PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 861/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců Unie, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antidumpingovém šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 418/2013 (3) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
1.2 Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva dovozci vybraní do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné vybrat u dovozců vzorek. Pro konečná zjištění, zejména pokud jde o zájem Unie, byly použity veškeré dostupné informace týkající se spolupracujících dovozců.
(5)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální přezkoumání. Dva z nich odpověděli na dotazníky. Pět jich odpovědi na dotazníky nezaslalo. Jeden ze dvou výrobců, kteří odpovědi zaslali, stáhl svoji žádost o individuální přezkoumání. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(6)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 5., 6., 7., 8., 10., 11., 12. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
1.3 Období šetření a posuzované období
(7)
Jak je uvedeno v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
1.4 Následný postup
(8)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to dva vyvážející výrobci, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(9)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli:
i)
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(11)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést v šetření k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo vyplynulo z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (4) a v prozatímním nařízení.
(12)
Jedna strana znovu tvrdila, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Tvrdí, že by proto měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury se pro účely určení, zda se jedná o obdobné výrobky, takže jsou součástí stejného výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný vztah mezi kvalitou a cenou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi (5). Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o dráty vyrobené z nerezavějící oceli. Jedná se o polotovary z oceli (které se ve většině případů dále zpracovávají při výrobě široké škály konečných výrobků) a výrobní proces je podobný, s použitím podobných strojů, takže výrobci mohou podle poptávky různé varianty výrobku zaměňovat. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(13)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí ohledně otázky, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou ve 12. bodě odůvodnění výše. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Toto tvrzení je mylné. Podle judikatury má Komise při vymezování produktu (6) široký prostor pro uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudním dvora Evropské unie. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, směřovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana tudíž mylně předpokládala, že aby mohly typy výrobků spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(14)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je výrobní postup takového charakteru, že by výrobci v Unii mohli kdykoli zahájit výrobu daného typu výrobku. Za druhé, v případě vysoce technických drátů (viz 12. bod odůvodnění) bylo zjištěno, že tyto druhy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(15)
Alternativně tito uživatelé tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od výrobku, jenž je předmětem šetření, nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(16)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(17)
Ve 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány napadnutelné subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme);
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones/Export Oriented Units).
(18)
Výrobní odvětví Unie mělo za to, že Komise opomněla zohlednit některé subvenční režimy, zejména pak režimy regionální, a dospělo tak k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise podrobila šetření všechny národní i místní režimy subvencí uvedené v podnětu. Komise však zjistila, že během období šetření vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi subvence pouze v rámci režimů uvedených ve 14. bodě odůvodnění.
(19)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že jelikož se v rámci souběžného antidumpingového šetření zjistilo, že údaje poskytnuté indickými výrobci zařazenými do vzorku nebyly spolehlivé a byl použit článek18 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7), měl být v rámci současného šetření stejným způsobem uplatněn odpovídající článek 28 základního nařízení. Článek 28 základního nařízení se však použije, pouze pokud jsou splněny příslušné podmínky, avšak v případě informací předložených indickými výrobci zařazenými do vzorku tomu tak nebylo. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Šetření ukázalo, že režimy DEPBS, DDS s AAS jsou součástí jednoho mechanismu subvencování, a to režimu navracení cla. Indie dlouhou dobu využívala různé typy tohoto mechanismu, přičemž jednotlivé dílčí mechanismy se často měnily. Šetření ukázalo, že je vhodné analyzovat tyto dílčí mechanismy společně, neboť vývozci si z nich musí zpravidla vybrat (vzájemně se vylučují) a při vypršení jednoho dílčího mechanismu přejít k jinému.
(21)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 25. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
(22)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim DEPBS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Dále pro výrobek, jenž je předmětem šetření, údajně neexistují domácí vstupy, lze se tedy důvodně domnívat, že každý dovoz byl zdaněn 5 % a že horní hranice stanovená indickou vládou zajišťuje, že nedochází k nadměrnému vyrovnání. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce, který využívá výhod režimu DEPBS, nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve svém výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečné hodnotě využitého vstupního materiálu. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál.
Indická vláda nezavedla žádný systém, který by vázal výši cla, od kterého je dovezený vstupní materiál osvobozen, na jeho spotřebu při výrobě vyvezených výrobků. Ani podniky, které využívají tohoto režimu, neměly k dispozici žádný mechanismus, na jehož základě by bylo možné prokázat, že neobdržely nadměrné úlevy. Kromě toho podnik neprokázal, že v tomto konkrétním případě nedošlo k nadměrnému vyrovnání, jelikož mohl například využít možnosti vyrovnání za jiné dovezené zboží nebo vyrovnání za dovezený vstupní materiál, aniž by tento materiál použil k výrobě dotčeného výrobku. Je třeba rovněž poznamenat, že tvrzení, že neexistuje domácí výroba vstupního materiálu, není správné, neboť nejméně jeden z podniků, kterého se šetření týkalo, tento materiál vyráběl a dva další jej nakupovaly od domácího výrobce a nikoli od domácího dovážejícího obchodníka. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(23)
Jedna strana tvrdila, že v případě prodeje licence pro režim DEPBS skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence, a napadnutelná výhoda tudíž byla nižší, než výhoda stanovená prozatímně. Výhoda získaná podle tohoto režimu však byla vypočítána na základě výše úvěru poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(24)
Indická vláda tvrdila, že v průběhu období šetření byl režim DEPBS ukončen, a tudíž by neměl být napadnut. Tvrdí dále, že jelikož režim vracení cla není rámcem navazujícím na režim DEPBS, nemůže být režim DEPBS napadnut. Režim DEPBS byl skutečně ukončen dne 30. září 2011, během období šetření. K subvencování však docházelo i nadále. Bylo zjištěno, že jako alternativu k režimu DEPBS vývozci získávali výhody v rámci režimu AAS, a především DDS. Jak je uvedeno ve 42. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly režimy AAS a DDS upraveny tak, aby byl zajištěn plynulý přechod z režimu DEPBS. Navíc je povaha výhod poskytovaných v rámci těchto tří režimů, tj. ušlý příjem ve formě osvobození od cel, naprosto identická. Podniky si tak mohou vybrat, který režim k vyrovnání cel využijí. Proto by měly být subvence poskytnuté indickou vládou během období šetření napadnuty, a to navzdory skutečnosti, že režim DEPBS byl v polovině období šetření ukončen, neboť nadřazený systém výhod trval i nadále, jelikož z důvodů uvedených ve 20. bodě odůvodnění představují všechny režimy vracení cla jediný mechanismus subvencování s různými, často se měnícími dílčími mechanismy. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(25)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda znovu zopakovala svá tvrzení ohledně ukončení režimu DEPBS po poskytnutí konečných informací. Jelikož nebyly předloženy žádné nové argumenty, které by vedly ke změně závěru, podle něhož bylo subvencování v rámci zrušeného režimu DEPBS nahrazeno upraveným režimem DDS, nelze toto tvrzení přijmout.
(26)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 29. až 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(27)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI v období šetření režim DEPBS využíval. Subvenční sazba činila 0,50 %.
3.3 Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
(28)
Indická vláda tvrdila, že režim DDS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla a spotřební daně zaplacené za vstupy. Jak je vysvětleno v 58. až 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Konkrétně neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Výše uvedené skutečnosti potvrdila zjištění, k nimž se dospělo u navštívených společností a prostřednictvím odpovídajících právních předpisů, zejména oběžníku indické vlády č. 24/2001, jak je vysvětleno v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho indická vláda ve své argumentaci v odstavci 32 uvedeného oběžníku připustila, že režim DDS může vést k nadměrnému vyrovnání. Proto nemůže být toto tvrzení indické vlády přijato.
(29)
Indická vláda dále tvrdila, že mechanismus zjišťování spotřeby vstupů na základě vzorku by měl být přijatelný, ačkoli pomocí tohoto systému nelze prošetřit všechny příjemce zejména z důvodu vysokého počtu příjemců a administrativní zátěže spojené s jejich kontrolou. Toto tvrzení však nelze přijmout, jelikož není v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem ii), přílohou I bodem i), přílohou II a přílohou III základního nařízení.
(30)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 48. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(31)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI Industries v období šetření režim DDS využíval. Subvenční sazba činila 0,29 %.
3.4 Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
(32)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim AAS by měl být považován za režim navracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podrežim použitý v rámci tohoto případu není přípustným režimem navracení cla či režimem navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III část II bod 2 základního nařízení). Navíc standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby. Uvedené normy jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebována při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla žádná další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení). Uvedený podrežim je proto napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(33)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 65. až 80. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(34)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim AAS v období šetření nevyužíval.
3.5 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
(35)
Po poskytnutí konečných informací poukázal jeden indický vyvážející výrobce na chybu ve výpočtu. Tato připomínka byla částečně oprávněná a byla zohledněna při výpočtu výše subvence. Jelikož celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost bylo již před touto opravou pod úrovní de minimis, nemění úprava ani konečnou výši vyrovnávacího cla pro tuto společnost, ani nemá vliv na průměrné subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku či na celostátní subvenční rozpětí.
(36)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 81. až 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
(37)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EPCGS v období šetření nevyužíval, pokud jde o dotčený výrobek.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme)
(38)
Indická vláda tvrdila, že Komise v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nesprávně cituje právní základ pro režim ECS. Indická vláda uvedla, že rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („rámcový oběžník 07-08“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („rámcový oběžník 08-09“) byly aktualizovány a právní základ pro režim ECS v období šetření představují rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („rámcový oběžník 10-11“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („rámcový oběžník 11-12“). V tomto ohledu je připomínka indické vlády samozřejmě správná.
(39)
Indická vláda dále podotkla, že pokud by byl zohledněn správný aktualizovaný právní základ, musela by Komise vzít v potaz skutečnost, že maximální strop úrokové sazby použitelný pro vývozní úvěry, který Indická centrální banka dříve stanovila pro komerční banky jako závazný, přestal před obdobím šetření existovat, pokud jde o vývozní úvěry v rupiích. Z tohoto důvodu tudíž nelze tento režim, pokud jde o úvěry v rupiích, nadále považovat za subvenci. Šetřením se prokázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku využily vývozních úvěrů od soukromých bank, jejichž úrokové sazby byly nižší než referenční sazby stanovené Indickou centrální bankou. Šetřením nebyl zjištěn žádný komerčně přijatelný důvod, proč tyto soukromé banky poskytují úvěry se zvýhodněnou úrokovou sazbou, které byly zřejmě ztrátové. Tyto postupy, jakými banky poskytují úvěry, by mohly poukazovat na přetrvávající vliv vlády. V rámci šetření ovšem nebyly nalezeny žádné důkazy ohledně rozsahu vlivu podle pravidel WTO, které by dokládaly přetrvávající pověření nebo řízení komerčních bank. Komise proto rozhodla, že výhody plynoucí ze zvýhodněných sazeb nebude z důvodu nedostatečných důkazů o řízení a/nebo finančním příspěvku indické vlády považovat za subvenci v rámci tohoto podrežimu.
(40)
Indická vláda rovněž tvrdila, že nejnovější aktualizace rámcového oběžníku - DBOD č. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („rámcový oběžník 12-13“), který vstoupil v platnost dva měsíce po období šetření, zrušil maximální stropy úrokových sazeb pro vývozní úvěry rovněž, pokud jde o úvěry v cizí měně. S odkazem na čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení indická vláda tvrdí, že v takovém případě by tento prvek režimu vývozních úvěrů rovněž neměl být napadán, neboť řízení bank ze strany vlády bylo ukončeno. V předloženém rámcovém oběžníku 12-13 se sice nachází ustanovení s platností od května 2012, podle něhož mohou komerční banky svobodně stanovovat úrokové sazby vývozních úvěrů v cizí měně, jak tvrdí indická vláda, avšak taková změna instrukcí Indické centrální banky určená soukromým bankám během šetření by sama o sobě nebyla dostačující k vyloučení tohoto režimu, jelikož pověření vlády může pokračovat neformální cestou, což by muselo být předmětem dalšího šetření. Vzhledem k výše uvedeným závěrům k podrežimu pro vývozní úvěry v rupiích však Komise rozhodla, že tento podrežim pro úvěry v cizí měně v této fázi nenapadne.
(41)
Proto budou celní sazby podle potřeby upraveny.
3.7 Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
(42)
Po poskytnutí konečných informací předložila indická vláda připomínky k režimu FMS. Tvrdila, že režim geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a nemůže být proto Unií napadnut. Indická vláda však nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila praktické provádění programu či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto, neboť z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek při vývozu do Unie může využívat a využívá tohoto režimu.
(43)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 101. až 111. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim FMS v období šetření nevyužíval.
3.8 Režim jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim EOUS“)
(45)
Po poskytnutí konečných informací předložil připomínky k tomuto režimu jediný vyvážející výrobce využívající režimu EOUS, kterého se šetření týkalo. Společnost tvrdila, že by Komise měla pro výpočet výhody plynoucí z režimu EOUS používat jiný postup. Tvrdila také, že s některými výhodami v rámci režimu EOUS by se mělo zacházet jako s přípustným režimem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(46)
Bylo však zjištěno, že bez ohledu na použitou metodu výpočtu by subvenční sazba pro tento režim nepřesáhla 0,95 %, což znamená, že by celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost zůstalo pod úrovní de minimis. Nepovažovalo se proto za nutné toto tvrzení v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(48)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EOUS v období šetření nevyužíval.
3.9 Výše napadnutelných subvencí
(49)
V návaznosti na rozhodnutí nepovažovat výhody plynoucí z režimu ESC za subvenci, jak je popsáno v 38. až 41. bodě odůvodnění, a opravu výpočtu výhody plynoucí z režimu EPCGS pro jednu ze společností, jak je popsáno v 35. bodě odůvodnění, byly celní sazby podle potřeby upraveny. Konečné výše napadnutelných subvencí stanovené v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřené podle hodnoty se pohybují v rozmezí od 0,79 % do 3,72 %.
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
TOTAL
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Nově vypočítané subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 3,41 %.
(51)
Nově vypočítané celostátní subvenční rozpětí činí 3,72 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(52)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie existuje méně výrobců.
(53)
Komise poukazuje na to, že toto tvrzení nebylo podložené, a po ověření informací uvedených ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje, že během období šetření vyrábělo dotčený výrobek v Unii 27 výrobců. Tento počet byl určen na základě podnětu, reprezentativnosti a šetření. Komise kontaktovala všechny známé výrobce v Unii a obdržela údaje, které byly použity v souvislosti s tímto šetřením.
4.2 Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(54)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 117. až 119. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(55)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány ve 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přesto se však dospělo k závěru, že se situace na trhu zlepšila. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 120. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
(56)
Subvenční rozpětí stanovené pro společnost KEI Industries nedosahuje nepatrné hodnoty, kterou uvádí čl. 14 odst. 5 základního nařízení (viz 49. bod odůvodnění). Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce nevyužil během období šetření režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu subvencovaného dovozu z Indie. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise s vyvážejícím výrobcem souhlasila, a proto byly tyto transakce od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie odečteny. Objem, podíl na trhu a průměrná cena subvencovaného dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(57)
Objem subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
11 620
20 038
25 326
24 415
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(58)
Společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie neměnilo nic na trendech popsaných ve 123. a 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(59)
Průměrná cena subvencovaného dovozu:
2009
2010
2011
OŠ
Průměrná cena
(EUR/t)
2 419
2 856
3 311
3 259
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(60)
Jak již bylo řečeno, společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství a vyjmutí určitých transakcí Venus Group se týkalo také jen omezeného množství. Odečtení objemu dovozu společnosti KEI Industries a výše uvedených transakcí Venus Group od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie proto nevedlo k žádné výrazné změně průměrné ceny subvencovaného indického dovozu, ani ke změně výpočtu cenového podbízení. Nově vypočítané rozpětí cenového podbízení činí 11,7 %. Ostatní závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných ve 128. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
(61)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda tvrdila, že Komise uplatnila poměrné snížení subvencovaného dovozu pouze na objem dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců, aby tak vzala v potaz zjištění ohledně nepatrné úrovně u společnosti KEI a vyjmutí některých transakcí Venus Group, které byly omylem započítány dvakrát. Toto tvrzení je založeno na nedorozumění. Komise uplatnila poměrné snížení na celý objem dovozu, včetně dovozu nespolupracujících dovozců. Proto musí být toto tvrzení zamítnuto.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(62)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by docházelo k újmě.
(63)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji, než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(64)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Ukazatel týkající se investic se sice v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření však poklesl pod hodnotu z roku 2009. Pravdou také je, že se v letech 2009 až 2011 zlepšila návratnost investic a dosáhla hodnoty 6,7 %, během období šetření však opět poklesla na 0,8 %. Obdobně se také ukazatele ziskovosti a peněžního toku do roku 2011 zlepšovaly, v období šetření se však začaly opět zhoršovat. Proto lze dospět k závěru, že se výrobní odvětví Unie po roce 2009 začalo zotavovat, avšak toto oživení bylo následně zpomaleno subvencovaným dovozem z Indie.
(65)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená v 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(66)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotyčná strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. Ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(67)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že obtíže výrobního odvětví Unie jsou způsobeny převážně strukturálními problémy. Proto bylo cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % také nereálné.
(68)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (11) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Společenství mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez subvencovaného dovozu. V daném případě nebylo z následujících důvodů možné provést tuto analýzu dotčeného výrobku pro výrobní odvětví Unie. Dostačující údaje pro výpočet ziskového rozpětí pro dotčený výrobek jsou k dispozici až od roku 2007. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že subvencované výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811,3 t), což se šetřením potvrdilo. Orgány proto zjistily cílové ziskové rozpětí na základě skutečných zisků v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem (12).
5.4 Závěr ohledně újmy
(69)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo během období šetření vážnou újmu.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Účinek subvencovaného dovozu
(70)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(71)
K tomuto tvrzení je třeba poznamenat, že podle šetření podíl subvencovaného indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem subvencovaného indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Z šetření rovněž vyplynulo, že průměrná cena indického dovozu byla stabilně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a že během období šetření snížila průměrnou cenu výrobního odvětví Unie o 11,7 %. Zatímco výrobnímu odvětví Unie tudíž zvýšená spotřeba skutečně do jisté míry prospěla a výrobní odvětví Unie mohlo také zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo svůj podíl na trhu udržet, jak by se dalo na základě zlepšujících se tržních podmínek a vzhledem k jeho volným výrobním kapacitám očekávat.
6.2 Účinky jiných činitelů
6.2.1 Nesubvencovaný dovoz
(72)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že účinky nesubvencovaného dovozu musí být přehodnoceny vzhledem ke skutečnostem, že společnost KEI Industries obdržela subvenční rozpětí de minimis a že některé transakce Venus Group, které byly chybně započítány dvakrát, byly z analýzy vyloučeny. Tvrdily také, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší, než ceny subvencovaného dovozu.
(73)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval asi jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
5 227
9 015
11 394
10 938
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník a Eurostat.
(74)
Konstatování, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší než ceny subvencovaného dovozu, je tedy správné. Ovšem objem nesubvencovaného dovozu činí pouze třetinu objemu subvencovaného dovozu. Újma způsobená nesubvencovaným dovozem tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.2.2 Dovoz ze třetích zemí
(75)
Jeden indický vyvážející výrobce a indická vláda zopakovali tvrzení, že Čínská lidová republika by měla být zahrnuta do šetření a že dopad dovozu z Čínské lidové republiky na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(76)
Jak je uvedeno ve 170. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani v zahajovací fázi řízení, ani v konečné fázi neexistuje důkaz o subvencování, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního šetření týkajícího se dovozu z Čínské lidové republiky. Tvrzení, že by Čínská lidová republika měla být zahrnuta do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a zamítá se.
(77)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 168. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z Číny nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z Čínské lidové republiky mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým subvencovaným dovozem.
(78)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z čínského dovozu se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(79)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(80)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo trhu s laciným zbožím (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není zastoupené.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj:
Eurostat.
(81)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (13). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu. Kromě toho šetření ukázalo, že čínští vývozci prodávají převážně typy výrobku s nižší kvalitou spadající do výše uvedeného kódu KN na trhu Unie. Rozhodujícím faktorem při posuzování čínského dovozu se proto stává sortiment výrobku.
(82)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny subvencovaných vyvážejících výrobců v Indii, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny subvencovaného indického vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
OŠ + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj:
Eurostat.
(83)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu subvencovaného indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(84)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z Indie a z Čínské lidové republiky vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z Čínské lidové republiky mnohem nižší než dovoz z Indie. Objem dovozu z Čínské lidové republiky představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(85)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzuje, že významný podíl čínského dovozu během období šetření se odlišuje od sortimentu výrobků výrobního odvětví Unie a že jakákoli přímá hospodářská soutěž s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie je omezená.
(86)
Dovoz z Čínské lidové republiky tudíž nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 168. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
6.2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(87)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(88)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj:
podnět.
(89)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem subvencovaného dovozu z Indie během téhož období (+110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
6.3 Závěry týkající se příčinné souvislosti
(90)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 176. až 179. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné informace
(91)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(92)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 181. až 188. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3 Zájem uživatelů
(93)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevilo zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník a na spolupracující uživatele tak připadalo všeho všudy 12 % celkového dovozu z Indie během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(94)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 191. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(95)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z Indie představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že Indie byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % obratu spolupracujících uživatelů.
(96)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal v průměru pokles o 0,25 procentního bodu na 1,75 %.
(97)
Komise si je vědoma, že dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Mají navíc možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 21 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(98)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(99)
Šetření však ukázalo, že tyto typy drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Kromě toho byla dvěma indickým vyvážejícím výrobcům přiznána nulová sazba vyrovnávacího cla, což znamená, že uložení opatření nebude mít významný dopad na jejich dodávky. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Toto tvrzení se proto zamítá.
(100)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků subvencovaného dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(101)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen celkově omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
7.4 Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 197. až 199. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(103)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 200. až 201. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 203. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(105)
Pro společnost KEI Industries nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné rozpětí subvence této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 49. bod odůvodnění).
(106)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Konečná opatření
(107)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem a aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(108)
Proto byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
nepoužije se
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
nepoužije se
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Všechny ostatní společnosti
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti specifikované v tomto pracovním dokumentu byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto pracovního dokumentu, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(110)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (14) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.4 Konečný výběr prozatímních vyrovnávacích cel
(111)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,0
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
KEI Industries Limited, Nové Dillí
0,0
B925
Společnosti uvedené v příloze
3,4
Všechny ostatní společnosti
3,7
B999
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 419/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie,
se s konečnou platností vybírají. Zajištěné částky, které převyšují konečně uložené vyrovnávací clo, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 861/2013 AL CONSILIULUI
din 2 septembrie 2013
de instituire a unei taxe compensatorii definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate importurilor de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 15,
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsuri provizorii
(1)
Comisia a instituit o taxă compensatorie provizorie la importurile de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India, prin Regulamentul (UE) nr. 419/2013 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”).
(2)
Ancheta a fost inițiată în urma unei plângeri depuse la data de 28 iunie 2012 de Confederația Europeană a Industriilor Fierului și Oțelului (Eurofer) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele unor producători care reprezintă peste 50 % din producția totală a Uniunii de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil.
(3)
În cursul anchetei antidumping desfășurate în paralel, Comisia a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India, prin Regulamentul (UE) nr. 418/2013 (3).
1.2. Părțile vizate de anchetă
(4)
În etapa provizorie a anchetei, s-a aplicat eșantionarea pentru producătorii-exportatori indieni, producătorii din Uniune și importatorii neafiliați. Cu toate acestea, având în vedere faptul că doi dintre importatorii selectați să facă parte din eșantion nu au transmis răspunsuri la chestionar, eșantionarea importatorilor nu a mai putut fi continuată. Toate informațiile disponibile referitoare la importatorii cooperanți au fost utilizate pentru a ajunge la constatări definitive, în special în ceea ce privește interesul Uniunii.
(5)
Șapte producători-exportatori indieni care nu au fost incluși în eșantion au solicitat o examinare individuală. Doi dintre aceștia au răspuns la chestionar. Cinci nu au răspuns la chestionar. Dintre cei doi producători-exportatori indieni care au răspuns la chestionar, unul și-a retras cererea de examinare individuală. Ca urmare, Comisia a examinat cererea primită din partea unui producător-exportator indian care nu a fost inclus în eșantion:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
În afară de cele de mai sus, se confirmă considerentele 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 și 14 din regulamentul provizoriu.
1.3. Perioada de anchetă și perioada luată în considerare
(7)
Astfel cum este prevăzut în considerentul 20 din regulamentul provizoriu, ancheta privind subvenționarea și prejudiciul s-a raportat la perioada 1 aprilie 2011-31 martie 2012 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 martie 2012 (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
1.4. Procedura ulterioară
(8)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri compensatorii provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), unele părți interesate, mai precis doi producători-exportatori, reclamantul și 11 utilizatori, au transmis observații. Au fost audiate toate părțile care au formulat o solicitare în acest sens. Comisia a continuat să caute toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive. Toate observațiile primite au fost examinate în mod corespunzător și, după caz, luate în considerare.
(9)
Comisia a informat părțile interesate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora aceasta intenționa să recomande instituirea unei taxe compensatorii definitive la importurile de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India și perceperea definitivă a sumelor depuse ca taxă provizorie („comunicarea constatărilor finale”). De asemenea, părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. Toate observațiile primite au fost examinate și luate în considerare, după caz.
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(10)
Astfel cum se menționează în considerentul 21 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză a fost definit drept sârmă din oțel inoxidabil cu un conținut în greutate de:
(i)
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de nichel de minimum 28 %, dar maximum 31 % în greutate și cu un conținut de crom de minimum 20 %, dar maximum 22 % în greutate;
(ii)
maximum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de crom de minimum 13 %, dar maximum 25 % în greutate și cu un conținut de aluminiu de minimum 3,5 %, dar maximum 6 % în greutate,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din India.
(11)
Unii utilizatori au exprimat preocupări în legătură cu lipsa aparentă a distincției între diversele tipuri de produs în cauză și de produs similar, având în vedere gama extrem de variată existentă pentru toate tipurile de produs. Un motiv special de preocupare a fost modul în care ar putea fi asigurată, în cadrul anchetei, o comparație echitabilă între toate tipurile de produs. La fel ca în majoritatea anchetelor, definiția produsului în cauză acoperă o gamă variată de tipuri de produs care au caracteristici fizice, tehnice și chimice de bază identice sau similare. Faptul că aceste caracteristici pot varia de la un tip de produs la altul poate impune, într-adevăr, într-o anchetă, necesitatea de a acoperi o gamă variată de tipuri de produs. Acest lucru este valabil pentru prezenta anchetă. Comisia a ținut seama de diferențele existente între tipurile de produs și a asigurat o comparație echitabilă. Un număr unic de control al produsului (NCP) a fost alocat fiecărui tip de produs fabricat și vândut de către producătorii-exportatori indieni și fiecărui tip de produs fabricat și vândut de industria din Uniune. Numărul a fost alocat în funcție de principalele caracteristici ale produsului, în acest caz caracteristicile fiind calitatea oțelului, rezistența la tracțiune, acoperirea, suprafața, diametrul și forma. Prin urmare, tipurile de sârmă exportate către Uniune au fost comparate, pe baza NCP, cu produsele fabricate și vândute de către industria din Uniune care au aceleași caracteristici sau care prezintă caracteristici similare. Toate aceste tipuri de produs s-au încadrat în definiția produsului în cauză și a produsului similar prevăzută în avizul de inițiere (4) și în regulamentul provizoriu.
(12)
Una dintre părți a reiterat afirmația că așa-numitele tipuri de produse „extrem de tehnice” sunt diferite și nu sunt interschimbabile cu alte tipuri de produs în cauză. Prin urmare, potrivit acestei părți, aceste tipuri ar trebui să fie excluse din definiția produsului. Conform jurisprudenței, atunci când se stabilește dacă produsele sunt similare și dacă se poate considera că acestea fac parte din același produs, este necesar să se evalueze dacă produsele respective au aceleași caracteristici tehnice și fizice, aceleași utilizări finale de bază și prezintă același raport calitate-preț. În această privință, interschimbabilitatea și concurența dintre aceste produse ar trebui, de asemenea, să fie evaluate (5). Ancheta a constatat că tipurile de produse „extrem de tehnice” menționate de partea interesată respectivă au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază ca celelalte produse care fac obiectul anchetei. Acestea sunt sârme fabricate din oțel inoxidabil. Sârmele respective constituie un produs semifabricat din oțel (care, în majoritatea cazurilor, face obiectul unei transformări ulterioare pentru a fabrica o gamă variată de produse finite), iar procesul de producție este similar, folosind mașini asemănătoare, astfel încât producătorii pot fabrica diferite variante ale produsului, în funcție de cerere. Prin urmare, cu toate că diferitele tipuri de sârmă nu sunt direct interschimbabile și nu concurează în mod direct, producătorii concurează pentru contracte care acoperă o gamă largă de tipuri de sârmă din oțel inoxidabil. În plus, aceste tipuri de produs sunt fabricate și vândute atât de industria din Uniune, cât și de producătorii-exportatori indieni, utilizând o metodă de producție similară. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(13)
Ca răspuns la comunicarea concluziilor definitive, una dintre părți a afirmat că analiza efectuată de Comisie pentru a stabili dacă așa-numitele tipuri de produs „extrem de tehnice” ar trebui să fie incluse în domeniul de aplicare al anchetei a fost insuficientă. Această afirmație este respinsă. Ancheta a stabilit faptul că tipurile de produs „extrem de tehnice” se încadrează în definiția produsului, astfel cum se menționează în considerentul 12 de mai sus. Partea presupune în mod greșit că toate criteriile menționate în jurisprudență trebuie îndeplinite în același timp; această presupunere este incorectă. În conformitate cu jurisprudența, Comisia se bucură de o largă putere de apreciere în privința definirii domeniului de aplicare al produsului (6) și trebuie să efectueze această evaluare pe baza setului de criterii stabilite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene. Adeseori, așa cum se întâmplă în cazul de față, unele criterii pot fi orientate într-o anumită direcție, iar altele pot fi orientate într-o altă direcție; într-o astfel de situație, Comisia trebuie să realizeze o evaluare globală, așa cum s-a întâmplat în cazul de față. Prin urmare, partea interesată respectivă a greșit în a presupune că tipurile de produs trebuie să îndeplinească toate caracteristicile pentru a se încadra în definiția aceluiași produs.
(14)
Unii utilizatori au afirmat că tipurile de sârmă din oțel inoxidabil din așa-numita „serie 200” ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al produsului. Mai exact, utilizatorii respectivi au susținut că acest tip de produs nu este fabricat de industria din Uniune. Cu toate acestea, afirmația respectivă este neîntemeiată. În primul rând, faptul că un anumit tip de produs nu este fabricat de industria din Uniune nu este un motiv suficient pentru a-l exclude din sfera anchetei, atunci când procesul de producție le permite producătorilor din Uniune să înceapă să fabrice tipul de produs în cauză. În al doilea rând, ca în cazul tipurilor de sârmă „extrem de tehnice” (a se vedea considerentul 12), s-a constatat că aceste tipuri de produs în cauză au caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază identice sau similare cu alte tipuri de produs similar fabricate și vândute de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(15)
De asemenea, utilizatorii respectivi au susținut că sârma laminată ar trebui să fie inclusă în definiția produsului în cauză. Cu toate acestea, sârma laminată este materia primă utilizată pentru fabricarea produsului în cauză, dar poate fi utilizată și pentru fabricarea diferitor produse, cum ar fi elementele de fixare și cuiele. În consecință, spre deosebire de produsul care face obiectul anchetei, aceasta nu este un produs finit din oțel. Prin procesul de producție al formării la rece, sârma laminată poate fi transformată, printre altele, în produsul în cauză sau în produs similar. Din acest motiv, sârmă laminată nu poate fi inclusă în domeniul de aplicare al produsului, în sensul regulamentului de bază.
(16)
Pe baza celor de mai sus, definiția produsului în cauză și cea a produsului similar prevăzute în considerentele 21-24 din regulamentul provizoriu se confirmă.
3. SUBVENȚIONAREA
3.1. Introducere
(17)
În considerentul 25 din regulamentul provizoriu s-a făcut trimitere la următoarele sisteme, care se presupune că implică acordarea de subvenții compensatorii:
(a)
sistemul de credite pentru taxe de import (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPBS);
(b)
sistemul de drawback al taxelor (Duty Drawback Scheme - DDS);
(c)
sistemul autorizațiilor prealabile (Advance Authorisation Scheme - AAS);
(d)
sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCGS);
(e)
sistemul creditelor de export (Export Credit Scheme - ECS);
(f)
sistemul „piața țintă” (Focus Market Scheme - FMS);
(g)
zonele economice speciale/unitățile axate pe export (Special Economic Zones/Export Oriented Units - SEZ/EOU).
(18)
Industria din Uniune a afirmat că anumite sisteme de subvenționare, în special cele regionale, nu au fost luate în considerare de Comisie și, în concluzie, și-a exprimat convingerea că subvențiile considerate ca fiind primite de către producătorii indieni au fost subestimate. Afirmația este neîntemeiată. Comisia a examinat toate sistemele naționale și locale de subvenționare incluse în plângere. Cu toate acestea, Comisia a constatat că, în perioada de anchetă, producătorii-exportatori incluși în eșantion au primit subvenții numai în temeiul sistemelor menționate în considerentul 14 de mai sus.
(19)
Industria din Uniune a afirmat, de asemenea, că, întrucât în cadrul anchetei antidumping desfășurate în paralel datele prezentate de producătorii indieni incluși în eșantion au fost considerate nefiabile și s-a aplicat articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (7), în cadrul anchetei actuale ar fi trebuit să se aplice, de asemenea, articolul 28 corespunzător din regulamentul de bază. Cu toate acestea, articolul 28 din regulamentul de bază nu se aplică decât dacă sunt îndeplinite condițiile specificate la articolul respectiv, ceea ce nu a fost cazul în privința informațiilor furnizate de producătorii indieni incluși în eșantion. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(20)
Ancheta a arătat că DEPBS, DDS și AAS fac parte dintr-un singur mecanism de subvenționare, care este un mecanism de drawback al taxelor. India a folosit diverse tipuri ale acestui mecanism pe o perioadă îndelungată de timp, modificând în mod frecvent submecanismele din cadrul acestuia. Ancheta a arătat că este necesar să se analizeze aceste submecanisme împreună, întrucât exportatorii trebuie, de regulă, să aleagă unul dintre acestea (submecanismele respective se exclud reciproc), iar în cazul în care unul dintre submecanisme este întrerupt, să treacă la un altul.
(21)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele 25-28 din regulamentul provizoriu.
3.2. Sistemul de credite pentru taxe de import (DEPBS)
(22)
Unul dintre producătorii-exportatori indieni a afirmat că DEPBS nu ar trebui să fie considerat ca subvenție compensatorie, deoarece scopul sistemului este de a compensa taxele vamale pentru importuri. În plus, s-a afirmat că, în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei, nu există nicio producție internă de inputuri, astfel încât se poate presupune că toate importurile au fost impozitate la 5 % și că plafonul stabilit de Guvernul Indiei (denumit în continuare „GI”) garantează faptul că nu există nicio supracompensare. După cum se explică în considerentul 38 din regulamentul provizoriu, acest sistem nu poate fi considerat drept sistem autorizat de drawback al taxelor sau sistem de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, întrucât acesta nu este conform cu normele stabilite în anexa I litera (i), în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemele de drawback pentru inputuri de substituire) la regulamentul de bază. În mod concret, un exportator care beneficiază de DEPBS nu are obligația de a consuma efectiv mărfurile importate cu scutire de taxe în procesul său de producție, iar valoarea creditelor nu se calculează în funcție de valoarea reală a inputurilor utilizate. În fine, un exportator este eligibil pentru a beneficia de DEPBS indiferent dacă importă sau nu inputuri. Pentru a obține beneficiul, este suficient ca un exportator să exporte bunuri, fără să fie necesar să demonstreze că a fost importat vreun input.
GI nu a fost în măsură să stabilească un sistem care să facă legătura între valoarea taxei de la care au fost scutite inputurile importate și consumul inputurilor respective în produsele exportate. La rândul lor, nici societățile care beneficiază de acest sistem nu dispun de un mecanism capabil să demonstreze că nu au beneficiat de nicio remitere excesivă. În plus, societatea nu a reușit să demonstreze lipsa supracompensării în acest caz particular; de exemplu, societatea ar fi putut beneficia de compensație pentru alte bunuri importate sau ar fi putut beneficia de compensație pentru inputurile importate fără ca acestea din urmă să fie consumate în vederea fabricării produsului în cauză. Trebuie, de asemenea, remarcat faptul că declarația conform căreia nu există nicio producție internă de inputuri este incorectă, întrucât cel puțin una dintre societățile care au făcut obiectul anchetei producea inputuri pe piața internă, în timp ce celelalte două societăți anchetate cumpărau inputuri de la un producător național, și nu de la un comerciant care importă inputuri pe piața internă. Prin urmare, aceste afirmații nu pot fi acceptate.
(23)
O parte interesată a susținut că, în cazul vânzării licenței DEBPS, prețul real de vânzare a fost mai mic decât valoarea licenței și, prin urmare, beneficiul compensatoriu a fost mai mic decât cel stabilit în mod provizoriu. Cu toate acestea, beneficiul rezultat din aplicarea acestui sistem a fost calculat pe baza valorii creditului acordat în cadrul licenței, indiferent dacă licența a fost utilizată pentru a compensa taxele vamale la import sau dacă aceasta a fost vândută. Orice vânzare a unei licențe la un preț inferior valorii sale nominale este o decizie pur comercială, care nu modifică valoarea beneficiului obținut în temeiul acestui sistem. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(24)
GI a declarat că DEPBS a fost retras în perioada de anchetă și, prin urmare, nu ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii. De asemenea, GI a afirmat că, dat fiind faptul că sistemul de drawback al taxelor nu este un program succesor al DEPB, acesta din urmă nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii. Într-adevăr, DEPBS a încetat să existe la data de 30 septembrie 2011, în cursul perioadei de anchetă. Cu toate acestea, subvenționarea a continuat să existe. Ca alternativă la DEPBS, s-a constatat că exportatorii au primit beneficii în temeiul AAS și în special al DDS. Astfel cum s-a descris în considerentele 42-44 din regulamentul provizoriu, AAS și SDD au fost ajustate pentru a asigura o tranziție ușoară de la sistemul DEPBS. În plus, natura beneficiilor acordate în temeiul celor trei sisteme, și anume a încasărilor publice la care s-a renunțat sub forma scutirilor de taxe vamale, este identică. Societățile pot alege, astfel, sistemul pe care doresc să îl utilizeze pentru compensarea taxelor vamale. Prin urmare, în pofida faptului că DEPBS a încetat să existe la jumătatea perioadei de anchetă, subvențiile acordate de GI în cursul PA ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii deoarece sistemul global de beneficii a continuat să funcționeze dat fiind faptul că, din motivele descrise în considerentul 20 de mai sus, toate sistemele de drawback al taxelor fac parte dintr-un singur mecanism de subvenționare ce cuprinde mai multe submecanisme diferite, care sunt schimbate adesea. Prin urmare, această afirmație nu a putut fi acceptată.
(25)
În răspunsul său la comunicarea concluziilor definitive, guvernul indian și-a reiterat afirmațiile referitoare la retragerea DEPBS după comunicarea concluziilor definitive. Cu toate acestea, întrucât nu au fost prezentate argumente noi care să ducă la o modificare a concluziei cu privire la înlocuirea subvențiilor în temeiul DEPBS, care a încetat să existe, prin DDS ajustat, această afirmație nu poate fi acceptată.
(26)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele 29-47 din regulamentul provizoriu.
(27)
În plus, s-a constatat că producătorul-exportator indian KEI a utilizat DEPBS în cursul perioadei de anchetă. Rata subvenției s-a ridicat la 0,50 %.
3.3. Sistemul de drawback al taxelor (DDS)
(28)
GI a afirmat că DDS nu ar trebui considerat drept subvenție compensatorie, întrucât scopul sistemului este de a compensa taxele la import și accizele plătite pentru inputuri. După cum se explică în considerentele 58-60 din regulamentul provizoriu, acest sistem nu poate fi considerat drept sistem autorizat de drawback al taxelor sau sistem de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, deoarece nu este conform cu normele stabilite în anexa I litera (i), în anexa II și în anexa III la regulamentul de bază. În mod concret, nu există un sistem sau o procedură în vigoare prin care s-ar putea verifica ce inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată excesivă de taxe de import, în sensul anexei I litera (i) și al anexelor II și III la regulamentul de bază. În plus, un exportator este eligibil pentru a beneficia de DDS indiferent dacă importă sau nu inputuri. Pentru a obține beneficiul, este suficient ca un exportator să exporte bunuri, fără să fie necesar să demonstreze că a fost importat vreun input. Cele de mai sus au fost confirmate de constatările rezultate din vizitele efectuate la sediul societăților și de legislația aplicabilă, și anume Circulara nr. 24/2001 a GI, astfel cum se precizează în considerentul 60 din regulamentul provizoriu. În plus, în declarația sa, Guvernul Indiei a recunoscut la punctul 32 al acesteia că utilizarea DDS poate duce la remitere excesivă. Prin urmare, afirmația GI nu poate fi acceptată.
(29)
De asemenea, GI a afirmat că, deși sistemul de verificare a consumului de inputuri nu a fost complet - în special din cauza numărului ridicat de beneficiari și a sarcinii administrative implicate de controlul tuturor beneficiarilor respectivi -, ar trebui să fie acceptat mecanismul actual de verificare, bazat pe eșantionare. Această afirmație nu poate fi acceptată, întrucât nu se prevăd dispoziții în acest sens la articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii), în anexa I litera (i), în anexa II sau în anexa III din regulamentul de bază.
(30)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele 48-64 din regulamentul provizoriu.
(31)
În plus, s-a constatat că producătorul-exportator indian KEI Industries a utilizat DDS în cursul perioadei de anchetă. Rata subvenției s-a ridicat la 0,29 %.
3.4. Sistemul autorizațiilor prealabile (AAS)
(32)
Unul dintre producătorii-exportatori indieni care au fost incluși în eșantion a declarat că AAS ar trebui considerat un sistem de drawback al taxelor, deoarece materiile importate sunt utilizate pentru fabricarea de produse exportate. După cum se explică în considerentul 76 din regulamentul provizoriu, subsistemul utilizat în cazul de față nu este un sistem autorizat de drawback al taxelor și nici un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele enunțate în anexa I litera (i), în anexa II și în anexa III la regulamentul de bază. GI nu a aplicat în mod eficace un sistem sau o procedură de verificare prin care să confirme dacă și în ce cantitate au fost consumate inputuri pentru fabricarea produsului exportat (anexa II partea II punctul 4 din regulamentul de bază și, în cazul sistemelor de drawback pentru inputuri de substituire, anexa III partea II punctul 2 din regulamentul de bază). În plus, normele standard de intrări/ieșiri (denumite în continuare „SION”) pentru produsul în cauză nu erau suficient de precise și nu pot constitui un sistem de verificare a consumului real. Modul de concepere a acestor norme standard nu permite GI să verifice cu suficientă precizie cantitățile de inputuri consumate în procesul de fabricație a produselor exportate. În plus, GI nu a efectuat o examinare ulterioară pe baza inputurilor efective implicate, astfel cum se explică în considerentul 73 din regulamentul provizoriu, cu toate că o astfel de examinare ar fi trebuit să fie efectuată, în mod normal, în absența unui sistem de verificare aplicat în mod eficace (anexa II partea II punctul 5 și anexa III partea II punctul 3 din regulamentul de bază). În concluzie, subsistemul este compensatoriu, iar afirmația este respinsă.
(33)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele 65-80 din regulamentul provizoriu.
(34)
S-a constatat că producătorul-exportator indian KEI Industries nu a utilizat AAS în cursul perioadei de anchetă.
3.5. Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (EPCGS)
(35)
În urma comunicării concluziilor definitive, un producător-exportator indian a prezentat observații privind o eroare de calcul. Această observație a fost parțial justificată și a fost luată în considerare la calculul valorii subvenției. Întrucât marja de subvenție globală pentru această societate a fost sub nivelul de minimis chiar înainte de această corecție, ajustarea efectuată nu modifică nivelul final al taxei compensatorii pentru această societate și nici nu afectează marja de subvenție medie calculată pentru societățile cooperante care nu au fost incluse în eșantion sau marja de subvenție la nivel național.
(36)
În afara aspectelor menționate mai sus, se confirmă considerentele 81-91 din regulamentul provizoriu.
(37)
S-a constatat că producătorul-exportator indian KEI Industries nu a beneficiat de EPCGS în perioada de anchetă în legătură cu produsul în cauză.
3.6. Sistemul creditelor de export (ECS)
(38)
GI a afirmat că, în considerentul 92 din regulamentul provizoriu, Comisia a citat în mod incorect temeiul juridic al ECS. GI a indicat că circulara de bază DBOD nr. DIR. (Exp) BC 01/04.02.02/2007-2008 (denumită în continuare „MC 07-08”) și circulara de bază DBOD nr. DIR. (Exp) BC 09/04.02.02/2008-09 (denumită în continuare „MC 08-09”) au fost actualizate prin circulara de bază DBOD nr. DIR. (Exp) BC 06/04.02.002/2010-11 (denumită în continuare „MC 10-11”) și, respectiv, prin circulara de bază DBOD nr. DIR. (Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 (denumită în continuare „MC 11-12), care au constituit temeiul juridic pentru acest sistem în cursul PA. Într-adevăr, observația transmisă de GI este corectă în această privință.
(39)
De asemenea, GI a afirmat că, dacă ar fi luat în considerare temeiul juridic actualizat în mod corect, Comisia ar fi trebuit să ia notă de faptul că rata dobânzii la un plafon maxim aplicabilă creditelor de export, care fusese instituită anterior cu titlu obligatoriu de Reserve Bank of India (denumită în continuare „RBI”) pentru băncile comerciale, a încetat să existe înainte de PA în ceea ce privește creditele de export în rupii. Prin urmare, acest sistem nu mai poate fi considerat drept subvenție în ceea ce privește creditele în rupii. Ancheta a demonstrat că două societăți incluse în eșantion au beneficiat, în practică, de credite de export acordate de bănci private, cu rate inferioare ratei de referință stabilite de RBI. Ancheta nu a descoperit motivul comercial pentru care aceste bănci private oferă credite cu rate reduse care sunt, se pare, generatoare de pierderi. Aceste practici de creditare ale băncilor respective ar putea sugera că încă există o implicare a guvernului. Cu toate acestea, ancheta nu a produs dovezi suficient de concludente, conform normelor OMC, pentru a demonstra continuarea mandatării sau a direcționării băncilor comerciale. Prin urmare, Comisia a decis să nu considere beneficierea de rate reduse în cadrul acestui subsistem drept subvenție, în absența unor elemente de probă suficient de concludente care să ateste direcționarea și/sau acordarea unei contribuții financiare de către GI.
(40)
În fine, GI a afirmat că ultima actualizare a circularei de bază DBOD nr. DIR (Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 (denumită în continuare „MC 12-13”), care a intrat în vigoare la două luni de la sfârșitul perioadei de anchetă, a eliminat plafoanele maxime pentru ratele dobânzii aplicabile creditelor de export și în ceea ce privește creditele în valută. Invocând articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază antisubvenție, GI afirmă că, în acest caz, nici acest element al sistemului creditelor de export nu ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii, întrucât direcționarea băncilor de către guvern a fost eliminată. Deși în MC 12-13 care a fost transmisă există o dispoziție care permite băncilor comerciale să stabilească, în mod liber, ratele dobânzilor pentru creditele de export în valută și care, conform afirmațiilor GI, se aplică din mai 2012, o astfel de schimbare a indicațiilor transmise de RBI către băncile private în cursul anchetei ar fi insuficientă, în sine, pentru a exclude acest sistem, deoarece direcționarea de către guvern poate continua într-un mod neoficial, care ar trebui să facă obiectul unei investigații suplimentare. Cu toate acestea, având în vedere concluzia de mai sus referitoare la subsistemul respectiv în ceea ce privește creditele de export în rupii, Comisia a decis să nu se instituie, în acest stadiu, măsuri compensatorii pentru acest subsistem în ceea ce privește creditele în valută.
(41)
Având în vedere cele de mai sus, nivelurile taxelor vor fi ajustate, după caz.
3.7. Sistemul „piața țintă” (FMS)
(42)
În urma comunicării concluziilor definitive, GI a prezentat observații cu privire la acest sistem. Guvernul Indiei a afirmat că sistemul vizează, din punct de vedere geografic, țări terțe care nu fac parte din Uniune și că, prin urmare, acesta nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii din partea Uniunii. Cu toate acestea, GI nu a putut contesta nici aplicările practice ale sistemului, nici faptul că beneficiile obținute de pe urma FMS pot fi utilizate pentru produsul în cauză, mai precis faptul că creditele pentru taxe care sunt obținute în temeiul FMS sunt transferabile fără restricții și că acestea pot fi utilizate pentru achitarea taxelor vamale datorate la importurile ulterioare de orice inputuri sau bunuri, inclusiv bunuri de capital. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă, întrucât ancheta a arătat că produsul în cauză poate beneficia și chiar beneficiază de pe urma acestui sistem, atunci când este exportat către Uniune.
(43)
În absența oricăror altor observații, se confirmă considerentele 101-111 din regulamentul provizoriu.
(44)
S-a constatat că producătorul-exportator indian KEI Industries nu a utilizat FMS în cursul PA.
3.8. Sistemul unităților axate pe export (EOUS)
(45)
În urma comunicării concluziilor definitive, singurul producător-exportator care a făcut obiectul anchetei și care a utilizat EOUS a transmis observații cu privire la acest sistem. Societatea a susținut că, pentru a calcula beneficiul obținut în temeiul EOUS, Comisia ar trebui să utilizeze o altă metodă. Societatea a afirmat că anumite beneficii obținute în temeiul EOUS ar trebui tratate drept sistem autorizat de drawback al taxelor în sensul anexelor II și III la regulamentul de bază și, prin urmare, nu ar trebui să fie compensatorii.
(46)
Cu toate acestea, s-a constatat că, indiferent de metoda de calcul utilizată, rata subvenției pentru acest sistem nu ar depăși 0,95 %, ceea ce înseamnă că marja de subvenție totală pentru această societate ar rămâne sub nivelul de minimis. Prin urmare, nu s-a considerat necesară o analiză suplimentară a acestei cereri în cadrul prezentei anchete.
(47)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentul 112 din regulamentul provizoriu.
(48)
S-a constatat că producătorul-exportator indian KEI Industries nu a utilizat EOUS în cursul PA.
3.9. Cuantumul subvențiilor compensatorii
(49)
Ca urmare a deciziei de a nu considera beneficiile obținute în cadrul ESC drept subvenții, conform descrierii din considerentele 38-41 și în urma corectării calculului beneficiilor obținute în temeiul EPCGS pentru una dintre societăți, astfel cum se descrie în considerentul 35, nivelurile taxelor au fost ajustate, după caz. Sumele definitive ale subvențiilor compensatorii stabilite în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază, exprimate pe o bază ad valorem, variază între 0,79 % și 3,72 %.
Sistem
Societatea
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
TOTAL
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Marja de subvenție recalculată pentru societățile cooperante care nu au fost incluse în eșantion este de 3,41 %.
(51)
Marja de subvenție la nivel național recalculată este de 3,72 %.
4. INDUSTRIA DIN UNIUNE
4.1. Industria din Uniune
(52)
Unii utilizatori au contestat numărul de producători din Uniune menționat în considerentul 116 din regulamentul provizoriu. Aceștia susțin că numărul producătorilor a fost evaluat în mod greșit și că, în realitate, pe piața Uniunii sunt prezenți mai puțini producători.
(53)
Comisia subliniază că afirmația de mai sus nu a fost motivată și confirmă, după efectuarea verificărilor necesare, informațiile furnizate în considerentul 116 din regulamentul provizoriu, și anume că, în cursul PA, 27 de producători din Uniune au fabricat produsul în cauză în Uniune. Acesta este numărul identificat pe baza plângerii, în etapa deschiderii procedurii și în timpul anchetei. Comisia a contactat toți producătorii cunoscuți din Uniune și a primit din partea acestora date care au fost utilizate în cadrul prezentei anchete.
4.2. Producția Uniunii și eșantionarea producătorilor din Uniune
(54)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 117-119 din regulamentul provizoriu.
5. PREJUDICIUL
5.1. Consumul la nivelul Uniunii
(55)
Unii utilizatori au afirmat că analizele prejudiciului nu ar fi trebuit să ia în considerare datele referitoare la anul 2009, deoarece criza financiară din anul respectiv a avut efecte de denaturare, în special asupra consumului la nivelul Uniunii. Cu toate acestea, chiar în cazul în care anul 2009 ar fi fost exclus din analiză, s-ar fi menținut, totuși, o tendință de creștere a consumului (+ 5 %), fapt care indică îmbunătățirea situației pieței. În plus, efectele negative ale crizelor financiare au fost recunoscute în considerentul 120 din regulamentul provizoriu, dar s-a concluzionat că situația pieței s-a îmbunătățit. În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentul 120 din regulamentul provizoriu.
5.2. Importurile în Uniune din țara vizată
(56)
Marja de subvenție stabilită pentru KEI Industries se situează sub pragul de minimis prevăzut la articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază (a se vedea considerentul 49 de mai sus). Prin urmare, se consideră că, în cursul perioadei de anchetă, acest producător-exportator nu a beneficiat de sisteme de subvenționare în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Ca atare, volumul importurilor sale a fost exclus din volumul importurilor subvenționate provenite din India. Un producător-exportator, și anume Venus Group, a afirmat că anumite operațiuni au fost contabilizate, din greșeală, de două ori. Comisia a fost de acord cu afirmația producătorului-exportator și, prin urmare, operațiunile respective au fost scăzute din volumul total al importurilor subvenționate provenite din India. În consecință, volumul, cota de piață și prețul mediu al importurilor subvenționate au fost revizuite.
(57)
Volumul și cota de piață a importurilor subvenționate:
2009
2010
2011
PA
Volum (tone metrice)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indice (2009 = 100)
100
172
218
210
Cota de piață
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indice (2009 = 100)
100
121
146
140
Sursă:
Eurostat și răspunsuri la chestionar.
(58)
KEI Industries a exportat produsul în cauză în cantități limitate în cursul PA, iar operațiunile efectuate de Venus Group menționate mai sus au constituit, de asemenea, cantități limitate, prin urmare, deducerea acestor volumuri de importuri din volumul total al importurilor subvenționate din India nu modifică tendințele descrise în considerentele 123 și 124 din regulamentul provizoriu. Prin urmare, aceste considerente din regulamentul provizoriu se confirmă.
(59)
Prețul mediu al importurilor subvenționate:
2009
2010
2011
PA
Prețul mediu
(EUR/tonă metrică)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indice (2009 = 100)
100
118
137
135
Sursă:
Eurostat și răspunsuri la chestionar.
(60)
Astfel cum s-a explicat mai sus, KEI Industries a exportat cantități limitate în cursul perioadei de anchetă, iar eliminarea anumitor operațiuni efectuate de Venus Group a vizat numai cantități limitate. Prin urmare, excluderea volumului aferent importurilor KEI Industries și a operațiunilor efectuate de Venus Group menționate anterior din volumul total al importurilor subvenționate originare din India nu produce nicio schimbare semnificativă în ceea ce privește prețul mediu al importurilor subvenționate originare din India sau în privința calculelor referitoare la subcotare. Marja de subcotare recalculată este de 11,7 %. În rest, se confirmă concluziile bazate pe constatările descrise în considerentele 128-130 din regulamentul provizoriu.
(61)
Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, GI a susținut că Comisia a aplicat reducerea proporțională a importurilor subvenționate numai în cazul volumelor importurilor producătorilor-exportatori cooperanți, pentru a ține seama de constatările de minimis privind KEI și de eliminarea anumitor operațiuni efectuate de Venus Group care au fost contabilizate, din greșeală, de două ori. Această afirmație se bazează pe o neînțelegere. Comisia a aplicat reducerea proporțională la întreg volumul importurilor, inclusiv pentru importatorii cooperanți. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
5.3. Situația economică a industriei din Uniune
(62)
Unele părți au susținut că rezultatele obținute de industria din Uniune ar trebui să fie considerate relativ pozitive în contextul crizei economice globale și că niciun indicator, cu excepția unui singur indicator de prejudiciu - și anume cota de piață -, nu a indicat existența unui prejudiciu.
(63)
Una dintre părți a afirmat că prețurile medii de vânzare practicate de industria din Uniune au crescut cu aproximativ 34 %, cu mult mai mult decât costul său de producție, care a crescut cu 13 % în cursul aceleiași perioade. În acest sens, trebuie reținut faptul că, la începutul perioadei luate în considerare, și anume în 2009, industria din Uniune efectua vânzări la un preț inferior costului de producție, aceasta reușind să efectueze vânzări la un preț superior costului de producție doar începând cu anul 2011.
(64)
Ancheta a arătat că, deși anumiți indicatori de prejudiciu, cum ar fi volumele de producție și gradul de utilizare a capacității de producție, au urmat o tendință pozitivă sau au rămas la un nivel stabil - cum s-a întâmplat în cazul ocupării forței de muncă -, o serie de alți indicatori referitori la situația financiară a industriei din Uniune, și anume rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor, nu au urmat o tendință satisfăcătoare în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate că indicatorul privind investițiile a crescut în 2010, în anul 2011 și în perioada de anchetă acesta a scăzut sub nivelul înregistrat în anul 2009. Deși este adevărat că randamentul investițiilor s-a îmbunătățit începând din 2009 până în 2011, ajungând la 6,7 %, acesta a scăzut, din nou, până la 0,8 % în cursul perioadei de anchetă. În mod similar, indicatorii privind rentabilitatea și fluxul de numerar au crescut până în 2011, deși au început să se deterioreze, din nou, în cursul perioadei de anchetă. Prin urmare, se poate concluziona că situația industriei din Uniune a început să se amelioreze după 2009, dar procesul de redresare a acesteia a fost încetinit, ulterior, de importurile subvenționate originare din India.
(65)
Ca urmare a unei cereri transmise de o parte interesată, se confirmă faptul că nivelurile stocurilor stabilite în considerentul 153 din regulamentul provizoriu se raportau la activitatea societăților din Uniune care au fost incluse în eșantion.
(66)
Industria din Uniune a susținut că marja de profit țintă de 5 %, stabilită în etapa provizorie, ar fi prea scăzută. Partea respectivă nu și-a motivat suficient afirmația. Considerentul 148 din regulamentul provizoriu explică motivele care stau la baza alegerii acestei marje de profit, iar ancheta nu a evidențiat alte motive pentru modificarea acesteia. Prin urmare, ținta de 5 % referitoare la profit este menținută în sensul stabilirii constatărilor definitive.
(67)
Un producător-exportator a susținut că dificultățile cu care se confruntă industria din Uniune se datorează, în mare măsură, problemelor structurale. Prin urmare, marja de profit țintă de 5 % ar fi, de asemenea, nerealistă.
(68)
Se reamintește faptul că, în conformitate cu jurisprudența (11), instituțiile trebuie să stabilească marja de profit pe care industria comunitară s-ar putea baza în condiții normale de concurență, în absența importurilor subvenționate. În cazul de față, s-a dovedit imposibilă realizarea acestei analize pentru industria din Uniune în ceea ce privește produsul în cauză, din motivele expuse în cele ce urmează. Informații suficiente pentru a calcula marjele de profit pentru produsul în cauză sunt disponibile numai începând din anul 2007. În 2007, marja de profit a fost de 3,7 %; începând din 2008, din cauza crizei financiare și economice, aceasta a devenit negativă. În plângere se susține, iar ancheta a stabilit acest fapt, că importurile subvenționate au început să ajungă pe piața Uniunii în 2007, volumul importurilor crescând de la 17 727 tone în 2006 până la 24 811,3 tone în 2007. Prin urmare, instituțiile au stabilit marjele de profit țintă pe baza profiturilor reale observate în alte părți din industria siderurgică, care nu au avut de suferit de pe urma importurilor subvenționate care fac obiectul unui dumping. (12)
5.4. Concluzie privind prejudiciul
(69)
Prin urmare, Comisia concluzionează că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important în cursul PA.
6. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
6.1. Efectul importurilor subvenționate
(70)
Un producător-exportator a susținut că regulamentul provizoriu a ignorat faptul că industria din Uniune a fost în măsură să profite de creșterea consumului începând cu 2009 și că, în plus, Comisia nu poate presupune că industria din Uniune va fi în măsură să își mențină la infinit cota de piață.
(71)
Ca răspuns la aceste afirmații, trebuie reținut faptul că ancheta a evidențiat creșterea cotei de piață a importurilor subvenționate originare din India într-un ritm mai rapid decât cel al creșterii consumului de pe piața Uniunii. Volumul importurilor subvenționate originare din India a crescut cu 110 %, în timp ce consumul a crescut cu 50 % în cursul aceleiași perioade. Mai mult, ancheta a arătat, de asemenea, că prețul mediu practicat de India s-a situat, în mod constant, sub prețul mediu practicat de industria din Uniune în aceeași perioadă și a subcotat prețul mediu al industriei din Uniune cu 11,7 % pe parcursul perioadei de anchetă. Prin urmare, cu toate că industria din Uniune a beneficiat, într-adevăr, într-o anumită măsură, de creșterea consumului și că și-a putut crește cu 40 % volumul vânzărilor, aceasta nu a fost în măsură să își mențină cota de piață așa cum ar fi fost de așteptat în contextul ameliorării condițiilor de piață și ținând seama de capacitatea de producție disponibilă a industriei din Uniune.
6.2. Efectul altor factori
6.2.1. Importurile care nu fac obiectul unor subvenții
(72)
Unele părți interesate au afirmat că efectul importurilor care nu fac obiectul unor subvenții ar trebui să fie reevaluat, având în vedere faptul că societatea KEI Industries a beneficiat de o marjă de subvenție de minimis și faptul că, din cauza dublei contabilizări eronate a anumitor operațiuni efectuate de Venus Group, operațiunile respective au fost excluse din analiză. Părțile au susținut, de asemenea, că prețurile importurilor care nu fac obiectul unor subvenții au fost mai mici decât prețurile importurilor subvenționate.
(73)
Tabelul de mai jos arată evoluția volumului și a prețurilor exporturilor care nu fac obiectul unor subvenții, pe parcursul perioadei luate în considerare. Volumul acestora a reprezentat aproximativ o treime din exporturile indiene din cursul PA și a urmat aceeași tendință ca importurile subvenționate.
2009
2010
2011
PA
Volum (tone metrice)
5 227
9 015
11 394
10 938
Volum (indice)
100
172
218
210
Prețul mediu (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Prețul mediu (indice)
100
118
137
135
Sursă:
Răspunsurile la chestionare și Eurostat.
(74)
În consecință, este adevărat că prețurile importurilor care nu fac obiectul unor subvenții au fost mai scăzute decât prețurile importurilor subvenționate. Cu toate acestea, volumul importurilor care nu fac obiectul unor subvenții reprezintă doar o treime din volumul importurilor subvenționate. Prin urmare, prejudiciul cauzat de importurile care nu fac obiectul unor subvenții nu anulează legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate din India și prejudiciul important suferit de industria din Uniune în cursul PA.
6.2.2. Importurile din țări terțe
(75)
Un producător-exportator indian și GI au reiterat afirmația că Republica Populară Chineză ar fi trebuit să fie inclusă în anchetă și că impactul importurilor din Republica Populară Chineză asupra pieței Uniunii și asupra industriei din Uniune a fost subestimat.
(76)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 170 din regulamentul provizoriu, nici în faza de inițiere, nici în faza definitivă nu există elemente de probă care să ateste existența unor subvenții care ar fi justificat inițierea unei anchete antisubvenție privind importurile originare din Republica Populară Chineză. Afirmația conform căreia Republica Populară Chineză ar fi trebuit să fie vizată de anchetă este, prin urmare, nefondată și este respinsă.
(77)
Cu toate acestea, importurile din Republica Populară Chineză au înregistrat o tendință de creștere în cursul perioadei luate în considerare și au atins o cotă de piață de 8,3 % în PA, astfel cum s-a precizat în considerentul 168 din regulamentul provizoriu. În plus, prețurile de import din China au fost mai mici decât prețurile practicate de industria din Uniune și decât cele practicate de producătorii-exportatori indieni pe piața Uniunii. Prin urmare, s-a investigat în continuare dacă importurile din Republica Populară Chineză ar fi putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune și ar fi putut să anuleze legătura de cauzalitate între respectivul prejudiciu și importurile subvenționate din India.
(78)
Informațiile disponibile în etapa provizorie au sugerat că gama de produse reprezentată de importurile din China era diferită și că segmentele de piață în care produsele chinezești au fost prezente erau diferite față de cele ale produselor vândute de către industria din Uniune sau chiar față de cele ale produselor originare din India care au fost vândute pe piața Uniunii.
(79)
După publicarea măsurilor provizorii, Comisia a primit mai multe observații care indicau posibilitatea ca importurile la prețuri scăzute din China efectuate în cursul PA să fi anulat legătura de cauzalitate dintre importurile din India care fac obiectul unui dumping și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(80)
Analiza efectuată pe baza statisticilor referitoare la importuri, în ceea ce privește cele două coduri NC care fac obiectul anchetei, a arătat că 29 % din importurile din China au fost efectuate în segmentul inferior al pieței (la codul NC 7223 00 99). Acest lucru explică, parțial, de ce prețurile practicate de China sunt, în medie, mai mici decât cele practicate de industria din Uniune și de producătorii-exportatori indieni. Statisticile privind codul NC 7223 00 99 au arătat, de asemenea, că clienții producătorilor chinezi s-au concentrat în Regatul Unit, unde, de fapt, industria din Uniune nu era prezentă.
Preț mediu
(EUR/tonă metrică)
2009
2010
2011
PA
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Sursă:
Eurostat.
(81)
În ceea ce privește codul NC 7223 00 19, analizele efectuate pe baza NCP au arătat că atât industria din Uniune, cât și producătorii indieni au concurat, în principal, în segmentul superior al pieței, în care prețurile pot fi de până la patru ori mai mari decât prețurile din segmentul inferior din cadrul aceluiași NC. (13) Ancheta a arătat, de asemenea, că, în general, variațiile de preț sunt legate de tipul de produs și de conținutul de nichel. În plus, ancheta a arătat că exportatorii chinezi vând pe piața Uniunii în special tipurile de produs de calitate inferioară care se încadrează la codul NC menționat anterior. Prin urmare, gama de produse devine un factor predominant în evaluarea importurilor din China.
(82)
În ceea ce privește nivelul prețurilor importurilor din Republica Populară Chineză, este necesar să se sublinieze faptul că, din anul 2009 și până în perioada de anchetă, prețul mediu al importurilor din China a rămas superior prețurilor practicate de producătorii-exportatori din India care au beneficiat de subvenții, astfel cum se poate observa din tabelul de mai jos, care indică prețul mediu al exporturilor din India care fac obiectul unor subvenții și care se încadrează la codul NC 7223 00 19.
Preț mediu
(EUR/tonă metrică)
2009
2010
2011
PA
PA + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Sursă:
Eurostat.
(83)
În perioada de anchetă, pentru prima dată, prețul mediu al importurilor din China a scăzut sub prețurile importurilor subvenționate din India. Cu toate acestea, s-a constatat că această observație a fost de natură temporară, dat fiind faptul că nivelul prețurilor practicate de China în anul care a urmat perioadei de anchetă a crescut și s-a situat, din nou, deasupra nivelului prețurilor practicate de India.
(84)
În plus, comparația dintre volumul importurilor din India și volumul importurilor din Republica Populară Chineză a arătat că, în orice moment din perioada luată în considerare și în special în cursul perioadei de anchetă, importurile din Republica Populară Chineză erau la niveluri cu mult mai scăzute decât importurile din India. Volumul importurilor din Republica Populară Chineză a reprezentat, de fapt, mai puțin de jumătate din totalul importurilor din India.
(85)
Pe baza celor menționate anterior, se confirmă faptul că o proporție semnificativă a produselor importate din China în perioada de anchetă sunt diferite de gama de produse a industriei din Uniune și că orice concurență directă cu produsele fabricate și vândute de către industria din Uniune este limitată.
(86)
Prin urmare, nu este posibil ca importurile din Republica Populară Chineză să fi afectat situația industriei din Uniune într-o astfel de măsură încât să anuleze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate originare din India și prejudiciul suferit de industria din Uniune. Prin urmare, se confirmă considerentul 168 din regulamentul provizoriu.
6.2.3. Concurența din partea altor producători din Uniune
(87)
Una dintre părți a susținut că este posibil ca rezultatele financiare slabe ale producătorilor din Uniune să fi fost cauzate de concurența din partea altor producători din Uniune care nu s-au numărat printre reclamanți sau care nu și-au manifestat sprijinul pentru anchetă, la inițierea procedurii.
(88)
Cota de piață a altor producători din Uniune a evoluat după cum urmează:
2009
2010
2011
PA
Volum (tone metrice)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indice (2009 = 100)
100
160
158
158
Cota de piață a altor producători din Uniune
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Sursă:
Plângere.
(89)
Producătorii din Uniune care nu s-au numărat printre reclamanți și care nu și-au manifestat în mod expres sprijinul pentru anchetă au reprezentat 44 % din vânzările totale ale Uniunii raportate în considerentul 139 din regulamentul provizoriu. Volumul vânzărilor acestora a crescut cu 58 %, de la o valoare estimativă de 34 926 tone în 2009 până la 55 124 tone în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, o astfel de creștere este relativ modestă în raport cu creșterea importurilor subvenționate originare din India în aceeași perioadă (+ 110 %). În plus, cota de piață a producătorilor din Uniune respectivi a rămas relativ stabilă în cursul perioadei luate în considerare și nu s-a găsit niciun indiciu conform căruia prețurile lor ar fi fost mai mici decât cele practicate de producătorii din Uniune care au fost incluși în eșantion. În consecință, se concluzionează că vânzările efectuate de producătorii respectivi pe piața Uniunii nu au contribuit la prejudiciul suferit de către industria din Uniune.
6.3. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(90)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 176-179 din regulamentul provizoriu.
7. INTERESUL UNIUNII
7.1. Considerații generale
(91)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentul 180 din regulamentul provizoriu.
7.2. Interesul industriei din Uniune
(92)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 181-188 din regulamentul provizoriu.
7.3. Interesul utilizatorilor
(93)
În urma instituirii măsurilor provizorii, șapte utilizatori și o asociație a utilizatorilor au contactat Comisia și și-au exprimat interesul de a coopera la anchetă. Ca urmare a cererii respective, au fost trimise chestionare solicitanților, în aprilie 2013. Cu toate acestea, numai doi utilizatori au trimis un răspuns complet la chestionar, iar, în ansamblu, utilizatorii cooperanți au reprezentat 12 % din totalul importurilor din India în cursul perioadei de anchetă și, respectiv, 2,5 % din consumul total al Uniunii. Impactul economic al măsurilor asupra utilizatorilor a fost reevaluat pe baza noilor date disponibile în răspunsurile la chestionar, iar doi utilizatori au fost vizitați pentru a verifica informațiile furnizate.
(94)
Utilizatorii au afirmat că nivelul de 9 % al rentabilității care a fost menționat în considerentul 191 din regulamentul provizoriu este prea ridicat și nu este reprezentativ pentru industria utilizatorilor. După primirea răspunsurilor suplimentare la chestionar, nivelul mediu al rentabilității tuturor utilizatorilor cooperanți a fost recalculat și a fost stabilit la 2 % din cifra de afaceri.
(95)
De asemenea, s-a constatat că, în medie, în ceea ce privește utilizatorii cooperanți, achizițiile din India constituiau 44 % din totalul achizițiilor de produs în cauză și că India reprezenta sursa de aprovizionare exclusivă pentru doi utilizatori cooperanți. În cursul perioadei de anchetă, cifra de afaceri a produsului care încorporează produsul în cauză a reprezentat, în medie, 14 % din cifra de afaceri a utilizatorilor cooperanți.
(96)
Presupunând că piața Uniunii ar evolua conform celui mai pesimist scenariu, și anume că nicio creștere potențială de prețuri nu ar putea fi suportată de lanțul de distribuție și că volumele pe care utilizatorii ar continua să le achiziționeze din India ar rămâne la același nivel cu volumele anterioare, impactul taxei asupra rentabilității utilizatorilor rezultate din activități care utilizează sau care încorporează produsul în cauză ar însemna o scădere medie de aproximativ 0,25-1,75 puncte procentuale.
(97)
Comisia recunoaște că impactul va fi mai important, la nivel individual, pentru utilizatorii ale căror importuri provin în exclusivitate din India. Totuși, aceștia sunt relativ puțini la număr (doi dintre utilizatorii cooperanți). În plus, utilizatorii respectivi au posibilitatea, cu condiția ca producătorul lor indian să coopereze, de a solicita rambursarea taxelor în conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, în cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile pentru o astfel de rambursare.
(98)
Unii utilizatori au reiterat preocuparea că măsurile vor afecta anumite tipuri de sârmă care nu sunt produse în Europa, și anume tipurile de sârmă incluse în așa-numita „serie 200”, conform descrierii din considerentul 194 din regulamentul provizoriu. Potrivit utilizatorilor, absența producției în Uniune se datorează cererii limitate și specificității procesului de producție.
(99)
Totuși, ancheta a arătat că aceste tipuri de sârmă din oțel inoxidabil sunt fabricate de industria din Uniune și că ele reprezintă o parte limitată din piața Uniunii. De asemenea, există surse de aprovizionare alternative disponibile pentru utilizatorii din țările care nu fac obiectul unor măsuri antidumping sau antisubvenții. În plus, doi producători-exportatori indieni au beneficiat de un nivel al taxei compensatorii de 0 % și, prin urmare, instituirea măsurilor nu va avea efecte semnificative asupra aprovizionării de la producătorii-exportatori respectivi. În plus, alte tipuri de sârmă din oțel inoxidabil pot fi utilizate în aceleași scopuri. În consecință, instituirea măsurilor nu poate avea un impact semnificativ asupra pieței Uniunii și asupra acestor utilizatori. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
(100)
Unii utilizatori au subliniat faptul că timpul de livrare a produsului similar de către producătorii din Uniune este mai îndelungat decât timpul de livrare a produsului în cauză din India. Cu toate acestea, posibilitatea ca operatorii comerciali să depoziteze produsele și să le aibă la dispoziție în mod rapid nu subminează elementele de probă concrete care atestă efectele negative ale importurilor subvenționate. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(101)
Având în vedere cele de mai sus, chiar dacă este probabil ca unii utilizatori să fie afectați negativ în mai mare măsură decât alții de măsurile privind importurile originare din India, se consideră că, în ansamblu, piața Uniunii va beneficia de pe urma instituirii măsurilor. Concret, se consideră că restabilirea unor condiții comerciale echitabile pe piața Uniunii ar permite industriei din Uniune să-și alinieze prețurile cu costurile de producție, să mențină producția și ocuparea forței de muncă, să recâștige cota de piață pierdută anterior și să beneficieze de economii de scară sporite. Acest lucru ar trebui să permită industriei să realizeze marje de profit rezonabile, care îi vor permite să își desfășoare activitatea în mod eficient pe termen mediu și lung. În paralel, situația financiară generală a industriei se va îmbunătăți. În plus, ancheta a stabilit că măsurile vor avea un impact general limitat asupra utilizatorilor și a importatorilor neafiliați. Prin urmare, se concluzionează că efectul benefic global al măsurilor pare să fie mai important decât impactul negativ al acestora asupra utilizatorilor produsului în cauză pe piața Uniunii.
7.4. Interesul importatorilor neafiliați
(102)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 197-199 din regulamentul provizoriu.
7.5. Concluzie privind interesul Uniunii
(103)
Ținând seama de cele menționate anterior, se confirmă evaluarea din considerentele 200 și 201 din regulamentul provizoriu.
8. MĂSURI COMPENSATORII DEFINITIVE
8.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(104)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 203-206 din regulamentul provizoriu.
8.2. Concluzie privind nivelul de eliminare a prejudiciului
(105)
Nu a fost calculată nicio marjă de prejudiciu individuală pentru KEI Industries, întrucât marja de subvenție definitivă a societății respective a fost la nivelul de minimis, astfel cum se menționează în considerentul 49 de mai sus.
(106)
Se confirmă metodologia utilizată în regulamentul provizoriu.
8.3. Măsuri definitive
(107)
Pe baza celor menționate anterior și în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă compensatorie definitivă la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul cauzat de importurile subvenționate, fără a se depăși marja de subvenție constatată.
(108)
Prin urmare, nivelurile taxei compensatorii s-au stabilit prin compararea marjelor de prejudiciu cu marjele de subvenție. În consecință, nivelurile taxei compensatorii propuse sunt după cum urmează:
Societatea
Marja de subvenție
Marja de prejudiciu
Nivelul taxei compensatorii
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd
0,9 %
n/a
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
n/a
0,0 %
Societăți cooperante neincluse în eșantion
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Toate celelalte societăți
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Nivelurile individuale ale taxei compensatorii pentru fiecare societate care sunt menționate în prezentul document de lucru au fost stabilite pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, ele reflectă situația constatată în cursul anchetei în legătură cu societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă „tuturor celorlalte societăți”) se aplică exclusiv importurilor de produse originare din India care sunt fabricate de persoanele juridice specificate în prezentul document. Produsele importate care sunt fabricate de orice altă societate care nu este specificată în partea dispozitivă a prezentului document de lucru, inclusiv de entitățile afiliate societăților specificate în prezentul document, nu pot beneficia de aceste niveluri ale taxei și fac obiectul nivelului taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(110)
Orice cerere de aplicare a unui nivel individual al taxei compensatorii pentru o societate (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau a creării unor noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (14) și să conțină toate informațiile relevante privind, în special, orice modificare a activităților societății referitoare atât la producție, cât și la vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări a denumirii sau a modificării respective a entităților de producție sau de vânzare. Dacă este necesar, regulamentul de instituire a taxelor compensatorii definitive va fi modificat în consecință, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
8.4. Perceperea definitivă a taxelor compensatorii provizorii
(111)
Având în vedere amploarea marjelor de subvenție constatate, precum și nivelul prejudiciului cauzat industriei din Uniune, se consideră necesară perceperea definitivă a sumelor constituite cu titlu de taxă compensatorie provizorie, instituită prin regulamentul provizoriu, în limita cuantumului taxelor definitive instituite,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă compensatorie definitivă la importurile de sârmă din oțel inoxidabil care conține, raportat la greutate:
(i)
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de nichel de minimum 28 %, dar maximum 31 % în greutate și cu un conținut de crom de minimum 20 %, dar maximum 22 % în greutate;
(ii)
maximum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de crom de minimum 13 %, dar maximum 25 % în greutate și cu un conținut de aluminiu de minimum 3,5 %, dar maximum 6 % în greutate,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din India.
(2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei compensatorii definitive aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsul descris la alineatul (1) și fabricat de următoarele societăți:
Societatea
Nivelul taxei (%)
Cod adițional TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Societățile specificate în anexă
3,4
Toate celelalte societăți
3,7
B999
(3) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Sumele depuse cu titlu de taxe compensatorii provizorii în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 419/2013 privind importurile de sârmă din oțel inoxidabil care conține, raportat la greutate:
(i)
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de nichel de minimum 28 %, dar maximum 31 % în greutate și cu un conținut de crom de minimum 20 %, dar maximum 22 % în greutate;
(ii)
maximum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de crom de minimum 13 %, dar maximum 25 % în greutate și cu un conținut de aluminiu de minimum 3,5 %, dar maximum 6 % în greutate,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din India,
se percep definitiv. Sumele depuse care depășesc nivelurile taxei compensatorii definitive se eliberează.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 septembrie 2013.