NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 907/2013
ze dne 20. září 2013,
kterým se stanoví pravidla pro žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 1 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 mohou být konkrétní druhové popisy (názvy), které se již tradičně používají k označení určité zvláštnosti skupiny potravin či nápojů, z níž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví, vyňaty z působnosti zmíněného nařízení na žádost dotčených provozovatelů potravinářských podniků.
(2)
S cílem zajistit, aby se žádosti týkající se druhových popisů vyřizovaly průhledně a během přiměřené doby, čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 stanoví, že Komise přijme a zveřejní pravidla, podle nichž se tyto žádosti podávají.
(3)
Pravidla by měla zajistit, že žádost bude vypracována tak, aby uváděla a poskytovala veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení žádosti. Pravidla by dále neměla Komisi bránit ve vyžádání dodatečných informací, pokud to bude třeba a v závislosti na povaze druhového popisu a rozsahu odchylky, která je předmětem žádosti.
(4)
Je vhodné umožnit obchodním sdružením, která zastupují konkrétní potravinářská odvětví, podávat žádosti jménem svých členů, aby se tak předešlo mnohonásobným žádostem týkajícím se téhož druhového popisu (názvu).
(5)
Aby se, mimo jiné, zajistila vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, používání tvrzení by nemělo být nepravdivé, dvojsmyslné nebo zavádějící. Stejná zásada by měla platit pro používání druhových popisů (názvů), z nichž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví. V zájmu dosažení těchto cílů a v souladu se zásadou proporcionality budou muset vnitrostátní orgány vycházet z vlastního úsudku a přihlížet k judikatuře Soudního dvora, aby mohly v daném případě stanovit typickou reakci průměrného spotřebitele.
(6)
Druhové popisy (názvy) by měly před dnem vstupu v platnost tohoto nařízení vykazovat minimálně 20 let prokázaného používání v členském státě (členských státech).
(7)
Členské státy byly konzultovány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů) ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 se podávají a předkládají v souladu s pravidly stanovenými v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. září 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 907/2013 AL COMISIEI
din 20 septembrie 2013
de stabilire a normelor pentru cererile privind utilizarea descriptorilor generici (denumirilor generice)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (1), în special articolul 1 alineatul (4),
întrucât:
(1)
Conform articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006, anumiți descriptori generici sau anumite denumiri generice utilizate în mod tradițional pentru a indica o particularitate a unei categorii de produse alimentare sau de băuturi care ar putea avea consecințe asupra sănătății umane pot beneficia de o derogare de la dispozițiile regulamentului menționat, la cererea operatorilor din sectorul alimentar interesați.
(2)
Pentru a asigura faptul că cererile privind denumirile generice sunt tratate în mod transparent și într-un interval de timp rezonabil, articolul 1 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 impune Comisiei să adopte și să facă publice normele conform cărora se depun astfel de cereri.
(3)
Aceste norme ar trebui să garanteze faptul că cererile sunt procesate într-un mod care prezintă și furnizează toate informațiile necesare pentru evaluarea cererii. În plus, normele nu ar trebui să împiedice Comisia să solicite informații suplimentare, dacă este cazul și în funcție de natura denumirii generice și de durata pentru care se solicită derogarea.
(4)
Este util să li se permită asociațiilor profesionale care reprezintă sectoare alimentare specifice să depună cereri în numele membrilor lor pentru a evita depunerea unei multitudini de cereri pentru același descriptor generic (aceeași denumire generică).
(5)
Pentru a asigura, printre altele, un nivel ridicat de protecție a consumatorilor, utilizarea mențiunilor nu trebuie să fie falsă, ambiguă sau înșelătoare. Același principiu ar trebui să se aplice și utilizării descriptorilor generici (denumirilor generice) care ar putea avea efect asupra sănătății. Pentru atingerea acestui obiectiv și respectând principiul proporționalității, autoritățile naționale vor trebui să își exercite propria capacitate de judecată, ținând seama de jurisprudența Curții de Justiție, pentru a stabili reacția tipică a consumatorului mediu într-o situație dată.
(6)
Descriptorii generici (denumirile generice) ar trebui să corespundă unei perioade de cel puțin 20 de ani de utilizare dovedită în statul membru (statele membre) înainte de data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(7)
Statele membre au fost consultate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Cererile referitoare la utilizarea descriptorilor generici (denumirilor generice) în sensul articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 se depun și se prezintă conform normelor specificate în anexă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 septembrie 2013.