a furnizat niciun element de probă pentru a susține această afirmație. În absența unor elemente de probă, Comisia nu a fost în măsură să analizeze și să verifice afirmația și aceasta a fost, prin urmare, respinsă.
(91)
În plus, s-a afirmat că prin ignorarea faptului că există o serie de produse intermediare derivate, Comisia ignoră caracteristicile și factorii care determină efectiv prețul unei biciclete ca produs finit. Mai concret, având în vedere că bicicletele sunt vândute direct consumatorilor finali (spre deosebire de aluminiul primar), alți factori decât prețul materiei prime determină prețul produsului, precum caracteristicile tehnice specifice ale bicicletei și cererea din partea consumatorilor.
(92)
Cu toate acestea, nu au fost furnizate detalii concrete cu privire la factorii și caracteristicile care ar trebui luate în considerare și, din acest motiv, Comisia nu a putut să prezinte observații în acest sens.
(93)
S-a susținut, de asemenea, că principiile care stau la baza funcționării SHFE au fost evaluate incorect de către Comisie. Argumentele au fost că CSRC reglementează funcționarea SHFE la fel cum procedează, printre altele, Autorité des marchés financiers („AMF”) în Franța sau Financial Services Authority („FSA”) în Regatul Unit și că rolul și măsurile specifice de reglementare/supraveghere ale CSRC sunt în concordanță cu principiile G20. Concluziile privind acordarea TEP bazate pe rolul CSRC și pe funcționarea SHFE sunt lipsite de fundament.
(94)
Trebuie menționat că societatea respectivă nu a ținut cont de faptul că FSA (19) și AMF (20) sunt organisme neguvernamentale independente, în timp ce CSRC este un departament la nivel de minister, care funcționează sub autoritatea directă a Consiliului de Stat (21). Consiliul de Stat este organul executiv suprem al puterii de stat, dar și cel mai înalt nivel al administrației de stat (22). Acest fapt este încă o dovadă a implicării active a statului în reglementarea pieței aluminiului din RPC. În ceea ce privește conformitatea cu principiile G20, societatea a prezentat doar o declarație, fără a explica efectiv principiile la care se referă. În consecință, argumentul a fost respins.
(95)
Mai mult, una dintre societăți a contestat concluzia Comisiei conform căreia este practic imposibil un arbitraj între SHFE și punctul de referință la nivel mondial, LME, sau alte piețe și, din acest motiv, SHFE funcționează în mod izolat față de alte piețe mondiale.
(96)
Trebuie remarcat că acest lucru este în contradicție cu recunoașterea de către societatea respectivă a existenței unei diferențe de preț între SHFE și LME în perioada în care prețul la SHFE era mai ridicat decât prețul la LME, societatea argumentând că în această perioadă de timp producătorii chinezi au plătit mai mult pentru produsele de aluminiu decât producătorii din Uniune.
(97)
Societatea a avansat, de asemenea, argumentul că în 2010 SHFE a început să permită livrări fizice de aluminiu în antrepozite vamale din zona de liber schimb din Shanghai. Însă această declarație nu contrazice, ci chiar confirmă concluziile Comisiei, și anume că livrările fizice pot avea loc doar într-un antrepozit aprobat de SHFE și aflat pe teritoriul RPC, spre deosebire de tranzacțiile de pe bursele internaționale, în cazul cărora livrările se pot face în orice loc din lume.
(98)
S-a susținut totodată că SHFE este o bursă futures la care tranzacționează contracte futures pe aluminiu din 1991, concluzia Comisiei potrivit căreia la SHFE nu se vând instrumente financiare derivate fiind așadar greșită.
(99)
SHFE este, într-adevăr, o piață futures, însă contractele futures tranzacționate la SHFE sunt decontate prin livrare fizică. În RPC, sunt limitate produsele financiare derivate care nu implică livrări fizice (adică nu sunt executate efectiv, ci tranzacționate înainte de termenul de livrare), ceea ce înseamnă că SHFE este doar o platformă pentru schimburi fizice care izolează piața chineză a aluminiului.
(100)
S-a mai afirmat că raționamentul Comisiei cu privire la efectele măsurilor în materie de TVA/taxe și ale măsurilor legate de stocurile de aluminiu primar asupra stabilirii prețului bicicletelor este îndoielnic din punct de vedere economic și insuficient fundamentat.
(101)
Cu toate acestea, ținând cont de faptul că societatea nu a explicat care sunt elementele lipsă din analiza Comisiei și nici nu a prezentat dovezi pentru a-și susține afirmația, Comisia nu a putut formula observații pe acest subiect.
(102)
Un alt argument prezentat a fost acela că există similitudini între politica industrială din RPC și politicile UE și Comisia nu a demonstrat că politica industrială din RPC are vreun impact direct sau semnificativ asupra deciziilor privind factorii de producție, asupra producției de biciclete sau asupra operațiunilor de vânzări ale producătorilor-exportatori de biciclete din RPC.
(103)
În această privință, trebuie menționat că societatea nu a specificat la care dintre politicile UE se referă și, prin urmare, Comisia nu este în măsură să comenteze pe marginea acestei afirmații. În plus, în legătură cu afirmația că nu s-a demonstrat impactul semnificativ al politicii industriale din RPC asupra deciziilor privind factorii de producție, asupra producției sau asupra vânzărilor producătorilor-exportatori de biciclete din RPC, trebuie reținut că existența unui plan cincinal pentru industria aluminiului din RPC, denaturarea prețului aluminiului tranzacționat la o bursă izolată, în condițiile în care aluminiul are o pondere de 20-25 % din costul total de fabricație al unei biciclete, indică o legătură evidentă între politica industrială din RPC și deciziile privind factorii de producție, producția și vânzările producătorilor-exportatori de biciclete din RPC.
(104)
De asemenea, s-a afirmat că termenul de trei luni prevăzut în regulamentul de bază nu a fost respectat de Comisie. Referitor la acest subiect, trebuie menționat că, din cauza nivelului scăzut de cooperare din partea exportatorilor chinezi, Comisia a făcut eforturi suplimentare pentru a determina o creștere a nivelului de cooperare prin contactarea unui număr mare de alți exportatori identificați ulterior, pe parcursul anchetei. În consecință, nu a fost posibilă analizarea îndeplinirii criteriilor pentru acordarea TEP în termenul prevăzut. Mai mult, se reamintește faptul că Tribunalul (23) a hotărât recent că o decizie privind acordarea TEP adoptată în afara termenului de trei luni prevăzut la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază nu constituie, în sine, un motiv suficient pentru a determina anularea unui regulament de instituire a unor măsuri antidumping. Pe de altă parte, trebuie menționat că articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază a fost între timp modificat, în sensul că determinarea de către Comisie a îndeplinirii criteriilor pentru acordarea TEP se limitează la societățile incluse în eșantion și această determinare se face, în mod normal, în termen de șapte luni, dar în orice caz în cel mult opt luni de la deschiderea anchetei (24). Această modificare se aplică tuturor anchetelor noi și în curs, inclusiv celei de față. Deciziile au fost adoptate în termen de opt luni de la data inițierii procedurii.
(105)
Având în vedere cele de mai sus, se respinge afirmația referitoare la nerespectarea termenului de trei luni.
1.3. Solicitările părților
(106)
Una dintre părți a solicitat să fie, de asemenea, analizate cererile de acordare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață („TEP”) ale producătorilor din RPC care și-au încetat exporturile către Uniune. S-a afirmat că producătorii respectivi au încetat să mai exporte către Uniune numai din cauza taxelor antidumping în vigoare din 2005.
(107)
În această privință, trebuie subliniat că constatările referitoare la dumping și prejudiciu se referă la perioada anchetei de reexaminare („PAR”) stabilită în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din regulamentul de bază. Aceasta înseamnă că datele colectate de la producătorii-exportatori în vederea stabilirii valorii normale și a prețului de export se referă, de asemenea, strict la perioada respectivă. Analiza pentru acordarea TEP se desfășoară în contextul stabilirii valorii normale pentru producătorii-exportatori din RPC, care se compară apoi cu prețul de export din cursul aceleiași perioade. Dacă un producător nu a exportat produsul în cauză în cursul PAR, nu se poate stabili un preț de export și nu se poate calcula nicio marjă de dumping. Așadar, nu se justifică efectuarea unei analize pentru acordarea TEP unui producător care nu a exportat produsul în cauză în cursul PAR. Cu toate acestea, se reamintește faptul că toți producătorii-exportatori au posibilitatea de a solicita efectuarea unei „reexaminări intermediare” pentru reanalizarea situației lor în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază sau producătorii-exportatori care nu au exportat produsul în cauză în perioada de anchetă pe baza căreia au fost stabilite măsurile au posibilitatea de a solicita o „reexaminare pentru un nou exportator” în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul menționat.
(108)
În plus, în solicitarea sa, partea respectivă a făcut referire la hotărârea Curții în cauza Brosmann (25) și părea să sugereze că, pe baza acesteia, ar trebui să li se permită producătorilor din RPC să prezinte cereri de acordare a TEP chiar dacă nu au exportat produsul în cauză către Uniune în cursul perioadei vizate de ancheta actuală. Trebuie remarcat faptul că hotărârea la care s-a făcut referire nu abordează situația cererilor de acordare a TEP prezentate de producătorii-exportatori care nu au exportat în cursul perioadei de anchetă și, prin urmare, nu este relevantă în contextul de față.
(109)
În consecință, solicitarea a fost respinsă.
(110)
S-a susținut, de asemenea, că prețurile de export pentru societățile care nu au efectuat exporturi către Uniune în cursul PAR ar trebui stabilite pe baza articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, adică prin orice altă modalitate rezonabilă.
(111)
Trebuie menționat în acest sens că articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază nu afirmă faptul că trebuie construit un preț de export pentru producătorii din țara în cauză în cazul în care aceștia nu au exportat nicio cantitate către Uniune. Dimpotrivă, articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază se referă la prețul de revânzare a produsului importat ca bază pentru construirea prețului de export și la ajustări pentru toate costurile survenite între import și revânzare, ceea ce implică faptul că importurile către Uniune s-au realizat efectiv. Termenii „orice altă modalitate rezonabilă” din prima teză a acestei dispoziții se referă la anumite cazuri în care nu pot fi utilizate metodologiile menționate anterior. Această referire nu aduce atingere sensului implicat de articol, și anume că au avut loc importuri în Uniune în cursul PAR.
1.4. Concluzie
(112)
Pe baza celor de mai sus, niciunul dintre grupurile chineze care au solicitat TEP nu a putut demonstra că îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază. În consecință, s-a considerat că tuturor acestor grupuri trebuie să li se refuze acordarea TEP.
2. Tratamentul individual
(113)
Prin Regulamentul (UE) nr. 765/2012 (26), care a intrat în vigoare la 6 septembrie 2012, Parlamentul European și Consiliul au modificat articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază. Articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 765/2012 prevede că modificarea respectivă se aplică numai anchetelor deschise după intrarea sa în vigoare. În consecință, având în vedere că actuala anchetă a fost inițiată la 9 martie 2012, modificarea nu s-a aplicat în acest caz.
(114)
Conform articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, se stabilește o taxă aplicabilă la nivel național, dacă este cazul, pentru țările care intră sub incidența articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, cu excepția cazurilor în care societățile sunt în măsură să demonstreze, în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază, că prețurile lor de export, cantitățile exportate, condițiile de vânzare sunt stabilite în mod liber, că operațiunile de schimb valutar se efectuează la cursul de schimb al pieței și că o eventuală intervenție a statului nu este de natură să permită eludarea măsurilor dacă exportatorii beneficiază de rate individuale ale taxelor.
(115)
Cele trei grupuri de exportatori cooperanți care au prezentat cereri pentru acordarea TEP au solicitat, de asemenea, tratament individual în cazul în care nu li se acordă TEP. Pe baza informațiilor disponibile, s-a stabilit că toate cele trei grupuri din RPC îndeplinesc toate cerințele pentru a beneficia de tratamentul individual.
3. Valoarea normală
3.1. Țară analogă
(116)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală pentru producătorii-exportatori care nu beneficiază de TEP trebuie să fie stabilită pe baza prețurilor interne sau a valorii normale construite într-o țară analogă.
(117)
În acest scop, în avizul de deschidere, Comisia a propus Mexicul, care a mai fost folosit ca țară analogă în ancheta anterioară privind RPC.
(118)
Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a comenta această alegere.
(119)
Una dintre părți a susținut că Mexic nu reprezintă cea mai bună alegere de țară analogă și că Taiwan este o opțiune mai bună deoarece acesta este un mare producător de biciclete și are mai multe elemente în comun cu RPC decât Mexicul, fiind posibil ca valoarea normală a Taiwanului să fie mai fiabilă.
(120)
Comisia a încercat să obțină cooperarea a 15 țări, și anume Bangladesh, Canada, Cambodgia, India, Indonezia, Malaysia, Mexic, Norvegia, Filipine, Sri Lanka, Taiwan, Thailanda, Tunisia, Turcia și SUA.
(121)
S-au primit răspunsuri la chestionar numai de la trei producători de biciclete mexicani, care au acceptat totodată efectuarea de vizite la sediile lor pentru verificarea răspunsurilor pe care le-au furnizat. Nicio altă societate din țările contactate nu a cooperat. Cei trei producători au avut vânzări pe piața internă reprezentând peste 30 % din piața mexicană, estimată la aproximativ 1,7 milioane de unități în 2011. S-a constatat că există peste 14 producători și mai mulți importatori care își desfășoară activitatea într-un mediu competitiv. În 2011, bicicletele importate proveneau în principal din RPC (peste 60 %) și Taiwan (20 %). Aceste importuri au reprezentat aproximativ 5 % din piața internă (sursa: raportul anual al ANAFABI, asociația mexicană a producătorilor de biciclete).
(122)
Profilul pieței mexicane pentru produsul în cauză, numărul de operatori, concurența pe piața națională și caracteristicile procesului de producție au confirmat faptul că Mexicul rămâne o țară analogă adecvată. Ținând cont de cele de mai sus, se poate considera că piața mexicană este o piață reprezentativă și concurențială. Prin urmare, s-a concluzionat că Mexicul este o țară analogă adecvată.
3.2. Stabilirea valorii normale în țara analogă
(123)
Conform articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală a fost stabilită pe baza informațiilor verificate primite de la producătorii din țara analogă, după cum se arată mai jos.
(124)
Ancheta a arătat că produsul în cauză a fost vândut în cantități reprezentative pe piața internă mexicană.
(125)
S-a analizat apoi dacă aceste vânzări pot fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. În acest scop, s-a stabilit, pentru fiecare tip de produs, proporția vânzărilor profitabile către clienți independenți pe piața internă în cursul PAR.
(126)
Dacă volumul vânzărilor pentru un tip de produs, comercializat la un preț de vânzare net egal sau mai mare decât costul de producție calculat, reprezenta mai mult de 80 % din volumul total al vânzărilor pentru acel tip și dacă media ponderată a prețului pentru acel tip respectiv era egală sau mai mare decât costul de producție, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern real. Acest preț s-a calculat ca medie ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne pentru tipul respectiv, realizate în cursul PAR, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu au fost profitabile.
(127)
Dacă volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs reprezenta 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau dacă media ponderată a prețului mediu pentru tipul respectiv era mai mică decât costul de producție, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern real, calculat ca medie ponderată numai a vânzărilor profitabile pentru acel tip.
(128)
În plus, ancheta nu a evidențiat niciun tip de produs pentru care să nu fi existat vânzări profitabile.
4. Prețul de export
(129)
În toate cazurile în care produsul în cauză a fost exportat către clienți independenți din Uniune, prețul de export s-a stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau de plătit.
(130)
În cazurile în care vânzările s-au realizat prin intermediul unui importator sau comerciant afiliat, prețurile de export au fost construite conform articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor de revânzare ale importatorului/comerciantului afiliat respectiv către primii clienți independenți din Uniune. S-au operat ajustări pentru a ține cont de toate costurile suportate între import și revânzare, inclusiv de cheltuielile de vânzare, cheltuielile generale și administrative, precum și de profit. În ceea ce privește marja de profit, s-a folosit profitul realizat de un importator/comerciant neafiliat al produsului în cauză, întrucât profitul efectiv al importatorului/comerciantului afiliat nu a fost considerat ca fiind fiabil, având în vedere relația dintre producătorii-exportatori și importatorul/comerciantul afiliat.
(131)
Astfel cum s-a menționat în considerentele 63 și 64, Giant China a refuzat să furnizeze serviciilor Comisiei informațiile necesare despre structura grupului și informații esențiale referitoare la producție și la volumul și prețul vânzărilor la export către Uniune realizate în cursul PAR, pentru produsul în cauză, de societățile care fac parte din grupul Jinshan Development and Construction Ltd („grupul Jinshan”) implicate în producția și vânzarea produsului în cauză în RPC. Prin urmare, s-a aplicat articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază în ceea ce privește prețul de export.
(132)
Giant China a contestat aplicarea articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază atât în cazul refuzului de a acorda TEP, cât și în cazul utilizării datelor disponibile pentru calcularea prețului de export. Grupul a susținut că informațiile solicitate de Comisie nu erau necesare pentru calcularea marjei de dumping. În acest sens, Giant China a argumentat că informațiile solicitate grupului Jinshan, stabilit în RPC, nu erau relevante pentru evaluarea în vederea acordării TEP sau pentru calcularea prețului de export, acest grup având legătură numai în mod foarte indirect cu Giant China și cu societățile sale afiliate („grupul Giant”).
(133)
Însă ancheta a confirmat că una dintre filialele grupului Giant care a fost activă în producerea și exportarea produsului în cauză către Uniune pe parcursul unei părți din PAR, și anume societatea Shanghai Giant & Phoenix Bicycles Co Ltd („GP”), avea legătură - prin intermediul unui acționariat comun și a unor legături structurale și de management - cu grupul Jinshan, acesta fiind implicat în producerea și vânzarea produsului în cauză. Deoarece societățile aparținând grupului Jinshan implicate în producerea și vânzarea produsului în cauză în RPC nu au returnat formularele de cerere a TEP completate și nici nu au răspuns la chestionarul antidumping, nu s-a putut evalua măsura în care producția și vânzările produsului în cauză realizate de grupul Jinshan au influențat determinarea prețului de export pentru GP și, ca atare, pentru întregul grup Giant. De asemenea, nu s-a putut investiga nici îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază. În lipsa cooperării în această chestiune, s-a impus respingerea argumentelor aduse de Giant China.
(134)
Giant China a susținut totodată că, pentru calcularea marjei individuale pentru un producător-exportator, nu trebuie luate în considerare informațiile în materie de preț aferente altor producători-exportatori, cu excepția cazului în care grupul Giant și grupul Jinshan formează o entitate unică având în vedere existența unor strânse legături financiare, comerciale și de management.
(135)
Elementele de probă aflate la dosar susțin constatarea că există legătură între GP și grupul Jinshan, acestea având relații strânse la nivelul acționariatului, al structurii și al managementului. În lipsa informațiilor complete privind toate părțile care au legătură cu GP, în special producătorii-exportatori de biciclete din RPC constituiți ca filiale ale grupului Jinshan, nu se pot efectua calcule complete și fiabile cu privire la prețul de export, fiind așadar imposibil să se determine marja individuală pentru GP și, în consecință, pentru grupul Giant în ansamblul său.
(136)
S-a susținut, de asemenea, că informațiile solicitate au generat sarcini disproporționate pentru Giant China și că, în cursul anchetei, aceasta a acționat la nivelul maxim al posibilităților sale. În această privință, trebuie menționat că, până la etapa de formulare a observațiilor în urma informării finale, nu s-a prezentat niciun element de probă care să arate că Giant China a făcut eforturi pentru a colecta informațiile solicitate în formularul de cerere a TEP și în chestionarul antidumping pentru societățile din grupul Jinshan implicate în producerea și vânzarea produsului în cauză. Pe parcursul anchetei, Giant China a susținut că nu este necesară furnizarea informațiilor solicitate, însă nu a afirmat că obținerea informațiilor respective ar presupune sarcini disproporționate. Giant China a prezentat dovezi ale presupuselor eforturi făcute în acest sens numai după informarea finală, etapă în care astfel de informații nu mai puteau fi verificate. Prin urmare, ele nu au mai putut fi luate în considerare.
(137)
Giant China a afirmat că, în orice caz, nu există riscul eludării eventualelor măsuri antidumping, de exemplu prin transferul producției între cele două grupuri, deoarece societatea GP - singura legătură între cele două grupuri - și-a încetat toate activitățile în septembrie 2011. În legătură cu acest lucru, trebuie precizat că GP exista încă la sfârșitul PAR, fapt confirmat și de Giant China. Ca atare, activitatea de producție ar fi putut fi reluată în orice moment ulterior, iar presupusa încetare a activităților GP în septembrie 2011 nu are nicio relevanță. În plus, Giant China a argumentat că riscul eludării măsurilor ar fi putut fi abordat într-o altă manieră, și anume prin clauza de monitorizare menționată în considerentele 276 și 277 de mai jos. În această privință, trebuie menționat că clauza de monitorizare se aplică numai societăților neafiliate, astfel încât riscurile implicate nu sunt de aceeași natură și nu s-au putut aplica aceleași măsuri.
(138)
Mai mult, Giant China a susținut că ar fi trebuit efectuat un control la fața locului la sediul GP din RPC pentru a verifica activitățile de producție și vânzare ale acestei societăți după septembrie 2011. În acest sens, trebuie reținut că s-a considerat că este irelevant dacă GP și-a încetat activitățile după septembrie 2011. De fapt, chiar dacă aceasta a fost realitatea, GP și-ar fi putut relua activitățile de producție și vânzare de biciclete în orice moment, iar o verificare la fața locului nu ar fi redus riscul ca acest lucru să se întâmple.
(139)
Giant China a prezentat, de asemenea, anumite dovezi care atestă că acțiunile deținute de grupul Giant la societatea GP au fost vândute la 30 martie 2013. Trebuie totuși precizat că această tranzacție a avut loc după PAR și, având în vedere stadiul avansat al anchetei, informația respectivă nu poate fi verificată și nici nu este relevantă în cadrul actualei anchete. Astfel, dacă Giant China solicită o reexaminare a situației sale de după vânzarea acțiunilor, acest lucru poate fi avut în vedere la momentul corespunzător, conform dispozițiilor regulamentului de bază.
(140)
Odată cu aceste elemente, Giant China a furnizat și alte clarificări în legătură cu analiza Comisiei conform căreia s-a considerat justificată aplicarea articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, însă acestea nu au fost de natură să modifice concluzia inițială a Comisiei.
(141)
Se confirmă așadar constatările privind aplicarea articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază în cazul grupului Giant.
5. Comparația
(142)
Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe bază franco fabrică. Pentru a asigura o comparare echitabilă între valoarea normală și prețul de export, s-au operat ajustări pentru a ține seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele care influențează prețurile și comparabilitatea acestora. S-au efectuat ajustări, dacă a fost cazul, pentru a lua în considerare taxele indirecte, reducerile de prețuri, nivelul comercial, costurile de transport, de asigurare, de manipulare, auxiliare și de ambalare, costurile de creditare și comisioanele bancare, în toate cazurile în care s-a constatat că ele sunt rezonabile, exacte și dovedite.
6. Marja de dumping
6.1. Pentru producătorii-exportatori care au cooperat
(143)
Pentru cele trei societăți cooperante, marjele de dumping au fost stabilite prin compararea valorii normale medii ponderate stabilite pentru producătorii mexicani care au cooperat cu prețul mediu ponderat de export către Uniune al fiecărei societăți, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază.
(144)
Marjele de dumping, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt:
Societate
Marjă de dumping
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
20,9 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
6.2. Pentru toți ceilalți producători-exportatori
(145)
Având în vedere că nivelul de cooperare din partea RPC a fost foarte scăzut, așa cum s-a menționat în considerentele 22 și 24, constatările privind societățile care au cooperat nu pot fi considerate reprezentative pentru această țară. Prin urmare, nu poate fi revizuită marja de dumping la nivel național aplicabilă tuturor celorlalți producători-exportatori din RPC.
(146)
Marja de dumping la nivel național se menține așadar neschimbată, astfel cum s-a stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1095/2005, adică la 48,5 %.
D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(147)
Se estimează că produsul similar este fabricat de aproximativ 380 de producători cunoscuți din Uniune. De asemenea, s-au făcut cunoscute șase asociații naționale de producători din Uniune.
(148)
S-au utilizat toate informațiile disponibile, inclusiv datele colectate de la producătorii din Uniune și de la asociațiile naționale, precum și statisticile privind producția pe care Comisia le-a avut la dispoziție pentru a determina producția totală a Uniunii, aceasta totalizând aproximativ 11 milioane de biciclete în cursul PAR.
(149)
Producătorii din Uniune care realizează întreaga producție a Uniunii constituie industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”.
(150)
Astfel cum s-a precizat mai sus, având în vedere numărul mare de producători din Uniune care au cooperat, s-a selectat un eșantion de opt producători din Uniune, reprezentând aproximativ 25 % din producția și vânzările totale de produs similar ale industriei din Uniune în cursul PAR. Toți producătorii din Uniune incluși în eșantion beneficiau de regimul de scutire descris în considerentul 1 de mai sus.
E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
1. Consumul la nivelul Uniunii
(151)
Vânzările industriei din Uniune au fost evaluate pe baza datelor furnizate de producători în răspunsurile lor la chestionarul de eșantionare și pe baza datelor colectate de la diferite asociații de producători de biciclete din Uniune.
(152)
Consumul din Uniune a fost determinat pe baza vânzărilor realizate de întreaga industrie din Uniune pe piața Uniunii, estimate astfel cum se indică în considerentul 151, la care se adaugă importurile din toate țările incluse în raportările Eurostat.
(153)
Consumul total al Uniunii a scăzut de la 22 459 062 de unități în 2008 la 20 116 602 unități în cursul PAR, reprezentând o scădere de 10 % în cursul perioadei examinate. Principala cauză a acestui fapt este o scădere cu 8 % între 2008 și 2009, după care consumul a rămas stabil, înregistrând apoi doar o ușoară scădere în cursul PAR (cu 2 %). În 2009, piața a fost afectată îndeosebi de efectele crizei economice și, de atunci, nu s-a mai înregistrat nicio ameliorare. Scăderea ulterioară din 2011 a fost cauzată în principal de menținerea comportamentului prudent al consumatorilor în ceea ce privește cheltuielile, având în vedere actuala situație economică.
Tabelul 1
Consum
2008
2009
2010
2011
Volum (unități)
+
Total importuri
10 017 616
8 974 906
9 734 143
8 840 362
+
Producția Uniunii vândută pe piața Uniunii
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
=
Consum
22 459 062
20 578 978
20 681 018
20 116 602
Indice (2008 = 100)
100
92
92
90
Sursa:
Eurostat, răspunsuri la chestionare.
2. Importurile din RPC
2.1. Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping și cota de piață a bicicletelor originare din RPC
(154)
Volumul importurilor de produs în cauză originare din RPC a fost stabilit pe baza datelor statistice furnizate de Eurostat. Volumul importurilor din RPC a înregistrat o scădere accentuată între 2008 și 2009, de la 941 522 de unități la 597 339 de unități, adică cu 37 %. În 2010, importurile au crescut, însă în cursul PAR au scăzut din nou, ajungând la 581 459 de unități. Scăderea semnificativă a importurilor din RPC a coincis cu criza economică și, de atunci, situația nu s-a redresat. Per ansamblu, în cursul perioadei examinate, importurile din RPC au scăzut cu 38 %.
(155)
Ca atare, cota de piață a RPC a scăzut de la 4,2 % în 2008 la 2,9 % în cursul PAR. Această scădere a fost compensată parțial de reducerea consumului la nivelul Uniunii.
(156)
Cu toate acestea, trebuie subliniat faptul că această cotă de piață relativ redusă și în scădere a importurilor din RPC trebuie privită în contextul constatărilor anchetei paralele privind eludarea măsurilor aflată în derulare, menționată în considerentele 14 și 15 (a se vedea considerentele 223 și 224 de mai jos).
Tabelul 2
Importurile din RPC
2008
2009
2010
PAR
Volumul importurilor din țara în cauză (unități)
941 522
597 339
627 120
581 459
Indice (2008 = 100)
100
63
67
62
Cota de piață a importurilor provenind din țara în cauză (%)
4,2
2,9
3,0
2,9
Sursa:
Eurostat.
3. Prețurile importurilor în cauză
3.1. Evoluția prețurilor
(157)
Așa cum s-a stabilit în regulamentul (CE) nr. 1095/2005, datele Eurostat nu au putut fi utilizate decât într-o anumită măsură pentru stabilirea evoluției prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping în perioada cuprinsă între 2008 și PAR din motivele expuse în continuare.
(158)
Prețurile de import stabilite pe baza datelor Eurostat nu țin cont de existența mai multor tipuri de produse și de diferențele semnificative de preț între acestea. Prețurile medii din fiecare țară depind în mare măsură de gama de produse din țara respectivă. Mai mult, dintr-o comparație în funcție de model a importurilor efectuate de exportatorii care au cooperat a rezultat că, inclusiv pentru același model sau tip de produs, există diferențe semnificative de preț, în funcție de componentele bicicletelor. Prin urmare, prețurile conform datelor Eurostat rămân neconcludente și nu permit tragerea unor concluzii în scopul anchetei. Prețurile de import conform datelor Eurostat pentru RPC, prezentate în cele ce urmează sub formă de indici, pot servi doar ca indicatori ai evoluției prețurilor, însă nu sunt utile atunci când se compară prețurile de vânzare din diferite țări cu cele din Uniune.
(159)
În conformitate cu datele Eurostat, prețurile medii ponderate ale importurilor din RPC, prezentate în continuare sub formă de indici, au crescut considerabil în perioada examinată, astfel cum se observă în tabelul 3. Cu toate acestea, fără a se cunoaște tipul de biciclete care au fost importate din RPC și dacă au intervenit modificări în gama de produse de la un an la altul, nu se poate trage nicio concluzie.
Tabelul 3
Prețul de import din RPC
2008
2009
2010
PAR
Prețul de import din RPC
Indice (2008 = 100)
100
173
217
214
Sursa:
Eurostat.
3.2. Subcotarea prețurilor
(160)
Subcotarea prețurilor de către producătorii-exportatori cooperanți în cazul cărora s-a constatat existența dumpingului a fost calculată pe baza prețului lor de export real verificat (CIF la frontiera Uniunii), cu și fără taxa antidumping. Prețurile de vânzare relevante ale industriei din Uniune au fost prețurile practicate pentru clienți independenți din Uniune, ajustate, după caz, la nivelul franco fabrică. În cursul PAR, în ceea ce privește diferitele tipuri de produse definite în chestionar, s-a constatat o subcotare numai în cazul unuia dintre producătorii-exportatori, în procent de 61 % fără taxa antidumping și de 44 % cu taxa antidumping.
(161)
Având în vedere că nivelul de cooperare al producătorilor-exportatori din RPC a fost foarte scăzut, iar constatările referitoare la societățile care au cooperat nu au putut fi considerate ca fiind reprezentative pentru această țară, precum și faptul că prețul mediu conform datelor Eurostat nu a putut fi considerat concludent, s-a considerat că, nefiind disponibile alte informații mai fiabile, nivelurile subcotării determinate în cursul ultimei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, care a condus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1095/2005 menționat în considerentul 3, trebuie utilizate ca valori de referință pentru stabilirea subcotării la nivel național pentru RPC; aceste valori sunt 53 % după deducerea taxei antidumping și 39 % cu taxa respectivă.
4. Situația economică a industriei din Uniune
(162)
Așa cum s-a menționat în considerentele 8, 9 și 10, în cadrul anchetei actuale s-a analizat dacă situația industriei din Uniune a suferit schimbări care să justifice necesitatea de a reevalua constatările privind prejudiciul din reexaminarea intermediară de modificare. Ancheta a confirmat următoarele: (i) conform tendințelor la nivel mondial, producția de biciclete din Uniune constă în principal în asamblarea, cu o utilizare intensivă de forță de muncă, a unor componente pentru biciclete concepute în funcție de specificațiile clienților și fabricate în diverse țări de origine; (ii) ancheta a arătat că, pentru a reduce costurile de producție, industria din Uniune face permanent eforturi pentru automatizarea și optimizarea procesului de asamblare. În plus, unii producători din Uniune au beneficiat de costuri cu forța de muncă mai scăzute în Europa Centrală și de Est, în comparație cu perioada de anchetă vizată de reexaminarea intermediară de modificare. Statisticile de producție de care dispune Comisia confirmă această tendință; (iii) ancheta a confirmat preferința pentru aliajele de aluminiu ca materie primă, însă oțelul a rămas principala materie primă pentru modelele din segmentele inferioare ale pieței și pentru bicicletele pentru copii. În lumina acestor schimbări, s-a făcut o analiză a situației economice a industriei din Uniune, astfel cum se descrie mai jos.
(163)
Conform articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune.
(164)
În scopul analizei prejudiciului, au fost stabiliți indicatorii de prejudiciu, după cum urmează:
-
s-au evaluat indicatori macroeconomici (producție, capacitate de producție, gradul de utilizare a capacității, volum de vânzări, cotă de piață, număr de angajați, productivitate, creștere, amploarea marjelor de dumping și redresarea după efectele practicilor anterioare de dumping) la nivelul întregii producții din Uniune pentru toți producătorii din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la asociațiile naționale ale producătorilor din Uniune și de la societățile individuale din Uniune. Atunci când a fost posibil, datele respective au fost confruntate cu informațiile generale existente în statisticile oficiale relevante;
-
s-au evaluat indicatori microeconomici (stocuri, prețul de vânzare unitar, costul de producție, fluxul de numerar, rentabilitatea, randamentul investițiilor, capacitatea de a mobiliza capitaluri, investiții și salarii) pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor furnizate de aceștia.
(a) Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție
(165)
În cursul perioadei examinate, producția industriei din Uniune a scăzut continuu și într-un ritm mai rapid decât consumul Uniunii, așa cum se arată în tabelul 1 din considerentul 153. Astfel, producția a scăzut de la 13 541 244 de unități în 2008 la 11 026 646 de unități în PAR, aceasta însemnând o scădere de 19 %.
Tabelul 4
Producția totală a Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Volum (unități)
Producție
13 541 244
12 778 305
11 682 329
11 026 646
Indice (2008 = 100)
100
94
86
81
Sursa:
răspunsuri la chestionare, statistici oficiale relevante.
(166)
Capacitatea de producție s-a redus cu 5 % între 2008 și PAR, ceea ce a compensat parțial impactul scăderii producției cu 19 % asupra gradului de utilizare a capacității. Acesta din urmă a scăzut cu 14 % în aceeași perioadă, ajungând la 74 % în cursul PAR.
Tabelul 5
Capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
2008
2009
2010
PAR
Volum (unități)
Capacitate de producție
15 804 000
15 660 000
15 150 000
15 000 000
Indice (2008 = 100)
100
99
96
95
Gradul de utilizare a capacității (%)
86
82
77
74
Indice (2008 = 100)
100
95
90
86
Sursa:
răspunsuri la chestionare, statistici oficiale relevante.
(b) Volumul vânzărilor
(167)
Per total, volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii a scăzut în mod similar consumului din Uniune, și anume cu 9 % în cursul perioadei examinate, de la 12 441 446 de unități în 2008 la 11 276 240 de unități în PAR. Cu toate acestea, între 2009 și 2010, vânzările au continuat să scadă, însă consumul s-a menținut stabil, acest lucru fiind observat în scăderea cotei de piață a industriei din Uniune în 2010, așa cum indică valorile din tabelul 7 în continuarea considerentului 168 de mai jos. În cursul PAR, volumul vânzărilor a crescut din nou, dar nu a atins nivelul din 2008.
Tabelul 6
Vânzările industriei din Uniune în Uniune
2008
2009
2010
PAR
Volum (unități)
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
Indice (2008 = 100)
100
93
88
91
Sursa:
răspunsuri la chestionare, statistici oficiale relevante.
(c) Cota de piață
(168)
Cota de piață deținută de industria din Uniune a crescut de la 55,4 % în 2008 la 56,1 % în PAR, ceea ce înseamnă o creștere de 0,7 puncte procentuale în cursul PAR. Această ușoară creștere de 0,7 puncte procentuale în cursul perioadei examinate a cuprins și o scădere semnificativă de la 56,4 % în 2009 la 52,9 % în 2010. Creșterea globală a cotei de piață a industriei din Uniune pe fondul scăderii volumului vânzărilor (a se vedea considerentul 167) poate fi explicată prin scăderea globală a consumului (a se vedea considerentul 153).
Tabelul 7
Cota de piață a industriei din Uniune
2008
2009
2010
PAR
Cota de piață a Uniunii (%)
55,4
56,4
52,9
56,1
Indice (2008 = 100)
100
102
96
101
Sursa:
răspunsuri la chestionare, statistici oficiale relevante.
(d) Numărul de angajați și productivitatea
(169)
Numărul de angajați direcți a scăzut cu 17 %, de la 14 197 în 2008 la 11 783 în cursul PAR. Această scădere s-a datorat reducerii volumului producției.
(170)
În ansamblu, productivitatea a scăzut cu 2 % în cursul perioadei examinate. Scăderea producției între 2008 și 2009, combinată cu menținerea unui număr constant de angajați în aceeași perioadă, a dus la o scădere a productivității între 2008 și 2009. A urmat apoi o creștere a productivității între 2009 și 2010, care poate fi explicată prin restructurarea acestei industrii și prin investițiile în procese de producție mai eficiente în cursul aceleiași perioade. În cursul PAR s-a înregistrat o nouă scădere a volumului producției, care, cuplată cu o scădere mai puțin pronunțată a numărului de angajați, a avut ca rezultat o nouă scădere a productivității în cursul PAR.
Tabelul 8
Numărul totalul de angajați și productivitatea totală în Uniune
2008
2009
2010
PAR
Număr de angajați
14 197
14 147
12 067
11 783
Indice (2008 = 100)
100
100
85
83
Productivitate (unități/an)
954
903
968
936
Indice (2008 = 100)
100
95
102
98
Sursa:
răspunsuri la chestionare, statistici oficiale relevante.
(e) Creșterea
(171)
În cursul perioadei examinate, consumul a scăzut cu 10 %. Cota de piață a industriei din Uniune a rămas relativ constantă (crescând doar ușor, cu + 0,7 puncte procentuale în cursul perioadei examinate, așa cum se arată în considerentul 168). Recesiunea pieței Uniunii indică faptul că producătorii din Uniune nu au șansa de a beneficia de o creștere.
(f) Amploarea marjei de dumping
(172)
Dumpingul practicat de RPC a continuat în cursul PAR, așa cum se explică în considerentele 143-145. Având în vedere existența unei capacități de producție neutilizate semnificative în RPC (a se vedea considerentul 203) și circumvenția constatată a măsurilor antidumping (a se vedea considerentele 223 și 224), impactul marjei de dumping reale asupra industriei din Uniune nu poate fi considerat neglijabil.
(g) Redresarea în urma practicilor de dumping anterioare
(173)
S-a analizat dacă industria din Uniune s-a redresat în urma efectelor practicilor de dumping anterioare și s-a concluzionat că, așa cum indică în special persistența unei rentabilități scăzute și diminuarea gradului de utilizare a capacității, nu s-a produs redresarea preconizată a industriei din Uniune după efectele practicilor de dumping anterioare. Redresarea industriei din Uniune a fost, de asemenea, împiedicată de practicile constatate de circumvenție a măsurilor antidumping (a se vedea considerentele 223 și 224).
(h) Stocuri
(174)
Stocurile de biciclete ale producătorilor din Uniune se ridicau, la sfârșitul PAR, la 517 977 de unități, rămânând în general stabile în raport cu nivelul din 2008 în pofida unei scăderi de 25 % între 2008 și 2009.
(175)
Unii dintre producătorii din Uniune au avut stocuri foarte limitate, deoarece ei își vindeau întreaga producție către societăți afiliate din cadrul propriului grup. În plus, s-a constatat că producătorii din Uniune produc în principal pe bază de comenzi de la clienți. Toți acești factori au denaturat evoluția stocurilor în cursul perioadei examinate și, în consecință, acest indicator nu poate fi considerat relevant.
Tabelul 9
Stocuri
2008
2009
2010
PAR
Volum (unități)
Stocuri finale
519 832
390 398
522 779
517 977
Indice (2008 = 100)
100
75
101
100
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(i) Prețurile de vânzare și costurile
(176)
Prețurile medii de vânzare franco fabrică în Uniune au rămas stabile în cursul perioadei examinate, deși s-a înregistrat o creștere de 3 % între 2008 și 2009. În cursul PAR, prețul de vânzare a scăzut din nou la nivelul anului 2008.
Tabelul 10
Prețul de vânzare unitar în Uniune
2008
2009
2010
PAR
Preț unitar de vânzare în UE (EUR)
144
149
146
144
Indice (2008 = 100)
100
103
102
100
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(177)
Costul de producție a fost calculat pe baza mediei ponderate pentru toate tipurile de produs similar fabricate de producătorii din Uniune. Așa cum se indică în tabelul 11 de mai jos, costul de producție a crescut ușor cu 2 % în perioada examinată.
Tabelul 11
Costul unitar de producție
2008
2009
2010
PAR
Cost unitar de producție (EUR/unitate)
141
147
146
145
Indice (2008 = 100)
100
104
103
102
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(j) Rentabilitatea
(178)
Nivelurile de rentabilitate au fost determinate pe baza vânzărilor către clienți independenți. Între 2010 și PAR, industria din Uniune s-a situat aproape de pragul de rentabilitate. Per ansamblu, rentabilitatea s-a deteriorat în cursul perioadei examinate, înregistrându-se o scădere de la 1,9 % în 2008 la - 0,1 % în PAR.
Tabelul 12
Rentabilitatea
2008
2009
2010
PAR
Rentabilitatea vânzărilor Uniunii (%)
1,9
1,6
0,3
-0,1
Indice (2008 = 100)
100
100
98
98
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(k) Investițiile și randamentul investițiilor
(179)
Investițiile au înregistrat o creștere semnificativă de 16 % în perioada examinată, de la 7 952 150 EUR în 2008 la 9 263 184 EUR în cursul PAR. Acest lucru reflectă eforturile susținute ale industriei din Uniune pentru a-și spori eficiența procesului de fabricație și pentru a rămâne competitivă.
(180)
Randamentul investițiilor a avut o evoluție similară cu cea a rentabilității. În 2008, randamentul investițiilor a fost pozitiv (14 %), însă a scăzut la - 1 % în cursul PAR.
Tabelul 13
Investițiile și randamentul investițiilor
2008
2009
2010
PAR
Investiții (în mii EUR)
7 952 150
9 421 745
19 288 284
9 263 184
Indice (2008 = 100)
100
118
243
116
Randamentul investițiilor (%)
14
11
2
-1
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(l) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital
(181)
Fluxul de lichidități a urmat o evoluție similară cu cea a rentabilității, dar a rămas pozitiv pe parcursul perioadei examinate. Valorile sunt prezentate în tabelul 14 de mai jos, ca procent din cifra de afaceri.
(182)
Singurii care nu au raportat probleme deosebite legate de mobilizarea de capital au fost producătorii din Uniune care fac parte din grupuri mai mari. Producătorii din Uniune care nu fac parte din grupuri mai mari au raportat presiuni crescute asupra situației lichidităților din cauza rentabilității scăzute și a deteriorării condițiilor comerciale atât în raport cu furnizorii, cât și cu clienții. Capacitatea de a mobiliza capital a fost, de asemenea, compromisă de reticența băncilor de a finanța piața de biciclete având în vedere situația economică actuală.
Tabelul 14
Fluxul de numerar
2008
2009
2010
PAR
Fluxul de numerar (%)
3,2
3,1
1,8
1,3
Indice (2008 = 100)
100
97
99
98
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
(m) Salariile
(183)
Pe parcursul perioadei examinate, cheltuielile salariale per angajat au rămas în general stabile, înregistrând o creștere doar în 2009. Acest fapt se datorează în principal efectului reducerilor de personal asupra grilelor de salarizare ale companiilor, combinat cu păstrarea angajaților specializați pentru a menține nivelul de eficiență și calitate.
Tabelul 15
Salariile
2008
2009
2010
PAR
Cheltuieli salariale per angajat (EUR)
15 747
17 393
17 383
16 581
Indice (2008 = 100)
100
110
110
105
Sursa:
răspunsuri la chestionare.
5. Concluzie privind prejudiciul
(184)
În pofida măsurilor în vigoare, majoritatea indicatorilor de prejudiciu legați de performanțele industriei din Uniune s-au deteriorat în cursul perioadei examinate. În special, indicatorii macroeconomici, precum volumul de producție (- 19 %), capacitatea de producție (- 5 %), gradul de utilizare a capacității (- 14 %) și numărul de angajați (- 17 %) au scăzut în mod considerabil. Mai mult, indicatorii microeconomici legați de profit au scăzut în perioada examinată, rentabilitatea ajungând la - 0,1 % în cursul PAR.
(185)
Conform celor prezentate anterior, industria din Uniune se află în continuare într-o situație fragilă, cu profituri în scădere, ajungând aproape de pragul de rentabilitate în 2010 și în cursul PAR. În plus, orice perspectivă de nouă creștere și profituri este subminată de presiunea exercitată de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și de importurile care eludează măsurile antidumping (a se vedea considerentele 223 și 224).
(186)
Cu toate acestea, industria din Uniune a reușit să își mențină, și chiar să își crească ușor, cota de piață pe o piață aflată în declin. Creșterea investițiilor în cursul perioadei examinate (+ 16 %) arată eforturile făcute de industria din Uniune pentru a rămâne competitivă. Acest lucru, împreună cu cele mai recente inovații ale industriei din Uniune menționate în considerentul 248 de mai jos, demonstrează vitalitatea și viabilitatea economică ale acesteia.
(187)
Pe această bază, se concluzionează că industria din Uniune a continuat să sufere prejudicii importante în sensul articolului 3 din regulamentul de bază și a rămas într-o situație vulnerabilă.
(188)
După informare, invocând cauza „mandarinele conservate” (27), părțile au susținut că era obligația Comisiei să ia măsurile necesare pentru a remedia problema lipsei anumitor informații generată de slaba cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi și, având în vedere că nu a făcut acest lucru, Comisia a încălcat obligațiile procedurale ce îi revin conform regulamentului de bază. Mai mult, părțile au propus să se utilizeze statisticile chineze privind exporturile, în care, spre deosebire de datele Eurostat, există o defalcare pe principalele tipuri de biciclete exportate către piața Uniunii, sau să se solicite autorităților vamale naționale ale principalelor state membre importatoare efectuarea unei analize privind diferitele tipuri importate din RPC, conform articolului 6 alineatul (3) sau (4) din regulamentul de bază.
(189)
După cum s-a precizat în considerentele 19 și 21, Comisia a trimis înștiințări oficiale cu privire la deschiderea anchetei producătorilor-exportatori cunoscuți din RPC și unei asociații de producători chinezi, precum și reprezentaților țării în cauză. Comisia a contactat aproximativ 70 de societăți chineze cunoscute deja serviciilor Comisiei din ancheta anterioară și, într-o fază ulterioară, la deschiderea anchetei antisubvenție menționate în considerentul 16, Comisia a identificat alți aproximativ 300 de producători-exportatori chinezi, care au fost de asemenea contactați în cadrul acestei reexaminări intermediare. În plus, reprezentanții țării în cauză au fost înștiințați la deschiderea anchetei cu privire la faptul că, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, dacă nu se obține un nivel suficient de cooperare din partea producătorilor-exportatori, Comisia poate să recurgă la datele disponibile pentru a trage constatările. S-a subliniat că o concluzie bazată pe datele disponibile poate fi mai puțin avantajoasă pentru partea în cauză.
(190)
În cauza „mandarinele conservate”, elementul analizat de Curte a fost nivelul eforturilor pe care Comisia ar fi trebuit să le facă pentru a obține informații relevante pentru calcularea valorii normale pe baza prețului sau a valorii construite aferente producătorilor naționali dintr-o țară terță cu economie de piață, prin încercarea de a obține cooperarea piețelor identificate ca fiind potențiale piețe analoge.
(191)
În cazul actualei anchete, lipsa informațiilor a fost cauzată de lipsa majoră de cooperare a părților care sunt de fapt vizate de anchetă. După cum s-a menționat în considerentul 186, părțile au fost invitate în mai multe rânduri să coopereze, însă nu au făcut acest lucru. Astfel, spre deosebire de cazul „mandarinelor conservate”, Comisia a încercat în mod activ și repetat să obțină cooperarea părților în cauză. Așadar, paralela trasată între cauza „mandarinele conservate” și actuala anchetă este nejustificată.
(192)
Comisia a analizat utilitatea altor surse, inclusiv a statisticilor chineze privind exporturile, și a concluzionat că sursele alternative nu sunt adecvate pentru ancheta de față, deoarece nivelul de detaliere este insuficient pentru calcularea unor noi marje. Pe de altă parte, s-a constatat că statisticile chineze nu sunt în concordanță cu cele ale Eurostat, ele prezentând, de exemplu, niveluri considerabil mai ridicate ale importurilor decât cele raportate de Eurostat. Prin urmare, nu s-au putut utiliza sursele alternative propuse. Unele dintre părți au propus, de asemenea, Comisiei să încerce să obțină cooperarea din partea autorităților vamale naționale ale principalelor state membre importatoare, în vederea efectuării unei analize a diferitelor tipuri de produse importate din RPC. Ca răspuns la această solicitare, s-a considerat că, lăsând la o parte faptul că este practic imposibilă colectarea unor astfel de date, ele oricum nu ar fi putut umple golurile de informație cauzate de lipsa cooperării. Principalul motiv este că, având în vedere nivelul care se impune pentru o astfel de analiză, ea nu s-ar fi putut baza numai pe facturi, fără o descriere a tipurilor respective de produse suficient de detaliată pentru a permite o comparație relevantă a acestora.
(193)
Mai multe părți au susținut totodată că Comisia nu a efectuat o analiză a gamei de produse în ceea ce privește importurile din RPC pentru a se putea face o comparație corectă între importuri și bicicletele produse în Uniune în scopul unei determinări obiective a prejudiciului și a subcotării prețurilor. În plus, părțile au afirmat că valoarea de referință a subcotării prețurilor utilizată de Comisie a fost cea determinată în cadrul anchetei anterioare menționate în considerentul 5, care a fost calculată pe baza prețurilor medii furnizate de Eurostat, fără a se cunoaște structura efectivă a importurilor. S-a mai afirmat, de asemenea, că nu s-a făcut niciun efort de către Comisie pentru a stabili dacă produsele importate pot fi efectiv comparate cu bicicletele produse în Uniune și, în consecință, analiza subcotării prețurilor efectuată de Comisie în ceea ce privește producătorii care nu au cooperat este defectuoasă. Din aceste motive, părțile au susținut că, în egală măsură, trebuie concluzionat că evaluarea realizată de Comisie nu este obiectivă și că nu s-au furnizat explicații corespunzătoare privind modul în care Comisia a ajuns la concluzia că Uniunea suferă în continuare un prejudiciu important.
(194)
În această privință, trebuie precizat că, așa cum s-a arătat în considerentul 160, subcotarea prețurilor de către producătorii-exportatori cooperanți în cazul cărora s-a constatat existența dumpingului a fost calculată pe baza prețului lor de export real verificat (CIF la frontiera Uniunii), cu și fără taxa antidumping, luându-se în considerare gama de produse pe care aceștia au exportat-o către Uniune în cursul PAR. Cu toate acestea, după cum s-a menționat anterior în considerentul 145, având în vedere că nivelul de cooperare al producătorilor-exportatori chinezi a fost foarte scăzut și, ca atare, constatările referitoare la producătorii-exportatori chinezi care au cooperat nu au putut fi considerate reprezentative pentru întreaga RPC, nu au putut fi modificate nivelurile subcotării determinate în cursul reexaminării intermediare de modificare amintite în considerentul 3.
(195)
Confruntându-se cu o lipsă de cooperare generalizată, Comisia a trebuit să se bazeze pe elementele pe care le-a avut la dispoziție pentru a determina nivelul dumpingului, al subcotării și al prejudiciului la nivel național. În acest context, Comisia a avut în vedere și alte surse de informații care, din motivele expuse în considerentele 192-194, nu au putut fi utilizate. Așadar, în lipsa unor informații care să indice contrariul, nivelurile dumpingului, subcotării și prejudiciului la nivel național stabilite în cadrul reexaminării intermediare de modificare menționate în considerentul 3 au fost luate ca valori de referință pentru această anchetă.
(196)
Se confirmă faptul că, contrar afirmațiilor părților, nivelurile de referință utilizate au fost cele stabilite în cadrul reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor care s-a încheiat prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1095/2005 menționat în considerentul 3, și nu cele stabilite în cadrul reexaminării în perspectiva expirării măsurilor care s-a încheiat prin adoptarea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011.
(197)
În plus, s-a afirmat că nu au fost analizate de către Comisie presupusele erori comise de autoritățile vamale naționale, ceea ce ar fi împiedicat efectuarea unei comparații echitabile a prețurilor importurilor din RPC. Trebuie reamintit faptul că, în cadrul actualei anchete, nu s-ar fi putut realiza nicio comparație utilă din cauza lipsei generalizate de cooperare și, în aceste condiții, afirmația a fost considerată ca lipsită de relevanță.
F. CARACTERUL DURABIL AL CIRCUMSTANȚELOR MODIFICATE ȘI PROBABILITATEA PERSISTENȚEI DUMPINGULUI ȘI A PREJUDICIULUI
1. Dumpingul
(198)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a analizat, de asemenea, dacă circumstanțele privind dumpingul și prejudiciul s-au modificat semnificativ și dacă aceste modificări pot fi considerate, în mod rezonabil, ca având un caracter durabil.
(199)
În cadrul anchetei anterioare, celor trei producători-exportatori chinezi care au cooperat le-a fost impusă o taxă reziduală, iar în cadrul actualei anchete, pentru aceștia s-au calculat rate individuale ale taxei. După cum s-a menționat în considerentele 113 și 115, toți cei trei producători-exportatori din RPC îndeplinesc toate cerințele pentru a beneficia de tratamentul individual. Nu au existat informații la dosar care să fi indicat că situația respectivilor producători-exportatori care au cooperat s-ar putea schimba în viitorul apropiat.
(200)
Mai mult, ancheta a revelat faptul că sistemul chinezesc de contingente la export aplicat în cursul reexaminării intermediare de modificare a fost abolit de guvernul din RPC și nu este probabilă reinstituirea acestuia, în special având în vedere politicile axate pe export pe care guvernul le derulează în sectorul bicicletelor, astfel cum se descrie în considerentul 203. În plus, ancheta nu a scos la lumină nicio dovadă că politica privind prețurile de export adoptată de aceste trei societăți se va schimba semnificativ în viitorul apropiat.
(201)
Prin urmare, se consideră că circumstanțele modificate care au condus la marjele de dumping calculate pentru cei trei producători-exportatori chinezi care au cooperat au un caracter durabil.
(202)
În ceea ce privește taxa aplicabilă la nivel național pentru RPC, ancheta nu a evidențiat existența unor circumstanțe modificate și se propune menținerea nivelului taxei, astfel cum a fost stabilit în cadrul reexaminării intermediare de modificare.
(203)
S-a analizat, de asemenea, dacă mai este necesară menținerea măsurii pentru a contracara dumpingul. Conform Asociației chineze a producătorilor de biciclete, producția totală de biciclete din RPC a fost de 83,45 milioane de unități în 2011, ceea ce reprezintă o creștere de 2,3 % față de anul 2010. În plus, industria chineză a bicicletelor continuă să fie axată pe export. Astfel, în 2011, RPC a exportat 55,72 milioane de biciclete, reprezentând 67 % din producția totală, aceasta însemnând o scădere de 4,2 % față de 2010. Vânzările pe piața internă s-au ridicat, în 2011, la aproximativ 23,73 milioane de unități. Cea mai importantă regiune de producție din RPC este Tianjin, unde s-a produs aproximativ jumătate din producția totală a anului 2011. Conform celui de al 12-lea plan cincinal de dezvoltare pentru industria ușoară și industria textilă al municipalității Tianjin (Tianjin Municipal Light Industry and Textile Industry Development Plan for the 12th Five-Year Plan), în această zonă se dezvoltă noi parcuri industriale specializate în producția de biciclete. De aceea se estimează că, până în 2015, capacitatea de producție de biciclete în regiunea Tianjin va ajunge la 55 de milioane de biciclete, reprezentând o creștere cu 44 % față de 2011, iar aproximativ jumătate din producție va fi destinată exportului (mai mult decât consumul total de biciclete din Uniune înregistrat în cursul PAR).
(204)
Pe de altă parte, cele trei societăți care au cooperat au raportat grade de utilizare a capacității între 72 % și 81 % în cursul PAR. Extrapolând aceste date, se estimează că industria chineză dispune de o capacitate de producție neutilizată de peste 25 de milioane de biciclete, adică mai mult decât dublul producției totale a industriei din Uniune în cursul PAR și cu 24 % mai mare decât consumul total al Uniunii. În plus, având în vedere că producția de biciclete presupune o utilizare intensivă a forței de muncă, se pare că, datorită existenței unei considerabile forțe de muncă ieftine în RPC, producătorii chinezi pot construi capacități noi destul de rapid.
(205)
De asemenea, în ceea ce privește volumul, piața Uniunii este a doua ca mărime la nivel mondial după piața chineză, ceea ce face ca Uniunea să fie foarte atractivă din punctul de vedere al cererii potențiale.
(206)
Constatările din ancheta privind eludarea măsurilor (a se vedea considerentul 14) confirmă că piața europeană continuă să fie atractivă pentru producătorii-exportatori chinezi și că, fără luarea unor măsuri, este foarte probabil ca aceștia să redirecționeze volume considerabile de produse către Uniune.
(207)
În plus, și pe alte piețe posibile importante pentru exporturile din RPC există măsuri antidumping în vigoare (Canada (28)), ceea ce reduce numărul de piețe potențiale din țări terțe disponibile pentru exporturile chinezești nesupuse taxelor.
(208)
Se reamintește că SUA avea în trecut o producție internă de biciclete și instituise taxe antidumping împotriva RPC. Însă, după abrogarea taxelor antidumping la sfârșitul anilor ’90, importurile din RPC au invadat piața SUA. În anii care au urmat, producția internă aproape a dispărut. În 2011, s-a estimat că 99 % dintre bicicletele vândute în SUA erau importate, și anume 93 % din RPC și 6 % din Taiwan. Producția internă de biciclete din SUA este estimată la aproximativ 56 000 de unități pe an, iar consumul anual de circa 16 milioane de biciclete. Conform evaluărilor, totalul pieței de biciclete din SUA (inclusiv vânzările de piese și accesorii aferente) se ridica, în 2011, la 6 miliarde USD.
(209)
În concluzie, industria chineză de biciclete este orientată către export, având antecedente de practici neloiale de stabilire a prețurilor pe mai multe piețe din lume. Mai mult, constatările din cadrul anchetei privind eludarea măsurilor au confirmat menținerea interesului exportatorilor chinezi pentru piața Uniunii. Acest comportament sugerează totodată că, dacă s-ar abroga măsurile, ar fi foarte probabil ca piața Uniunii să devină ținta importurilor la prețuri scăzute provenind din RPC, în scopul acaparării pieței interne. Așadar, se poate concluziona că menținerea măsurilor este încă necesară pentru a contracara dumpingul.
(210)
După informare, s-a afirmat că în cadrul analizei nu s-a ținut seama de faptul că, în RPC, creșterea producției este limitată de disponibilitatea forței de muncă și că RPC își pierde avantajul pe care îl avea datorită costurilor cu forța de muncă în fața altor țări din Asia de Sud care beneficiază de acorduri comerciale preferențiale. Având în vedere lipsa de cooperare, această afirmație nu s-a putut verifica și nu a fost luată în considerare.
2. Prejudiciu
(211)
În ceea ce privește motivele inițierii ex officio a unei reexaminări intermediare, în cadrul anchetei s-au analizat următoarele modificări apărute în structura industriei bicicletelor din Uniune: (i) trecerea de la un ciclu complet de producție la operațiuni de asamblare (parțiale), utilizând componente importate; (ii) modificările survenite în privința nivelului costurilor ca urmare a extinderii Uniunii, a transferului de unități de producție și a înființării de noi astfel de unități în Europa Centrală și de Est; (iii) orientarea tot mai pronunțată către utilizarea altor materii prime, trecându-se de la oțel la aliaje, în funcție de tendințele consumatorilor. Pe baza constatărilor enunțate în considerentul 162, toate evoluțiile menționate anterior sunt în curs și au caracter global, astfel încât este puțin probabil ca ele să fie reversibile în viitorul apropiat.
(212)
Referitor la evaluarea probabilității menținerii prejudiciului, dată fiind situația deja fragilă în care se află industria din Uniune, astfel cum se descrie în considerentele 184-187, este în egală măsură posibil ca producătorii din Uniune să nu mai poată rezista presiunii exercitate asupra prețurilor de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și, ca atare, să fie forțați să iasă de pe piața Uniunii, consecințele fiind pierderea de investiții, locuri de muncă, tehnologie și know-how (a se vedea considerentele 247 și 248). Se poate concluziona așadar că, în cazul de față, există probabilitatea menținerii prejudiciului dacă se abrogă măsurile.
(213)
Unele dintre părți au susținut că industria din Uniune nu suferă prejudicii importante, deoarece informațiile publice sugerează că situația financiară a acesteia este bună. Trebuie menționat faptul că situația financiară a industriei din Uniune este evaluată pe baza informațiilor colectate și verificate în cursul anchetei de la un eșantion reprezentativ de producători din Uniune. Această evaluare nu poate fi înlocuită cu informațiile publice referitoare la unii dintre producătorii din Uniune, chiar dacă producția și vânzările acestora se presupun a fi considerabile. Prin urmare, constatările anchetei analizate în considerentele 162-187 contrazic informațiile prezentate de către aceste părți. Argumentele lor au fost așadar considerate nefondate.
(214)
S-a susținut, de asemenea, că menținerea măsurilor antidumping împotriva RPC ar fi discriminatorie deoarece se presupune că importurile din alte țări terțe fac obiectul unui dumping și cauzează prejudicii, în special cele din Sri Lanka, și nu s-au instituit măsuri antidumping în privința importurilor din aceste țări. Ca urmare a anchetei privind eludarea măsurilor, măsurile antidumping au fost extinse și la importurile de biciclete provenind, printre altele, din Sri Lanka. În plus, nu s-a prezentat nicio dovadă care să demonstreze că producătorii veritabili din țara respectivă ar practica dumpingul. În consecință, argumentul părții a fost considerat nefondat și a fost respins.
G. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(215)
Conform articolului 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, s-a analizat dacă prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de respectivele importuri care fac obiectul unui dumping. În afara importurilor care fac obiectul unui dumping, s-au mai analizat și alți factori cunoscuți care ar fi putut de asemenea să prejudicieze industria din Uniune, pentru a se evita că eventualul prejudiciu cauzat de acești factori să fie atribuit importurilor care fac obiectul unui dumping. S-au analizat în special rezultatele anchetei privind eludarea măsurilor antidumping.
2. Efectele importurilor din RPC care fac obiectul unui dumping
(216)
Importurile din RPC au scăzut în cursul perioadei examinate, ajungând la o cotă de piață de 2,9 % în cursul PAR. Această cotă de piață redusă și în scădere trebuie privită în contextul importurilor care eludează măsurile antidumping din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia (a se vedea considerentele 223 și 224).
(217)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 160, s-a concluzionat că importurile din RPC au continuat să submineze în mod semnificativ prețurile de vânzare ale industriei din Uniune pe piața Uniunii, exercitând astfel o presiune considerabilă asupra nivelului prețurilor pe această piață.
(218)
În același timp, majoritatea indicatorilor de prejudiciu au avut o evoluție descrescătoare, în special producția (- 19 %), volumul vânzărilor (- 9 %), capacitatea de producție (- 5 %) și gradul de utilizare a capacității (- 14 %).
(219)
Rentabilitatea industriei din Uniune a scăzut în perioada examinată, industria din Uniune fiind aproape de pragul de rentabilitate din cauza presiunii exercitate asupra prețurilor de importurile din RPC. Din acest motiv, industria din Uniune nu a fost în măsură să își ridice prețurile la niveluri profitabile fără pierderea unei cote semnificative de piață.
(220)
În consecință, se concluzionează că presiunea exercitată de importurile de biciclete la prețuri de dumping a influențat decisiv actuala situație economică vulnerabilă în care se află industria din Uniune.
(221)
După informare, s-a afirmat că relevanța scăderii nivelurilor de producție și a gradului de utilizare a capacității nu a fost argumentată corespunzător, în special dacă se consideră că scăderea producției nu are nicio influență asupra rentabilității. Trebuie menționat că toate elementele prejudiciului sunt relevante în contextul evaluării situației economice a industriei din Uniune, indiferent dacă au sau nu au un impact asupra nivelurilor de rentabilitate în cazul de față. Așa cum se explică în considerentul 237, scăderea rentabilității și a altor indicatori legați de profit nu a fost cauzată de declinul pieței, însă poate fi atribuită menținerii presiunii importurilor chinezești care fac obiectul unui dumping. Așadar, argumentul a fost respins.
(222)
Aceeași parte a mai susținut că evoluția cotei de piață deținute de importurile din RPC nu a fost analizată în mod corespunzător, deoarece în analiza respectivă nu s-a ținut cont de scăderea accentuată a importurilor în perioada examinată. S-a afirmat totodată că în analiza legăturii de cauzalitate nu s-au luat în considerare tendințele de creștere a prețurilor acestor exporturi. Ca răspuns la aceste argumente, se reamintește faptul că scăderea volumului importurilor din RPC trebuie privită în contextul constatărilor anchetei paralele privind eludarea măsurilor (a se vedea considerentul 216). Tendința de evoluție a prețurilor importurilor din RPC stabilită pe baza datelor Eurostat nu este relevantă pentru că nu ține cont de evoluția prețurilor importurilor de biciclete chinezești care trec prin țările utilizate pentru eludarea măsurilor. Ca atare, pe această bază, argumentul a fost respins.
3. Efectul importurilor care eludează măsurile antidumping
(223)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 15, ancheta privind eludarea măsurilor a stabilit existența unor practici de eludare a măsurilor instituite împotriva RPC, prin operațiuni de asamblare și transbordare via Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia. Pe baza acestor constatări, diferența dintre volumul importurilor din țările respective raportate de Eurostat și volumul exporturilor efectuate de producătorii veritabili cunoscuți, adică cei care beneficiază de scutirea de la măsurile extinse din motivele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 501/2013, a fost considerată ca reprezentând importuri care au eludat măsurile în vigoare („importuri care eludează măsurile”).
(224)
În contextul analizei legăturii de cauzalitate, s-a considerat că aceste importuri provin efectiv din RPC și, prin urmare, trebuie tratate împreună cu importurile directe din RPC. Ca atare, volumul importurilor din RPC astfel determinat a atins, în cursul PAR, 1 904 761 de unități. În 2008, importurile ajunseseră la 2 321 240 de unități. În 2009, ele au înregistrat o scădere de 22 %, până la 1 802 101 unități, și au crescut apoi în 2010 aproape până la nivelul anului 2008, atingând o cotă de piață de 10,6 %. În fine, importurile au scăzut din nou cu 13 % în cursul PAR, atingând o cotă de piață de 9,5 %. În perioada examinată, volumul importurilor a scăzut cu 18 %. În contextul unei piețe aflate în declin (a se vedea considerentul 153), această scădere a volumului importurilor nu a avut ca rezultat o scădere semnificativă a cotei de piață, deoarece aceasta din urmă s-a diminuat cu doar 0,8 % în perioada examinată. Întrucât nu se cunosc gama produselor importate din RPC și importurile care eludează măsurile, este lipsită de sens compararea prețurilor acestor importuri cu prețurile industriei din Uniune pe piața Uniunii.
Tabelul 16
Importurile din RPC împreună cu importurile care eludează măsurile provenind din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia
2008
2009
2010
PAR
Volumul importurilor (unități)
2 321 240
1 802 101
2 194 354
1 904 761
Indice (2008 = 100)
100
78
95
82
Cota de piață
10,3 %
8,8 %
10,6 %
9,5 %
Sursa:
Eurostat.
(225)
După informare, unele dintre părți au susținut că analiza impactului importurilor care eludează măsurile prezintă lacune deoarece se bazează exclusiv pe efectele asupra volumelor, fără a se face nicio comparare a prețurilor bazată pe analiza gamei de produse. S-a afirmat că această deficiență a analizei este rezultatul unui viciu de procedură, deoarece, în pofida cooperării din partea producătorilor-exportatori din țările în cauză, analiza gamei de produse a fost omisă. S-a susținut totodată că importurile în Uniune din aceste țări sunt compuse din biciclete ieftine pentru copii și alte biciclete care nu concurează cu bicicletele produse în Uniune. Ca răspuns la aceste argumente, trebuie menționat că efectuarea analizei gamei de produse s-a dovedit imposibilă din motivele explicate în considerentul 192. De asemenea, majoritatea importurilor care eludează măsurile au fost transbordări, iar în cazul acestora nu au fost disponibile informații referitoare la gama de produse. În fine, trebuie precizat că producătorii din Uniune fabrică produse care acoperă toate segmentele și s-a concluzionat, prin urmare, că este lipsit de fundament argumentul privind importurile de biciclete pentru copii și biciclete din segmentele inferioare ale pieței, pretinse a nu reprezenta o concurență.
4. Influența altor factori
4.1. Importurile din alte țări
(226)
Importurile din alte țări terțe au totalizat, în cursul PAR, 6 931 333 de unități. Acest nivel al importurilor indică o ușoară creștere de 1 % în perioada examinată.
(227)
Având în vedere diminuarea consumului în Uniune, cota de piață deținută de importurile din alte țări terțe a rămas, în linii mari, stabilă, atingând 34 % în cursul PAR.
(228)
Taiwan a rămas principala țară exportatoare către Uniune, cu o cotă de piață relativ constantă pe parcursul perioadei examinate, reprezentând 14 % din consumul Uniunii în cursul PAR.
(229)
Thailanda se situează pe locul al doilea din punctul de vedere al exporturilor către Uniune. Cota sa de piață a scăzut cu 2 puncte procentuale în perioada examinată, adică de la 7 % în 2008 la 5 % în cursul PAR.
(230)
Așa cum se arată în considerentul 157, prețurile înregistrate de Eurostat nu țin cont de diferențele dintre gamele de produse propuse de fiecare țară, astfel încât, pentru a arăta evoluția prețurilor, se utilizează doar indici. Întrucât nu se cunoaște gama de produse importate din alte țări terțe, este inutilă compararea prețurilor acestor importuri cu prețurile industriei din Uniune pe piața Uniunii.
(231)
Trebuie totuși reținut faptul că importurile din Taiwan sunt singurele care depășesc ca volum importurile chinezești (incluzând importurile care eludează măsurile). În această privință, trebuie menționat că bicicletele importate din Taiwan sunt, de regulă, destinate pieței produselor de vârf de gamă și nu a fost prezentată nicio dovadă care să demonstreze contrariul. S-a concluzionat așadar că aceste importuri nu pot fi considerate generatoare de prejudiciu pentru industria din Uniune.
(232)
Mai multe dintre părți au susținut că importurile din alte țări terțe au fost efectuate la prețuri inferioare importurilor din RPC și, prin urmare, acestea din urmă nu sunt cauza prejudiciului important suferit de industria din Uniune. Nu s-a putut accepta acest argument deoarece, din motivele explicate în considerentul 157, nu s-au putut determina prețurile medii de import pe baza datelor Eurostat și, de aceea, nu s-au putut trage concluzii pe această bază.
(233)
O altă parte a argumentat că se anticipează o creștere a importurilor din țările terțe care beneficiază de sistemul generalizat de preferințe (SGP) începând cu 1 ianuarie 2011 (Cambodgia și Bangladesh). Cu toate acestea, impactul asupra prețurilor de import și a cantităților și efectele asupra pieței Uniunii nu pot fi evaluate în mod aprioric. În plus, nu există informații disponibile cu privire la capacitatea acestor țări de a crește capacitatea de producție și volumul vânzărilor pe piața Uniunii. În plus, nu se poate trage nicio concluzie clară pe această bază, iar acest argument a trebuit respins.
(234)
După informare, părțile au susținut că în cadrul analizei nu s-a abordat în mod adecvat influența importurilor din țări terțe care beneficiază de acorduri comerciale preferențiale și s-a afirmat că importurile din aceste țări implică volume considerabile în comparație cu importurile chinezești, iar unele dintre ele au fost efectuate la prețuri considerabil mai scăzute. În acest context, se reamintește că RPC este a doua mare sursă a importurilor în Uniune. Toate importurile din alte țări terțe au înregistrat volume mai scăzute decât importurile de biciclete chinezești. Totodată, împotriva acestor țări nu s-au formulat acuzații de dumping. În concluzie, nu este posibil ca importurile din aceste țări să fi avut vreun impact suficient încât să rupă legătura de cauzalitate stabilită între volumele mari de importuri din RPC care au făcut obiectul unui dumping și menținerea prejudiciului important suferit de industria din Uniune. Pe această bază, argumentul a fost respins.
Tabelul 17
Importurile din alte țări terțe (29)
2008
2009
2010
PAR
Unități
Cotă de piață
Preț
în EUR/unitate
Unități
Cotă de piață
Preț
în EUR/unitate
Unități
Cotă de piață
Preț
în EUR/unitate
Unități
Cotă de piață
Preț
în EUR/unitate
Taiwan
3 428 043
15 %
2 949 433
14 %
3 458 448
17 %
2 864 114
14 %
Indexat
100
100
100
86
94
126
101
110
125
84
93
151
Thailanda
1 522 209
7 %
1 384 410
7 %
1 234 123
6 %
993 952
5 %
Indexat
100
100
100
91
99
118
81
88
114
65
73
113
Altele
2 746 124
12 %
66
2 838 962
14 %
73
2 847 164
14 %
80
3 077 535
15 %
80
Indexat
100
100
100
103
113
111
104
113
122
112
125
121
Total
7 696 376
34 %
99
7 172 805
35 %
116
7 539 735
36 %
122
6 935 601
34 %
132
Indexat
100
100
100
93
102
118
98
106
124
90
101
134
Sursa:
Eurostat.
4.2. Evoluția consumului
(235)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 153, între anul 2008 și PAR, consumul a scăzut cu 10 %. Cu toate acestea, industria din Uniune și-a menținut, și chiar și-a crescut ușor, cota de piață (a se vedea considerentul 168). Așadar, declinul pieței nu poate fi o sursă a prejudiciului.
4.3. Criza economică și condițiile meteorologice
(236)
Unele dintre părți au susținut că predominanța climatului economic neprielnic din Uniune a avut un impact asupra comportamentului de cumpărare al consumatorilor în perioada examinată. S-a afirmat, de asemenea, că condițiile meteorologice nefavorabile din Uniune în 2011 au influențat, cel puțin parțial, situația industriei din Uniune. S-a argumentat că acești factori ar fi avut ca rezultat scăderea globală a consumului de biciclete din Uniune.
(237)
Este adevărat că ancheta a evidențiat o scădere a consumului din Uniune în perioada examinată, însă, după cum s-a menționat în considerentul 234, declinul pieței nu poate fi considerat o cauză a prejudiciului.
(238)
Aceste părți au mai afirmat că producția și numărul de angajați au scăzut numai ca urmare a evoluției consumului, și nu din cauza importurilor care fac obiectul unui dumping. Totuși, având în vedere faptul că industria bicicletelor nu presupune costuri fixe ridicate, scăderea producției nu a avut un impact asupra rentabilității industriei din Uniune. În ceea ce privește numărul de angajați, scăderea se datorează procesului de restructurare întreprins de industria din Uniune. În orice caz, aceste evoluții nu explică tendințele negative ale celorlalți indicatori de prejudiciu.
4.4. Importurile care nu fac obiectul unui dumping
(239)
Importurile care nu au făcut obiectul unui dumping provenind de la unul dintre producătorii-exportatori care au cooperat au reprezentat cantități neglijabile, adică aproape 0 % din totalul importurilor din RPC și, ca atare, nu este posibil ca acestea să fi avut un efect perceptibil asupra situației industriei din Uniune.
4.5. Bicicletele electrice
(240)
S-a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de dezvoltarea bicicletelor electrice, care ar urma să înlocuiască treptat produsul în cauză. Cu toate acestea, dezvoltarea bicicletelor electrice este o evoluție foarte recentă, acestea având doar o pondere marginală în volumul vânzărilor în cursul PAR. Prin urmare, nu este posibil ca ele să fi avut un impact asupra situației industriei din Uniune.
4.6. Efectul schimbărilor structurale
(241)
După informare, una dintre părți a afirmat că, în cadrul analizei prejudiciului și a legăturii de cauzalitate, Comisia nu a examinat impactul schimbărilor structurale recunoscute ale pieței și ale industriei din Uniune. S-a afirmat, de exemplu, că în contextul analizei privind costurile de producție, Comisia nu a abordat efectele transferului producției către țările din Europa de Est. Ca răspuns la aceste afirmații, trebuie precizat că s-a efectuat analiza caracterului durabil al schimbărilor (a se vedea considerentul 162) și s-a concluzionat că acestea sunt de natură durabilă (a se vedea considerentul 211). De aceea, s-a efectuat o nouă analiză a prejudiciului pe baza unui eșantion de producători din Uniune, selectați astfel încât să reflecte schimbările structurale. Se consideră deci că, în analiza prejudiciului și a legăturii de cauzalitate, s-a ținut cont de impactul acestor schimbări. Așadar, argumentul a fost respins.
4.7. Concluzie
(242)
În pofida reducerii consumului în Uniune, s-a constatat că pe piața acesteia au pătruns volume substanțiale de importuri de biciclete chinezești care fac direct obiectul unui dumping sau care eludează măsurile antidumping. Cota de piață semnificativă și relativ stabilă a acestor importuri pe parcursul perioadei examinate a coincis cu o perioadă de menținere a vulnerabilității economice a industriei din Uniune (a se vedea considerentele 184-187). S-a concluzionat așadar că există o legătură de cauzalitate între importurile din RPC (directe și cu eludarea măsurilor) și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(243)
Au fost analizați și alți factori, precum impactul importurilor din alte țări terțe, evoluția consumului, criza economică și condițiile meteorologice, importurile care nu au făcut obiectul unui dumping sau dezvoltarea bicicletelor electrice. Niciunul dintre acești factori nu a fost considerat suficient de relevant pentru a desface legătura de cauzalitate stabilită între importurile chinezești care au făcut obiectul unui dumping și importantul prejudiciu suferit.
(244)
Pe baza analizei de mai sus, care a evidențiat și separat în mod clar efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei din Uniune de efectele aducătoare de prejudicii ale importurilor care au făcut obiectul unui dumping, s-a concluzionat cu titlu provizoriu că importurile din RPC care au făcut obiectul unui dumping împreună cu cele care au eludat măsurile antidumping au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.
H. INTERESUL UNIUNII
1. Introducere
(245)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă, în pofida concluziei privind existența dumpingului aducător de prejudicii, există argumente convingătoare pe baza cărora se poate concluziona în mod clar că nu este în interesul Uniunii să instituie taxe antidumping împotriva importurilor din RPC la nivelurile precizate mai jos (a se vedea considerentul 279).
(246)
Trebuie amintit că, în anchetele anterioare, s-a considerat că adoptarea de măsuri nu era împotriva interesului Uniunii. În plus, faptul că actuala anchetă este o reexaminare intermediară în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, prin care se analizează situația în care există deja măsuri antidumping în vigoare, permite evaluarea oricărui impact negativ excesiv asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.
(247)
Determinarea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea diferitelor interese relevante, adică cele ale industriei din Uniune, ale producătorilor de componente pentru biciclete, ale importatorilor neafiliați și ale utilizatorilor.
2. Interesul industriei din Uniune
(248)
Ancheta a revelat faptul că industria respectivă se află încă într-o situație vulnerabilă. Dat fiind volumul considerabil de importuri care fac obiectul unui dumping din RPC și probabilitatea menținerii dumpingului și a prejudiciului, este foarte posibil ca, în cazul abrogării măsurilor, producția Uniunii să dispară.
(249)
Industria din Uniune contribuie semnificativ la inovare tehnologică și crearea unor produse derivate, precum recent dezvoltatele biciclete asistate electric (EPAC - Electrically Power Assisted Cycles) și bicicletele electrice, care nu ar fi viabile din punct de vedere economic fără existența unei industrii a bicicletelor în Uniune. Mai mult, industria Uniunii contribuie la obiectivele de mediu, precum ecologizarea transportului și decarbonizarea.
(250)
Industria din Uniune este, de asemenea, o forță care pune în mișcare industrii conexe, precum producția de componente și accesorii pentru biciclete și serviciile conexe. Aceasta generează în total, direct și indirect, între 60 000 și 70 000 de locuri de muncă pe piața Uniunii.
(251)
Industria din Uniune a făcut eforturi pentru a se restructura și a investit în inovație, toate acestea fiind irosite în cazul în care industria din Uniune ar dispărea. În schimb, dacă măsurile rămân în vigoare, industria din Uniune ar putea să se mențină și chiar să își crească volumul vânzărilor, generând astfel randamentul necesar al investițiilor pentru a putea continua să reinvestească în tehnologii noi și în inovare.
(252)
Având în vedere concluziile privind situația industriei din Uniune, așa cum sunt prezentate în considerentele 184-187, se poate anticipa că, în lipsa măsurilor, situația financiară a industriei din Uniune s-ar putea deteriora semnificativ, riscând, în ultimă instanță, încetarea producției. Prin urmare, măsurile antidumping sunt în interesul industriei din Uniune.
3. Interesul producătorilor de componente pentru biciclete
(253)
Asociația producătorilor de componente pentru biciclete (COLIPED) s-a făcut cunoscută în cursul anchetei. COLIPED a prezentat informații conform cărora există aproximativ 370 de societăți în Uniune care livrează componente producătorilor de biciclete și furnizează locuri de muncă pentru aproximativ 16 000 de persoane. Industria furnizoare este dependentă de menținerea producției de biciclete în Uniune.
(254)
În favoarea măsurilor, s-au pronunțat 53 de producători de componente pentru biciclete, ei reprezentând 39 % din cele 1,2 miliarde EUR la care se ridică cifra de afaceri totală estimată a industriei componentelor pentru biciclete. Producătorii de componente pentru biciclete beneficiază de extinderea măsurilor existente la principalele componente pentru biciclete (a se vedea considerentul 1). Regimul actual de scutire (a se vedea considerentul 1) încurajează producția locală de componente de biciclete limitând ponderea componentelor chinezești utilizate la mai puțin de 60 % din valoarea totală. Datorită măsurilor în vigoare, industria din Uniune a fost capabilă să se dezvolte și să investească în proiecte noi vizând reluarea producției anumitor componente principale în Uniune.
(255)
În acest sens, s-a constatat că, în absența măsurilor și având în vedere o presupusă încetare a producției de biciclete în Uniune, industria componentelor pentru biciclete din Uniune va suferi, de asemenea, consecințe negative, deoarece își va pierde clienții. Așadar, s-a concluzionat că instituirea măsurilor antidumping ar fi în interesul industriei producătoare de componente pentru biciclete.
4. Interesul utilizatorilor/consumatorilor
(256)
Federația Cicliștilor Europeni (ECF - European Cyclists’ Federation), o federație care înglobează toate asociațiile naționale de cicliști din Europa, s-a exprimat în favoarea menținerii măsurilor antidumping în vigoare. ECF a susținut că producția locală este în interesul consumatorilor, deoarece ea garantează calitate, siguranță și servicii specializate pentru clienți.
(257)
ECF a susținut că o creștere a importurilor din RPC ar avea un impact negativ asupra calității și standardelor ridicate de siguranță din Uniune, în detrimentul consumatorilor.
(258)
Se estimează că efectul taxelor antidumping asupra prețurilor pentru consumatori nu este semnificativ, deoarece majoritatea producătorilor de biciclete din Uniune beneficiază de regimul de scutire și, până la 60 % din valoarea totală a componentelor utilizate, componentele principale pot fi importate din RPC fără aplicarea niciunei taxe.
(259)
Se reamintește că ancheta anterioară a condus la concluzia că impactul măsurilor nu ar fi semnificativ pentru utilizatori/consumatori. În pofida existenței măsurilor, există disponibile pe piață biciclete provenind atât din RPC, cât și din țări cărora nu li se aplică nicio măsură. Ca atare, concluzia este că măsurile antidumping nu afectează în mod semnificativ utilizatorii din Uniune.
(260)
După informare, una dintre părți a susținut că în cadrul analizei nu s-a ținut cont de efectele negative ale măsurilor asupra utilizatorilor, sub forma costurilor suplimentare pe care le generează. Trebuie menționat că ECF, care reprezintă consumatorii, s-a exprimat în favoarea măsurilor, din motive de calitate și de siguranță (a se vedea considerentul 255). De asemenea, datorită regimului de scutire, consumatorii beneficiază deja de prețuri mai mici la anumite componente pentru biciclete (a se vedea considerentul 257). Așadar, s-a concluzionat că argumentul este lipsit de fundament.
5. Interesul importatorilor neafiliați
(261)
Niciunul dintre importatorii neafiliați nu a cooperat la anchetă. În consecință, nu a fost posibilă realizarea unei evaluări a impactului măsurilor în cursul PAR. De asemenea, trebuie reamintit faptul că obiectivul măsurilor antidumping nu este de a împiedica importurile, ci de a restabili condițiile de concurență loială și de a garanta că importurile nu sunt efectuate la prețuri de dumping generatoare de prejudiciu.
(262)
Se reamintește faptul că există și alte surse de importuri și că aproximativ 45 % din bicicletele cumpărate sunt, de fapt, biciclete importate.
(263)
Având în vedere că ar fi în continuare admise pe piața Uniunii importurile la prețuri echitabile din RPC și că vor continua, de asemenea, importurile din țări terțe, importatorii își vor continua probabil activitatea comercială pe care o desfășoară în mod tradițional, chiar dacă se mențin măsurile antidumping care vizează RPC. Măsurile antidumping modificate pentru cei trei producători-exportatori cooperanți ar spori posibilitățile de import din RPC cu taxe de 0 % sau cu taxe reduse. Prin urmare, se concluzionează că măsurile antidumping nu au un impact semnificativ asupra importatorilor neafiliați din Uniune.
6. Eficacitatea măsurilor
(264)
Una dintre părți a susținut că măsurile nu ar fi eficiente având în vedere că industria din Uniune este afectată în continuare de prejudiciu, chiar dacă există măsuri antidumping în vigoare de aproape 20 de ani. Trebuie remarcat că, în pofida măsurilor în vigoare, s-a confirmat faptul că producătorii-exportatori chinezi au eludat aceste măsuri utilizând alte țări terțe, ceea ce explică, cel puțin parțial, situația în care se afla industria din Uniune în cursul PAR. Așadar, argumentul a fost respins.
(265)
După informare, unele dintre părți au afirmat că măsurile, în vigoare de peste 23 de ani, nu pot fi justificate nici de considerente juridice, nici de considerente de politică comercială. Pentru a răspunde acestei afirmații, trebuie menționat că nu există limite de timp care să restricționeze durata măsurilor, atât timp cât sunt îndeplinite condițiile pentru instituirea sau menținerea acestora. Pe de altă parte, având în vedere constatările care confirmă existența unui dumping aducător de prejudicii, măsurile sunt justificate în cazul de față. În plus, situația în care se află industria din Uniune este agravată de eludarea măsurilor. Prin urmare, se respinge acest argument.
7. Concluzie
(266)
Menținerea măsurilor vizând importurile de biciclete originare din RPC ar fi, în mod clar, în interesul industriei din Uniune și al furnizorilor de componente pentru biciclete din Uniune. Aceasta va permite industriei din Uniune să se dezvolte și să își amelioreze situația cauzată de importurile care fac obiectul unui dumping. Mai mult, importatorii nu vor fi afectați în mod semnificativ, deoarece vor fi în continuare disponibile pe piață biciclete din RPC și alte țări terțe la prețuri echitabile. S-a concluzionat totodată că, datorită utilizării extinse a regimului actual de scutire de către industria din Uniune, măsurile în vigoare nu au efecte negative relevante asupra utilizatorilor/consumatorilor. În schimb, în cazul abrogării măsurilor, producătorii de biciclete din Uniune ar fi probabil în situația de a-și înceta producția, punând în pericol existența producătorilor de componente pentru biciclete din Uniune.
(267)
Prin prisma celor de mai sus, se concluzionează că, pe baza informațiilor disponibile privind interesul Uniunii, nu există argumente convingătoare împotriva instituirii unor măsuri în ceea ce privește importurile de produs în cauză originare din RPC, utilizând ratele indicate la considerentul 279.
I. TAXELE PROPUSE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(268)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns în ceea ce privește dumpingul, prejudiciul aferent și interesul Uniunii, măsurile existente, instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011, trebuie menținute, cu excepția cazurilor specificate mai jos.
(269)
Pentru a determina nivelul acestor măsuri, s-a ținut cont de marjele de dumping constatate și de valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de producătorii din Uniune.
(270)
Măsurile trebuie instituite la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul generat de importurile în cauză, fără a depăși marja de dumping constatată. Pentru a calcula valoarea taxei necesare pentru eliminarea efectelor dumpingului generator de prejudiciu, s-a considerat că măsurile adoptate trebuie să permită industriei din Uniune să își acopere costurile de producție și să realizeze, per ansamblu, un profit înainte de impozitare pe care o industrie de acest tip ar putea să îl obțină în mod rezonabil în acest sector din vânzările de produs similar în Uniune, în condiții normale de concurență, adică fără importuri care fac obiectul unui dumping. Marja de profit înainte de impozitare utilizată pentru acest calcul a fost de 8 % din cifra de afaceri aferentă vânzărilor de biciclete, adică aceeași cu cea din ancheta anterioară, întrucât nu a existat niciun indiciu că ar fi necesară modificarea acestei marje.
(271)
Dat fiind faptul că nivelul de cooperare din partea RPC a fost foarte scăzut, așa cum s-a menționat în considerentele 22 și 24, constatările privind societățile care au cooperat nu pot fi considerate reprezentative pentru țara respectivă. Prin urmare, marja de prejudiciu la nivel național este menținută neschimbată, astfel cum a fost stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1095/2005.
(272)
Pentru cei doi exportatori care au cooperat și în cazul cărora s-a constatat existența dumpingului, marjele de prejudiciu au fost stabilite pe baza propriilor lor prețuri de export comparate, la același nivel comercial, cu prețurile negeneratoare de prejudiciu ale industriei din Uniune pentru tipul de produs corespunzător. Nu s-a calculat nicio marjă de prejudiciu pentru cea de-a treia societate, în cazul căreia nu s-a constatat existența unui dumping. Pentru Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd, nu s-a identificat nicio marjă de prejudiciu. S-a constatat însă o marjă de prejudiciu considerabilă, mai ridicată decât marja de dumping, în cazul Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
(273)
După informare, una dintre părți a susținut că profitul vizat de 8 % a fost stabilit conform unor condiții de piață care nu corespund situației actuale, iar Comisia nu a furnizat argumente corespunzătoare pentru a justifica menținerea nivelului de profit vizat determinat în cadrul anchetei anterioare menționate în considerentul 5. Trebuie remarcat că, în cadrul anchetei actuale, nu s-a găsit niciun indiciu conform căruia ar fi necesară modificarea ratei profitului vizat. Partea respectivă nu a prezentat niciun calcul fundamentat al unui nivel alternativ de profit care să fie utilizat. Așadar, argumentul a fost respins.
2. Măsuri definitive
(274)
În ceea ce privește cele trei grupuri de exportatori chinezi care au cooperat, nivelurile individuale ale taxei antidumping specificate în prezentul regulament au fost stabilite pe baza constatărilor anchetei actuale. În consecință, acestea reflectă situația constatată în legătură cu aceste grupuri în cursul anchetei. Aceste niveluri ale taxelor (spre deosebire de taxa la nivel național aplicabilă „tuturor celorlalte societăți”) se aplică, prin urmare, în mod exclusiv, importurilor de produse originare din RPC fabricate de grupurile respective și, ca atare, de entitățile juridice specifice menționate. Produsele importate fabricate de orice alt grup care nu este menționat în mod specific în partea dispozitivă a prezentului regulament, inclusiv de entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și fac obiectul nivelului taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(275)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau a înființării unor noi entități de producție sau de vânzare) trebuie să fie adresată imediat Comisiei (30) și să conțină toate informațiile relevante privind, în special eventualele modificări ale activităților societății în ceea ce privește producția și vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma schimbării denumirii sau în urma modificărilor survenite din punctul de vedere al entităților de producție și de vânzare. Regulamentul va fi modificat, după caz, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
(276)
Pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei reziduale trebuie să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu cooperează, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul PAR.
(277)
Pentru a reduce la minimum riscurile de eludare din cauza diferenței mari dintre nivelurile taxelor, se consideră că, în cazul de față, sunt necesare măsuri speciale pentru a asigura aplicarea adecvată a taxelor antidumping. Aceste măsuri speciale includ următoarele: prezentarea către autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care trebuie să fie conformă cu cerințele prevăzute în anexa la prezentul regulament. Importurile care nu sunt însoțite de o asemenea factură sunt supuse taxelor antidumping reziduale aplicabile tuturor celorlalți producători-exportatori.
(278)
În cazul în care exporturile uneia dintre societățile care beneficiază de niveluri individuale ale taxei mai scăzute cresc semnificativ în volum după instituirea măsurilor în cauză, s-ar putea considera că o astfel de creștere în volum constituie ea însăși o modificare a configurației schimburilor comerciale, modificare datorată instituirii măsurilor în sensul articolului 13 alineatul (1) din regulamentul de bază. În astfel de împrejurări și cu condiția îndeplinirii condițiilor, se poate deschide o anchetă privind eludarea măsurilor antidumping. În cadrul anchetei, se poate analiza, printre altele, necesitatea de a elimina nivelurile individuale ale taxei și de a institui, în consecință, o taxă la nivel național.
(279)
Conform articolului 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, valorile taxei pentru exportatorii care au cooperat se stabilesc la niveluri adecvate pentru a elimina prejudiciul suferit de industria din Uniune. Pentru Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd. și Ideal (Dongguan) Bike Co. Ltd., nivelurile taxelor se bazează pe marjele de dumping constatate în anchetă, acestea fiind inferioare marjelor de prejudiciu. În ceea ce privește Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd., marja de prejudiciu a fost mai scăzută decât marja de dumping și, prin urmare, taxa se stabilește la nivelul marjei de prejudiciu.
(280)
Nivelurile individuale ale taxei calculate pentru PAR trebuie să fie următoarele:
Societate
Taxă definitivă
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
Toate celelalte societăți
48,5 %
(281)
Se menționează că, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 71/97, taxa antidumping de 48,5 % impusă tuturor celorlalte societăți prin prezentul regulament (a se vedea considerentul 279) se aplică, de asemenea, importurilor de componente principale pentru biciclete, astfel cum sunt definite la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 71/97, originare din RPC,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de biciclete și alte vehicule similare (inclusiv triciclurile pentru livrări de marfă, dar excluzând monociclurile), fără motor, care se încadrează la codurile NC 8712 00 30 și ex 8712 00 70 (coduri TARIC 8712007091 și 8712007099), originare din Republica Populară Chineză.
(2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de următoarele societăți:
Societate
Taxă definitivă
Cod adițional TARIC
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
B772
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
B773
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
B774
Toate celelalte societăți
48,5 %
B999
(3) Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele stabilite în anexă. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa aplicabilă pentru „toate celelalte societăți”.
(4) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Se menține extinderea, prin Regulamentul (CE) nr. 71/97, a taxei antidumping impuse pentru importurile de biciclete originare din Republica Populară Chineză la importurile de anumite componente pentru biciclete originare din Republica Populară Chineză.
Taxa antidumping definitivă menționată la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 71/97 este taxa antidumping aplicabilă pentru „toate celelalte societăți” instituită prin articolul 1 alineatul (2) din prezentul regulament.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 mai 2013.