NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1123/2013
ze dne 8. listopadu 2013
o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 11a odst. 8 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (Kjótský protokol) zavádí dva mechanismy pro vytvoření mezinárodních kreditů, které mohou smluvní strany použít ke kompenzaci emisí. Mechanismus společného provádění stanoví tvorbu jednotek snížení emisí (ERU), zatímco mechanismus čistého rozvoje stanoví tvorbu jednotek ověřeného snížení emisí (CER).
(2)
Národní alokační plány členských států přijaté podle článku 9 směrnice 2003/87/ES stanoví, že za období 2008-2012 mohou provozovatelé využít určitý počet jednotek CER a ERU, aby splnili své závazky ohledně vyřazení povolenek, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2003/87/ES.
(3)
Článek 11a směrnice 2003/87/ES stanoví další používání CER a ERU vydaných podle Kjótského protokolu v rámci systému pro obchodování s emisemi podle směrnice 2003/87/ES v období od roku 2013 do roku 2020 a obsahuje ustanovení týkající se povolené výše použití, která provozovatelům a provozovatelům letadel umožňuje, aby splnili své povinnosti vyřadit povolenky podle článku 12 směrnice 2003/87/ES. Ustanovení čl. 11a odst. 8 uvádí konkrétní minimální nároky, vyjádřené v procentech využívání mezinárodních kreditů provozovateli a provozovateli letadel v období 2008-2020, a předpokládá opatření ke stanovení přesných procentních limitů.
(4)
Směrnice 2003/87/ES stanoví propojení mechanismů na bázi projektů obsažených v Kjótském protokolu se systémem obchodování s emisemi za účelem zvýšení nákladové efektivnosti při dosahování snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. S ohledem na počet povolenek na období 2013-2020 vydaných podle čl. 13 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/87/ES by nároky na použití mezinárodních kreditů měly být stanoveny v minimálních výších uvedených v čl. 11a odst. 8 prvním a třetím pododstavci. V důsledku toho bude celkové omezení pro využití mezinárodních kreditů stanovené v čl. 11a odst. 8 pátém pododstavci směrnice 2003/87/ES dodrženo a druhý pododstavec a druhá věta čl. 11a odst. 8 čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES se zde nepoužijí. Veškeré zbývající nároky provozovatelů letadel z roku 2012 zůstanou zachovány v souladu s čl. 11a odst. 2, 3 a 4 směrnice 2003/87/ES.
(5)
Provozovatelé stacionárních zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), by měli mít nárok, aby se s nimi zacházelo buď jako se stávajícími provozovateli, nebo novými účastníky.
(6)
Ustanovení článků 58 až 61 nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (3) uvádějí podrobnosti praktického provedení omezení nároků zde uvedených.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky nebo nárok na použití mezinárodních kreditů na období 2008-2012, je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena v období 2008-2012, nebo do maximální výše 11 % svého přídělu v období 2008-2012, podle toho, která hodnota je vyšší.
2. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který neobdržel bezplatné povolenky ani právo na použití mezinárodních kreditů v období 2008-2012, a odchylně od odstavce 1, každý provozovatel stacionárního zařízení ve smyslu čl. 3 písm. h) prvních dvou odrážek směrnice 2003/87/ES je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 4,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020.
3. Každý provozovatel stacionárního zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí 2011/278/EU je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
4. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky v období 2008-2012 a který vykonává činnosti neuvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 (4), ale uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES (5), je oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
5. Každý provozovatel letadel je oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 1,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020, aniž jsou dotčeny veškeré zbývající nároky z roku 2012.
Článek 2
1. Členské státy vypočítají a zveřejní nároky na mezinárodní kredity pro všechny své provozovatele v souladu s čl. 1 odst. 1 a uvědomí Komisi v souladu s článkem 59 nařízení (EU) č. 389/2013 jeden měsíc po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Pro všechny provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 2 a provozovatele letadel uvedené v čl. 1 odst. 5 se nárok na mezinárodní kredity vypočítá na základě ověřených emisí, jež se každoročně aktualizují. Pro provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 se aktualizovaný nárok na mezinárodní kredity vypočítá podle vyšší hodnoty nároku vypočteného v čl. 1 odst. 1 nebo ve výši 4,5 % ověřených emisí na období 2013-2020. Jakmile jsou ověřené emise schváleny, členské státy uvědomí Komisi o změnách nároků na mezinárodní kredity v souladu s článkem 59 nařízení EU č. 389/2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1123/2013 AL COMISIEI
din 8 noiembrie 2013
privind determinarea dreptului la credite internaționale în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (1), în special articolul 11a alineatul (8),
întrucât:
(1)
Protocolul la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (Protocolul de la Kyoto) instituie două mecanisme pentru crearea creditelor internaționale pe care părțile le pot utiliza în scopul reducerii emisiilor. Implementarea în comun (Joint Implementation - JI) prevede crearea unor unități de reducere a emisiilor (emission reduction units - ERU), în timp ce mecanismul de dezvoltare nepoluantă (Clean Development Mechanism - CDM) prevede crearea de reduceri certificate ale emisiilor (certified emission reductions - CER).
(2)
Planurile naționale de alocare ale statelor membre, adoptate în temeiul articolului 9 din Directiva 2003/87/CE, prevăd că operatorii pot folosi anumite cantități de CER și ERU pentru a se conforma obligațiilor de restituire a certificatelor aferente perioadei 2008-2012, după cum se prevede la articolul 12 din aceeași directivă.
(3)
Articolul 11a din Directiva 2003/87/CE prevede folosirea în continuare, în perioada 2013-2020, a CER și ERU emise în temeiul Protocolului de la Kyoto în cadrul schemei de comercializare a certificatelor instituite de Directiva 2003/87/CE și cuprinde dispoziții referitoare la nivelurile permise fiecărei categorii de operatori și operatori de aeronave pentru a se conforma obligațiilor de restituire a certificatelor care le revin în temeiul articolului 12 din Directiva 2003/87/CE. La articolul 11a alineatul (8) se prevăd anumite drepturi minime de utilizare a creditelor, exprimate în valori procentuale, de utilizare a creditelor internaționale de către operatori și operatorii de aeronave în perioada 2008-2020 și măsuri pentru determinarea limitelor exacte ale acestor valori procentuale.
(4)
Directiva 2003/87/CE prevede punerea în legătură a mecanismelor bazate pe proiecte ale Protocolului de la Kyoto cu schema de comercializare a certificatelor de emisii, pentru a crește rentabilitatea realizării de reduceri ale emisiilor globale de gaze cu efect de seră. Ținând cont de numărul de certificate valabile pentru perioada 2013-2020 emise în temeiul articolului 13 alineatul (2) al doilea paragraf, drepturile de utilizare a creditelor internaționale ar trebui stabilite la nivelurile minime prevăzute la articolul 11a alineatul (8) primul și al treilea paragraf. Prin urmare, limita totală de utilizare a creditelor internaționale prevăzute la articolul 11a alineatul (8) al cincilea paragraf din Directiva 2003/87/CE va fi respectată și nu se vor aplica dispozițiile de la articolul 11a alineatul (8) al doilea paragraf și de la articolul 11a alineatul (8) al patrulea paragraf a doua teză din Directiva 2003/87/CE. Drepturile reziduale aferente anului 2012 de la operatorii de aeronave se mențin în conformitate cu articolul 11a alineatele (2), (3) și (4) din Directiva 2003/87/CE.
(5)
Operatorii de instalații staționare cu extinderi semnificative ale capacității în temeiul articolului 20 din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) ar trebui să aibă dreptul de a fi tratați fie ca operatori existenți, fie ca nou-intrați.
(6)
Articolele 58-61 din Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și (UE) nr. 1193/2011 ale Comisiei (3) prevăd detalii pentru implementarea limitelor dreptului de utilizare prevăzute în prezentul regulament.
(7)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Fiecare operator de instalații staționare care a primit o alocare gratuită sau un drept de utilizare a creditelor internaționale în perioada 2008-2012 are dreptul să utilizeze creditele internaționale în perioada 2008-2020 până la cantitatea prevăzută pentru perioada 2008-2012 sau până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 11 % din alocarea sa în perioada 2008-2012, dacă aceasta este mai mare.
(2) Fiecare operator de instalații staționare care nu a primit o alocare gratuită sau un drept de utilizare a creditelor internaționale în perioada 2008-2012 și, prin derogare de la alineatul (1), fiecare operator de instalații staționare în sensul primelor două liniuțe de la articolul 3 litera (h) din Directiva 2003/87/CE are dreptul să utilizeze creditele internaționale în perioada 2008-2020 până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 4,5 % din emisiile sale verificate în perioada 2013-2020.
(3) Fiecare operator de instalații staționare cu extindere semnificativă a capacității în temeiul articolului 20 din Decizia 2011/278/UE are dreptul să utilizeze creditele internaționale în perioada 2008-2020 până la cantitatea permisă în perioada 2008-2012 sau până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 11 % din alocarea sa în perioada 2008-2012 sau până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 4,5 % din emisiile sale verificate în perioada 2013-2020, dacă aceasta este mai mare.
(4) Fiecare operator de instalații staționare care a primit o alocare gratuită pentru perioada 2008-2012 și care desfășoară activități ce nu figurează în anexa I la Directiva 2003/87/CE astfel cum a fost modificată de Regulamentul (CE) nr. 219/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (4), dar care figurează în anexa I la Directiva 2003/87/CE astfel cum a fost modificată de Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) are dreptul de a utiliza creditele internaționale în perioada 2008-2020 până la cantitatea maximă care i-a fost alocată pentru perioada 2008-2012 sau până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 11 % din alocarea sa în perioada 2008-2012 sau până la o cantitate care să corespundă unui procent maxim de 4,5 % din emisiile sale verificate în perioada 2013-2020, dacă aceasta este mai mare.
(5) Fiecare operator de aeronave are dreptul să folosească creditele internaționale până la o cantitate maximă de 1,5 % din emisiile sale verificate în perioada 2013-2020, fără a aduce atingere drepturilor reziduale din 2012.
Articolul 2
(1) Statele membre calculează și publică drepturile la credite internaționale pentru fiecare dintre operatorii lor în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) și notifică Comisia în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul (UE) nr. 389/2013 în termen de o lună de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(2) Pentru fiecare dintre operatorii menționați la articolul 1 alineatul (2) și pentru fiecare dintre operatorii de aeronave menționați la articolul 1 alineatul (5), dreptul la credite internaționale se calculează pe baza emisiilor verificate și se actualizează anual. Pentru operatorii menționați la articolul 1 alineatele (3) și (4), se va calcula un drept la credite internaționale actualizat în funcție de dreptul mai mare calculat la articolul 1 alineatul (1) sau 4,5 % din emisiile verificate aferente perioadei 2013-2020. Odată aprobate emisiile verificate, statele membre transmit Comisiei modificările dreptului la credite internaționale în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul (UE) nr. 389/2013.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 8 noiembrie 2013.