PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 869/2014
ze dne 11. srpna 2014
o nových službách v osobní železniční dopravě
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 10 směrnice 2012/34/EU otevřely členské státy své trhy pro služby mezinárodní osobní železniční dopravy poskytované kterýmkoli železničním podnikem, kterému byla vydána licence podle uvedené směrnice. V průběhu mezinárodní osobní železniční dopravy mají železniční podniky oprávnění k nástupu cestujících na kterékoli stanici umístěné na mezinárodní trase a výstupu cestujících na jiné takové stanici, včetně stanic umístěných v témže členském státě.
(2)
Avšak zavedení nových mezinárodních osobních železničních spojů s otevřeným přístupem a se zastávkami by nemělo být využito k otevření trhu pro služby vnitrostátní osobní dopravy, ale mělo by se zaměřit pouze na zastávky, jež doplňují mezinárodní službu. Hlavním účelem nových spojů by mělo být přepravovat cestující na mezinárodní trase. Regulační subjekt uvedený v oddílu 4 kapitoly IV směrnice 2012/34/EU by měl na žádost příslušných orgánů nebo dotčených železničních podniků rozhodnout o hlavním účelu navrhované nové služby.
(3)
Otevření mezinárodní osobní železniční dopravy hospodářské soutěži může mít důsledky pro organizaci a financování osobní železniční dopravy provozované na základě smlouvy o veřejných službách podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (2). V souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU mohou členské státy omezit právo přístupu na trh v případech, kdy by toto právo ohrozilo hospodářskou vyváženost uvedených smluv o veřejných službách. Regulační subjekt by na žádost příslušných orgánů, provozovatele infrastruktury nebo železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, měl rozhodnout, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
(4)
Aby se zabránilo přerušení nové služby v osobní železniční dopravě, která byla již zahájena, a aby se této nové službě zajistila právní jistota, pokud jde o možnost ji provozovat, měla by být lhůta, která je vyhrazena na žádost o test hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti, omezena a měla by být provázána s okamžikem, kdy žadatel oznámí zájem provozovat novou službu v mezinárodní osobní železniční dopravě. Ze stejného důvodu by měly být rovněž časově omezeny postupy regulačního subjektu pro uvedené testy.
(5)
Žádost o test hlavního účelu by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hlavní účel navrhované nové služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech. Pro splnění tohoto požadavku by subjekty žádající o uvedený test měly mít možnost používat standardní formuláře pro žádosti zveřejněné regulačními subjekty.
(6)
Regulační subjekt by měl provést jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu pro stanovení účelu navrhované nové služby ve střednědobém horizontu, nikoli její charakteristiky v daném okamžiku. Kritéria posouzení by měla být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hlavního účelu s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné kvantifikované prahové hodnoty.
(7)
Žádost o test hospodářské vyváženosti by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by byla navrhovanou novou službou ohrožena. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by měla být považována za ohroženou v důsledku nové navrhované služby, jestliže dojde k podstatné změně v hodnotě smlouvy o veřejných službách, z které vyplývá, že služby provozované podle uvedené smlouvy na konkurenčně strukturovaném trhu by již nebyly udržitelné a schopné provozování s přiměřenou mírou zisku.
(8)
Posouzení dopadu navrhované nové služby na hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách by mělo být založeno na objektivní metodě a kritériích posouzení, která mají být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hospodářské vyváženosti s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Ekonomická analýza by se měla zaměřit na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách, včetně konkrétních dotčených služeb, po celou dobu jejího trvání. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné předem definované kvantifikované prahové hodnoty. Regulační subjekt by kromě ekonomické analýzy dopadu navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách měl rovněž přihlédnout k přínosům pro zákazníky v krátkodobém a střednědobém horizontu.
(9)
Možnost opětovného posouzení rozhodnutí přijatého regulačním subjektem, které vyplývá z testu hospodářské vyváženosti, by měla být možná pouze v případech, ve kterých dochází k zásadní změně v nové službě ve srovnání s údaji, které analyzoval regulační subjekt, nebo když existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby v rámci smlouvy o veřejných službách. Aby byla novému provozovateli služeb zaručena základní právní jistota, mělo by existovat určité časové období, během kterého nelze opětovné posouzení požadovat.
(10)
Aniž je dotčena zásada nezávislosti regulačních subjektů při rozhodování uvedeném v čl. 55 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, regulační subjekty by si měly vyměňovat informace a případně by v konkrétních případech měly koordinovat své zásady a činnosti týkající se testů hlavního účelu a hospodářské vyváženosti, aby se zabránilo velkým rozdílům v jejich postupech, které by na trh služeb v mezinárodní osobní železniční dopravě vnesly nejistotu.
(11)
Regulační subjekty by měly při všech svých činnostech souvisejících s testy hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do těchto testů.
(12)
Regulační subjekty nemají povinnost požadovat za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o uložení takového poplatku subjektům, které předkládají takovéto žádosti, za práci prováděnou regulačními subjekty, přičemž takový poplatek bude pokrývat čisté náklady těchto posouzení. V takovém případě by poplatek měl být nediskriminační, přiměřený a měl by být skutečně vybírán od všech žádajících subjektů transparentním způsobem.
(13)
S přihlédnutím k výsledkům konzultace se zúčastněnými stranami a výměny informací s jinými regulačními subjekty by regulační subjekty měly vypracovat jednotnou metodiku pro provádění testů hlavního účelu a případně pro provádění testů hospodářské vyváženosti. Ostatní subjekty by neměly tuto odpovědnost omezovat. Testy by měly vycházet přednostně z analýzy jednotlivých případů, a nikoli z prostého použití předem stanovených prahových hodnot. Ve vnitrostátních právních předpisech by neměly být stanoveny žádné prahové hodnoty. Metoda posuzování by měla být stanovena tak, aby odpovídala vývoji trhu, což umožní její průběžnou adaptaci, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobný postup a kritéria, které je nutno dodržovat při rozhodování:
a)
zda hlavním účelem služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
b)
zda je mezinárodní osobní železniční dopravou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě.
Článek 1a
Vyloučení z oblasti působnosti
Toto nařízení se nevztahuje na služby organizované podnikem za účelem přepravy svých vlastních zaměstnanců do práce a zpět ani na služby, na které se veřejnosti neprodávají jízdenky.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„novou službou v mezinárodní osobní dopravě“ služba v mezinárodní osobní dopravě, která je navržena k uvedení na trh nebo která znamená významnou změnu, pokud jde o zvýšenou četnost nebo zvýšený počet zastávek v rámci stávající služby v mezinárodní osobní dopravě;
2)
„testem hlavního účelu“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 5 za účelem rozhodnutí, zda hlavním účelem navrhované nové služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech nebo přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými ve stejném členském státě;
3)
„testem hospodářské vyváženosti“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 10, který je použitelný pouze v členských státech, které se v souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU rozhodly omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, za účelem rozhodnutí, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách;
4)
„smlouvou o veřejných službách“ smlouva o veřejných službách podle čl. 2 písm. i) nařízení (ES) č. 1370/2007, která se vztahuje k železniční dopravě;
5)
„příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán podle čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1370/2007;
6)
„čistým finančním dopadem“ se rozumí dopad smlouvy o veřejných službách na náklady a příjmy, které vznikly při plnění závazků veřejné služby, s přihlédnutím k příjmům železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, získaným z této činnosti a přiměřenému zisku, vypočtený v souladu s bodem 2 přílohy nařízení (ES) č. 1370/2007.
Článek 3
Oznámení o plánované nové službě v mezinárodní osobní železniční dopravě
1. Žadatel oznámí dotčeným regulačním subjektům svůj záměr provozovat novou službu v mezinárodní osobní dopravě předtím, než požádá provozovatele infrastruktury o kapacitu infrastruktury.
2. Regulační subjekty vypracují a na svých internetových stránkách zveřejní standardní formulář pro oznámení, které by měli žadatelé používat a které musí obsahovat tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba a (případně) registrační číslo žadatele;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
datum licence a osvědčení o bezpečnosti žadatele nebo uvedení fáze postupu k jejich získání;
d)
podrobný popis trasy s uvedením polohy výchozí a cílové stanice, zastávek a vzdáleností mezi nimi;
e)
plánované datum zahájení provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě;
f)
časové rozvržení, četnost a kapacita navrhované nové služby včetně navrhovaných časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů a všech odchylek v četnosti nebo v zastávkách od standardního jízdního řádu pro každý směr;
g)
odůvodnění, že hlavním účelem navrhované služby v osobní dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
3. Informace týkající se plánovaného provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě se musí vztahovat nejméně na první tři roky, a pokud možno, na prvních pět let provozu.
4. Regulační subjekt bez prodlení zveřejní na své internetové stránce oznámení žadatele s výjimkou všech obchodně citlivých informací a informuje o tom subjekty uvedené v článku 5 nebo 10.
5. Žadatel odůvodní všechna vyloučení obchodně citlivých informací ze zveřejnění. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí žadateli, který o zachování důvěrnosti požádal, odmítnutí jeho požadavku. Tímto postupem není dotčen postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
6. Veškeré informace poskytnuté žadatelem ve standardním formuláři a jakékoli podpůrné doklady se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 4
Lhůty pro podání žádosti o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti
1. Žádosti subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti musí být podány do čtyř týdnů od zveřejnění oznámení žadatele na internetové stránce regulačního subjektu. Subjekty, které jsou oprávněny podat žádosti o oba testy, tak mohou učinit současně.
2. Jestliže je požadováno provedení testu hlavního účelu i testu hospodářské vyváženosti, lze tyto testy provést zároveň. Jestliže test hlavního účelu odhalí, že hlavní účel navrhované služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech a je přijato negativní rozhodnutí, test hospodářské vyváženosti se ukončí rozhodnutím odkazujícím na toto negativní rozhodnutí o hlavním účelu navrhované služby.
Článek 5
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hlavního účelu
O provedení testu hlavního účelu mohou žádat tyto subjekty:
a)
příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě provozované na území, kterého se navrhovaná nová služba týká;
b)
kterýkoli železniční podnik provozující služby v mezinárodní nebo vnitrostátní osobní železniční dopravě na trase obsluhované novou službou, ať na komerčním základě, nebo na základě smlouvy o veřejných službách.
Článek 6
Informace, které je nutno uvést v žádosti o provedení testu hlavního účelu
1. Subjekt podávající žádost v ní uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost o vydání rozhodnutí o hlavním účelu navrhované nové služby;
d)
vysvětlení, proč je podle názoru subjektu podávajícího žádost hlavní účel navrhované nové služby jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedená v písmech c) a d).
2. Subjekt podávající žádost odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, že její požadavek zamítl. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
3. Regulační subjekty zveřejní na svých internetových stránkách standardní formulář žádosti o provedení testu hlavního účelu, který by subjekty žádající o uvedený test měly používat.
4. Veškeré informace uvedené ve standardním formuláři žádosti a jakákoli podpůrná dokumentace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 7
Postup provedení testu hlavního účelu
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt může žadatele požádat o poskytnutí dalších informací. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze odůvodnit v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Regulační subjekt přijme rozhodnutí nejpozději do šesti týdnů od obdržení všech relevantních informací.
Článek 8
Kritéria posouzení pro test hlavního účelu
1. Regulační subjekt ověří hlavní účel navrhované nové služby. Provede jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu, která přihlíží k předpokládanému vývoji služby, jakož i k předpokládaným změnám podmínek na trhu během období, na které se vztahuje oznámení žadatele.
2. Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu kromě informací uvedených ve standardním formuláři oznámení zejména tato kritéria:
a)
podíl na obratu a objemu, jenž je odvozen z počtu cestujících v mezinárodní dopravě podle očekávání žadatele, ve srovnání s počtem cestujících ve vnitrostátní dopravě v členském státě, ve kterém je regulační subjekt usazen;
b)
vzdálenost pokrytou navrhovanou novou službou v různých členských státech a umístění zastávek;
c)
poptávku cestujících po nové službě;
d)
marketingovou strategii žadatele;
e)
charakter kolejových vozidel, která mají být použita pro novou službu;
3. Regulační subjekt může stanovit a používat prahové hodnoty vyjádřené jako podíl na obratu nebo objemu odvozeného z počtu cestujících v mezinárodní dopravě. Aby služba mohla být považována za mezinárodní, nesmí tyto prahové hodnoty přesáhnout 50 % obratu nebo objemu odvozeného z počtu všech cestujících v dopravě odhadovaného na celé období, na něž se vztahuje rozhodnutí regulačního subjektu, a nesmí se uplatňovat izolovaně.
Článek 9
Výsledky testu hlavního účelu
1. Po posouzení nové navrhované služby regulační subjekt rozhodne, zda hlavním účelem navrhované nové služby je:
a)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech, nebo
b)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v členském státě, ve kterém je usazen regulační subjekt.
2. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. a), přístup k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě se udělí.
3. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. b), regulační subjekt překvalifikuje žádost na žádost o službu ve vnitrostátní osobní železniční dopravě a informuje o tom žadatele. Žadatel musí poté postupovat podle příslušných vnitrostátních pravidel pro podávání žádostí o přístup k železniční infrastruktuře.
4. Regulační subjekt o přijatém rozhodnutí informuje žadatele.
5. Rozhodnutí regulačního subjektu musí být řádně odůvodněno a bez prodlení zveřejněno na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 10
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hospodářské vyváženosti
V případě, že se členský stát, kterého se týká navrhovaná nová služba v mezinárodní železniční dopravě, rozhodl omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, mohou o provedení testu hospodářské vyváženosti požádat tyto subjekty:
a)
příslušný orgán nebo příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách vztahující se na místo odjezdu a místo určení, kterých se navrhovaná nová služba týká;
b)
jakýkoli jiný dotčený příslušný orgán, který má právo omezit přístup podle článku 11 směrnice 2012/34/EU;
c)
provozovatel infrastruktury na území pokrytém navrhovanými novými službami v mezinárodní osobní dopravě;
d)
jakýkoli železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách, jež byla udělena orgánem uvedeným v bodě a).
Článek 11
Požadavky na informace v souvislosti s testem hospodářské vyváženosti
1. Subjekt podávající žádost uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost na rozhodnutí o testu hospodářské vyváženosti;
d)
důkaz, že nová služba ohrozí hospodářskou vyváženost;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedené v písmech c) a d).
2. Regulační subjekt může od subjektů zapojených do testu požadovat mimo jiné tyto informace:
a)
Od příslušného orgánu:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
vnitrostátní pravidla pro udělování a změnu smluv o veřejných službách;
iii)
příslušné trasy a odhady příjmů, včetně metodiky tvorby odhadů;
b)
Od železničního podniku, který plní smlouvu smlouvy o veřejných službách:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
obchodní plán tohoto podniku;
iii)
informace o příjmech tohoto podniku;
iv)
informace o jízdních řádech služeb, včetně časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů;
v)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb) a plány pro konkurenční reakce na novou službu, jakož i možné úspory nákladů díky nové službě.
c)
Od žadatele:
i)
obchodní plán;
ii)
odhad příjmů a tras ve vnitrostátní osobní dopravě, včetně metodiky tvorby odhadů;
iii)
obchodní strategii;
iv)
systémy prodeje přepravních dokladů;
v)
specifikaci kolejových vozidel (např. využití kapacity, počet sedadel, konfiguraci vozů);
vi)
marketingovou strategii;
vii)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb).
d)
Od provozovatele infrastruktury:
informace o příslušných tratích nebo úsecích, aby bylo zajištěno, že novou službu v mezinárodní osobní dopravě lze na této infrastruktuře provozovat, aniž je dotčena povinnost provozovatele infrastruktury podle postupu přidělování uvedeného v kapitole IV oddílu 3 směrnice 2012/34/EU.
3. Subjekty zapojené do testu hospodářské vyváženosti odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, zamítnutí takového požadavku. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto závěru stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 12
Postup provedení testu hospodářské vyváženosti
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt si do jednoho měsíce od obdržení žádosti vyžádá informace uvedené v článku 11 od dalších relevantních stran, zejména železničního podniku, který žádá o přístup k železniční infrastruktuře za účelem provozování nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze dostatečně odůvodnit v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Jestliže je na základě informací poskytnutých subjektem podávajícím žádost o provedení testu hospodářské vyváženosti žádost shledána odůvodněnou a informace poskytnuté žadatelem o přístup nejsou dostatečné k vyvrácení důvodnosti uvedené žádosti, přístup se neposkytne.
6. Regulační subjekt stanoví lhůtu pro přijetí svých rozhodnutí, která není delší než šest týdnů od obdržení všech relevantních informací.
7. Veškeré informace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 13
Obsah testu hospodářské vyváženosti
1. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách se považuje za ohroženou, jestliže navrhovaná nová služba má podstatný negativní dopad na:
i)
ziskovost služeb provozovaných na základě smlouvy o veřejných službách a/nebo
ii)
čisté náklady vzniklé příslušnému orgánu, který udělil smlouvu o veřejných službách.
2. Regulační subjekt posoudí, zda je navrhovanou novou službou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách. Analýza provedená regulačním subjektem se zaměří na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách po celou dobu jejího trvání. Předem definované prahové hodnoty mohou být uplatňovány, nikoli však izolovaně od ostatních kritérií.
3. Regulační subjekt přihlédne rovněž k přínosům pro zákazníky vyplývajícím z nové služby v krátkodobém a střednědobém horizontu.
Článek 14
Kritéria posouzení pro test hospodářské vyváženosti
Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu zejména tato kritéria:
a)
vliv na čistý finanční dopad služeb na základě smlouvy o veřejných službách uvažovaný během trvání této smlouvy;
b)
možné konkurenční reakce železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách;
c)
možné úspory nákladů, které by mohl realizovat železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách (např. neprovedení náhrady za kolejová vozidla na konci životnosti nebo za pracovníky, kterým končí pracovní poměr), jakož i potenciální přínosy pro tento železniční podnik vyplývající z navrhované nové služby (např. přivedení cestujících ze zahraničí, kteří by mohli mít zájem o regionální přípoj provozovaný v rámci smlouvy o veřejných službách);
d)
možnost zúžit rozsah smlouvy o veřejných službách, zejména když se v době posuzování této smlouvy blíží ukončení její platnosti;
e)
dopad na výkonnost a kvalitu železničních služeb;
f)
dopad na plánování jízdních řádů železničních služeb;
g)
případně dopad na investice železničních podniků či příslušných orgánů do kolejových vozidel.
Článek 15
Výsledek testu hospodářské vyváženosti
1. Na základě výsledku testu hospodářské vyváženosti přijme regulační subjekt rozhodnutí podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, na jehož základě se právo na přístup k železniční infrastruktuře udělí, změní, udělí pouze za určitých podmínek nebo odmítne.
2. Před přijetím rozhodnutí, které by vedlo k odmítnutí přístupu k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě, umožní regulační subjekt žadateli, aby upravil plán tak, aby neohrožoval hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
3. Rozhodnutí regulačního subjektu se spolu s odůvodněním zveřejní na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 16
Opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti
1. Subjekty uvedené v čl. 11 odst. 3 směrnice 2012/34/EU mohou požádat o opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti při splnění těchto podmínek stanovených regulačním subjektem:
a)
v nové službě v mezinárodní osobní dopravě došlo k významné změně ve srovnání s údaji analyzovanými regulačního subjektem; nebo
b)
existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby provozované na základě smlouvy o veřejných službách; nebo
c)
jestliže platnost smlouvy o veřejných službách skončila před původně stanoveným okamžikem.
2. Pokud regulační subjekt ve svém rozhodnutí nestanoví jinak, nelze o opětovné posouzení rozhodnutí žádat do tří let od zveřejnění rozhodnutí kromě případu popsaného v odst. 1 písm. a).
Článek 17
Spolupráce regulačního subjektu s jinými regulačními subjekty s příslušností pro navrhovanou novou službu
1. Po obdržení oznámení žadatele o záměru zahájit novou službu v mezinárodní osobní dopravě informuje regulační subjekt jiné regulační subjekty s příslušností pro trasu navrhované nové služby. Uvedené regulační subjekty zkontrolují, zda se informace obsažené ve formuláři oznámení zveřejněné na internetové stránce regulačního subjektu shodují s informacemi, které obdržely od žadatele. O případných nesrovnalostech informují regulační subjekt.
2. Po obdržení žádosti od subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 buď o provedení testu hlavního účelu, nebo testu hospodářské vyváženosti informuje regulační subjekt o této skutečnosti ostatní regulační subjekty s příslušností pro části trasy navrhované nové služby.
3. Regulační subjekty sdělí výsledky testů ostatním regulačním subjektům s příslušností pro části trasy navrhované nové služby. Učiní tak v dostatečném předstihu před konečným přijetím svého rozhodnutí, aby ostatním regulačním subjektům dali možnost se vyjádřit výsledkům testů.
4. Regulační subjekty během jakékoli výměny informací o testech musí respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do testů. Informace mohou použít pouze za účelem projednávaného případu.
Článek 18
Poplatky
Členské státy, nebo případně regulační subjekty mohou za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti požadovat od subjektu, který podává žádost o provedení testu nebo opětovného posouzení, poplatek. V takovém případě musí být poplatek nediskriminační, přiměřený, skutečně vybíraný od všech žádajících subjektů transparentním způsobem a nesmí překročit náklady práce vynaložené zaměstnanci a výdaje spojené se žádostí.
Článek 19
Metodika
1. Regulační subjekty vypracují metodiku pro provedení testů hlavního účelu a případně testů hospodářské vyváženosti v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. Tato metodika musí být jasná, transparentní a nediskriminační a musí být zveřejněna na internetové stránce regulačního subjektu.
2. Metodika musí být stanovena v souladu s vývojem trhu, přičemž by měl být umožněn její průběžný vývoj, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. srpna 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 869/2014 AL COMISIEI
din 11 august 2014
privind noi servicii feroviare pentru călători
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind instituirea spațiului feroviar unic european (1), în special articolul 10 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (4),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 10 din Directiva 2012/34/UE, statele membre și-au deschis piețele pentru serviciile internaționale de transport feroviar de călători prestate de orice întreprindere feroviară căreia i s-a acordat o licență în temeiul directivei menționate. În cursul derulării unui serviciu internațional de transport feroviar de călători, întreprinderile feroviare au dreptul să îmbarce călători în orice gară situată pe ruta internațională respectivă și să îi debarce în altă gară, inclusiv în gări situate în același stat membru.
(2)
Cu toate acestea, introducerea de noi servicii internaționale de transport feroviar de călători cu acces deschis și cu opriri intermediare nu ar trebui folosită pentru a deschide piața serviciilor de transport intern de călători, ci ar trebui să se limiteze numai la opririle conexe serviciului internațional. Scopul principal al noilor servicii ar trebui să fie transportarea călătorilor în cadrul unei călătorii internaționale. La cererea autorităților competente sau a întreprinderilor feroviare interesate, organismul de reglementare menționat în capitolul IV secțiunea 4 din Directiva 2012/34/UE ar trebui să determine scopul principal al unui nou serviciu propus.
(3)
Deschiderea către concurență a serviciilor internaționale de transport feroviar de călători poate avea implicații pentru organizarea și finanțarea serviciilor feroviare pentru călători furnizate în cadrul unui contract de servicii publice în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului (2). Conform articolului 11 din Directiva 2012/34/UE, statele membre pot limita dreptul de acces la piață în cazul în care dreptul respectiv ar compromite echilibrul economic al contractelor de servicii publice respective. La cererea autorităților competente, a administratorului de infrastructură sau a întreprinderii feroviare care execută contractul de servicii publice, organismul de reglementare ar trebui să determine dacă un nou serviciu internațional de transport feroviar de călători propus ar compromite echilibrul economic al unui contract de servicii publice.
(4)
Pentru a evita întreruperea unui nou serviciu de transport feroviar de călători care a început deja să fie prestat și pentru a oferi securitate juridică acestui nou serviciu în ceea ce privește posibilitatea de a fi prestat, perioada în care pot fi depuse cereri de testare a scopului principal sau a echilibrului economic ar trebui să fie limitată și legată de momentul în care solicitantul și-a notificat interesul de a exploata un nou serviciu internațional de transport feroviar de călători. Din același motiv, și procedurile organismului de reglementare în legătură cu testele respective ar trebui să fie limitate în timp.
(5)
O cerere de testare a scopului principal ar trebui să includă toate informațiile relevante pentru a justifica faptul că scopul principal al noului serviciu propus este altul decât cel de a transporta călători între gări situate în state membre diferite. Pentru a îndeplini această cerință, entitățile care solicită un astfel de test ar trebui să poată utiliza formulare de cerere standardizate, publicate de organismele de reglementare.
(6)
Organismul de reglementare ar trebui să realizeze o testare atât calitativă, cât și cantitativă pentru a identifica direcția pe care ar lua-o noul serviciu propus pe termen mediu, mai degrabă decât caracteristicile acestuia la un moment dat. Criteriile de evaluare ar trebui determinate în cadrul metodologiei adoptate de organismul de reglementare pentru testarea scopului principal, în legătură cu specificitățile transportului feroviar în statul membru în cauză. Niciun prag cuantificat nu ar trebui aplicat în mod strict sau în mod izolat.
(7)
O cerere de testare a echilibrului economic ar trebui să includă toate informațiile relevante pentru a justifica faptul că echilibrul economic al contractului de servicii publice ar fi compromis de noul serviciu propus. Echilibrul economic al unui contract de servicii publice ar trebui considerat compromis de noul serviciu propus dacă există o modificare substanțială a valorii contractului de servicii publice care implică faptul că serviciile exploatate în temeiul contractului respectiv pe o piață structurată în mod concurențial nu ar mai fi sustenabile și capabile să funcționeze la un nivel rezonabil de profit.
(8)
Evaluarea impactului noului serviciu propus asupra echilibrului economic al unui contract de servicii publice ar trebui să se bazeze pe criterii de evaluare obiective și pe o metodă obiectivă, care urmează să fie determinate în cadrul metodologiei adoptate de organismul de reglementare pentru testarea echilibrului economic, în legătură cu specificitățile transportului feroviar în statul membru în cauză. Analiza economică ar trebui să se axeze pe impactul economic al noului serviciu propus asupra contractului de servicii publice în ansamblu, inclusiv serviciile care sunt în special afectate, pentru întreaga durată a acestuia. Niciun prag cuantificat predefinit nu ar trebui aplicat în mod strict sau în mod izolat. Pe lângă analiza economică a impactului noului serviciu propus asupra contractului de servicii publice, organismul de reglementare ar trebui să țină seama și de beneficiile pe termen scurt și mediu pentru clienți.
(9)
Posibilitatea reconsiderării unei decizii luate de organismul de reglementare în urma unui test de echilibru economic ar trebui să fie limitată la cazurile în care există o modificare semnificativă a noului serviciu în raport cu datele analizate de organismul de reglementare sau în care există o diferență substanțială între impactul real și cel estimat asupra serviciilor prestate în temeiul contractului de servicii publice. Pentru ca operatorului noului serviciu să îi fie garantat un minim de securitate juridică, ar trebui prevăzută o anumită perioadă de timp în care să nu se poată solicita reconsiderarea deciziei.
(10)
Fără a aduce atingere principiului independenței organismelor de reglementare în procesul decizional, menționat la articolul 55 alineatul (1) din Directiva 2012/34/UE, organismele de reglementare ar trebui să facă schimb de informații și, acolo unde este relevant, de la caz la caz, ar trebui să își coordoneze principiile și acțiunile legate de testarea scopului principal și a echilibrului economic, pentru a evita apariția unor diferențe majore între practicile lor, care ar genera incertitudine pe piața serviciilor internaționale de transport feroviar de călători.
(11)
În toate activitățile lor legate de testarea scopului principal sau a echilibrului economic, organismele de reglementare ar trebui să respecte confidențialitatea informațiilor sensibile din punct de vedere comercial primite de la părțile implicate în testele respective.
(12)
Organismele de reglementare nu au nicio obligație de a solicita o taxă pentru un test de scop principal, pentru un test de echilibru economic sau pentru reconsiderarea unui test de echilibru economic. Cu toate acestea, statele membre pot decide să impună entităților care fac astfel de cereri plata unei taxe pentru activitatea depusă de organismele de reglementare, care să acopere costul net al evaluărilor respective. În acest caz, taxa ar trebui să fie nediscriminatorie, rezonabilă și să fie percepută efectiv și în mod transparent de la toate entitățile solicitante.
(13)
Ținând seama de rezultatele unei consultări a părților interesate și în urma schimbului de informații cu alte organisme de reglementare, organismele de reglementare ar trebui să elaboreze o metodologie constantă pentru testarea scopului principal și, dacă este cazul, pentru testarea echilibrului economic. Această responsabilitate nu ar trebui să fie supusă unor constrângeri din partea altor entități. Testele ar trebui să se bazeze mai degrabă pe analize de la caz la caz, decât pe simpla aplicare a unor praguri prestabilite. Niciun prag nu ar trebui stabilit în acte legislative naționale. Metoda de evaluare ar trebui stabilită într-un mod consecvent cu evoluțiile pieței, care să permită modificarea acesteia în timp, în special în lumina experienței dobândite de organismele de reglementare.
(14)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 62 alineatul (1) din Directiva 2012/34/UE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește detaliile procedurii și ale criteriilor care trebuie urmate atunci când se determină:
(a)
dacă scopul principal al unui serviciu feroviar este acela de a transporta călători între gări situate în state membre diferite;
(b)
dacă echilibrul economic al unui contract de servicii publice de transport feroviar este compromis de un serviciu internațional de transport feroviar de călători.
Articolul 1a
Excluderi din domeniul de aplicare
Prezentul regulament nu se aplică serviciilor organizate de o întreprindere în scopul transportării propriilor angajați către și de la locul de muncă și nici serviciilor pentru care nu se vând bilete către public.
Articolul 2
Definiții
În scopul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„nou serviciu internațional de transport de călători” înseamnă un serviciu internațional de transport de călători care este propus să fie introdus pe piață sau care implică o modificare substanțială în sensul creșterii frecvențelor sau a numărului de opriri ale unui serviciu internațional de transport de călători existent;
2.
„test de scop principal” înseamnă procesul de evaluare realizat de un organism de reglementare, la cererea unei entități menționate la articolul 5, pentru a determina dacă scopul principal al unui nou serviciu feroviar propus este de a transporta călători între gări situate în state membre diferite sau de a transporta călători între gări situate în același stat membru;
3.
„test de echilibru economic” înseamnă procesul de evaluare realizat de un organism de reglementare, la cererea unei entități menționate la articolul 10, aplicabil doar în statele membre care au decis, în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2012/34/UE, să limiteze dreptul de acces la infrastructura feroviară pentru serviciile internaționale de transport feroviar de călători între un punct de plecare și un punct de sosire care fac obiectul unuia sau mai multor contracte de servicii publice, pentru a determina dacă echilibrul economic al unui contract de servicii publice ar fi compromis de un nou serviciu internațional de transport feroviar de călători propus;
4.
„contract de servicii publice” înseamnă un contract de servicii publice conform definiției de la articolul 2 litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007, care privește transportul feroviar;
5.
„autoritate competentă” înseamnă o autoritate competentă conform definiției de la articolul 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007;
6.
„efect financiar net” înseamnă efectul unui contract de servicii publice asupra costurilor suportate și a veniturilor generate în cursul îndeplinirii obligațiilor de serviciu public, ținând seama de veniturile aferente păstrate de întreprinderea feroviară care execută contractul de servicii publice și de o marjă rezonabilă de profit, calculat în conformitate cu punctul 2 din anexa la Regulamentul (CE) nr. 1370/2007.
Articolul 3
Notificarea unui nou serviciu internațional de transport feroviar de călători planificat
(1) Solicitantul notifică organismelor de reglementare în cauză intenția sa de a exploata un nou serviciu internațional de transport de călători, înainte de a solicita capacitate de infrastructură de la administratorul de infrastructură.
(2) Organismele de reglementare elaborează și publică pe site-ul lor internet un formular de notificare standard care să fie folosit de solicitanți și care conține următoarele informații:
(a)
numele solicitantului, adresa, entitatea juridică și numărul de înregistrare (dacă este cazul);
(b)
datele de contact ale persoanei responsabile cu furnizarea de informații;
(c)
data licenței și a certificatului de siguranță ale solicitantului sau precizarea stadiului în care se află procedura de obținere a acestora;
(d)
ruta detaliată, cu indicarea situării gărilor de plecare și de sosire, precum și a opririlor intermediare și a distanței dintre acestea;
(e)
data planificată de începere a exploatării noului serviciu internațional de transport feroviar de călători propus;
(f)
orarul, frecvența și capacitatea noului serviciu propus, inclusiv orele de plecare, opririle intermediare, orele de sosire și legăturile propuse, precum și orice abatere de la frecvența sau de la opririle din orarul standard, pe sens de circulație;
(g)
justificarea faptului că scopul principal al serviciului de transport de călători propus este acela de a transporta călători între gări situate în state membre diferite.
(3) Informațiile privind exploatarea planificată a noului serviciu internațional de transport feroviar de călători propus trebuie să acopere cel puțin primii trei ani și, în măsura posibilului, primii cinci ani de activitate.
(4) Organismul de reglementare publică fără întârziere pe site-ul său de internet notificarea făcută de solicitant, cu excepția informațiilor sensibile din punct de vedere comercial, și informează în această privință entitățile menționate la articolul 5 sau la articolul 10, după caz.
(5) Solicitantul justifică orice excludere de la publicare a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial. Dacă organismul de reglementare consideră că această justificare este acceptabilă, el păstrează confidențialitatea informațiilor respective. Dacă nu, comunică refuzul său solicitantului care a cerut confidențialitatea. Această procedură nu aduce atingere unei posibilități de contestare a deciziei respective, prevăzute de legislația națională.
(6) Toate informațiile furnizate de solicitant în formularul standard și orice documente justificative trebuie transmise organismului de reglementare în format electronic.
Articolul 4
Termenul de solicitare a unui test de scop principal sau a unui test de echilibru economic
(1) Cererile entităților menționate la articolul 5 sau la articolul 10, după caz, privind un test de scop principal sau un test de echilibru economic trebuie depuse în termen de patru săptămâni de la publicarea notificării solicitantului pe site-ul de internet al organismului de reglementare. Entitățile care au dreptul de a depune cereri pentru ambele teste pot face acest lucru simultan.
(2) Dacă se cere atât un test de scop principal, cât și un test de echilibru economic, acestea pot fi realizate în același timp. Dacă testul de scop principal dezvăluie faptul că scopul principal al serviciului propus este altul decât transportarea călătorilor între gări situate în state membre diferite și se ia o decizie negativă, testul de echilibru economic este anulat printr-o decizie care face trimitere la decizia negativă menționată privind scopul principal al serviciului propus.
Articolul 5
Entitățile care au dreptul să ceară un test de scop principal
Un test de scop principal poate fi cerut de următoarele entități:
(a)
autoritățile competente care au încheiat contracte de servicii publice de transport feroviar într-o zonă geografică afectată de noul serviciu propus;
(b)
orice întreprindere feroviară care exploatează servicii internaționale sau interne de transport feroviar de călători pe ruta sau pe rutele ce urmează să fie deservite de noul serviciu propus, indiferent dacă în scopuri comerciale sau pe baza unui contract de servicii publice.
Articolul 6
Informațiile care trebuie furnizate în cererea de test de scop principal
(1) Entitatea solicitantă trebuie să furnizeze în cerere următoarele informații:
(a)
numele entității solicitante, adresa, entitatea juridică și numărul de înregistrare (dacă este cazul);
(b)
datele de contact ale persoanei responsabile cu furnizarea de informații;
(c)
explicarea interesului pe care o decizie referitoare la scopul principal al noului serviciu propus îl prezintă pentru entitatea solicitantă;
(d)
explicarea motivului pentru care entitatea solicitantă consideră că scopul principal al noului serviciu propus este altul decât cel de a transporta călători între gări situate în state membre diferite;
(e)
informații și documente care sprijină explicațiile de la literele (c) și (d).
(2) Entitatea solicitantă trebuie să justifice orice propunere de excludere a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial. Dacă organismul de reglementare consideră că această justificare este acceptabilă, el păstrează confidențialitatea informațiilor respective. Dacă nu consideră acest lucru, organismul de reglementare comunică refuzul său părții care solicită confidențialitatea. Această procedură nu aduce atingere unei posibilități de contestare a deciziei respective, prevăzute de legislația națională.
(3) Organismele de reglementare publică pe site-ul lor de internet un formular standard pentru cererea de test de scop principal, care să fie utilizat de entitățile solicitante.
(4) Toate informațiile furnizate în formularul standard de cerere și orice documente justificative trebuie transmise organismului de reglementare în format electronic.
Articolul 7
Procedura pentru testul de scop principal
(1) Organismul de reglementare examinează cererea depusă de entitatea solicitantă.
(2) Dacă organismul de reglementare consideră că entitatea solicitantă nu a furnizat informații complete în cererea sa, el poate solicita informații suplimentare în termen de trei săptămâni de la primirea cererii. Dacă entitatea solicitantă răspunde la această cerere de informații suplimentare, iar răspunsul său este în continuare incomplet, organismul de reglementare poate formula o a doua cerere de informații suplimentare, în termen de trei săptămâni de la primirea răspunsului la prima cerere de informații suplimentare. Entitatea solicitantă furnizează informațiile respective ca răspuns la cererile de informații suplimentare într-un termen rezonabil stabilit de organismul de reglementare în conformitate cu articolul 56 alineatul (8) din Directiva 2012/34/UE. Dacă entitatea solicitantă nu furnizează aceste informații în termenele stabilite de organismul de reglementare, cererea se respinge.
(3) Organismul de reglementare poate cere solicitantului să furnizeze informații suplimentare. El poate stabili un singur termen limită suplimentar pentru clarificări în cazul în care informațiile furnizate sunt neclare.
(4) În cazul în care o cerere nu poate fi justificată în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (d), aceasta se respinge.
(5) Organismul de reglementare ia o decizie în termen de cel mult șase săptămâni de la primirea tuturor informațiilor relevante.
Articolul 8
Criteriile de evaluare pentru testul de scop principal
(1) Organismul de reglementare verifică scopul principal al unui nou serviciu propus. El realizează o analiză atât calitativă, cât și cantitativă, care ține seama de evoluția previzibilă a serviciului, precum și de schimbările previzibile ale condițiilor de piață în decursul perioadei indicate în notificarea solicitantului.
(2) În cursul procesului de evaluare și pe lângă informațiile furnizate în formularul standard de notificare, organismul de reglementare ține seama în special de următoarele criterii:
(a)
proporția cifrei de afaceri și a volumului preconizate de solicitant a fi generate în urma transportului internațional de călători, în comparație cu transportul intern de călători din statul membru unde este stabilit organismul de reglementare;
(b)
distanța acoperită de noul serviciu propus în diferite state membre și situarea opririlor;
(c)
cererea călătorilor pentru noul serviciu;
(d)
strategia de marketing a solicitantului;
(e)
caracteristicile materialului rulant care urmează să fie folosit în cadrul noului serviciu.
(3) Organismul de reglementare poate institui și aplica praguri exprimate ca proporție din cifra de afaceri sau din volumul generate de transportul internațional de călători. Aceste praguri nu trebuie să depășească 50 % din cifra de afaceri sau din volumul generate de transportul tuturor călătorilor, estimate pentru întreaga perioadă care face obiectul deciziei organismului de reglementare, pentru ca serviciul să fie considerat internațional și nu se aplică în mod izolat.
Articolul 9
Rezultatele testului de scop principal
(1) În urma evaluării noului serviciu propus, organismul de reglementare stabilește dacă scopul principal al noului serviciu propus este:
(a)
de a transporta călători între gări situate în state membre diferite; sau
(b)
de a transporta călători între gări situate în statul membru în care este stabilit organismul de reglementare.
(2) Dacă organismul de reglementare ia decizia menționată la alineatul (1) litera (a), noului serviciu internațional de transport de călători propus i se acordă accesul la infrastructura feroviară.
(3) Dacă organismul de reglementare ia decizia menționată la alineatul (1) litera (b), organismul de reglementare reclasifică cererea ca cerere de serviciu național de transport de călători și informează solicitantul în acest sens. Solicitantul urmează apoi normele naționale relevante pentru a solicita accesul la infrastructura feroviară.
(4) Organismul de reglementare notifică solicitantului decizia luată.
(5) Decizia organismului de reglementare trebuie să fie justificată în mod corespunzător și publicată fără întârziere pe site-ul de internet al acestuia, cu respectarea confidențialității informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.
Articolul 10
Entitățile care au dreptul să ceară un test de echilibru economic
În cazul în care un stat membru vizat de noul serviciu internațional de transport feroviar de călători propus a decis să limiteze dreptul de acces la infrastructura feroviară pentru serviciile internaționale de transport feroviar de călători între un punct de plecare și un punct de destinație care fac obiectul unuia sau mai multor contracte de servicii publice, următoarele entități pot cere realizarea unui test de echilibru economic:
(a)
o autoritate competentă sau autorități competente care au încheiat un contract de servicii publice ce include un punct de plecare și un punct de sosire ale noului serviciu propus;
(b)
orice altă autoritate competentă interesată care are dreptul de a limita accesul în temeiul articolului 11 din Directiva 2012/34/UE;
(c)
administratorul de infrastructură din zona geografică acoperită de noul serviciu internațional de transport de călători propus;
(d)
orice întreprindere feroviară care execută contractul de servicii publice acordat de autoritatea menționată la litera (a).
Articolul 11
Cerințe de informații pentru testul de echilibru economic
(1) Entitatea solicitantă trebuie să furnizeze următoarele informații:
(a)
numele entității solicitante, adresa, entitatea juridică și numărul de înregistrare (dacă este cazul);
(b)
datele de contact ale persoanei responsabile cu furnizarea de informații;
(c)
explicarea interesului pe care o decizie referitoare la scopul principal al noului serviciu propus îl prezintă pentru entitatea solicitantă;
(d)
dovezi că echilibrul economic va fi compromis de noul serviciu;
(e)
informații și documente care sprijină explicațiile de la literele (c) și (d).
(2) Organismul de reglementare poate solicita informații de la entitățile implicate în testare, inclusiv, dar fără a se limita la:
(a)
de la autoritatea competentă:
(i)
copia contractului de servicii publice;
(ii)
normele naționale pentru acordarea și modificarea contractelor de servicii publice;
(iii)
călătoriile relevante și veniturile prognozate, inclusiv metodologia de realizare a prognozelor;
(b)
de la întreprinderea feroviară care execută contractul de servicii publice:
(i)
copia contractului de servicii publice;
(ii)
planul de afaceri al acestei întreprinderi;
(iii)
informații privind veniturile câștigate de această întreprindere;
(iv)
informații privind orarul serviciilor, inclusiv orele de plecare, opririle intermediare, orele de sosire și legăturile;
(v)
estimările sale privind elasticitatea serviciilor (de exemplu, elasticitatea prețurilor, elasticitatea legată de caracteristicile de calitate ale serviciilor) și planurile de reacții concurențiale la noul serviciu, precum și posibilele economii de costuri generate de noul serviciu;
(c)
de la solicitant:
(i)
planul de afaceri;
(ii)
prognoza veniturilor și a călătoriilor generate de călătorii interni, inclusiv metodologia de realizare a prognozelor;
(iii)
strategiile de stabilire a prețurilor;
(iv)
modalitățile de emitere a biletelor;
(v)
specificațiile materialului rulant (de exemplu, factorul de sarcină, numărul de locuri pe scaune, configurația vagoanelor);
(vi)
strategia de marketing;
(vii)
estimările sale privind elasticitatea serviciilor (de exemplu, elasticitatea prețurilor, elasticitatea legată de caracteristicile de calitate a serviciilor);
(d)
de la administratorul de infrastructură:
informații privind liniile sau tronsoanele relevante, pentru a se asigura că noul serviciu internațional de transport de călători poate circula pe infrastructura respectivă. Această obligație de informare care revine administratorului de infrastructură nu aduce atingere obligațiilor sale în cadrul procedurii de alocare menționate în capitolul IV secțiunea 3 din Directiva 2012/34/UE.
(3) Entitățile implicate în testul de echilibru economic trebuie să justifice orice propunere de excludere a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial. Dacă organismul de reglementare consideră că această justificare este acceptabilă, el păstrează confidențialitatea informațiilor respective. Dacă nu, acest fapt este comunicat părții care solicită confidențialitatea. Această procedură nu aduce atingere unei posibilități de contestare a deciziei respective, prevăzute de legislația națională.
Articolul 12
Procedura pentru testul de echilibru economic
(1) Organismul de reglementare examinează cererea depusă de entitatea solicitantă.
(2) Dacă organismul de reglementare consideră că entitatea solicitantă nu a furnizat informații complete în cererea sa, el poate solicita informații suplimentare în termen de trei săptămâni de la primirea cererii. Dacă entitatea solicitantă răspunde la această cerere de informații suplimentare, iar răspunsul său este în continuare incomplet, organismul de reglementare poate formula o a doua cerere de informații suplimentare, în termen de trei săptămâni de la primirea răspunsului la prima cerere de informații suplimentare. Entitatea solicitantă furnizează informațiile respective ca răspuns la cererile de informații suplimentare într-un termen rezonabil stabilit de organismul de reglementare în conformitate cu articolul 56 alineatul (8) din Directiva 2012/34/UE. Dacă entitatea solicitantă nu furnizează aceste informații în termenele stabilite de organismul de reglementare, cererea se respinge.
(3) În termen de o lună de la primirea cererii, organismul de reglementare solicită informațiile menționate la articolul 11 de la alte părți relevante, în special de la întreprinderea feroviară care solicită accesul la infrastructura feroviară în scopul exploatării unui nou serviciu internațional de transport feroviar de călători. El poate stabili un singur termen limită suplimentar pentru clarificări în cazul în care informațiile furnizate sunt neclare.
(4) În cazul în care o cerere nu poate fi justificată în mod suficient în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (d), aceasta se respinge.
(5) Dacă informațiile furnizate de entitatea solicitantă justifică cererea de realizare a unui test de echilibru economic, iar informațiile furnizate de solicitantul care a depus cererea de acces nu sunt suficiente pentru a invalida cererea de realizare a testului respectiv, accesul nu se acordă.
(6) Organismul de reglementare stabilește un termen pentru adoptarea deciziilor sale, care nu trebuie să depășească șase săptămâni de la primirea tuturor informațiilor relevante.
(7) Toate informațiile se transmit organismului de reglementare în format electronic.
Articolul 13
Conținutul testului de echilibru economic
(1) Echilibrul economic al unui contract de servicii publice este considerat compromis în cazul în care noul serviciu propus are un impact negativ substanțial asupra:
(i)
profitabilității serviciilor prestate în cadrul contractului de servicii publice; și/sau
(ii)
costului net pentru autoritatea competentă care acordă contractul de servicii publice.
(2) Organismul de reglementare evaluează dacă echilibrul economic al unui contract de servicii publice este compromis de noul serviciu propus. Analiza realizată de organismul de reglementare se axează pe impactul economic al noului serviciu propus asupra contractului de servicii publice în ansamblu, nu asupra serviciilor individuale prestate în temeiul acestuia, pentru întreaga durată a contractului. Se pot aplica praguri predeterminate pentru criterii specifice, dar nu în mod izolat față de alte criterii.
(3) Organismul de reglementare ține de asemenea cont de beneficiile pentru călători care decurg pe termen scurt și mediu din noul serviciu.
Articolul 14
Criterii de evaluare pentru testul de echilibru economic
În cursul procesului de evaluare, organismul de reglementare ține seama în special de următoarele criterii:
(a)
impactul asupra efectului financiar net al serviciilor prestate în temeiul contractului de servicii publice, luat în considerare pe întreaga durată a contractului respectiv;
(b)
posibilele reacții concurențiale ale întreprinderii feroviare care execută contractul de servicii publice;
(c)
posibilele economii de costuri pentru întreprinderea feroviară care execută contractul de servicii publice (cum ar fi cele datorate neînlocuirii materialului rulant ajuns la sfârșitul vieții utile sau neînlocuirii personalului ale cărui contracte expiră), precum și beneficii potențiale pentru această întreprindere feroviară rezultate în urma noului serviciu propus (cum ar fi aducerea de călători internaționali care ar putea fi interesați de o legătură cu un serviciu regional din cadrul contractului de servicii publice);
(d)
posibilitatea de a restrânge domeniul de aplicare al contractului de servicii publice, în special dacă acesta se apropie de data sa de expirare în momentul evaluării;
(e)
impactul asupra performanței și calității serviciilor feroviare;
(f)
impactul asupra planificării orarelor pentru serviciile feroviare;
(g)
impactul asupra investițiilor în material rulant realizate de întreprinderile feroviare sau de autoritățile competente, dacă este cazul.
Articolul 15
Rezultatele testului de echilibru economic
(1) În urma realizării testului de echilibru economic, organismul de reglementare ia o decizie în temeiul articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2012/34/UE, pe baza căreia dreptul de acces la infrastructura feroviară se acordă, se modifică, se acordă doar în anumite condiții sau se refuză.
(2) Înainte de a lua o decizie care ar duce la refuzarea accesului la infrastructura feroviară pentru noul serviciu internațional de transport de călători propus, organismul de reglementare oferă solicitantului posibilitatea de a-și modifica planul astfel încât să nu compromită echilibrul economic al contractului de servicii publice.
(3) Decizia organismului de reglementare trebuie să fie publicată, împreună cu justificarea aferentă, pe site-ul de internet al organismului de reglementare, cu respectarea confidențialității informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.
Articolul 16
Reconsiderarea unei decizii luate în urma testului de echilibru economic
(1) Entitățile enumerate la articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2012/34/UE pot solicita o reconsiderare a deciziei luate în urma testului de echilibru economic, în condițiile stabilite de organismul de reglementare. Printre aceste condiții se pot număra următoarele:
(a)
există o modificare semnificativă a noului serviciu internațional de transport de călători față de datele analizate de organismul de reglementare; sau
(b)
există o diferență substanțială între impactul real și cel estimat asupra serviciilor din cadrul contractului de servicii publice; sau
(c)
în situația în care contractul de servicii publice a expirat înainte de termenul său prevăzut inițial.
(2) Cu excepția cazului în care organismul de reglementare prevede altfel în decizia sa, în termen de trei ani de la publicarea deciziei nu se poate solicita nicio reconsiderare a deciziei, cu excepția cazului descris la alineatul (1) litera (a).
Articolul 17
Cooperarea organismului de reglementare cu alte organisme de reglementare competente în cazul noului serviciu propus
(1) La primirea notificării din partea solicitantului cu privire la intenția sa de a demara un nou serviciu internațional de transport de călători, organismul de reglementare informează alte organisme de reglementare care au competență pentru ruta noului serviciu propus. Aceste organisme de reglementare verifică dacă informațiile cuprinse în formularul de notificare publicat pe site-ul de internet al organismului de reglementare corespund informațiilor pe care ele însele le-au primit de la solicitant și informează organismul de reglementare cu privire la orice inconsecvențe.
(2) La primirea unei cereri din partea entităților menționate la articolul 5 sau 10, fie pentru un test de scop principal, fie pentru un test de echilibru economic, organismul de reglementare informează celelalte organisme de reglementare care au competență pentru părți ale rutei noului serviciu propus.
(3) Organismele de reglementare comunică rezultatele testelor celorlalte organisme de reglementare care au competență pentru părți ale rutei noului serviciu propus și fac acest lucru cu suficient timp înainte de adoptarea deciziei lor, pentru a oferi altor organisme de reglementare posibilitatea de a prezenta observații cu privire la rezultatele testelor.
(4) În cursul oricărui schimb de informații cu privire la teste, organismele de reglementare respectă confidențialitatea informațiilor sensibile din punct de vedere economic primite de la părțile implicate în teste. Ele pot utiliza aceste informații doar pentru cazul respectiv.
Articolul 18
Taxe
Statele membre sau, dacă este cazul, organismele de reglementare pot solicita o taxă pentru testul de scop principal, pentru testul de echilibru economic sau pentru reconsiderarea unui test de echilibru economic, de la entitatea care solicită testul sau reconsiderarea. În acest caz, taxa trebuie să fie nediscriminatorie, rezonabilă, percepută efectiv și în mod transparent de la toate entitățile solicitante și nu trebuie să depășească cheltuielile aferente cererii și costul activității desfășurate de personal.
Articolul 19
Metodologie
(1) Organismele de reglementare elaborează o metodologie pentru testele de scop principal și, dacă este cazul, pentru testele de echilibru economic, în conformitate cu prevederile prezentului regulament. Această metodologie trebuie să fie clară, transparentă și nediscriminatorie și trebuie publicată pe site-ul de internet al organismului de reglementare.
(2) Metodologia se stabilește într-un mod consecvent cu evoluțiile pieței, permițând modificarea acesteia în timp, în special în lumina experienței dobândite de organismele de reglementare.
Articolul 20
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 16 iunie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 august 2014.