PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 793/2013
ze dne 20. srpna 2013,
kterým se stanoví opatření ve vztahu k Faerským ostrovům, jež mají zajistit zachování populace atlantsko-skandinávského sledě obecného
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 ze dne 25. října 2012 o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Populace atlantsko-skandinávského sledě obecného (též uváděného jako sleď obecný, s jarním třením v norských vodách) je největší populací sledě obecného na světě. Z této populace pochází odlovy v řádu jednoho až dvou milionů tun. Intenzivní využívání populace v důsledku nadměrného rybolovu nicméně vedlo k jejímu vyčerpání a mezi počátkem 70. let a polovinou 90. let minulého století byl na více něž dvě desetiletí ukončen veškerý rybolov, což mělo pro loďstva lovící uvedenou populaci velmi závažné důsledky.
(2)
Od obnovy populace a opětovného zahájení rybolovu v roce 1996 podléhá populace sledě obecného řízení na základě konzultací pěti stran, v jejichž výlučné hospodářské zóně se tato ryba během svého migračního cyklu vyskytuje: jde o Ruskou federaci, Norsko, Faerské ostrovy, Island a Evropskou unii (dále jen „pobřežní státy“).
(3)
Od roku 2007 zahrnovala ujednání dohodnutá při konzultacích pobřežních států konečná pravidla pro rozdělení celkového přípustného odlovu a závazek k zachování relativní stability uvedených podílů pro budoucí roky. Pro populaci atlantsko-skandinávského sledě činily dohodnuté podíly pro Faerské ostrovy 5,16 %, pro Island 14,51 %, pro Unii 6,51 %, pro Norsko 61 % a pro Ruskou federaci 12,82 %. Pobřežní státy se navíc dlouhodobě domluvily na tom, že společně dohodnutá ujednání budou přezkoumávat i revidovat pouze společně, a to na základě nových vědeckých doporučení a k danému datu.
(4)
Aby se usnadnilo stanovení celkových přípustných odlovů, pobřežní státy se na základě dostupných vědeckých poznatků dohodly na dlouhodobém plánu řízení a provedly jej, přičemž daný plán byl v souladu s preventivním přístupem, měl zachovat odlov v rámci bezpečných biologických limitů a byl určen k zajištění udržitelného rybolovu.
(5)
Tento dlouhodobý plán řízení měl zamezit tomu, aby úroveň biomasy u uvedené populace klesla pod 2 500 000 tun, a zároveň bylo třeba vynaložit veškeré úsilí k udržení dané populace nad 5 000 000 tun, což je úroveň, u níž se předpokládá maximální udržitelný výnos. K tomu mělo dojít omezením odlovu způsobem, jenž by odpovídal úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni 0,125. Bylo dohodnuto, že pokud by úroveň biomasy klesla pod úroveň 5 000 000 tun, míra úmrtnosti by měla být snížena, aby se zajistila rychlá obnova dané populace.
(6)
V září 2012 doporučila Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) v souladu s preventivním přístupem stanoveným v plánu řízení, že celkový přípustný odlov (TAC) pro pět pobřežních států by měl v roce 2013 činit maximálně 619 000 tun, což představuje oproti TAC stanovenému na rok 2012 pokles o 26 %.
(7)
Při konzultacích pobřežních států, které se za účelem ujednání na rok 2013 konaly od října 2012 do ledna 2013, se zástupci Faerských ostrovů důsledně a opakovaně vyjadřovali odmítavě k pokračování stávajícího ujednání o rozdělení podílů. Ujednání na rok 2013 byla nakonec uzavřena dne 18. ledna 2013 pouze čtyřmi pobřežní státy, aby se v nejvyšší možné míře udrželo koordinované řízení populace pobřežními státy. Ve schváleném záznamu z těchto konzultací ze dne 23. ledna 2013 se uvádí, že: „Delegace vyjádřily obavu, že Faerské ostrovy odstoupily od dohody pobřežních států bez předchozího oznámení“. Vzhledem k odstoupení Faerských ostrovů z konzultací není možné, aby se na ujednáních dohodlo všech pět smluvních stran, a proto se zbývající čtyři strany dohodly na zohlednění rybolovných zájmů Faerských ostrovů tím, že jim vyhradí jejich tradiční podíl, tj. podíl, který Faerským ostrovům příslušel od ujednání na rok 2007 a jenž odpovídal 31 000 tunám (5,16 % celkového přípustného odlovu).
(8)
Během konzultací pobřežních států konaných do 23. ledna 2013 nevznesli zástupci Faerských ostrovů žádný požadavek ohledně přesného podílu, nepřednesli žádný písemný ani ústní návrh nového ujednání o podílech, nezapojili se do jednání čtyř dalších stran ani nevyvinuli snahu o spolupráci při diskuzi o ujednáních na rok 2013.
(9)
Ministr pro odvětví rybolovu Faerských ostrovů oznámil v prohlášení ze dne 26. března 2013, že pro loďstvo Faerských ostrovů bylo jednostranně stanoveno omezení odlovu ve výši 105 230 tun, což představuje 17 % doporučeného celkového přípustného odlovu neboli víc než třikrát větší podíl, než by odpovídal uplatňovanému podílu z předchozích ujednání, a zvýšení podílu Faerských ostrovů oproti roku 2012 o 145 %. Uvedené jednostranné prohlášení je třeba posoudit s ohledem na výše uvedené vědecké doporučení snížit odlov v roce 2013 o 26 %. Tímto prohlášením se Faerské ostrovy též de facto zřekly společně dohodnutého plánu řízení.
(10)
Uvedenými kroky Faerské ostrovy zhatily spolupráci s Unií a ostatními pobřežními státy při řízení populace společného zájmu, atlantsko-skandinávského sledě obecného, a nedodržely závazky podle čl. 61 odst. 2, čl. 63 odst. 1 a 2, článků 118, 119 a 300 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a článků 5 a 6 a čl. 8 odst. 1 a 2 Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (UNFSA).
(11)
Pokud by bylo dosaženo omezení odlovu stanovených čtyřmi pobřežními státy a Faerskými ostrovy, činil by celkový odlov 692 290 tun, což by oproti doporučenému TAC představovalo nadměrný odlov. Podle posouzení a prognóz odlovu, které rada ICES vypracovala v rámci poradenství pro řízení rybolovného období 2013 (2), by takovýto odlov vedl na začátku roku 2014 k biomase reprodukující se populace na úrovni 4 200 000 tun, což je pod úrovní 5 000 000 tun, u níž se očekává maximální udržitelný výnos.
(12)
Nové veřejně dostupné vědecké důkazy poskytnuté radou ICES v květnu 2013 (3) navíc potvrzují, že dlouhodobý plán řízení ve své stávající podobě (s cílem úmrtnosti způsobené rybolovem v míře 0,125) je preventivní povahy, zatímco zvýšením cíle úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu 0,15, jež je rovnocenná hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, plán tuto preventivní povahu ztratí a souvisí s tím zvýšené nebezpečí vyčerpání stavu této populace.
(13)
Podle článku 3 nařízení (EU) č. 1026/2012 může být země označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že: a) nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (UNFSA) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a b) buď: i) nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo ii) přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu.
(14)
Na základě výše uvedených hledisek splňují Faerské ostrovy všechna kritéria, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov, a Komise tak může přijmout opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1026/2012.
(15)
Podle článku 6 nařízení (EU) č. 1026/2012 se Komise rozhodnutím ze dne 17. května 2013 (4) a dopisem z téhož dne odhodlala oznámit autonomní vládě Faerských ostrovů a vládě Dánska svůj záměr označit Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov a uvedla důvody pro uvedené označení a popis možných opatření, která lze podle uvedeného nařízení přijmout. Autonomní vláda Faerských ostrovů potvrdila přijetí uvedeného dopisu téhož dne.
(16)
Autonomní vláda Faerských ostrovů odpověděla na oznámení dne 17. června 2013, přičemž tvrzení přeložená Komisí zpochybnila vlastními argumenty, jimiž bylo, že Faerské ostrovy neodstoupily z procesu konzultací, jsou i nadále odhodlány nalézt projednané řešení ohledně rozdělení dané populace a EU nemá právo používat donucovací opatření. Vláda nicméně nikterak nevyjádřila úmysl změnit své rozhodnutí ohledně neudržitelného omezení odlovu na rok 2013, ani neposkytla žádné jasné odůvodnění svého vysokého omezení odlovu na rok 2013, s výjimkou nepodloženého tvrzení o „zvýšeném výskytu této populace v posledních letech v námořních oblastech spadajících pod jurisdikci Faerských ostrovů“.
(17)
Komise prověřila v dané záležitosti stávající vědeckou literaturu a nalezla pouze tvrzení ukazující na příležitostný delší výskyt sledě obecného ve vodách Faerských ostrovů v daném období, ovšem neshledala žádný odkaz, jenž by umožňoval výklad tohoto jevu jakožto stabilní nebo trvalé zvýšení množství této populace. Pokud jde o argument Faerských ostrovů, že v roce 2014 stav populace poklesne tak pod úroveň maximálního udržitelného výnosu v každém případě, a nikoli v důsledku jejich jednostranně navýšeného podílu, je třeba poznamenat, že podle nejnovějších vědeckých doporučení (viz výše 12. bod odůvodnění) se populace sice může obnovit na úroveň maximálního udržitelnému výnosu, dojde-li však ke zvýšení stávající cílové úrovně úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu rovnocennou hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, bude tato populace setrvávat pod úrovní maximálního udržitelnému výnosu po delší dobu a nebezpečí vyčerpání stavu této populace bude vyšší.
(18)
Na základě podrobného rozboru argumentů autonomní vlády Faerských ostrovů došla Komise k závěru, že tyto argumenty nevyvracejí důvody z oznámení Komise, ani nepředstavují objektivní důvod ospravedlňující nedostatečnou spolupráci této země. Tento závěr společně s neochotou k nápravě jednostranných omezení odlovů na rok 2013 vedou Komisi k závěru, že Faerské ostrovy nadále splňují kritéria pro to, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov.
(19)
Komise má tudíž za to, že je nutné přijmout opatření podle článku 4 nařízení (EU) č. 1026/2012.
(20)
Tato opatření musí být účinná a přiměřená pro dosažení cíle ochrany a měla by Faerským ostrovům zabránit v tom, aby k pokračování neudržitelného rybolovu sledě obecného využívaly trhy, přístavy a zařízení Unie.
(21)
Kromě toho Komise zhodnotila ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky daných opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, která mohou být přijata podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1026/2012, jakož i administrativní zátěž související s jejich prováděním.
(22)
Na základě tohoto hodnocení se zdá být vhodné přijmout jako první krok některá opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. c), d), e) a i) nařízení (EU) č. 1026/2012. Pokud by se tato opatření ukázala jako neúčinná a Faerské ostrovy by i nadále umožňovaly neudržitelný rybolov, lze zavést i další opatření.
(23)
Faerský rybolov sledě obecného provozovaný plavidly lovícími pomocí vlečných sítí pelagické druhy může být v chladnějších měsících roku cíleným rybolovem, ale koncem jara a v létě, kdy jsou sledi obecní a makrely obecné loveny v obdobném množství, je rybolovem smíšeným. Oba druhy může během rybolovného období odlovit stejné plavidlo při stejném vytažení sítě v rámci téhož rybářského výjezdu nebo v tomtéž lovišti. Makrela obecná je tak přidruženým druhem sledě obecného. Dalším odlovem a vývozem nakrely obecné by proto byly Faerské ostrovy vedeny k dalšímu odlovu vysokého množství sledě obecný, jenž je nevyhnutelným vedlejším úlovkem, a to i v případě, že by sleď obecný nemohl být do Unie vyvážen. Proto pokud by se do opatření nezahrnul dovoz makrely obecné, byla by oslabena účinnost zákazu dovozu sledě obecného jako prostředku, který má k zabránit dalším škodám ve vztahu k udržitelnosti populace sledě obecného. Makrela obecná žije natolik na stejném teritoriu jako sleď obecný, že při lovu makrely obecné v lovištích pod kontrolou Faerských ostrovů vždy hrozí riziko, že dojde i k odlovu sledě obecného. Z tohoto důvodu existuje u všech makrel obecných pod kontrolou Faerských ostrovů pravděpodobnost, že by mohly být uloveny společně se sleděm obecným. V důsledku této skutečnosti by se v zájmu účinnosti měla obchodní opatření vztahovat jak na sledě obecného, tak na makrelu obecnou.
(24)
Při posuzování přiměřenosti opatření, a zejména při rozhodování o tom, zda by se omezení obchodu s hlavními druhy ulovenými při rybolovu sledě obecného měla týkat jen určitého množství, nebo zda by měl být zakázán veškerý dovoz, Komise zkoumala, zda by jako přiměřenější opatření mohla být oproti úplnému zákazu dovozu všech produktů vyrobených ze sledě obecného nebo makrely obecné nebo produktů obsahujících tyto ryby zamýšlena i jiná alternativní opatření. Posuzovány byly tři možné varianty: i) množstevní omezení všech produktů, jimiž by se dovoz omezil na tradiční obchodní výměny, ii) úplný zákaz pouze čerstvých, zmrazených nebo konzervovaných ryb, kromě složitějších výrobků, jako je rybí moučka a tuk a iii) zákaz dovozu omezený pouze na sledě obecného a produkty z něj. Zatímco první z těchto tří variant by mohla být vzhledem ke značnému významu vývozu rybí moučky z Faerských ostrovů do EU velmi účinnou, považuje se v této fázi za příliš zatěžující, zejména přihlédne-li se ke skutečnosti, že tento krok může jednak ovlivnit ta odvětví rybolovu Faerských ostrovů, která přímo nesouvisí s odvětvím pelagického rybolovu, a zároveň vytvoří vysokou administrativní zátěž v souvislosti s rozbory vzorků rybí moučky a tuku ve specializovaných laboratořích za účelem určení jejich druhového složení. Třetí varianta, jak je uvedeno výše, se považuje za neúčinnou, pokud mohou být její případné hospodářské důsledky snadno kompenzovány vývozem makrely obecné. Z tohoto důvodu skýtá největší rovnováhu mezi prostředky a jejich žádoucími účinky druhá alternativa, přičemž k dosažení potřebného výsledku neexistují žádná jiná méně obtížná opatření.
(25)
Při posuzování přiměřenosti Komise rovněž zkoumala, zda nejsou zapotřebí i jiná opatření než omezení dovozu, zejména pak omezení vztahující se na využívání přístavů. Jelikož jsou přístavy využívány pro doplňování paliva, vykládku, výměnu posádky, opravy a odpočinek posádky, a představují tak běžné a nezbytné činnosti spojené s lovem sledě obecného, dospěla Komise k závěru, že tato opatření jsou rovněž nezbytná a neexistují žádná jiná, méně omezující opatření, jimiž by se za účelem postihu neudržitelného lovu sledě obecného loďstvům Faerských ostrovů zabránilo využívat zařízení EU.
(26)
Při hodnocení ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, jakož i administrativní zátěže související s prováděním těchto opatření lze dospět k závěru, že opatření jsou přiměřená a nebudou mít nepřijatelné účinky ani nevytvoří nepatřičnou zátěž. Opatření jsou šetrná vůči životnímu prostředí, neboť se předpokládá, že přispějí k lepší udržitelnosti populace sledě obecného. Obchodní účinky opatření budou mírné, neboť jakkoli lze očekávat bezprostřední hospodářský dopad, ve střednědobém horizontu bude možné nalézt alternativní mechanismy obchodní výměny a neočekává se, že by v rámci EU byly nakonec problémy se zásobováním. Hospodářské a sociální účinky by měly být v krátkodobém horizontu mírné, neboť budou souviset s obchodními účinky; ovšem ve střednědobém a dlouhodobém horizontu budou, pakliže se opatřeními dosáhne požadovaných dopadů, tyto účinky nevyhnutelně velmi příznivé, a to zvláště pro loďstva, která z hospodářského hlediska značně závisejí na lovu pelagických ryb. Administrativní zátěž v souvislosti s danými opatřeními bude poměrně nízká, uvážíme-li, že většinou kontrolních prostředků (včetně personálu) potřebných k prosazování opatření již členské státy disponují.
(27)
Na závěr Komise přezkoumala slučitelnost opatření s mezinárodním právem a došla k závěru, že se týkají vyčerpatelné populace ryb a mají zamezit nadměrnému využívání populace, jelikož cílem těchto opatření je udržet populaci atlantsko-skandinávského sledě obecného v rámci bezpečných biologických limitů. Tato opatření platí ve spojení s vlastními opatřeními Unie pro zachování zdrojů (čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1026/2012). Unie zejména v souladu s doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) snížila svůj odlov o 26 % a v plném rozsahu uplatňuje podmínky a omezení dlouhodobého plánu řízení, na němž se pobřežní státy dohodly a uplatňují jej od roku 1999 a který rada ICES v květnu 2013 opětovně potvrdila jako plán, jenž je v souladu s preventivním přístupem, i jako správný řídicí přístup pro zachování odlovu v rámci bezpečných biologických limitů. Kromě toho pro nárok Faerských ostrovů na větší podíl na rybolovu atlantsko-skandinávského sledě obecného neexistují nezvratné vědecké důkazy a z tohoto důvodu by bylo vhodné odlov Faerských ostrovů snížit ve smyslu doporučení rady ICES na rok 2013.
(28)
V důsledku uvedených skutečností by jako první krok měla být přijata opatření, která by zahrnovala: a) zákaz dovozu sledě obecného a makrely obecné z atlantsko-skandinávských populací a produktů rybolovu obsahujících tyto ryby nebo produktů z nich vyrobených a b) omezení využívání přístavů Unie plavidly provozujícími rybolov populací atlantsko-skandinávského sledě obecného a makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z uvedeného rybolovu. Za účelem snazšího prosazování opatření vztahujících se na plavidla, která provozují lov příslušných populací sledě obecného nebo makrely obecné či která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z těchto populací, by členským státům měly být poskytnuty seznamy těchto plavidel. Aby bylo možné určit, zda byly sleď obecný či makrela obecná uloveny pod kontrolou Faerských ostrovů, měl by se využívat systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (5).
(29)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení označuje Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného a stanoví ve vztahu k Faerským ostrovům opatření k zajištění dlouhodobého zachování této populace.
Článek 2
Oblast působnosti a cíle
Toto nařízení se použije na rybolov atlantsko-skandinávského sledě obecného provozovaný pod kontrolou Faerských ostrovů. Má za cíl zajistit dlouhodobou udržitelnost populace atlantsko-skandinávského sledě obecného.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„populací atlantsko-skandinávského sledě obecného“ se rozumí populace sledě obecného (Clupea harengus) v podoblastech ICES (Mezinárodní rady pro průzkum moří) I, II, V, XII a XIV (6);
b)
„atlantsko-skandinávským sleděm obecným“ se rozumí ryba z populace atlantsko-skandinávského sledě obecného;
c)
makrela obecná je rybou druhu Scomber scombrus, která byla ulovena v oblastech výskytu atlantsko-skandinávského sledě obecného;
d)
výrazem „uloven pod kontrolou Faerských ostrovů“ se rozumí uloven plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů nebo plavidly plujícími pod vlajkou jiného státu, které mají povolení k rybolovu ve výlučné hospodářské zóně Faerských ostrovů nebo byly pronajaty faerskou společností či faerskými orgány.
Článek 4
Označení
Faerské ostrovy se označují za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávské sledě obecného.
Článek 5
Opatření
1. Na území Unie, včetně za účelem překládky v přístavech, se zakazuje vstup ryb nebo produktů rybolovu stanovených v příloze, které sestávají ze sledě obecného nebo makrely obecné ulovených pod kontrolou Faerských ostrovů, které jsou z nich vyrobeny nebo které je obsahují.
2. Zakazuje se využívání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů lovícími populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné, které byly uloveny plavidly plujícími pod vlajkou uvedené země nebo plavidly, jež mají od uvedené země povolení a plují pod vlajkou jiného státu. Tento zákaz se nepoužije v případě vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 Úmluvy Organizace spojených národů z roku 1982 o mořském právu, pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací.
Článek 6
Provádění
1. Příslušné orgány členských států využijí systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení (ES) č. 1005/2008, aby určily všechny produkty, na které se vztahuje zákaz uvedený v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Pro snazší provádění zákazu stanoveného v čl. 5 odst. 2 obdrží členské státy orientační seznamy plavidel, jež dle spolehlivých zdrojů údajů provozovaly nebo v současnosti provozují rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. srpna 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 793/2013 AL COMISIEI
din 20 august 2013
de stabilire a unor măsuri privind Insulele Feroe pentru a asigura conservarea stocului de hering atlantico-scandinav
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1026/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind anumite măsuri în scopul conservării stocurilor de pește aplicabile țărilor care permit pescuitul nedurabil (1), în special articolul 4,
întrucât:
(1)
Stocul de hering atlantico-scandinav (denumit și heringul norvegian care depune icre primăvara) este cel mai mare stoc de hering din lume. El a permis obținerea de capturi de unu până la două milioane de tone. Cu toate acestea, exploatarea intensivă cauzată de pescuitul excesiv a dus la epuizarea stocului și la încetarea tuturor activităților de pescuit timp de peste două decenii, în perioada de la începutul anilor „70 până la mijlocul anilor ”90, cu consecințe foarte grave pentru flotele care exploatau stocul respectiv.
(2)
De la refacerea stocului și reluarea pescuitului în 1996, stocul de hering atlantico-scandinav a făcut obiectul unor măsuri de gestionare, în urma consultărilor dintre cele cinci părți ale căror zone economice exclusive (ZEE) sunt traversate de această specie de pește în cursul ciclului său de migrație: Federația Rusă, Norvegia, Insulele Feroe, Islanda și Uniunea Europeană (denumite în continuare „state costiere”).
(3)
Începând cu 2007, acordurile convenite în urma consultărilor dintre statele costiere au inclus norme definitive privind distribuirea capturii totale admisibile și angajamentul de a menține stabilitatea relativă a cotelor pentru anii următori. Cotele convenite pentru stocul de hering atlantico-scandinav au fost 5,16 % pentru Insulele Feroe, 14,51 % pentru Islanda, 6,51 % pentru Uniune, 61 % pentru Norvegia și 12,82 % pentru Federația Rusă. În plus, statele costiere au încheiat o înțelegere pe termen lung conform căreia acordurile convenite nu pot fi examinate și revizuite decât în comun, pe baza noilor avize științifice și până la o anumită dată.
(4)
Pentru a facilita stabilirea capturilor totale admisibile, statele costiere au convenit și au pus în aplicare, pe baza cunoștințelor științifice disponibile, un plan de gestionare pe termen lung în conformitate cu abordarea preventivă, destinat să mențină exploatarea resurselor în limitele biologice de siguranță și conceput pentru a asigura un pescuit durabil.
(5)
Acest plan de gestionare pe termen lung a avut rolul de a evita scăderea stocului sub nivelul biomasei de 2 500 000 t, depunându-se eforturi pentru a-l menține deasupra nivelului de 5 000 000 t, nivel considerat a genera producția maximă durabilă. Acest lucru urma să fie realizat prin restricționarea exploatării astfel încât să se respecte o mortalitate prin pescuit de 0,125. S-a convenit ca, în cazul în care nivelul biomasei scade sub nivelul de 5 000 000 t, să se reducă mortalitatea prin pescuit pentru a se asigura o refacere rapidă a stocului.
(6)
În septembrie 2012, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a recomandat ca, în conformitate cu abordarea preventivă prevăzută în planul de gestionare, captura totală admisibilă (TAC) pentru cele cinci state costiere să nu depășească 619 000 tone în 2013, ceea ce reprezintă o reducere cu 26 % în comparație cu TAC stabilită pentru 2012.
(7)
În cadrul consultărilor care au avut loc între statele costiere în perioada octombrie 2012-ianuarie 2013 pentru a negocia acordurile pentru 2013, reprezentanții Insulelor Feroe și-au exprimat în mod consecvent și repetat refuzul de a continua actualul acord de distribuire a cotelor. Acordurile pentru 2013 au fost încheiate la 18 ianuarie 2013, fiind semnate doar de patru state costiere, ele având rolul de a menține o gestionare coordonată a rezervelor de către statele costiere, în măsura posibilului. Procesul-verbal convenit al acestor consultări, din data de 23 ianuarie 2013, precizează că: „Delegațiile și-au exprimat îngrijorarea cu privire la faptul că Insulele Feroe s-au retras din acordul statelor costiere fără o notificare prealabilă”. Având în vedere imposibilitatea de a se ajunge la un acord între cele cinci părți ca urmare a retragerii Insulelor Feroe din negocieri, celelalte patru părți au convenit să țină seama de interesele Insulelor Feroe în domeniul pescuitului prin rezervarea cotei lor tradiționale, adică cota deținută de Insulele Feroe începând cu acordul din 2007, și anume 31 000 tone (5,16 % din TAC).
(8)
În cursul consultărilor dintre statele costiere care au avut loc până la 23 ianuarie 2013, reprezentanții Insulelor Feroe nu au solicitat o cotă precisă, nu au făcut nicio propunere scrisă sau orală pentru un nou acord de distribuire, nu au încercat să ajungă la un acord cu celelalte patru părți și nu au depus niciun efort pentru a coopera în cadrul discuțiilor referitoare la un acord pentru 2013.
(9)
Ministrul pescuitului din Insulele Feroe a anunțat, într-o declarație din 26 martie 2013, că a fost fixată în mod unilateral o limită de captură de 105 230 de tone pentru flota Insulelor Feroe, ceea ce reprezintă 17 % din TAC recomandată sau o cotă de peste trei ori mai mare decât cea care ar rezulta în urma aplicării acordurilor convenite anterior și o creștere cu 145 % a cotei sale în 2012. Acest anunț unilateral trebuie să fie evaluat ținând cont de avizul științific menționat anterior de a reduce capturile cu 26 % în 2013. Prin acest anunț, Insulele Feroe au abandonat, de facto, planul de gestionare convenit în comun.
(10)
Prin aceste acțiuni, Insulele Feroe au încetat cooperarea cu Uniunea și cu celelalte state costiere în vederea gestionării unui stoc de interes comun, stocul de hering atlantico-scandinav, și nu și-au respectat obligațiile în temeiul articolului 61 alineatul (2), al articolului 63 alineatele (1) și (2) și al articolelor 118, 119 și 300 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 (UNCLOS) și în temeiul articolelor 5 și 6 și al articolului 8 alineatele (1) și (2) din Acordul pentru aplicarea prevederilor Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori (UNFSA).
(11)
Dacă s-ar atinge limitele de captură stabilite de cele patru state costiere și de Insulele Feroe, captura totală s-ar ridica la 692 290 t, ceea ce ar constitui un pescuit excesiv în comparație cu TAC recomandată. Conform evaluărilor și estimărilor capturilor realizate de ICES în cadrul consultanței oferite pentru gestionarea sezonului de pescuit 2013 (2), un astfel de volum al capturilor va genera un nivel al biomasei stocului de reproducere de 4 200 000 t la începutul anului 2014, cu mult sub nivelul de 5 000 000 t care ar trebui să ducă la o producție maximă durabilă.
(12)
În plus, noi dovezi științifice accesibile publicului, furnizate de ICES în mai 2013 (3), confirmă faptul că planul de gestionare pe termen lung, așa cum este conceput în prezent (vizând o mortalitate prin pescuit de 0,125), are un caracter preventiv, în timp ce, dacă mortalitatea prin pescuit ar atinge valoarea de 0,15 (echivalentă cu cea rezultată în urma creșterii cotei Insulelor Feroe), planul și-ar pierde caracterul preventiv, existând un risc sporit de epuizare a stocului.
(13)
În conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012, o țară poate fi identificată ca țară care permite pescuitul nedurabil în cazul în care: (a) nu cooperează în ceea ce privește gestionarea unui stoc de interes comun în deplină conformitate cu dispozițiile Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 (UNCLOS) și ale Acordului pentru aplicarea prevederilor Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori din 4 august 1995 (UNFSA) sau cu oricare alt acord internațional sau normă de drept internațional și (b) fie: (i) nu a adoptat măsurile necesare de gestionare a pescuitului; fie (ii) adoptă măsuri de gestionare a pescuitului fără să ia în considerare în mod corespunzător interesele, drepturile și obligațiile altor țări și ale Uniunii, iar acele măsuri de gestionare a pescuitului, atunci când sunt analizate împreună cu măsurile luate de alte țări și de Uniune, conduc la activități de pescuit care ar putea face ca stocul să devină nedurabil.
(14)
Ca urmare a considerațiilor de mai sus, Insulele Feroe îndeplinesc toate criteriile pentru a fi identificate ca țară care permite pescuitul nedurabil și, prin urmare, Comisia poate astfel adopta măsurile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1026/2012.
(15)
Comisia, în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012, a decis să comunice Guvernului local al Insulelor Feroe și Guvernului Danemarcei, prin decizia sa din 17 mai 2013 (4) și scrisoarea din aceeași dată, intenția sa de a identifica Insulele Feroe drept țară care permite pescuitul nedurabil, indicând motivele care stau la baza identificării și posibilele măsuri care ar putea fi luate în conformitate cu regulamentul respectiv. Guvernul local al Insulelor Feroe a confirmat primirea scrisorii în aceeași zi.
(16)
La 17 iunie 2013, Guvernul local al Insulelor Feroe a răspuns la notificare, contestând argumentele prezentate de Comisie și prezentând propriile argumente, și anume că nu s-au retras din cadrul consultărilor, că doresc în continuare să găsească o soluție negociată privind distribuirea stocului și că UE nu are dreptul să utilizeze măsuri coercitive. Cu toate acestea, Guvernul Insulelor Feroe nu și-a exprimat intenția de a modifica decizia privind limitele de captură nedurabile pentru 2013 și nici nu a oferit o justificare clară pentru nivelul ridicat al limitelor de captură pentru 2013, cu excepția afirmației privind „apariția frecventă a acestui stoc în ultimii ani în zonele maritime aflate sub jurisdicția Insulelor Feroe”, afirmație care nu a fost însoțită de probe.
(17)
Comisia a examinat literatura de specialitate referitoare la acest subiect și a găsit doar afirmații care indică apariția ocazională a heringului în apele feroeze pentru o perioadă mai lungă de timp în sezon, dar nu a găsit nicio afirmație care ar permite interpretarea acestui fenomen ca o creștere permanentă sau stabilă a abundenței. În ceea ce privește argumentul susținut de Insulele Feroe conform căruia stocul va scădea în orice caz sub producția maximă durabilă în 2014 și nu ca o consecință a cotei lor unilaterale crescute, ar trebui remarcat faptul că, în conformitate cu cele mai recente recomandări științifice (a se vedea considerentul 12 de mai sus), chiar dacă stocul se poate reface pentru a atinge producția maximă durabilă, acesta va rămâne mai mult timp sub nivelul respectiv și există un risc mai mare de epuizare a stocului dacă obiectivul actual privind mortalitatea prin pescuit este mărit la o valoare echivalentă cu cea care rezultă în urma creșterii cotei Insulelor Feroe.
(18)
Comisia, în urma unei analize detaliate a argumentelor prezentate de Guvernul local al Insulelor Feroe, a concluzionat că acestea nu constituie un contraargument la motivele notificării Comisiei și nici un motiv obiectiv care să justifice lipsa cooperării din partea acestei țări. Această concluzie, precum și refuzul de a rectifica limitele de captură stabilite unilateral pentru 2013, au condus Comisia la concluzia că Insulele Feroe îndeplinesc în continuare criteriile pentru a fi identificate ca țară care permite pescuitul nedurabil.
(19)
Prin urmare, Comisia consideră că este necesar să adopte măsuri în temeiul articolului 4 din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012.
(20)
Măsurile respective trebuie să fie eficiente și proporționale pentru a atinge obiectivul de conservare și ar trebui să împiedice Insulele Feroe să profite de avantajele oferite de piețele, porturile și instalațiile Uniunii pentru a continua pescuitul nedurabil de hering.
(21)
În plus, Comisia a evaluat efectele comerciale, economice, sociale și de mediu, pe termen scurt și lung, ale măsurilor care pot fi adoptate în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012, precum și sarcina administrativă asociată implementării acestora.
(22)
Pe baza acestei evaluări, pare adecvat să se adopte, într-o primă etapă, anumite măsuri enumerate la articolul 4 alineatul (1) literele (c), (d), (e) și (i) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012. Dacă aceste măsuri se dovedesc a fi ineficiente și dacă Insulele Feroe permit în continuare pescuitul nedurabil, se pot stabili măsuri suplimentare.
(23)
Pescuitul heringului în Insulele Feroe, realizat cu ajutorul traulerelor pelagice, este un pescuit de tip direcționat în lunile reci ale anului și de tip mixt la sfârșitul primăverii și vara, când heringul și macroul sunt capturați în cantități similare. Ambele specii pot fi capturate cu aceleași nave, prin aceleași operațiuni, în cursul acelorași ieșiri în larg sau în aceleași zone de pescuit în cursul sezonului. Macroul reprezintă, astfel, o specie asociată heringului. Prin urmare, dacă continuă să captureze și să exporte macrou, Insulele Feroe vor continua, de asemenea, să captureze cantități mari de hering, care reprezintă o captură accidentală inseparabilă, chiar dacă heringul nu poate fi exportat în Uniune. Prin urmare, dacă măsurile adoptate nu vizează și importurile de macrou, va fi subminată eficiența interdicției importurilor de hering, ca mijloc de a preveni orice nou prejudiciu adus durabilității stocului de hering. Macroul coabitează cu heringul într-o asemenea măsură încât, atunci când se pescuiește macrou sub controlul Insulelor Feroe, există întodeauna riscul de a captura și hering. Prin urmare, macroul capturat sub controlul Insulelor Feroe este susceptibil să fi fost capturat împreună cu heringul. În consecință, pentru ca măsurile comerciale să fie eficiente, acestea ar trebui să vizeze atât heringul, cât și macroul.
(24)
Pentru a evalua proporționalitatea măsurilor și în special pentru a decide dacă restricțiile aplicabile comerțului cu principalele specii capturate împreună cu heringul ar trebui să se limiteze la o anumită cantitate sau dacă ar trebui să se interzică toate importurile, Comisia a analizat dacă ar putea lua în considerare măsuri alternative, mai proporționale, altele decât interzicerea totală a tuturor importurilor de produse din hering sau macrou sau care conțin hering sau macrou. Au fost evaluate trei posibile alternative: (i) o restricție cantitativă a tuturor produselor, importurile fiind limitate la schimburile tradiționale; (ii) interzicerea totală doar a peștelui proaspăt, congelat sau în conserve, fără a include produse mai elaborate precum făina și uleiul de pește; și (iii) interzicerea importurilor se limitează la hering și la produsele din hering. În timp ce prima dintre aceste trei opțiuni ar putea fi foarte eficace, având în vedere importanța deosebită a exporturilor de făină de pește din Insulele Feroe în UE, măsura este considerată drept prea împovărătoare în acest stadiu, în special luând în considerare faptul că, pe de o parte, ar putea afecta sectoare ale industriei pescuitului din Insulele Feroe care nu sunt direct legate de sectorul pescuitului pelagic și, pe de altă parte, că va crea o sarcină administrativă enormă legată de analiza eșantioanelor de făină și ulei de pește în laboratoare specializate pentru a determina compoziția pe specii. A treia alternativă, după cum s-a menționat mai sus, este considerată ineficientă atât timp cât posibilele sale consecințe economice ar putea fi ușor compensate prin exportul de macrou. A doua alternativă oferă, prin urmare, cel mai bun echilibru între mijloacele utilizate și efectele așteptate și nu există măsuri mai puțin oneroase pentru atingerea rezultatului necesar.
(25)
Pentru a evalua proporționalitatea, Comisia a examinat, de asemenea, dacă sunt necesare alte măsuri decât restricțiile la import, în special restricții privind utilizarea porturilor. Deoarece porturile sunt utilizate pentru realimentare, debarcare, schimbul echipajelor, reparații și odihnă, care constituie activități obișnuite și necesare asociate pescuitului de hering, Comisia a concluzionat că astfel de măsuri sunt de asemenea necesare și nu sunt posibile măsuri alternative mai puțin restrictive pentru a evita ca flota Insulelor Feroe să beneficieze de instalațiile din UE atunci când efectuează activități de pescuit nedurabil de hering.
(26)
Prin evaluarea efectelor comerciale, economice, sociale și de mediu pe termen scurt și lung ale măsurilor, precum și sarcina administrativă asociată implementării acestora, se poate concluziona că măsurile sunt rezonabile și că nu vor avea efecte inacceptabile și nu vor crea o sarcină inutilă. Măsurile au efecte pozitive asupra mediului, deoarece se presupune că vor contribui la ameliorarea durabilității stocurilor de hering. Efectele comerciale ale măsurilor vor fi moderate deoarece, deși se așteaptă efecte economice imediate, pe termen mediu pot fi găsite mecanisme alternative astfel încât se estimează că în final nu vor exista probleme de aprovizionare în UE. Se preconizează că efectele economice și sociale vor fi moderate pe termen scurt, deoarece vor fi asociate cu efectele comerciale; totuși, pe termen mediu și lung, dacă măsurile vor avea rezultatele așteptate, ele vor fi deosebit de pozitive în special pentru anumite flote care depind din punct de vedere economic de speciile pelagice. Sarcina administrativă generată de măsuri va fi relativ scăzută, ținând cont de faptul că majoritatea mijloacelor de control (inclusiv personalul) necesare pentru punerea în aplicare a măsurilor în statele membre există deja.
(27)
În final, Comisia a examinat compatibilitatea măsurilor cu dreptul internațional și a concluzionat că acestea se referă la conservarea unui stoc de pește epuizabil și au rolul de a permite evitarea supraexploatării stocului, dat fiind că măsurile sunt menite să mențină stocul de hering atlantico-scandinav în limitele biologice de siguranță. Măsurile sunt aplicate împreună cu propriile măsuri de conservare ale Uniunii [articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012]. În special, Uniunea și-a redus capturile cu 26 %, în conformitate cu recomandarea Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și aplică în totalitate condițiile și limitările stabilite în planul de gestionare pe termen lung, care a fost convenit și aplicat de statele costiere începând cu 1999. În mai 2013, ICES a reconfirmat faptul că planul respectiv respectă abordarea preventivă și constituie o metodă de gestionare potrivită pentru a menține exploatarea în limitele biologice de siguranță. Mai mult, nu există dovezi științifice concludente care să indice faptul că Insulele Feroe ar avea dreptul la o cotă de pescuit mai mare pentru heringul atlantico-scandinav. Prin urmare, ar fi fost adecvată o reducere a capturilor lor, în conformitate cu recomandarea ICES pentru 2013.
(28)
În consecință, măsurile care trebuie adoptate într-o primă etapă ar trebui să includă: (a) interzicerea importurilor de hering și macrou din stocurile atlantico-scandinave, precum și a importurilor de produse pescărești obținute din sau care conțin astfel de pește; și (b) restricții privind utilizarea porturilor Uniunii de către navele care pescuiesc stocuri de hering atlantico-scandinav și macrou sub controlul Insulelor Feroe și de către navele care transportă pește sau produse pescărești provenite din activitățile de pescuit respective. În scopul de a facilita aplicarea măsurilor care vizează navele care pescuiesc stocurile relevante de hering sau macrou sau care transportă pește sau produse pescărești provenite din stocurile respective, ar trebui să se pună la dispoziția statelor membre liste cu navele în cauză. Pentru a stabili dacă heringul sau macroul a fost capturat sub controlul Insulele Feroe, ar trebui să se utilizeze regimul de certificare a capturii prevăzut în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (5).
(29)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru pescuit și acvacultură,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament identifică Insulele Feroe ca țară care permite pescuitul nedurabil al stocului de hering atlantico-scandinav și stabilește măsuri în ceea ce privește Insulele Feroe pentru a asigura conservarea pe termen lung a stocului respectiv.
Articolul 2
Domeniu de aplicare și obiective
Prezentul regulament se aplică pescuitului de hering atlantico-scandinav efectuat sub controlul Insulelor Feroe. Obiectivul este de a asigura durabilitatea pe termen lung a stocului de hering atlantico-scandinav.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„stoc de hering atlantico-scandinav” înseamnă stocul de hering (Clupea harengus) din subzonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) I, II, V, XII și XIV (6);
(b)
„hering atlantico-scandinav” înseamnă pește din stocul de hering atlantico-scandinav;
(c)
„macrou” înseamnă pește din specia Scomber scombrus care a fost capturat în zonele populate de heringul atlantico-scandinav;
(d)
„capturat sub controlul Insulelor Feroe” înseamnă capturat de către nave care arborează pavilionul Insulelor Feroe sau de către nave care arborează pavilionul unui alt stat, care au fost autorizate să pescuiască în zona economică exclusivă a Insulelor Feroe sau care au fost navlosite de o firmă feroeză sau de autoritățile Insulelor Feroe.
Articolul 4
Identificare
Insulele Feroe sunt identificate ca țară care permite pescuitul nedurabil din stocul de hering atlantico-scandinav.
Articolul 5
Măsuri
(1) Se interzice introducerea pe teritoriul Uniunii, inclusiv în scopul transbordării în porturi, a peștelui sau a produselor pescărești enumerate în anexă, care constau în, sunt fabricate din sau conțin hering atlantico-scandinav sau macrou capturat sub controlul Insulelor Feroe.
(2) Se interzice utilizarea porturilor Uniunii de către navele care arborează pavilionul Insulelor Feroe și care pescuiesc hering atlantico-scandinav sau macrou și de către navele care transportă pește sau produse pescărești provenind din hering atlantico-scandinav sau macrou capturat de nave care arborează pavilionul țării respective sau de nave autorizate de aceasta și care arborează un alt pavilion. Această interdicție nu se aplică în cazuri de forță majoră sau de pericol în sensul articolului 18 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 1982 pentru servicii strict necesare în vederea remedierii situațiilor respective.
Articolul 6
Punere în aplicare
(1) Autoritățile competente ale statelor membre utilizează regimul de certificare a capturii prevăzut în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 pentru a identifica orice produs care face obiectul interdicției prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din prezentul regulament.
(2) Pentru a facilita punerea în aplicare a interdicției prevăzute la articolul 5 alineatul (2), se va pune la dispoziția statelor membre o listă orientativă cu navele care, conform unor surse de date fiabile, au pescuit sau pescuiesc în prezent hering atlantico-scandinav sau macrou sub controlul Insulelor Feroe.
Articolul 7
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 august 2013.