PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 990/2013
ze dne 15. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1187/2009, pokud jde o vývoz mléka a mléčných výrobků do Spojených států amerických a Dominikánské republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 171 odst. 1 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kapitola III oddíl 2 nařízení Komise (ES) č. 1187/2009 (2) stanoví pravidla, pokud jde o vývozní licence pro sýry vyvážené do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT. Zkušenosti s některými z těchto kvót ukázaly, že kvůli neustále se měnící situaci na trhu, zvláště vysoké nestálosti cen, větší hospodářské soutěži a změnám směnných kurzů, k nimž dochází v dlouhé časové prodlevě mezi lhůtou pro podání žádostí o vývozní licence („žádosti o licence“) a okamžikem, kdy se vývozy uskutečňují, nemusí mít vývozci možnost své licence využít a v důsledku toho mohou přijít o související jistoty. Aby vývozci nebyli odrazováni od podávání žádostí týkajících se těch kvót, pro které je časová prodleva stanovena v dohodě s orgány Spojených států amerických, je nutné snížit platnou výši jistoty, a to od kvótového roku 2015.
(2)
Podle ustanovení čl. 22 odst. 3) nařízení (ES) č. 1187/2009 je podání žádostí o licence týkajících se kvót otevřených Spojenými státy americkými podmíněno složením jistoty v souladu s článkem 9 uvedeného nařízení. Článek 9 je v nařízení (ES) č. 1187/2009 součástí kapitoly o obecných pravidlech a stanoví mechanismus pro výpočet jistoty u vývozů, na které se nevztahují obchodní preference udělené třetími zeměmi. S ohledem na zkušenosti při uplatňování preferenčních kvót otevřených Spojenými státy americkými a v zájmu zvýšení jejich atraktivnosti pro vývozce je proto vedle snižování výše jistoty také nutné uvést, že článek 9 by v celém svém rozsahu neměl být na tyto kvóty uplatňován.
(3)
Kapitola III oddíl 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 stanoví podmínky a postup, které musí vývozci dodržovat, aby mohli zažádat o kvótu na sušené mléko otevřenou Dominikánskou republikou. Zatímco od zavedení kvóty až do kvótového roku 2010-2011 byla tato kvóta plně využívána, zdá se, že od kvótového roku 2011-2012 je celkové množství, na které byly podány žádosti, nižší než dostupné množství kvóty.
(4)
S ohledem na maximální využití kvóty v následujících letech je nutné upravit pravidla, pokud jde o způsobilost, použitelné množství, období pro podávání žádostí o licence a jistotu.
(5)
Aby byla kvóta pro vývozce snadněji dostupná, měly by být navíc zmírněny požadavky na minimální historické obchodní výsledky při podávání žádosti o tu část kvóty, která je uvedena v čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1187/2009.
(6)
Za účelem maximálního využití kvóty a v zájmu zjednodušení by maximální množství, na která lze podat žádosti o licence, jak je stanoveno v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1187/2009, měla být zvýšena na úrovně množství kvóty. Minimální množství, na které mohou být žádosti o licence podány, by mělo být stanoveno na 20 tun.
(7)
Dlouhá časová prodleva mezi lhůtou pro podání žádostí o licence, jak je stanoveno v článku 29 nařízení (ES) č. 1187/2009, a kvótovým rokem, během kterého se vývozy uskutečňují, jakož i vysoká nestálost cen v mlékárenském průmyslu a větší hospodářská soutěž v oblasti sušeného mléka v Dominikánské republice zvýšily riziko, že vývozcům zůstanou licence, které nejsou využité nebo jsou jen částečně využité, což má za následek ztrátu související jistoty. Je proto vhodné odložit podávání žádostí o licence z dubna na květen a stanovit druhé období přidělování.
(8)
Kromě toho snížení jistoty uvedené v čl. 28 odst. 3 by podnítilo hospodářské subjekty k tomu, aby nepřestaly podávat žádosti o licence, a je proto třeba toto snížení stanovit. Je rovněž nezbytné upřesnit, že článek 9 by se neměl vztahovat na preferenční kvótu otevřenou Dominikánskou republikou, aby byla tato kvóta pro vývozce atraktivnější.
(9)
Nařízení (ES) č. 1187/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1187/2009
Kapitola III nařízení (ES) č. 1187/2009 se mění takto:
1)
Oddíl 2 se mění takto:
a)
V článku 22 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Podání žádostí o licence je podmíněno složením jistoty ve výši 3 EUR na 100 kg.“
b)
Článek 26 se nahrazuje tímto:
„Článek 26
Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.“
2)
Oddíl 3 se nahrazuje tímto:
„ODDÍL 3
Vývoz do Dominikánské republiky
Článek 27
1. Při vývozu sušeného mléka do Dominikánské republiky v rámci kvóty stanovené v dodatku 2 přílohy III Dohody o hospodářském partnerství mezi státy Carifora a Evropskou unií a jejími členskými státy je nutné v případě každé zásilky příslušným orgánům Dominikánské republiky předložit ověřenou kopii vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem, jakož i řádně potvrzenou kopii vývozního prohlášení.
2. Žádosti o vývozní licence („žádosti o licence“) se mohou podávat na všechny produkty kódů KN 0402 10, 0402 21 a 0402 29.
Produkty musí být vyrobeny pouze v Unii. Na žádost příslušných orgánů předloží žadatel všechny dodatečné doklady, které tyto orgány považují za nezbytné pro vydání licence, a souhlasí případně s tím, aby tyto orgány provedly kontrolu účetnictví a výrobních podmínek dotyčných produktů.
Článek 28
1. Kvóta uvedená v čl. 27 odst. 1 činí 22 400 tun na období dvanácti měsíců, které začíná 1. července. Kvóta se dělí na dvě části:
a)
první část ve výši 80 % neboli 17 920 tun je rozdělena mezi vývozce Unie, kteří mohou doložit, že vyváželi produkty uvedené v čl. 27 odst. 2 do Dominikánské republiky v průběhu alespoň jednoho ze čtyř kalendářních roků před lhůtou pro podání žádostí o licence;
b)
druhá část ve výši 20 % neboli 4 480 tun je vyhrazena pro žadatele, kteří nejsou uvedeni v písmenu a) a kteří v okamžiku podání žádosti o licenci mohou prokázat, že po dobu posledních dvanácti měsíců obchodovali se třetími zeměmi s mléčnými výrobky uvedenými v kapitole 4 kombinované nomenklatury.
Doklad o obchodu, na který odkazuje první pododstavec, se předkládá v souladu s čl. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1301/2006.
2. Žádosti o licence se vztahují nejméně na 20 tun a u jednoho žadatele se mohou vztahovat maximálně na tato množství:
a)
příslušná množství uvedená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 prvním pododstavci;
b)
celkové zbývající množství z obou částí kvóty uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 druhém pododstavci.
Žádosti o licence pro celkové zbývající množství uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) mohou podat buď vývozci uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), nebo žadatelé uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. b).
Žádosti o licence pro množství, která budou přesahovat omezení stanovená v prvním pododstavci písm. a) a b), budou zamítnuty.
3. Aby byla žádost o licenci přípustná, lze pro každý kód produktu kombinované nomenklatury podat pouze jednu takovou žádost za období pro podávání žádostí uvedené v článku 29. Každý žadatel musí příslušnému orgánu jednoho členského státu podat všechny žádosti o licence ve stejnou dobu.
Žádosti o licence jsou přípustné pouze tehdy, pokud žadatelé při podání těchto žádostí:
a)
složí jistotu ve výši 3 EUR na 100 kg;
b)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) uvedou množství produktů stanovených v čl. 27 odst. 2, které vyvezli do Dominikánské republiky v průběhu jednoho ze čtyř kalendářních roků před příslušnou lhůtou pro podání žádostí o licence uvedenou v článku 29, a jsou schopni to uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu. V tomto ohledu je za vývozce považován hospodářský subjekt, jehož jméno je uvedeno v příslušném vývozním prohlášení;
c)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) jsou schopni uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu, že splňují stanovené podmínky.
Článek 29
Pro vývozy během kvótového roku od 1. července do 30. června následujícího roku se žádosti o licence podávají od 20. do 30. května každého roku.
Pokud po uplynutí lhůty pro podání žádostí o licence uvedené v prvním pododstavci zůstane k dispozici jakékoli množství, pak se pro vývozy během zbývajícího období probíhajícího kvótového roku žádosti o licence podávají od 1. do 10. listopadu každého roku.
Článek 30
Žádosti o licence a licence musí obsahovat:
a)
v kolonce 7 slova „Dominikánská republika - DO“;
b)
v kolonkách 17 a 18 množství, na něž se žádost o licenci nebo licence vztahuje;
c)
v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze III.
Z licencí, které byly vydány podle tohoto oddílu, vyplývá povinnost vyvážet do Dominikánské republiky.
Článek 31
1. Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 prvním pododstavci, do 6. června každého roku sdělí členské státy Komisi pro každou ze dvou částí kvóty a pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
2. Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a pro každou část kvóty stanoví koeficienty přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
3. Pokud nejméně u jedné ze dvou částí kvóty jsou žádosti o licence předloženy na množství nižší než množství uvedená v čl. 28 odst. 1, zahrne Komise do svého rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 celkové zbývající množství, na které mohou být žádosti o licence podány během období uvedeného v čl. 29 druhém pododstavci.
Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 druhém pododstavci, do 17. listopadu každého roku sdělí členské státy Komisi pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a stanoví koeficient přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
Pokud množství požadovaná v souladu s prvním pododstavcem nedosáhnou celkového zbývajícího množství, přidělí Komise podle rozhodnutí uvedeného v třetím pododstavci zbývající množství v poměru k požadovaným množstvím.
Žadatelé musí do jednoho týdne ode dne zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v třetím pododstavci informovat příslušný orgán, zda dodatečné množství přijímají. Odpovídajícím způsobem se navýší složená jistota. Dodatečné množství, které bylo přijato, sdělí příslušný orgán Komisi nejpozději do 31. prosince.
4. Před oznámením podle odstavce 1 a odst. 3 druhého pododstavce členské státy ověří, zda jsou splněny podmínky uvedené v čl. 27 odst. 2 a v článku 28.
5. Pokud použití koeficientu přidělení vede k tomu, že množství na jednoho žadatele je nižší než 20 tun, žadatelé mohou své žádosti o licence stáhnout. V takovém případě o tom uvědomí příslušný orgán do tří pracovních dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v odstavci 2 a v odst. 3 třetím pododstavci. Jistota je okamžitě uvolněna. Příslušný orgán sdělí Komisi do deseti dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise množství - v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury - pro která byly žádosti o licence staženy a pro která byla uvolněna jistota.
Článek 32
1. Vývozní licence se vydávají do 30. června po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 2 či případně do 31. prosince po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 3 třetím pododstavci.
Vydávají se pouze hospodářským subjektům, jejichž žádosti o licence byly vzaty v úvahu pro množství oznámená členskými státy podle čl. 31 odst. 1 a čl. 31 odst. 3 druhého pododstavce.
Pokud se zjistí, že hospodářský subjekt, kterému byla vydána licence, uvedl nepřesné údaje, licence se zruší a jistota propadne.
2. Vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem jsou platné od skutečného dne vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 do 30. června kvótového roku, pro který byla žádost o licenci podána.
Pro účely čl. 6 odst. 2 musí vývozní licence rovněž platit pro všechny produkty spadající pod kódy uvedené v čl. 27 odst. 2 prvním pododstavci.
3. Členské státy sdělí Komisi do 15. července či případně do 15. ledna množství, pro něž byly vydány licence, v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury.
4. Jistota se uvolní pouze v jednom z těchto případů:
a)
po předložení důkazu uvedeného v čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 společně s přepravním dokladem uvedeným v čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 612/2009, který jako místo určení uvádí Dominikánskou republiku;
b)
pro požadovaná množství, pro něž nemohla být vydána licence.
Jistota týkající se množství, které nebylo vyvezeno, propadne.
5. Odchylně od článku 8 nařízení (ES) č. 376/2008 nejsou licence převoditelné.
6. Nejpozději do 31. srpna každého roku oznámí členské státy Komisi pro obě části kvóty uvedené v čl. 28 odst. 1 za předchozí období dvanácti měsíců podle čl. 28 odst. 1 tato množství v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury:
a)
množství, na které nebyly vydány licence nebo byly zrušeny;
b)
vyvezené množství.
Článek 33
1. Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.
2. Oznámení Komisi uvedená v této kapitole se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (3).
Článek 2
Přechodná opatření
Pokud jde o vývoz do Dominikánské republiky pro kvótový rok 2013-2014, celkové zbývající množství uvedené v čl. 28 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení činí 9 018 tun.
Žádosti o vývozní licence týkající se množství uvedeného v prvním pododstavci tohoto článku se mohou podávat od 1. do 10. listopadu 2013 v souladu s kapitolou III oddílem 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 1 se použijí od kvótového roku 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 990/2013 AL COMISIEI
din 15 octombrie 2013
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1187/2009 în ceea ce privește exporturile de lapte și produse lactate către Statele Unite ale Americii și Republica Dominicană
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 161 alineatul (3), articolul 170 și articolul 171 alineatul (1), coroborate cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Capitolul III secțiunea 2 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 al Comisiei (2) stabilește dispoziții privind licențele de export de brânzeturi către Statele Unite în cadrul anumitor contingente GATT. Experiența în aplicarea unora dintre aceste contingente a arătat că, din cauza schimbărilor continue de pe piață, provocate în special de volatilitatea ridicată a prețurilor, de concurența crescută și de modificarea cursurilor de schimb valutar, care apar în lungile perioade dintre depunerea cererilor de licențe de export („cereri de licență”) și momentul exporturilor propriu-zise, exportatorii pot fi puși în situația de a nu-și mai putea utiliza licențele și, drept urmare, de a pierde garanțiile aferente. Pentru a nu descuraja exportatorii să solicite contingente pentru care intervalul de timp este stabilit de comun acord cu autoritățile din Statele Unite, este necesară reducerea ratei garanției aplicabile începând cu anul contingentar 2015.
(2)
Articolul 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 prevede că, pentru contingentele deschise pentru cereri de licență de către Statele Unite, cererile sunt supuse obligației de constituire a unei garanții în conformitate cu articolul 9. Ca parte a capitolului cuprinzând norme generale din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, articolul 9 stabilește mecanismele de calculare a garanției pentru exporturile care nu beneficiază de preferințe comerciale acordate de țări terțe. Prin urmare, având în vedere experiența contingentelor preferențiale deschise de Statele Unite, pentru a le face mai atractive pentru exportatori, pe lângă reducerea ratei garanției, este necesară și specificarea faptului că articolul 9 în întregime nu ar trebui să se aplice contingentelor respective.
(3)
Capitolul III secțiunea 3 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 stabilește condițiile și procedura la care sunt supuși exportatorii pentru participarea la contingentul de lapte praf deschis de Republica Dominicană. Deși contingentul a fost utilizat în întregime de la introducerea sa în anul contingentar 2010/2011, se pare că, începând din anul contingentar 2011/2012, cantitățile totale solicitate au fost mai reduse decât cantitatea disponibilă conform contingentului.
(4)
În vederea maximizării utilizării contingentului în anii următori, este necesară ajustarea regulilor privind eligibilitatea, cantitățile aplicabile, perioadele de depunere a cererilor de licență și garanțiile.
(5)
În plus, pentru a face contingentul mai accesibil exportatorilor, la depunerea unei cereri de participare la contingent, astfel cum se menționează la articolul 28 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, ar trebui reduse cerințele privind schimburile comerciale minime din trecut.
(6)
Pentru maximizarea utilizării contingentului și pentru simplificare, ar trebui crescute până la nivelul cantității întregului contingent cantitățile maxime pentru care se pot depune cereri de licență în temeiul articolului 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009. Cantitatea minimă pentru care se pot depune cereri de licență ar trebui stabilită la 20 de tone.
(7)
Perioada lungă scursă între depunerea cererilor de licență, conform articolului 29 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, și anul contingentar în care au loc exporturile respective, precum și volatilitatea mare a prețurilor în sectorul produselor lactate și o concurență crescută în domeniul laptelui praf în Republica Dominicană au sporit riscul ca exportatorii să rămână cu licențe pe care le-au utilizat doar parțial sau deloc, pierzând astfel garanția aferentă. Prin urmare, ar fi adecvată amânarea depunerii cererilor de licență din aprilie în mai și instituirea unei a doua perioade de alocări.
(8)
Mai mult, reducerea garanției menționate la articolul 28 alineatul (3) ar încuraja operatorii să solicite licențe și, prin urmare, ar trebui prevăzută. Pentru a face contingentul respectiv mai atractiv pentru exportatori, este necesar să se specifice, de asemenea, că articolul 9 nu ar trebui să se aplice în cazul contingentului preferențial deschis de Republica Dominicană.
(9)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 ar trebui modificat în consecință.
(10)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificarea Regulamentului (CE) nr. 1187/2009
Capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 se modifică după cum urmează:
1.
Secțiunea 2 se modifică după cum urmează:
(a)
la articolul 22, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Cererile de licență sunt supuse obligației de constituire a unei garanții în valoare de 3 EUR/100 kg.”;
(b)
articolul 26 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 26
Se aplică dispozițiile capitolului II, cu excepția articolelor 7, 9 și 10.”
2.
Secțiunea 3 se înlocuiește cu următorul text:
„SECȚIUNEA 3
Exporturi cu destinația Republica Dominicană
Articolul 27
(1) Pentru orice export de lapte praf către Republica Dominicană în cadrul contingentului prevăzut la apendicele 2 din anexa III la Acordul de parteneriat economic între statele Cariforum și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, este necesar să se prezinte autorităților competente din Republica Dominicană, pentru fiecare lot, o copie certificată a licenței de export emise în conformitate cu prezenta secțiune, precum și o copie andosată în mod corespunzător a declarației de export.
(2) Se pot depune cereri de licențe de export (denumite în continuare «cereri de licență») pentru toate produsele clasificate la codurile NC 0402 10, 0402 21 și 0402 29.
Produsele respective trebuie să fi fost integral fabricate în Uniune. Solicitantul furnizează, la cererea autorităților competente, orice dovadă suplimentară pe care acestea o consideră necesară în vederea emiterii licențelor și acceptă, dacă este cazul, orice control efectuat de către autoritățile respective privind datele contabile și condițiile de fabricare a produselor în cauză.
Articolul 28
(1) Contingentul menționat la articolul 27 alineatul (1) se ridică la 22 400 de tone pe o perioadă de 12 luni care începe la 1 iulie. Acest contingent se împarte în două părți:
(a)
prima, egală cu 80 % din total (adică 17 920 de tone), se repartizează între exportatorii din Uniune care sunt în măsură să dovedească faptul că au exportat produse menționate la articolul 27 alineatul (2) către Republica Dominicană în cursul a cel puțin un an din ultimii patru ani calendaristici dinaintea perioadei de depunere a cererilor de licență;
(b)
a doua, egală cu 20 % din total (adică 4 480 de tone), este rezervată solicitanților, alții decât cei menționați la litera (a), care sunt în măsură să dovedească, în momentul depunerii cererii de licență, că, în cursul ultimelor 12 luni, au avut schimburi comerciale de produse lactate care figurează în capitolul 4 din Nomenclatura combinată cu țări terțe.
Dovada schimburilor comerciale menționată la primul paragraf se furnizează în conformitate cu articolul 5 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006.
(2) Cererile de licență se referă la cantități de cel puțin 20 de tone și se pot referi, pentru fiecare solicitant, cel mult:
(a)
la cantitățile menționate la alineatul (1) primul paragraf literele (a) și (b), în ceea ce privește perioada de depunere a cererilor de licență menționată la articolul 29 primul paragraf;
(b)
la cantitatea totală rămasă din ambele părți ale contingentului menționate la alineatul (1) primul paragraf literele (a) și (b), în ceea ce privește perioada de depunere a cererilor de licență menționată la articolul 29 al doilea paragraf.
Cererile de licență pentru cantitatea totală rămasă menționată la primul paragraf litera (b) pot fi depuse fie de exportatorii menționați la alineatul (1) primul paragraf litera (a), fie de solicitanții menționați la alineatul (1) primul paragraf litera (b).
Orice cerere de licență pentru cantități care depășesc plafoanele fixate la primul paragraf literele (a) și (b) este respinsă.
(3) Pentru a fi admisă, nu se poate depune decât o singură cerere de licență pentru fiecare perioadă de depunere de cereri menționată la articolul 29 și pentru fiecare cod de produs din Nomenclatura combinată. Fiecare solicitant își depune toate cererile de licență în același timp pe lângă autoritatea competentă a unui singur stat membru.
Cererile de licențe nu sunt admisibile decât cu condiția ca solicitanții, în momentul depunerii cererilor:
(a)
să depună o garanție de 3 EUR/100 kg;
(b)
pentru partea menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (a), să indice cantitatea de produse menționate la articolul 27 alineatul (2) pe care au exportat-o către Republica Dominicană în cursul unuia dintre ultimii patru ani calendaristici dinaintea perioadei respective de depunere de cereri de licență menționate la articolul 29 și să fie în măsură să dovedească acest lucru la cererea autorității competente din statul membru respectiv. În acest scop, este considerat exportator agentul economic al cărui nume figurează pe respectiva declarație de export;
(c)
pentru partea menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (b), să fie în măsură să dovedească, la cererea autorității competente din statul membru respectiv, că îndeplinesc condițiile stabilite la alineatul menționat.
Articolul 29
Depunerea cererilor de licență are loc de la 20 la 30 mai în fiecare an pentru exporturi aferente anului contingentar cuprins între 1 iulie și 30 iunie anul următor.
În cazul în care, după perioada de depunere a cererilor de licență menționată la primul paragraf, rămâne vreo cantitate disponibilă, cererile de licență se depun de la 1 la 10 noiembrie în fiecare an pentru exporturi aferente perioadei rămase din anul contingentar curent.
Articolul 30
Cererile de licență și licențele cuprind:
(a)
la rubrica 7, mențiunea „Republica Dominicană - DO”;
(b)
la rubricile 17 și 18, cantitatea care face obiectul cererii de licență sau al licenței;
(c)
la rubrica 20, una dintre mențiunile enumerate în anexa III.
Eliberarea unei licențe în conformitate cu prezenta secțiune implică obligația de a efectua exportul către Republica Dominicană.
Articolul 31
(1) În ceea ce privește cererile de licență menționate la articolul 29 primul paragraf, până la data de 6 iunie a fiecărui an, statele membre notifică Comisiei, pentru fiecare dintre cele două părți ale contingentului și pentru fiecare cod de produs din Nomenclatura combinată, cantitățile care au făcut obiectul unor cereri de licență sau, dacă este cazul, faptul că nu au fost depuse cereri.
(2) Comisia decide, în cel mai scurt timp, în ce măsură se poate da curs cererilor de licență depuse și stabilește coeficienții de alocare pentru fiecare parte a contingentului. Valoarea rezultată din aplicarea coeficientului se rotunjește în jos până la cel mai apropiat număr întreg de kilograme.
(3) În cazul în care, pentru cel puțin una dintre cele două părți ale contingentului, se depun cereri de licență pentru cantități mai mici decât cele specificate la articolul 28 alineatul (1), Comisia include în decizia menționată la alineatul (2) cantitatea totală rămasă pentru care se pot depune cereri de licență în perioada menționată la articolul 29 al doilea paragraf.
În ceea ce privește cererile de licență menționate la articolul 29 al doilea paragraf, până la data de 17 noiembrie a fiecărui an, statele membre notifică Comisiei, pentru fiecare cod de produs din Nomenclatura combinată, cantitățile care au făcut obiectul unor cereri de licență sau, dacă este cazul, faptul că nu au fost depuse cereri.
Comisia decide, în cel mai scurt timp, în ce măsură se poate da curs cererilor de licență depuse și stabilește un coeficient de alocare. Valoarea rezultată din aplicarea coeficientului se rotunjește în jos până la cel mai apropiat număr întreg de kilograme.
În cazul în care cantitățile solicitate conform primului paragraf nu ating cantitatea totală rămasă, Comisia alocă, în cadrul deciziei menționate la al treilea paragraf, cantitatea rămasă proporțional cu cantitățile solicitate.
Solicitanții informează autoritatea competentă dacă acceptă sau nu cantitatea suplimentară în termen de o săptămână de la data publicării deciziei Comisei menționate la al treilea paragraf. Garanția constituită se majorează în consecință. Autoritatea competentă informează Comisia, până cel târziu la 31 decembrie, cu privire la cantitatea suplimentară acceptată.
(4) Înainte de notificările menționate la alineatul (1) și la alineatul (3) al doilea paragraf, statele membre verifică îndeplinirea condițiilor specificate la articolul 27 alineatul (2) și la articolul 28.
(5) În cazul în care, ca urmare a aplicării a coeficientului de alocare, se ajunge la o cantitate mai mică de 20 de tone per solicitant, solicitanții își pot retrage cererile de licență. În astfel de cazuri, ei informează în acest sens autoritatea competentă în termen de trei zile lucrătoare de la data publicării deciziei Comisiei menționate la alineatul (2) și la alineatul (3) al treilea paragraf. Garanția se eliberează imediat. Autoritatea competentă notifică Comisiei, în termen de zece zile lucrătoare de la data publicării deciziei, cantitățile, defalcate în funcție de codul de produs din Nomenclatura combinată, pentru care au fost retrase cererile și cele pentru care a fost eliberată garanția.
Articolul 32
(1) Licențele de export se emit până la 30 iunie și, respectiv, până la 31 decembrie, după caz, după publicarea deciziei Comisiei menționate la articolul 31 alineatul (2) și, respectiv, a deciziei menționate la articolul 31 alineatul (3) al treilea paragraf.
Ele se emit numai pentru operatorii ale căror cereri de licență au fost luate în considerare pentru cantitățile notificate de către statele membre în temeiul articolului 31 alineatul (1) și al articolului 31 alineatul (3) al doilea paragraf.
În cazul în care se constată că informațiile furnizate de un operator economic căruia i s-a eliberat o licență sunt incorecte, licența se anulează, iar garanția se reține.
(2) Licențele emise în conformitate cu prezenta secțiune sunt valabile de la data emiterii efective în sensul articolului 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 și până la 30 iunie din anul contingentar pentru care au fost solicitate.
În aplicarea articolului 6 alineatul (2), licența de export este valabilă, de asemenea, pentru oricare dintre produsele clasificate la codurile menționate la articolul 27 alineatul (2) primul paragraf.
(3) Statele membre informează Comisia, până la 15 iulie sau până la 15 ianuarie, după caz, în ceea ce privește cantitățile pentru care au fost emise licențe, defalcate în funcție de codul de produs din Nomenclatura combinată.
(4) Garanția nu se eliberează decât în unul dintre următoarele cazuri:
(a)
la prezentarea dovezii menționate la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, însoțită de documentul de transport menționat la articolul 17 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 care menționează ca destinație Republica Dominicană;
(b)
pentru cantitățile solicitate pentru care nu s-a putut emite o licență.
Garanțiile pentru cantitățile neexportate se rețin.
(5) Prin derogare de la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, licențele nu sunt transferabile.
(6) Până cel târziu la data de 31 august a fiecărui an, statele membre notifică Comisiei, pentru ambele părți ale contingentului menționat la articolul 28 alineatul (1) și pentru perioada anterioară de 12 luni menționată la articolul 28 alineatul (1), următoarele cantități, defalcate în funcție de codul de produs din Nomenclatura combinată:
(a)
cantitatea pentru care nu s-au emis licențe sau licențele au fost anulate;
(b)
cantitățile exportate.
Articolul 33
(1) Se aplică dispozițiile capitolului II, cu excepția articolelor 7, 9 și 10.
(2) Notificările către Comisie prevăzute în prezentul capitol se efectuează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009 al Comisiei (3).
Articolul 2
Măsuri tranzitorii
În ceea ce privește exporturile către Republica Dominicană pentru anul contingentar 2013/2014, cantitatea totală rămasă menționată la articolul 28 alineatul (2) primul paragraf litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, modificată prin articolul 1 punctul 2 din prezentul regulament, este de 9 018 tone.
Cererile de licențe de export referitoare la cantitatea menționată la primul paragraf din prezentul articol se pot depune de la 1 la 10 noiembrie 2013, în conformitate cu dispozițiile de la capitolul III secțiunea 3 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, modificat de articolul 1 punctul 2 din prezentul regulament.
Articolul 3
Intrare în vigoare și aplicare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 punctul 1 se aplică începând din anul contingentar 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 octombrie 2013.