NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1083/2013
ze dne 28. srpna 2013
o stanovení pravidel týkajících se postupu pro dočasné odnětí celních preferencí a přijetí obecných ochranných opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 ze dne 25. října 2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (1), a zejména na čl. 15 odst. 12, čl. 19 odst. 14 a čl. 22 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že:
v zájmu zajištění transparentnosti a předvídatelnosti dočasného odnětí preferencí a přijetí obecných ochranných opatření byla Komise zmocněna Evropským parlamentem a Radou k přijetí aktu v přenesené pravomoci, kterým se stanoví pravidla týkající se zejména lhůt, práv zúčastněných stran, důvěrné povahy informací a přezkumu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PRAVIDLA PRO DOČASNÉ ODNĚTÍ CELNÍCH PREFERENCÍ
Článek 1
Přezkum informací
1. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
2. Komise poskytne přiměřenou lhůtu, během níž mohou třetí strany písemně vyjádřit své stanovisko tím, že příslušné informace zašlou Komisi. Tato lhůta bude upřesněna v oznámení o zahájení postupu pro dočasné odnětí. Komise vezme v úvahu názory předložené uvedenými třetími stranami, pokud se opírají o dostatečné důkazy.
3. Jestliže Komise zjistí, že jí dotčená zvýhodněná země nebo jakákoli třetí strana, která se přihlásila v souladu s odstavcem 2, sdělila nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu.
Článek 2
Podkladový spis
1. Jestliže Komise zahájila postup pro dočasné odnětí celních preferencí, zřídí podkladový spis. Podkladový spis obsahuje dokumenty, které jsou důležité pro vyvození závěrů, včetně informací poskytnutých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci systému GSP, zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ nebo zemí zvýhodněnou v rámci režimu „Vše kromě zbraní“ (dále jen „zvýhodněná země“), informací poskytnutých třetími stranami, které se přihlásily v souladu s čl. 1 odst. 2, a všech příslušných informací, které Komise obdržela.
2. Zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mají právo na přístup k podkladovému spisu na základě písemné žádosti. Mohou kontrolovat všechny informace obsažené v podkladovém spisu s výjimkou interních dokumentů vypracovaných orgány Unie nebo členských států a s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení (EU) č. 978/2012 (nařízení o GSP).
3. Obsah podkladového spisu podléhá ustanovením o důvěrném zacházení podle článku 38 nařízení o GSP.
Článek 3
Povinnost zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ spolupracovat
1. Jestliže Komise zahájila postup pro dočasné odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+), předloží dotčená země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ ve lhůtě stanovené v oznámení Komise veškeré nezbytné informace poskytující důkaz o splnění povinností vyplývajících z jejích závazků.
2. Nedostatečná spolupráce dotčené země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ nenarušuje její právo na přístup k podkladovému spisu.
3. Pokud dotčená země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ odmítá spolupracovat nebo v příslušné lhůtě neposkytne nezbytné informace nebo závažným způsobem brání postupu, mohou pozitivní či negativní zjištění Komise vycházet z dostupných údajů.
Článek 4
Slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mají právo na slyšení před Komisí.
2. Předloží písemnou žádost, v níž uvedou důvody pro slyšení. Tato žádost musí být doručena Komisi nejpozději jeden měsíc po datu zahájení postupu pro dočasné odnětí preferencí.
Článek 5
Činnost úředníka pro slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mohou rovněž požádat o intervenci úředníka pro slyšení. Úředník pro slyšení přezkoumává žádosti o přístup k podkladovému spisu, spory ohledně důvěrného zacházení s dokumenty, žádosti o prodloužení lhůt a žádosti o slyšení.
2. Třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mohou požádat o intervenci úředníka pro slyšení k ověření, zda jejich připomínky byly posouzeny Komisí. Písemná žádost musí být podána nejpozději 10 dnů po uplynutí lhůty pro vyjádření jejich stanoviska.
3. Pokud má dotčená zvýhodněná země nebo třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, jednání s úředníkem pro slyšení, účastní se ho příslušný útvar Komise.
Článek 6
Poskytnutí informací týkajících se šetření podle článku 15 nařízení o GSP
1. Komise sdělí dotčené zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+ informace o podstatných skutečnostech a závěrech, na základě kterých má Komise v úmyslu přijmout rozhodnutí podle čl. 15 odst. 8 a čl. 15 odst. 9 nařízení o GSP.
2. Informace se poskytují v písemné podobě, obsahují zjištění Komise a odrážejí její prozatímní záměr, zda postup dočasného odnětí ukončit nebo dočasně odejmout celní preference
3. Poskytnutí informací se provádí s patřičným ohledem na ochranu důvěrných informací podle článku 38 nařízení o GSP co nejdříve, obvykle nejpozději 45 dnů před vydáním konečného rozhodnutí Komise o návrhu konečného postupu. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy ve stanovené době, sdělí je co nejdříve.
4. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které může být přijato, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto sděleny co nejdříve.
5. Podání učiněná poté, co byly informace poskytnuty, se zohlední pouze tehdy, budou-li doručena během lhůty stanovené Komisí v každém jednotlivém případě, která činí alespoň 14 dnů po poskytnutí informací, přičemž je nutno brát náležitý ohled na naléhavost dané záležitosti.
Článek 7
Přezkum
1. Jestliže byly celní preference zvýhodněné zemi dočasně odňaty, může dotčená zvýhodněná země předložit písemnou žádost o obnovení celních preferencí, pokud se domnívá, že důvody pro dočasné odnětí již nejsou aktuální.
2. Komise může přezkoumat potřebu dočasného odnětí preferencí, pokud se domnívá, že již nejsou splněny podmínky pro toto odnětí.
3. Ustanovení této kapitoly se použijí obdobně na přezkum dočasného odnětí celních preferencí.
KAPITOLA II
PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE POSTUPU PRO PŘIJETÍ OBECNÝCH OCHRANNÝCH OPATŘENÍ
Článek 8
Zahájení šetření na žádost
1. Žádost o zahájení ochranného šetření se podává písemně, v důvěrném znění i ve znění bez důvěrných údajů. Musí obsahovat tyto informace, nakolik jsou žadateli obvykle dostupné:
a)
totožnost stěžujících si výrobců v Unii a uvedení objemu a hodnoty jejich výroby obdobného výrobku nebo přímo konkurujícího výrobku v Unii. Je-li písemná žádost podána jejich jménem, musí v ní být uvedeni výrobci v Unii, jejichž jménem se žádost podává. Žádost musí rovněž obsahovat seznam dalších známých výrobců v Unii (nebo sdružení výrobců obdobného výrobku v Unii), kteří žádost nepodávají, a uvedení objemu a hodnoty jejich výroby v Unii;
b)
úplný popis obdobného výrobku, název dotčené zvýhodněné země, totožnost všech známých vývozců nebo zahraničních výrobců a seznam známých osob dovážejících dotčený výrobek;
c)
informace o úrovních a tendencích vývoje objemu a cen dovozu obdobného výrobku pocházejícího z dotčené zvýhodněné země. Tato informace musí rozlišovat mezi preferenčním dovozem podle nařízení o GSP, jiným preferenčním dovozem a dovozem, který preferencí nevyužívá;
d)
informace o situaci stěžujících si výrobců v Unii na základě faktorů uvedených v článku 23 nařízení o GSP;
e)
informace o účinku dovozu podle písmene c) na výrobce v Unii, kteří podali podnět, přičemž je nutné zohlednit další faktory, které mají vliv na situaci výrobců v Unii.
2. Žádost se předkládá s připojenými dokumenty na podatelnu Komise na adresu:
Central mail service (Courrier central)
Bâtiment DAV1
Avenue du Bourget 1/Bourgetlaan 1
1140 Bruxelles/Brussel
BELGIQUE/BELGIË
Žádost se považuje za podanou v první pracovní den následující po doporučeném doručení Komisi nebo po vystavení potvrzení o jejím přijetí Komisí.
Poté, co Komise žádost obdrží, zašle její kopii členským státům.
3. Kromě vlastního podání žádosti v listinné podobě se žádost a přiložené dokumenty podávají rovněž v elektronické podobě. Pro účely tohoto nařízení však nebudou považovány za platné žádosti, jež byly učiněny výlučně v elektronické podobě.
4. Orgány nezveřejňují informace o žádosti o zahájení šetření, pokud nebylo učiněno rozhodnutí je zahájit. Co nejdříve po obdržení žádosti s náležitými podklady a před zahájením šetření však bude informována vláda příslušné země vývozu.
5. Žádost může být před zahájením šetření stažena; v tom případě se na ni hledí, jako by nebyla podána.
Článek 9
Zahájení šetření z moci úřední
Komise může zahájit šetření bez žádosti na základě dostatečných důkazů prima facie o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanoveného v čl. 22 odst. 1 nařízení o GSP.
Článek 10
Informace o zahájení šetření
1. Oznámení o zahájení šetření zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie:
a)
obsahuje souhrn získaných informací a pokyn, že je nutno sdělit Komisi všechny užitečné informace;
b)
stanoví lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit své stanovisko a předat informace, aby toto stanovisko a informace mohly být při šetření vzaty v úvahu;
c)
stanoví období šetření, které obvykle zahrnuje dobu alespoň 3 let bezprostředně před zahájením řízení. K informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží;
d)
stanoví lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí;
e)
stanoví lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o intervenci úředníka pro slyšení.
2. Komise o zahájení šetření uvědomí známé dotčené vývozce, dovozce a reprezentativní sdružení dovozců nebo vývozců, zástupce příslušné zvýhodněné země a žádající výrobce v Unii a sdělí s náležitým ohledem na ochranu důvěrných informací známým vývozcům, orgánům země vývozu a na požádání i jiným účastníkům řízení plné znění písemného podnětu. Pokud se šetření týká zvláště vysokého počtu vývozců, může být plné znění písemného podnětu předáno pouze orgánům země vývozu nebo příslušnému obchodnímu sdružení.
Článek 11
Šetření
1. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné k provedení šetření.
2. Zúčastněné strany mohou písemně vyjádřit své stanovisko tím, že příslušné informace zašlou Komisi. Jejich stanoviska budou zohledněna, pokud se opírají o dostatečné důkazy. Komise může obdržené informace ověřit u dotčené zvýhodněné země a u jakékoli zúčastněné strany.
3. Stranám, které v rámci šetření obdrží dotazníky, se k jejich zodpovězení poskytne lhůta nejméně 30 dnů. Tato třicetidenní lhůta může být prodloužena s náležitým ohledem na lhůty pro provedení šetření, pokud příslušná strana může toto prodloužení náležitě odůvodnit zvláštními okolnostmi.
4. Komise může požádat členské státy, aby jí poskytly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby její žádosti vyhověly.
5. Komise může požádat členské státy, aby uskutečnily veškeré nezbytné kontroly a inspekce, zejména u dovozců, obchodníků a výrobců v Unii, a aby provedly šetření ve třetích zemích, pokud s tím dotčené hospodářské subjekty souhlasí a pokud o tom byla oficiálně informována vláda dané země a nevznesla námitky. Členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby žádosti Komise vyhověly. Úředníci Komise jsou na žádost Komise nebo některého členského státu nápomocni úředníkům členských států při plnění jejich úkolů.
6. V případech, kdy je počet zúčastněných stran, vývozců nebo dovozců, typů výrobků nebo obchodů příliš velký, může být šetření omezeno na přiměřený počet stran, výrobků nebo obchodů, který se vybere jako statisticky reprezentativní vzorek na základě informací dostupných v době výběru nebo jako největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Konečný výběr stran, typů výrobků nebo obchodů podle tohoto článku provádí Komise, avšak nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí a poskytnou dostatek informací, aby mohl být proveden výběr reprezentativního vzorku. Pokud se provádí výběr reprezentativního vzorku a některé nebo všechny vybrané strany nejsou ochotny spolupracovat do té míry, že může být podstatně ovlivněn výsledek šetření, může být proveden nový výběr. Pokud je spolupráce i nadále v podstatné míře nedostatečná nebo pokud z časových důvodů nelze vybrat nový reprezentativní vzorek, použijí se příslušná ustanovení článku 13.
Článek 12
Inspekce na místě
1. Komise může provádět inspekce na místě, aby prozkoumala písemnosti dovozců, vývozců, obchodníků, zástupců, výrobců, obchodních sdružení a organizací a ostatních zúčastněných stran a ověřila informace o výrobcích, jež mohou vyžadovat ochranná opatření.
2. Komise může v případě potřeby provádět šetření ve třetích zemích, pokud s tím dotčené hospodářské subjekty souhlasí a pokud o tom byla oficiálně informována vláda dané země a nevznesla námitky. Jakmile Komise obdrží souhlas dotčených hospodářských subjektů, měla by oznámit orgánům země vývozu názvy a adresy hospodářských subjektů, v nichž budou inspekce na místě probíhat, a dohodnuté termíny.
3. Dotčeným hospodářským subjektům se oznámí, jaké druhy informací budou při inspekci na místě ověřovány a jaké informace je nutno během inspekce poskytnout. Mohou být požadovány další informace.
4. Při šetření podle odstavců 1, 2 a 3 jsou Komisi nápomocni zaměstnanci těch členských států, které o to požádají.
Článek 13
Nedostatečná spolupráce
1. Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne ve lhůtě stanovené tímto nařízením nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů. Pokud se zjistí, že zúčastněná strana předložila nepravdivé nebo zavádějící informace, nepřihlédne se k nim a je možné vycházet z dostupných údajů. Účastníci řízení budou seznámeni s důsledky nedostatečné spolupráce.
2. Nejsou-li informace předložené účastníkem řízení zcela bezchybné, přesto se k nim přihlédne, pokud nedostatky neúměrně neztěžují učinění přiměřeně správných závěrů, pokud jsou informace předloženy včas, je možné je ověřit a pokud účastník řízení jednal podle svého nejlepšího vědomí a svědomí.
3. Pokud nejsou důkazy nebo informace přijaty, je účastník řízení, který je předložil, okamžitě zpraven o důvodech jejich odmítnutí a je mu dána možnost podat dodatečná vysvětlení ve stanovené lhůtě. Pokud vysvětlení nejsou považována za dostatečná, je třeba uvést důvody pro odmítnutí důkazů nebo informací a uvést je ve zveřejněných závěrech.
4. Pokud závěry vycházejí z ustanovení odstavce 1, včetně informací obsažených v žádosti, musí být tyto informace, je-li to proveditelné a s ohledem na lhůty pro šetření, ověřeny na základě informací z jiných dostupných nezávislých zdrojů, jako jsou zveřejněné ceníky, úřední dovozní statistiky a celní výkazy, nebo na základě informací získaných v průběhu šetření od jiných účastníků řízení.
Tyto informace mohou případně obsahovat relevantní údaje týkající se světového trhu nebo jiných reprezentativních trhů.
5. Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nejsou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval.
Článek 14
Podkladový spis
1. Zahájila-li Komise v souladu s čl. 24 odst. 2 nařízení o GSP šetření, zřídí podkladový spis. Podkladový spis obsahuje informace předložené členskými státy, zvýhodněnou zemí, účastníky řízení a příslušné informace, které Komise získala, a to s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení o GSP.
2. Dotčená zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mají právo na přístup k podkladovému spisu na základě písemné žádosti. Mohou kontrolovat všechny informace obsažené v podkladovém spisu s výjimkou interních dokumentů vypracovaných orgány EU nebo členských států a s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení o GSP. Mohou se k těmto informacím vyjádřit a k jejich stanoviskům se přihlédne, pokud jsou řádně doložena.
3. Obsah podkladového spisu podléhá ustanovením o důvěrném zacházení podle článku 38 nařízení o GSP.
Článek 15
Slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mají právo na slyšení před Komisí.
2. Předloží písemnou žádost ve lhůtě stanovené oznámením v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že mohou být výsledkem šetření skutečně dotčeni a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Článek 16
Zapojení úředníka pro slyšení
1. Zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mohou rovněž požádat o intervenci úředníka pro slyšení. Úředník pro slyšení přezkoumává žádosti o přístup k podkladovému spisu, spory ohledně důvěrného zacházení s dokumenty, žádosti o prodloužení lhůt a žádosti o slyšení.
2. Koná-li se slyšení u úředníka pro slyšení, účastní se ho příslušný útvar Komise.
Článek 17
Poskytnutí informací
1. Komise poskytne podrobné informace, z nichž vycházejí podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě rozhoduje.
2. Informace se poskytují v písemné podobě. Zpráva obsahuje zjištění Komise a odráží její záměr znovu zavést běžná cla společného celního sazebníku, či nikoli.
3. Poskytnutí informací se provádí s patřičným ohledem na ochranu důvěrných informací co nejdříve, obvykle nejpozději 45 dnů před vydáním konečného rozhodnutí Komise o návrhu konečného postupu a v každém případě v přiměřené době, aby strany mohly vyjádřit svá stanoviska a aby Komise tato stanoviska zvážila. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v tomto okamžiku, sdělí je co nejdříve.
4. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které může být přijato, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto sděleny co nejdříve.
5. Podání učiněná poté, co byly informace poskytnuty, se zohlední pouze tehdy, budou-li doručena během lhůty stanovené Komisí v každém jednotlivém případě, která činí alespoň 14 dnů, přičemž je nutno brát náležitý ohled na naléhavost dané záležitosti.
Článek 18
Přezkum
1. Jestliže byla znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, může kterákoli zúčastněná strana předložit písemnou žádost o obnovení celních preferencí s předložením důkazů prima facie o tom, že důvody pro znovuzavedení běžných cel již nejsou platné. Výrobci v Unii mohou podat písemnou žádost o prodloužení lhůty pro znovuzavedení běžných cel s předložením důkazů prima facie o tom, že důvody pro znovuzavedení běžných cel i nadále přetrvávají.
2. Komise může přezkoumat potřebu obnovení běžných cel společného celního sazebníku, pokud takový přezkum považuje za odůvodněný.
3. Ustanovení této kapitoly se použijí obdobně na přezkum ochranných opatření.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1083/2013 AL COMISIEI
din 28 august 2013
de stabilire a normelor referitoare la procedura de retragere temporară a preferințelor tarifare și de adoptare a măsurilor de salvgardare cu caracter general, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 978/2012 al Parlamentului European și al Consiliului de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 978/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 732/2008 al Consiliului (1), în special articolul 15 alineatul (12), articolul 19 alineatul (14) și articolul 22 alineatul (4),
întrucât:
Pentru a asigura transparența și previzibilitatea retragerii temporare a preferințelor și a adoptării de măsuri de salvgardare cu caracter general, Comisia a fost împuternicită de Parlamentul European și de Consiliu să adopte un act delegat pentru a stabili norme, în special în ceea ce privește termenele, drepturile părților, confidențialitatea și revizuirea,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
NORME REFERITOARE LA PROCEDURA DE RETRAGERE TEMPORARĂ A PREFERINȚELOR TARIFARE
Articolul 1
Examinarea informațiilor
(1) Comisia caută să obțină toate informațiile pe care le consideră necesare, inclusiv concluziile și recomandările organelor de supraveghere competente. Pentru formularea concluziilor sale, Comisia ia în considerare toate informațiile pertinente.
(2) Comisia stabilește o perioadă de timp rezonabilă în care părțile terțe își pot exprima în scris punctele de vedere, transmițând Comisiei informațiile pertinente. Această perioadă va fi specificată în avizul prin care se anunță inițierea procedurii de retragere temporară. Comisia ia în considerare punctele de vedere prezentate de părțile terțe în măsura în care acestea se bazează pe suficiente elemente de probă.
(3) În cazul în care constată că țara beneficiară în cauză sau orice terță parte care și-a prezentat punctul de vedere în conformitate cu alineatul (2) i-a furnizat informații false sau care induc în eroare, Comisia nu ține cont de respectivele informații.
Articolul 2
Constituirea dosarului
(1) Atunci când inițiază procedura de retragere temporară a preferințelor tarifare, Comisia constituie un dosar. Dosarul trebuie să cuprindă documentele care sunt pertinente pentru formularea concluziilor, inclusiv informațiile furnizate de țara în cauză care beneficiază de SGP, de SGP+ sau de EBA (denumită în continuare „țară beneficiară”), informațiile transmise de părțile terțe care și-au exprimat punctul de vedere în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) și orice informații pertinente obținute de Comisie.
(2) Țara beneficiară și părțile terțe care au transmis informații susținute de suficiente elemente de probă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) au dreptul de acces la dosar pe baza unei cereri scrise. Acestea pot lua cunoștință de toate informațiile conținute în dosar, cu excepția documentelor interne elaborate de instituțiile Uniunii sau de autoritățile statelor membre, cu respectarea obligațiilor de confidențialitate prevăzute la articolul 38 din Regulamentul (UE) nr. 978/2012 (denumit în continuare „Regulamentul SGP”).
(3) Conținutul unui dosar trebuie să respecte dispozițiile de confidențialitate prevăzute la articolul 38 din Regulamentul SGP.
Articolul 3
Obligația de cooperare a țărilor care beneficiază de SGP+
(1) Atunci când Comisia inițiază procedura de retragere temporară a preferințelor tarifare oferite în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe (SGP+), țara în cauză care beneficiază de SGP+ trebuie să prezinte, într-un termen stabilit în avizul Comisiei, toate informațiile necesare care atestă respectarea obligațiilor care decurg din angajamentele sale ferme.
(2) Lipsa de cooperare a țării în cauză care beneficiază de SGP+ nu împiedică dreptul de acces la dosar.
(3) Dacă țara în cauză care beneficiază de SGP+ refuză să coopereze sau nu furnizează informațiile necesare în termenul prevăzut sau obstrucționează în mod semnificativ procedura, Comisia își poate formula concluziile, pozitive sau negative, pe baza datelor disponibile.
Articolul 4
Audiere generală
(1) Țara beneficiară în cauză și părțile terțe care au transmis informații susținute de suficiente elemente de probă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) au dreptul de a fi audiate de către Comisie.
(2) Acestea înaintează o cerere scrisă în care precizează motivele pentru a fi audiate. Cererea trebuie să parvină Comisiei cel târziu la o lună de la data deschiderii procedurii de retragere temporară.
Articolul 5
Participarea consilierului-auditor
(1) Țara beneficiară în cauză și părțile terțe care au transmis informații susținute de suficiente elemente de probă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) au dreptul de a solicita intervenția consilierului-auditor. Consilierul-auditor analizează cererile de acces la dosar, disputele cu privire la caracterul confidențial al documentelor, cererile de prelungire a termenelor și cererile de audiere.
(2) Părțile terțe care au transmis informații susținute de suficiente elemente de probă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) pot solicita intervenția consilierului-auditor pentru a verifica dacă observațiile lor au fost luate în considerare de către Comisie. Cererea scrisă se transmite în termen de cel mult 10 zile de la expirarea perioadei prevăzute pentru comunicarea punctelor de vedere.
(3) Dacă țara beneficiară în cauză sau părțile terțe care au transmis informații susținute de suficiente elemente de probă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) sunt audiate de către consilierul-auditor, serviciul competent al Comisiei participă la audiere.
Articolul 6
Comunicarea informațiilor în cadrul anchetelor efectuate în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul SGP
(1) Comisia trebuie să comunice țării care beneficiază de SGP+ detaliile faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora intenționează să ia decizii în temeiul articolului 15 alineatele (8) și (9) din Regulamentul SGP.
(2) Această comunicare se face în scris. Ea conține concluziile Comisiei și reflectă intenția sa provizorie de a închide procedura de retragere temporară sau de a retrage temporar preferințele tarifare.
(3) Comunicarea se face, cu respectarea dispozițiilor privind protecția informațiilor confidențiale prevăzute la articolul 38 din Regulamentul SGP, cât mai curând posibil și, în mod normal, cu cel puțin 45 de zile înainte de decizia definitivă a Comisiei asupra oricărei propuneri de măsuri definitive. În cazul în care Comisia nu este în măsură să comunice anumite fapte sau considerente la momentul respectiv, comunicarea trebuie făcută cât mai curând posibil.
(4) Comunicarea informațiilor nu aduce atingere niciunei decizii ulterioare, însă atunci când decizia respectivă se bazează pe fapte și considerente diferite, acestea trebuie comunicate cât mai curând posibil.
(5) Observațiile transmise după comunicarea informațiilor nu pot fi luate în considerare decât dacă sunt primite într-un termen pe care Comisia îl fixează în fiecare caz, ținând cont de urgența chestiunii, dar care nu poate fi mai mic de 14 zile de la comunicarea informațiilor.
Articolul 7
Revizuire
(1) În cazul în care preferințele tarifare au fost retrase temporar unei țări beneficiare, țara respectivă poate să înainteze o cerere scrisă de restabilire a acestora, dacă consideră că motivele care justifică retragerea temporară nu mai sunt valabile.
(2) Comisia poate revizui necesitatea retragerii temporare a preferințelor ori de câte ori consideră că nu mai sunt îndeplinite condițiile acestei retrageri.
(3) Dispozițiile prezentului capitol se aplică mutatis mutandis în cazul revizuirii retragerii temporare a preferințelor tarifare.
CAPITOLUL II
NORME REFERITOARE LA PROCEDURA DE ADOPTARE A MĂSURILOR DE SALVGARDARE CU CARACTER GENERAL
Articolul 8
Deschiderea unei anchete la cerere
(1) O cerere de deschidere a unei anchete de salvgardare se transmite în scris, în formă confidențială și neconfidențială. Ea trebuie să conțină informațiile pe care solicitantul le poate obține în mod rezonabil despre următoarele:
(a)
identitatea producătorilor din Uniune reclamanți și o descriere a volumului și a valorii producției lor, în Uniune, de produs similar sau de produs aflat în concurență directă. Atunci când se face o plângere scrisă în numele producătorilor din Uniune, aceasta trebuie să precizeze identitatea producătorilor respectivi. Plângerea trebuie să enumere totodată și alți producători cunoscuți (sau asociații de producători din Uniune ai produsului similar) din Uniune care nu sunt reclamanți și să descrie volumul și valoarea producției lor în cadrul Uniunii;
(b)
o descriere completă a produsului similar, numele țării beneficiare în cauză, identitatea fiecărui exportator sau producător străin cunoscut și o listă a importatorilor cunoscuți ai produsului în cauză;
(c)
informații privind nivelurile și tendințele volumelor și ale prețurilor importurilor de produs similar originare din țara beneficiară în cauză. Aceste informații trebuie să facă o distincție între importurile preferențiale în temeiul Regulamentului SGP, alte importuri preferențiale și importurile care nu beneficiază de preferințe;
(d)
informații privind situația producătorilor din Uniune reclamanți, pe baza factorilor enumerați la articolul 23 din Regulamentul SGP;
(e)
informații privind efectul importurilor descrise la litera (c) asupra producătorilor din Uniune reclamanți, ținându-se seama de alți factori suplimentari care afectează situația producătorilor din Uniune.
(2) Cererea, împreună cu documentele însoțitoare, trebuie prezentată serviciului de primire a corespondenței al Comisiei:
Central mail service (Courrier central)
Bâtiment DAV1
Avenue du Bourget 1/Bourgetlaan 1
1140 Bruxelles/Brussel
BELGIQUE/BELGIË.
Se consideră că cererea a fost depusă în prima zi lucrătoare de după ziua primirii acesteia de către Comisie prin scrisoare recomandată sau de după cea în care a fost emisă confirmarea de primire de către Comisie.
După primirea cererii, Comisia transmite statelor membre o copie a acesteia.
(3) În plus față de transmiterea oficială în format de hârtie, cererea și documentele însoțitoare se depun, de asemenea, în format electronic. Orice cerere prezentată exclusiv în format electronic nu va fi considerată valabilă în sensul prezentului regulament.
(4) Autoritățile evită să facă publică o cerere de deschidere a unei anchete, cu excepția cazului în care a fost luată o decizie de deschidere a acesteia. Cu toate acestea, după primirea unei cereri documentate în mod corespunzător și înainte de a proceda la deschiderea anchetei, autoritățile înștiințează guvernul țării exportatoare în cauză.
(5) Cererea poate fi retrasă înainte de deschiderea anchetei, caz în care se consideră că nu a fost depusă.
Articolul 9
Deschiderea din oficiu a unei anchete
Comisia poate deschide o anchetă fără să fi primit o cerere în acest sens, pe baza unor probe prima facie suficiente care să ateste îndeplinirea condițiilor de aplicare a măsurii de salvgardare prevăzute la articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul SGP.
Articolul 10
Informarea cu privire la deschiderea unei anchete
(1) Avizul de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene:
(a)
conține un rezumat al informațiilor primite și precizează faptul că orice informație utilă trebuie comunicată Comisiei;
(b)
stabilește termenul în care părțile interesate își pot face cunoscut punctul de vedere în scris și pot comunica informații, pentru ca acestea să fie luate în calcul în timpul anchetei;
(c)
precizează perioada de anchetă care, în mod normal, acoperă o perioadă de cel puțin 3 ani imediat anterioară deschiderii procedurii de anchetă. Informațiile referitoare la o perioadă posterioară perioadei de anchetă nu se iau în mod normal în considerare;
(d)
precizează termenul în care părțile interesate pot cere să fie audiate de către Comisie;
(e)
precizează termenul în care părțile interesate pot solicita intervenția consilierului-auditor.
(2) Comisia informează exportatorii, importatorii, asociațiile reprezentative ale importatorilor sau exportatorilor despre care are cunoștință că sunt interesate, precum și reprezentanții țării beneficiare în cauză și producătorii din Uniune reclamanți cu privire la deschiderea anchetei și, asigurând protecția informațiilor confidențiale, transmite textul integral al plângerii scrise exportatorilor cunoscuți, autorităților țării exportatoare și, la cerere, celorlalte părți interesate. În cazul în care numărul exportatorilor în cauză este deosebit de mare, textul integral al plângerii scrise poate fi trimis numai autorităților din țara exportatoare sau asociației profesionale pertinente.
Articolul 11
Ancheta
(1) Comisia caută să obțină toate informațiile pe care le consideră necesare pentru a efectua o anchetă.
(2) Părțile interesate își pot face cunoscute punctele de vedere în scris, transmițând Comisiei informațiile pertinente. Observațiile lor sunt luate în considerare în măsura în care se bazează pe elemente de probă suficiente. Comisia poate verifica informațiile primite adresându-se țării beneficiare în cauză și oricărei părți interesate.
(3) Părțile care primesc chestionarele utilizate în cadrul anchetei au la dispoziție cel puțin treizeci de zile pentru a răspunde. Se poate acorda o prelungire a acestei perioade de treizeci de zile, ținându-se cont de termenul stabilit pentru anchetă, cu condiția ca partea în cauză să ofere un motiv întemeiat, legat de existența unor circumstanțe speciale, pentru a beneficia de o astfel de prelungire.
(4) Comisia poate cere statelor membre să îi furnizeze informații, caz în care statele membre iau toate măsurile necesare pentru a da curs acestor cereri.
(5) Comisia poate cere statelor membre să efectueze toate verificările și controalele necesare, în special în rândul importatorilor, al comercianților și al producătorilor din Uniune, și să efectueze anchete în țări terțe, cu condiția ca operatorii economici în cauză să își dea acordul și ca guvernul țării respective să fi fost înștiințat în mod oficial și să nu ridice obiecții. Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a da curs acestor cereri ale Comisiei. La cererea Comisiei sau a unui stat membru, funcționari ai Comisiei pot să ofere asistență funcționarilor statelor membre în exercițiul funcțiunii.
(6) În cazul în care numărul părților interesate, al tipurilor de produse sau al tranzacțiilor este unul ridicat, ancheta se poate limita la un număr rezonabil de părți, de produse sau de tranzacții, utilizând eșantioane reprezentative statistic pe baza informațiilor disponibile în momentul selectării, sau la cel mai mare volum reprezentativ de producție, de vânzări sau de exporturi care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând cont de timpul disponibil. Selectarea finală a părților, a tipurilor de produse sau a tranzacțiilor prin aplicarea acestor dispoziții referitoare la eșantionare revine Comisiei, însă se va acorda preferință selectării unui eșantion în urma consultării părților interesate și cu consimțământul acestora, cu condiția ca aceste părți să se facă cunoscute și să furnizeze informații suficiente pentru a permite alegerea unui eșantion reprezentativ. În cazul în care se decide efectuarea eșantionării și părțile selectate sau unele dintre ele refuză să coopereze, astfel încât rezultatele anchetei pot fi semnificativ compromise, poate fi selectat un nou eșantion. Cu toate acestea, dacă refuzul de a coopera persistă sau dacă nu există suficient timp pentru a selecta un nou eșantion, se aplică dispozițiile pertinente ale articolului 13.
Articolul 12
Vizite de verificare
(1) Comisia poate efectua vizite pentru a examina documentele importatorilor, exportatorilor, comercianților, agenților, producătorilor, asociațiilor și organizațiilor profesionale și ale altor părți interesate pentru a verifica informațiile furnizate cu privire la produse care pot necesita măsuri de salvgardare.
(2) Atunci când este necesar, Comisia poate efectua anchete în țări terțe, cu condiția să obțină acordul operatorilor economici în cauză, să notifice guvernul țării respective, iar acesta să nu se opună efectuării anchetei. De îndată ce obține acordul operatorilor economici în cauză, Comisia trebuie să comunice autorităților țării exportatoare numele și adresele operatorilor economici care urmează să fie vizitați, precum și datele convenite.
(3) Operatorii economici în cauză sunt informați cu privire la natura informațiilor care urmează să fie verificate în cursul vizitelor de verificare și cu privire la toate informațiile care trebuie furnizate în cursul acestor vizite. Pot fi solicitate informații suplimentare.
(4) În cursul anchetelor efectuate conform alineatelor (1), (2) și (3), Comisia este asistată de funcționari ai statelor membre care solicită acest lucru.
Articolul 13
Lipsa de cooperare
(1) În cazul în care o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termenele prevăzute în prezentul regulament sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi formulate concluzii, pozitive sau negative, pe baza datelor disponibile. Dacă se constată că o parte interesată a furnizat informații false sau înșelătoare, aceste informații nu se iau în considerare și se pot folosi datele disponibile. Părțile interesate trebuie informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare.
(2) În cazul în care informațiile prezentate de o parte interesată nu sunt cele mai bune din toate punctele de vedere, ele nu trebuie totuși ignorate, cu condiția ca eventualele deficiențe să nu îngreuneze excesiv formularea unor concluzii de o acuratețe rezonabilă, ca informațiile să fie furnizate în timp util și să poată fi verificate și ca partea să fi acționat cât mai bine posibil.
(3) Dacă nu sunt acceptate elemente de probă sau informații, partea care le-a furnizat trebuie informată de îndată cu privire la motivele respingerii lor și trebuie să aibă posibilitatea de a oferi explicații suplimentare în termenul stabilit. Dacă aceste explicații nu sunt considerate satisfăcătoare, motivele respingerii elementelor de probă sau a informațiilor în cauză trebuie comunicate și indicate în concluziile făcute publice.
(4) În cazul în care concluziile se bazează pe dispozițiile alineatului (1), inclusiv pe informațiile furnizate în cerere, aceste informații se verifică, atunci când acest lucru este posibil și ținând seama de termenele prevăzute pentru anchetă, cu ajutorul altor surse independente disponibile, precum listele de prețuri publicate, statisticile oficiale privind importul și evidențele vamale, sau cu ajutorul informațiilor obținute în cursul anchetei de la alte părți interesate.
Aceste informații pot conține date pertinente privind piața mondială sau, după caz, privind alte piețe reprezentative.
(5) În cazul în care o parte interesată nu cooperează sau cooperează doar parțial și din această cauză nu sunt comunicate informații pertinente, rezultatul anchetei poate fi mai puțin favorabil părții respective decât dacă aceasta ar fi cooperat.
Articolul 14
Constituirea dosarului
(1) Atunci când deschide o anchetă, în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul SGP, Comisia constituie un dosar. Dosarul trebuie să conțină informațiile prezentate de statele membre, o țară beneficiară și părțile interesate și informațiile pertinente care au fost obținute de Comisie, cu respectarea obligațiilor de confidențialitate prevăzute la articolul 38 din Regulamentul SGP.
(2) Țara beneficiară în cauză și părțile interesate care și-au prezentat punctul de vedere în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) au dreptul de acces la dosar pe baza unei cereri scrise. Acestea pot lua cunoștință de toate informațiile conținute în dosar, cu excepția documentelor interne elaborate de autoritățile Uniunii sau ale statelor membre, cu respectarea obligațiilor de confidențialitate prevăzute la articolul 38 din Regulamentul SGP. Ele pot răspunde acestor informații, iar observațiile lor se iau în considerare în măsura în care sunt suficient de bine documentate.
(3) Conținutul unui dosar trebuie să respecte dispozițiile de confidențialitate prevăzute la articolul 38 din regulamentul SGP.
Articolul 15
Audiere generală
(1) Țara beneficiară în cauză și părțile interesate care și-au prezentat punctul de vedere în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) au dreptul de a fi audiate de către Comisie.
(2) Acestea trebuie să transmită o cerere scrisă în termenul stabilit în avizul publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, demonstrând că sunt efectiv susceptibile să fie vizate de rezultatul anchetei și că există motive speciale pentru a fi audiate.
Articolul 16
Participarea consilierului-auditor
(1) Țara beneficiară în cauză și părțile interesate care și-au prezentat punctul de vedere în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) au dreptul de a solicita intervenția consilierului-auditor. Consilierul-auditor analizează cererile de acces la dosar, disputele cu privire la caracterul confidențial al documentelor, cererile de prelungire a termenelor și cererile de audiere.
(2) În cazul în care se organizează o audiere de către consilierul-auditor, la aceasta participă serviciul competent al Comisiei.
Articolul 17
Comunicarea informațiilor
(1) Comisia trebuie să comunice detaliile faptelor și considerentelor esențiale aflate la baza deciziilor sale.
(2) Această comunicare se face în scris. Ea conține concluziile Comisiei și reflectă intenția sa de a reintroduce sau nu taxele din Tariful vamal comun aplicabile în mod normal.
(3) Comunicarea se face, cu respectarea dispozițiilor privind protecția informațiilor confidențiale, cât mai curând posibil și, în mod normal, cu cel puțin 45 de zile înainte de decizia definitivă a Comisiei asupra oricărei propuneri de măsuri definitive și, în orice caz, la un moment adecvat pentru a le permite părților să formuleze observații și pentru ca aceste observații să fi luate în considerare de Comisie. În cazul în care Comisia nu este în măsură să comunice anumite fapte sau considerente la momentul respectiv, comunicarea trebuie făcută cât mai curând posibil.
(4) Comunicarea informațiilor nu aduce atingere niciunei decizii ulterioare, însă atunci când decizia respectivă se bazează pe fapte și considerente diferite, acestea trebuie comunicate cât mai curând posibil.
(5) Observațiile transmise după comunicarea informațiilor nu pot fi luate în considerare decât dacă sunt primite într-un termen pe care Comisia îl fixează în fiecare caz, ținând cont de urgența chestiunii, dar care nu poate fi mai mic de 14 zile.
Articolul 18
Revizuire
(1) În cazul în care sunt reintroduse taxele prevăzute de Tariful vamal comun, orice parte interesată poate prezenta o cerere scrisă de restabilire a preferințelor tarifare, furnizând dovezi prima facie că motivele care justifică reintroducerea taxelor normale nu se mai aplică. Producătorii din Uniune pot depune o cerere scrisă de prelungire a perioadei de reintroducere a taxelor normale, furnizând dovezi prima facie că motivele care justifică reintroducerea taxelor normale continuă să se aplice.
(2) Comisia poate examina necesitatea restabilirii taxelor din Tariful vamal comun aplicabile în mod normal ori de câte ori consideră că o astfel de examinare este justificată.
(3) Dispozițiile prezentului capitol se aplică mutatis mutandis în cazul revizuirii măsurilor de salvgardare.
Articolul 19
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 august 2013.