PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 780/2013
ze dne 14. srpna 2013,
kterým se mění nařízení Komise (EU) č. 206/2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec, čl. 6 odst. 1 první pododstavec, čl. 7 písm. e), čl. 8 písm. c) a čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 206/2010 (2) stanoví požadavky na vstup na území Unie mimo jiné pro některé kopytníky. Uvedené nařízení se nepoužije na nezdomácnělá zvířata určená pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, jak jsou definovány v čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (3).
(2)
Nedostatek zvláštních veterinárních požadavků pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie způsobuje těmto strukturám praktické problémy a velmi omezuje jejich činnosti, jelikož potřebují uvedená zvířata dovážet.
(3)
Je vhodné stanovit veterinární předpisy pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie, které by přihlížely ke zvláštní situaci těchto zvířat. V zájmu zjednodušení právních předpisů Unie je vhodné, aby tato pravidla byla stanovena v nařízení (EU) č. 206/2010. Oblast působnosti uvedeného nařízení by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněna.
(4)
Nařízení (EU) č. 206/2010 stanoví, že zásilky kopytníků smějí být propuštěny do Unie pouze tehdy, pokud pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených v části 1 přílohy I uvedeného nařízení.
(5)
Směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (4), stanoví, že Komise přijme seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu.
(6)
Směrnice Rady 2009/156/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních pravidlech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (5) stanoví, že dovoz koňovitých do Unie je povolen jen ze třetích zemí uvedených na seznamu sestaveném nebo změněném postupem stanoveným v uvedené směrnici.
(7)
Směrnice Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (6) stanoví, že drůbež a násadová vejce dovážené do Unie musí pocházet ze třetí země nebo z části třetí země uvedené na seznamu vyhotoveném Komisí postupem stanoveným v uvedené směrnici.
(8)
Vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie by měl zejména splňovat obecné podmínky pro vstup živých zvířat do Unie a další zvláštní veterinární požadavky a poskytovat zvláštní záruky zajišťující, že zvířata dovážená do Unie neohrozí nákazový status Unie.
(9)
Obecné požadavky pro vstup živých zvířat na území Unie, sestávající z účinného systému veterinárních útvarů odpovědných za kontrolu zdraví zvířat, splňují v současné době třetí země, území a jejich části uvedené na seznamech podle směrnic 2002/99/ES, 2009/156/ES a 2009/158/ES.
(10)
Obecné požadavky pro vstup živých zvířat na území Unie však nezaručují, že kopytníci jsou prostí nákaz. Jednotlivá zvířata stále mohou být postižena nákazami, které by se mohly rozšířit do Unie, a proto představují nebezpečí pro zdraví zvířat v Unii. Kopytníci určení pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska by proto měli být do Unie propouštěni přímo z organizací, institutů nebo středisek, které splňují určité požadavky a jsou schváleny příslušným orgánem třetí země, třetího území nebo jejich části, kde sídlí.
(11)
Je vhodné, aby členský stát určení zřídil seznam těchto organizací, institutů nebo středisek, a to po posouzení všech příslušných informací.
(12)
V zájmu ochrany zdraví zvířat v Unii je nezbytné, aby zásilky kopytníků propouštěné na území Unie, které jsou určeny pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, byly přepravovány přímo a neprodleně na místo určení v zaplombovaných kontejnerech a aby byly omezeny další přesuny těchto zvířat v rámci Unie.
(13)
V zájmu řešení mimořádných okolností, jako jsou situace týkající se problémů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, zachování ohrožených druhů, nenadálé přírodní katastrofy nebo politické nepokoje, kdy není možné uplatnit veškeré veterinární požadavky, a zejména požadavky týkající se schválení organizace, institutu nebo střediska původu, by členské státy měly mít možnost dovážet na své území určité kopytníky určené pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, a to za zvláštních podmínek. Avšak i v těchto případech by mělo být požadováno povolení, aby se zaručilo dostatečné omezení rizika pro zdraví zvířat.
(14)
Nařízení (EU) č. 206/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 206/2010 se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje odstavec 3.
2)
Vkládá se nový článek 3a, který zní:
„Článek 3a
Podmínky pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska
1. Odchylně od článku 3 smí příslušný orgán členského státu povolit vstup na území tohoto státu pro zásilky kopytníků druhů uvedených v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI, pokud jsou uvedené zásilky určeny pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán členského státu určení provedl posouzení rizik pro zdraví zvířat, která může každá zásilka představovat pro Unii;
b)
dotčené zásilky pocházejí ze třetí země, území nebo jejich části, která je zařazena na jeden ze seznamů stanovených:
i)
v příloze I části 1 nebo v příloze II části 1 tohoto nařízení;
ii)
v rozhodnutí 2004/211/ES (7), rozhodnutí 2007/777/ES (8), nařízení (ES) č. 798/2008 (9), nařízení (ES) č. 119/2009 (10), nařízení (EU) č. 605/2010 (11);
c)
kopytníci pocházejí z organizace, institutu nebo střediska ve třetí zemi, na území nebo v jejich části uvedených v písmeni a), které jsou zahrnuty do seznamu vytvořeného v souladu s článkem 3c;
d)
kopytníci prošli karanténou v zařízení chráněném před vektory v prostorách organizace, institutu nebo střediska uvedených v písmeni c) po dobu stanovenou v příslušných osvědčeních;
e)
kopytníci jsou dopraveni přímo do schválené organizace, schváleného institutu nebo schváleného střediska v členském státě určení;
f)
kopytníci jsou doprovázeni příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI a stanovenými v části 2 uvedené přílohy;
g)
kopytníci splňují požadavky stanovené ve vzoru veterinárního osvědčení podle písmene f).
Členský stát určení informuje Komisi a ostatní členské státy ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat o povolení uděleném podle prvního pododstavce, a to před vstupem kopytníků na jeho území.
2. Pokud mimořádné okolnosti znemožňují soulad s odst. 1 písm. c) a d), smí příslušný orgán členského státu určení povolit vstup na území tohoto státu pro kopytníky druhů uvedených v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI z jiných hospodářství, která nesplňují požadavky stanovené v uvedených písmenech, pokud jsou splněny požadavky stanovené v odst. 1 písm. a), b) a e) až g) a pokud jsou splněny tyto dodatečné podmínky:
a)
vlastník nebo fyzická osoba zastupující vlastníka předložila předchozí žádost o povolení a členský stát určení toto povolení udělil po provedení hodnocení rizika, ze kterého vyplývá, že vstup dotčených kopytníků na jeho území nepředstavuje riziko pro zdraví zvířat v Unii;
b)
kopytníci prošli karanténou ve třetí zemi původu, na území nebo v jejich části pod úředním dohledem po dobu nezbytnou k tomu, aby splňovali veterinární podmínky stanovené ve vzoru veterinárního osvědčení podle písmene f):
i)
na místě schváleném příslušným orgánem třetí země původu zvířat, jejího území nebo jejich části;
ii)
v souladu s podmínkami předepsanými v povolení, které poskytují přinejmenším stejné záruky, jako jsou záruky stanovené v odst. 1 písm. a), b) a e) až g).
Pokud jsou kopytníci do Unie propouštěni na základě prvního pododstavce, musí být umístěni do karantény ve schválené organizaci, schváleném institutu nebo schváleném středisku určení po dobu alespoň šesti měsíců od okamžiku jejich vstupu do Unie, během níž mohou příslušné orgány použít požadavky stanovené v čl. 8 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 90/425/EHS.
Členský stát, který povoluje vstup kopytníků podle prvního pododstavce, uvědomí o tomto povolení Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a sice ještě před vstupem kopytníků do jeho území.
3)
Vkládá se nový článek 3b, který zní:
„Článek 3b
Podmínky pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska a pro jejich tranzit přes území členských států jiných, než je členský stát určení
Tranzit kopytníků uvedených v článku 3a přes jiný členský stát, než je členský stát určení, se povolí pouze na základě povolení příslušného orgánu členského státu tranzitu. Toto povolení smí být uděleno pouze na základě posouzení rizik ze strany uvedeného příslušného orgánu na základě informací, které mu byly předloženy členským státem určení.
Členský stát určení informuje před tímto tranzitem Komisi a ostatní členské státy ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat při povolování vstupu zvířat za podmínek stanovených v článku 3a.“
4)
Vkládá se nový článek 3c, který zní:
„Článek 3c
Seznam schválených organizací, institutů nebo středisek ve třetích zemích, územích nebo v jejich částech
1. Po posouzení souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 2 může každý členský stát zřídit seznam organizací, institutů a středisek, z nichž smí být povolen vstup kopytníků na jeho území v souladu s čl. 3a odst. 1.
2. Organizace, institut nebo středisko ve třetí zemi, na území nebo v jejich části se zařadí na seznam uvedený v odstavci 1 pouze tehdy, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
organizace, institut nebo středisko je v souladu s požadavky stanovenými v části 3 přílohy VI;
b)
organizace, institut nebo středisko je schváleno příslušným orgánem třetí země, území nebo jejich části, kde se tato organizace, institut nebo středisko nachází;
c)
příslušný orgán třetí země, území nebo jejich části poskytuje dostatečné záruky, že jsou splněny podmínky týkající se schválení organizací, institutů nebo středisek stanovené v části 4 přílohy VI.
3. Členský stát může zahrnout do seznamu uvedeného v odstavci 1 organizace, instituty nebo střediska ve třetích zemích, které již byly zahrnuty do tohoto seznamu jiným členským státem, aniž by posoudil soulad s podmínkami stanovenými v odstavci 2.
4. Členské státy musí seznamy uvedené v odstavci 1 aktualizovat, přičemž zohlední zejména jakékoli pozastavení nebo odnětí schválení uděleného příslušným orgánem třetí země, území nebo jejich části organizacím, institutům nebo střediskům, které se zde nacházejí a byly zahrnuty do uvedených seznamů.
5. Členské státy zpřístupní seznamy uvedené v odstavci 1 veřejnosti prostřednictvím informačních internetových stránek a tyto informační internetové stránky aktualizují.
6. Členské státy sdělí internetovou adresu svých informačních internetových stránek Komisi.“
5)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podmínky pro sběrná střediska pro některé zásilky kopytníků
1. Zásilky kopytníků, které obsahují živá zvířata z více než jednoho hospodářství, smí být propuštěny do Unie pouze tehdy, jsou-li sestaveny ve sběrných střediscích schválených příslušným orgánem třetí země původu zvířat, jejího území nebo jejich části v souladu s požadavky stanovenými v části 5 přílohy I.
2. Zásilky kopytníků propouštěné do Unie v souladu s článkem 3a nebo článkem 6 nesmí pocházet z více než jednoho hospodářství a nesmí být sestaveny ve sběrných střediscích.“
6)
V článku 8 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
vyloženy ve třetí zemi, na třetím území nebo v jejich části, které nemají povolení pro dovoz dotčených zvířat do Unie, nebo, pokud jsou přepravovány letecky, přeloženy do jiného letadla, ani přepravovány po silnici, železnici nebo hnány přes takovou třetí zemi, území nebo jejich část.“
7)
V článku 11 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zásilky kopytníků jiných, než jsou kopytníci uvedení v článku 3a, musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do hospodářství určení v dopravním prostředku chráněném před vektory.
Pokud nejsou uvedení kopytníci odesláni přímo na jatka, zůstanou v tomto hospodářství alespoň 30 dní.“
8)
Vkládá se nový článek 13a, který zní:
„Článek 13a
Podmínky použitelné po propuštění zásilek kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska
1. Zásilky kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do schválené organizace, schváleného institutu nebo schváleného střediska v dopravním prostředku, který je chráněn před vektory a je konstruován tak, aby z něj zvířata nemohla uprchnout a aby z vozidla nebo kontejneru nemohly během přepravy vytékat nebo vypadávat výkaly, moč, stelivo, píce, odpad ani jakýkoli jiný materiál.
2. Zvířata musí být držena v karanténě v zařízení chráněném před vektory v prostorách schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska členského státu určení po dobu alespoň 30 dní. Po tomto 30denním období karantény smí být zvířata přemístěna do jiné schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska.
3. Zvířata propuštěná do schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska smí být přemístěna na jiné místo určení, než je schválená organizace, schválený institut nebo schválené středisko, pouze tehdy, pokud:
a)
od propuštění do Unie již uplynulo alespoň šest měsíců; a
b)
přesun se provádí v souladu s odstavcem 4 přílohy C směrnice 92/65/EHS.
4. Odchylně od odstavce 3 smí zvířata opustit schválenou organizaci, schválený institut nebo schválené středisko před skončením šestiměsíčního období stanoveného v uvedeném odstavci pouze tehdy, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zvířata jsou vyvážena do třetí země, na třetí území nebo do jejich části;
b)
pro účely jejich vývozu, jak je uvedeno v písmeni a), jsou zvířata přepravována v dopravním prostředku, který je chráněn před vektory a je konstruován tak, aby z něj zvířata nemohla uprchnout a aby z vozidla nebo kontejneru nemohly během přepravy vytékat nebo vypadávat výkaly, moč, stelivo, píce, odpad ani jakýkoli jiný materiál.“
9)
Doplňuje se příloha VI, jejíž znění je obsaženo v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. srpna 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 780/2013 AL COMISIEI
din 14 august 2013
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 206/2010 al Comisiei de stabilire a unor liste de țări terțe, teritorii sau părți ale acestora autorizate să introducă în Uniunea Europeană anumite animale și carne proaspătă, precum și a cerințelor de certificare sanitar-veterinară
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2004/68/CE a Consiliului din 26 aprilie 2004 de stabilire a normelor de sănătate animală privind importul și tranzitul, în Uniune, al anumitor ungulate vii, de modificare a Directivelor 90/426/CEE și 92/65/CEE și de abrogare a Directivei 72/462/CEE (1), în special articolul 3 alineatul (1) primul și al doilea paragraf, articolul 6 alineatul (1) primul paragraf, articolul 7 litera (e), articolul 8 litera (c) și articolul 13 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 206/2010 (2) al Comisiei stabilește cerințele pentru introducerea în Uniune, printre altele, a anumitor ungulate. Regulamentul menționat nu se aplică în cazul animalelor nedomesticite destinate unui organism, institut sau centru autorizat în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/65/CEE a Consiliului din 13 iulie 1992 de definire a cerințelor de sănătate animală care reglementează schimburile și importurile în Comunitate de animale, material seminal, ovule și embrioni care nu se supun, în ceea ce privește cerințele de sănătate animală, reglementărilor comunitare speciale prevăzute în punctul I din anexa A la Directiva 90/425/CEE (3).
(2)
Lipsa cerințelor de sănătate animală specifice pentru introducerea de ungulate destinate unui organism, institut sau centru autorizat în Uniune provoacă probleme practice unor astfel de structuri și limitează puternic activitățile acestora, datorită nevoii lor de a introduce aceste animale.
(3)
Este necesar să se stabilească cerințe de sănătate animală aplicabile introducerii de ungulate destinate unui organism, institut sau centru autorizat în Uniune, care vor ține cont de situația specifică a acestor animale. În vederea simplificării legislației Uniunii, este oportun ca normele respective să fie stabilite în Regulamentul (UE) nr. 206/2010. Domeniul de aplicare al respectivului regulament ar trebui, prin urmare, să fie modificat în consecință.
(4)
Regulamentul (UE) nr. 206/2010 prevede că transporturile de ungulate pot fi introduse în Uniune numai dacă provin din țările terțe, teritoriile sau părțile acestora care sunt enumerate în partea 1 a anexei I la regulamentul respectiv.
(5)
Directiva 2002/99/CE a Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a normelor de sănătate animală care reglementează producția, transformarea, distribuția și introducerea produselor de origine animală destinate consumului uman (4) prevede adoptarea de către Comisie a unor liste de țări terțe sau regiuni ale țărilor terțe din care sunt permise importurile anumitor produse de origine animală.
(6)
Directiva 2009/156/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind condițiile de sănătate animală care reglementează circulația și importul de ecvidee provenind din țări terțe (5) prevede că importul de ecvidee în Uniune urmează să fie autorizat doar din țări terțe care apar pe o listă care va fi întocmită sau modificată în conformitate cu procedura prevăzută în directiva respectivă.
(7)
Directiva 2009/158/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind condițiile de sănătate animală care reglementează comerțul intracomunitar și importurile din țări terțe de păsări de curte și de ouă pentru incubație (6) prevede că păsările de curte și ouăle pentru incubație importate în Uniune trebuie să fi provenit din țări terțe sau din părți ale țărilor terțe incluse într-o listă întocmită de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută în directiva respectivă.
(8)
Introducerea de ungulate destinate unui organism, institut sau centru autorizat în Uniune ar trebui, în special să îndeplinească cerințele generale pentru introducerea animalelor vii în Uniune și alte cerințe de sănătate animală specifice și să ofere garanții specifice care să asigure că animalele introduse în Uniune nu pun în pericol starea de sănătate a animalelor din Uniune.
(9)
Cerințele generale pentru introducerea animalelor vii în Uniune, care constau într-un sistem eficient de servicii veterinare responsabile cu controlul sănătății animale, sunt îndeplinite în prezent de aceste țări terțe, teritorii și părți ale acestora enumerate în conformitate cu directivele 2002/99/CE, 2009/156/CE și 2009/158/CE.
(10)
Cu toate acestea, cerințele generale pentru introducerea animalelor vii în Uniune nu garantează că ungulatele sunt indemne de boli. Animalele individuale pot să transmită boli infecțioase care ar putea fi răspândite în Uniune și, prin urmare, constituie un pericol pentru sănătatea animală în Uniune. Prin urmare, ungulatele destinate unui organism, institut sau centru autorizat nu ar trebui să fie introduse în Uniune direct de la un organism, un institut sau un centru care respectă anumite cerințe și care este autorizat de către autoritatea competentă din țara terță, teritoriul sau partea acestuia în care se află.
(11)
Este adecvat ca lista acestor organisme, institute sau centre să fie întocmită de statul membru de destinație, în urma unei evaluări a tuturor informațiilor relevante.
(12)
În vederea protejării sănătății animale în Uniune, este esențial ca transporturile de ungulate introduse în Uniune și care sunt destinate organismelor, institutelor sau centrelor autorizate să fie transportate direct și fără întârziere la punctul de destinație în recipiente sigilate și ca circulația ulterioară a acestor animale pe teritoriul Uniunii să fie restricționată.
(13)
Pentru a aborda situații excepționale, cum ar fi situații privind problemele legate de bunăstarea animalelor, conservarea speciilor pe cale de dispariție, dezastrele naturale bruște sau tensiunile politice, în care nu este posibil să se aplice toate cerințele de sănătate animală și în special cele legate de autorizarea organismului, institutului sau centrului de origine, statele membre ar trebui să fie în măsură să introducă pe teritoriul lor anumite ungulate destinate unui organism, institut sau centru autorizate, în anumite condiții. Cu toate acestea, chiar și în astfel de cazuri, ar trebui să se solicite o autorizație pentru a asigura reducerea suficientă a riscului pentru sănătatea animală.
(14)
Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 206/2010 ar trebui modificat în consecință.
(15)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (UE) nr. 206/2010 se modifică după cum urmează:
(1)
La articolul 1, se elimină alineatul (3).
(2)
Se introduce următorul articol 3a:
„Articolul 3a
Condiții pentru introducerea ungulatelor destinate unui organism, institut sau centru autorizat
1. Prin derogare de la articolul 3, autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza introducerea pe teritoriul său transporturi de ungulate din speciile enumerate în tabelele 1, 2 și 3 din partea 1 din anexa VI, în cazul în care loturile respective sunt destinate unui organism, institut sau centru autorizat, cu condiția îndeplinirii următoarelor cerințe:
(a)
autoritatea competentă a statului membru de destinație a efectuat o evaluare a riscurilor pentru sănătatea animalelor pe care fiecare din transporturi le poate prezenta pentru Uniune;
(b)
transporturile în cauză provin dintr-o țară terță, teritoriu sau dintr-o parte a acestora, care sunt incluse în una dintre listele prevăzute în:
(i)
Partea 1 din anexa I sau în partea 1 din anexa II la prezentul regulament,
(ii)
Decizia 2004/211/CE (7), Decizia 2007/777/CE (8), Regulamentul (CE) nr. 798/2008 (9), Regulamentul (CE) nr. 119/2009 (10), Regulamentul (UE) nr. 605/2010 (11),
(c)
ungulatele provin de la un organism, institut sau centru dintr-o țară terță, teritoriu sau parte a acestora, la care se face referire la litera (a), care sunt incluse în lista întocmită în conformitate cu articolul 3c;
(d)
ungulatele au fost ținute în carantină în instalații protejate împotriva vectorilor în spațiile organismului, institutului sau centrului menționat la litera (c) pentru perioada prevăzută în certificatele relevante;
(e)
ungulatele sunt transportate direct la un organism, institut sau centru autorizat în statul membru de destinație;
(f)
ungulatele sunt însoțite de un certificat veterinar adecvat, elaborat în conformitate cu modelul corespunzător de certificat veterinar prevăzut în tabelele 1, 2 și 3 din partea 1 din anexa VI și care figurează în partea 2 a anexei respective;
(g)
ungulatele respectă cerințele prevăzute în modelul de certificat veterinar menționat la litera (f).
Statul membru de destinație informează Comisia și celelalte state membre în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală în legătură cu autorizația acordată în temeiul primului paragraf, înainte de introducerea ungulatelor pe teritoriul său.
2. În cazul în care circumstanțe excepționale fac imposibilă respectarea condițiilor de la alineatul (1) literele (c) și (d), autoritatea competentă a statului membru de destinație poate autoriza introducerea pe teritoriul său de ungulate din speciile enumerate în tabelele 1, 2 și 3 din partea 1 din anexa VI provenite de la alte exploatații care nu respectă cerințele prevăzute la literele respective, sub rezerva respectării cerințelor prevăzute la alineatul (1) literele (a), (b) și (e) - (g) și a îndeplinirii următoarelor condiții suplimentare:
(a)
o cerere de autorizare prealabilă a fost prezentată de proprietar sau de o persoană fizică care reprezintă respectivul proprietar, iar statul membru de destinație a acordat o astfel de autorizație după efectuarea unei evaluări a riscurilor care a indicat că introducerea ungulatelor în cauză pe teritoriul său nu constituie un risc pentru sănătatea animală în Uniune;
(b)
ungulatele au fost ținute în carantină în țara terță, teritoriul sau partea acesteia de origine sub control oficial pe durata necesară îndeplinirii condițiilor de sănătate animală stabilite în modelul de certificat veterinar menționat la litera (f):
(i)
într-un loc aprobat de către autoritatea competentă din țara terță, teritoriul sau parte a acesteia din care provin animalele;
(ii)
în conformitate cu modalitățile prevăzute în autorizație, care trebuie să prezinte cel puțin aceleași garanții ca și cele prevăzute la alineatul (1) literele (a), (b) și (e) - (g).
În cazul în care ungulatele sunt introduse în Uniune în temeiul primului paragraf, ele trebuie să fie ținute în carantină într-un organism, institut sau centru de destinație autorizate timp de cel puțin șase luni de la momentul introducerii în Uniune, perioadă în care cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (a) din Directiva 90/425/CEE a Consiliului pot fi aplicate de către autoritățile competente.
Statul membru care autorizează introducerea ungulatelor în temeiul primului paragraf informează Comisia și celelalte state membre în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală cu privire la această autorizație, înainte de introducerea ungulatelor pe teritoriul său.
(3)
Se introduce următorul articol 3b:
„Articolul 3b
Condiții pentru intrarea pe teritoriul statelor membre, altele decât statul membru de destinație, și pentru tranzitul pe teritoriul acestora, a ungulatelor destinate unui organism, institut sau centru autorizat
Tranzitul ungulatelor menționate la articolul 3a printr-un stat membru, altul decât statul membru de destinație, este permis numai sub rezerva autorizării de către autoritatea competentă a statului membru de tranzit. Această autorizație poate fi acordată numai pe baza unei evaluări a riscurilor efectuate de autoritatea competentă respectivă, ținând cont de informațiile care i-au fost prezentate de către statul membru de destinație.
Statul membru de destinație informează Comisia și celelalte state membre în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, înainte de tranzit, atunci când autorizează introducerea de animale în condițiile prevăzute la articolul 3a.”
(4)
Se introduce următorul articol 3c:
„Articolul 3c
Lista organismelor, institutelor sau centrelor autorizare din țările terțe, teritoriile sau părțile acestora
1. În urma unei evaluări a respectării condițiilor prevăzute la alineatul (2), fiecare stat membru poate stabili o listă a organismelor, institutelor și centrelor din care, în conformitate cu articolul 3a alineatul (1), poate fi autorizată introducerea de ungulate pe teritoriul său.
2. Un organism, institut sau centru dintr-o țară terță, teritoriu sau parte a acesteia este inclusă în lista menționată la alineatul (1) doar în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
organismul, institutul sau centrul respectă cerințele stabilite în partea 3 din anexa VI;
(b)
organismul, institutul sau centrul este autorizat de către autoritatea competentă din țara terță, teritoriul sau partea acesteia în care este situat respectivul organism, institut sau centru;
(c)
autoritatea competentă a țării terțe, teritoriului sau a părții acesteia oferă garanții suficiente care să ateste respectarea condițiilor privind autorizarea organismelor, institutelor sau centrelor prevăzute în partea 4 din anexa VI.
3. Un stat membru poate include în lista menționată la alineatul (1) organisme, institute sau centre din țările terțe care sunt deja incluse într-o astfel de listă stabilită de un alt stat membru, fără să fi evaluat respectarea condițiilor prevăzute la alineatul (2).
4. Statele membre actualizează listele menționate la alineatul (1), ținând seama în special de orice suspendare sau retragere a aprobării acordate de autoritatea competentă a unei țări terțe, a unui teritoriu sau a unei regiuni a acesteia organismelor, institutelor sau centrelor situate în acestea și incluse în listele respective.
5. Statele membre pun la dispoziția publicului, prin intermediul unor pagini de internet informative, listele menționate la alineatul (1) și actualizează aceste pagini de internet informative.
6. Statele membre comunică Comisiei adresele de internet ale paginilor de internet informative.”
(5)
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Condiții aplicabile centrelor de colectare pentru anumite transporturi de ungulate
1. Transporturile de ungulate care conțin animale vii provenind din mai multe exploatații sunt introduse în Uniune doar dacă sunt constituite în centre de colectare autorizate de către autoritatea competentă din țara terță, teritoriul sau parte a acesteia din care provin animalele în conformitate cu cerințele stabilite în anexa I partea 5.
2. Transporturile de ungulate introduse în Uniune în conformitate cu articolul 3a sau articolul 6 nu provin din mai multe exploatații și nu sunt constituite în centre de colectare”.
(6)
La articolul 8, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
descărcate sau, în cazul în transportului pe calea aerului, mutate într-o altă aeronavă sau transportate cu mijloace de transport rutier, feroviar sau deplasate în mers printr-o țară terță, un teritoriu sau o parte a acesteia care nu este autorizată pentru importul animalelor respective în Uniune.”
(7)
La articolul 11, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„1. După introducerea în Uniune, transporturile de ungulate, altele decât cele menționate la articolul 3a, sunt transportate fără întârziere în mijloace de transport protejate împotriva vectorilor către exploatația de destinație.
Aceste ungulate rămân în exploatația respectivă pentru o perioadă de cel puțin 30 de zile, în afara cazului în care sunt expediate direct către un abator.”
(8)
Se introduce următorul articol 13a:
„Articolul 13a
Condiții care trebuie aplicate în urma introducerii unor transporturi de ungulate destinate unor organisme, institute sau centre autorizate
1. În urma introducerii lor în Uniune, transporturile de ungulate destinate organismelor, institutelor sau centrelor autorizate sunt transportate fără întârziere către organismul, institutul sau centrul autorizat de destinație în mijloace de transport protejate împotriva vectorilor și construite astfel încât animalele să nu poată scăpa, iar materiile fecale, urina, litiera, nutrețul, deșeurile sau orice alte materiale să nu se scurgă sau să cadă din vehicul sau container în timpul transportului.
2. Animalele trebuie ținute în carantină în instalații protejate împotriva vectorilor la sediul organismului, institutului sau centrului autorizat din statul membru de destinație pentru o perioadă de minimum 30 de zile. După perioada de carantină de 30 de zile, este posibil ca animalele să fie deplasate la un alt organism, institut sau centru autorizat.
3. Animalele introduse într-un organism, institut sau centru autorizat pot fi transportate numai către o destinație, alta decât un organism, institut sau centru autorizat în următoarele condiții:
(a)
au trecut cel puțin șase luni de la momentul introducerii în Uniune, și
(b)
deplasarea este realizată în conformitate cu punctul 4 din anexa C la Directiva 92/65/CEE.
4. Prin derogare de la alineatul (3), animalele pot părăsi un organism, institut sau centru autorizat înainte de expirarea perioadei de șase luni menționate la alineatul respectiv, numai în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
animalele sunt exportate către o țară terță, un teritoriu sau o regiune a acesteia;
(b)
în scopul exportării lor menționate la litera (a), animalele sunt transportate în mijloace de transport care sunt protejate împotriva vectorilor și construite astfel încât animalele să nu poată scăpa, iar materiile fecale, urina, litiera, nutrețul, deșeurile sau orice alte materiale să nu poată zbura sau cădea din vehicul sau container în timpul transportului.”
(9)
Se adaugă anexa VI, al cărei text figurează în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 august 2013.