ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 466/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii, které zůstává jejím hlavním úkolem i cílem, provádí Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro regiony mimo EU o finanční sílu EIB ve prospěch cílových třetích zemí. Prováděním těchto finančních operací EIB nepřímo přispívá k plnění obecných zásad a cílů politiky Unie, jež zahrnují zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, a k prosperitě Unie v měnících se globálních ekonomických podmínkách.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 této smlouvy stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce.
(3)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a k tomu, aby EIB mohla financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB mimo Unii rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí. To dále posiluje úvěruschopnost EIB vzhledem k finančním trhům, což má prvořadý význam.
(4)
Poslední záruka EU na finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013 byla stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (2). Záruka EU na finanční operace EIB mimo Unii ve prospěch unijních politik by měla být stanovena s ohledem na víceletý finanční rámec na období 2014-2020.
(5)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a z makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu mimo Unii.
(6)
Měl by být vypracován seznam zemí, které mohou být potenciálně způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné vytvořit seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU.
(7)
S ohledem na nedávný vývoj, který Unii umožnil otevřít novou kapitolu vztahů s Bhútánem a Myanmarem/Barmou a s cílem podpořit probíhající politické a hospodářské reformy v obou těchto zemích, by měl být Bhútán doplněn na seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB, a Myanmar/Barma by měl být doplněn na oba uvedené seznamy.
(8)
Za účelem zohlednění zásadního politického vývoje by měl být náležitě přezkoumán seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé pro finanční operace EIB v rámci záruky EU, a na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III. Změny Komise v příloze III by měly vycházet z celkového hodnocení zahrnujícího ekonomické, sociální, environmentální a politické aspekty, zejména pak ty, které souvisejí s demokracií, lidskými právy a základními svobodami. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Aby se zohlednil budoucí vývoj skutečných potřeb na dotování záručního fondu podle nařízení (ES, Euratom) č. 480/2009, je zapotřebí rozdělit maximální strop záruky EU na pevně stanovený strop dosahující maximální částky 27 000 000 000 EUR a nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR. Financování záručního fondu v souhrnném rozpočtu Unie (rozpočtová položka 01 03 06) je zajišťováno zpětně na základě údajů o plnění týkajících se neuhrazených zaručených úvěrů pro třetí země na konci roku n-2. S ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1638/2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství se na svěřeneckém účtu zřízeném pro účely finančního nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP) nahromadily na základě „zpětných toků“ prostředky získané ze středomořského rizikového kapitálu a úvěrových investic v rámci operací sjednaných před rokem 2007, na něž bylo využito rozpočtových prostředků Unie. Část těchto prostředků by měla být využita na záruční fond jako mimořádné opatření k zajištění toho, aby stropy pro finanční operace EIB stanovené tímto rozhodnutím byly v období 2014-2020 udržovány na příslušné úrovni. Zbývající část těchto prostředků by měla být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie.
(10)
Otázky, které by měly být posouzeny pro úplné nebo částečné uvolnění nepovinné dodatečné částky, by měly zahrnovat: pokrok při provádění tohoto rozhodnutí ze strany EIB, zejména výsledky operací EIB na základě informací mimo jiné z rámce pro měření výsledků, včetně údajů o dopadu na rozvoj; potřeby financování záručního fondu s přihlédnutím k minulým i budoucím neuhrazeným částkám na veškeré činnosti kryté záručním fondem; makroekonomická, finanční a politická situace způsobilých regionů a zemí v době přezkumu v polovině období.
(11)
Částky kryté zárukou EU v jednotlivých regionech by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, a nikoliv cíle, které má EIB splnit. Tyto stropy by měly být posouzeny v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období, zejména s ohledem na případné změny v seznamu regionů a zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB.
(12)
Finanční operace EIB by měly být v souladu se strategiemi přijímající země. V této souvislosti, v zájmu soudržnější a lépe cílené činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců stanoví rozhodnutí č. 1080/2011/EU obecné cíle finančních operací EIB pro všechny způsobilé regiony a země: rozvoj místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků, sociální a hospodářskou infrastrukturu a zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a to na základě komparativních výhod EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Tyto cíle by měly být v zájmu další podpory udržitelného růstu a vytváření pracovních míst zachovány i v tomto rozhodnutí.
(13)
Zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování, a to včetně malých a středních podniků z Unie, které investují v regionech, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a v boji proti nezaměstnanosti. Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, její finanční operace by se měly zaměřovat na výsledek. EIB by měla pokud možno investovat do činnosti malých a středních podniků v oblasti výzkumu a inovací s cílem podpořit místní rozvoj. EIB by měla spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé a jež by měly být součástí místního hospodářství, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na jejich klienty a aby vznikala přidaná hodnota ve srovnání s jinými zdroji financování. EIB by rovněž měla v co největší možné míře zvyšovat diverzifikaci svých finančních partnerů v zemích, v nichž provádí operace. Během svého důkladného posuzování by EIB měla vyhodnotit, zda jsou finanční operace na podporu malých a středních podniků prováděné finančními zprostředkovateli v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny, rámcem pro měření výsledků a standardy EIB. EIB by měla vytvořit mechanismus podávání zpráv s cílem zajistit, že jsou fondy určené malým a středním podnikům využívány k jejich prospěchu. V rámci svého příspěvku k přezkumu v polovině období by EIB měla předložit konsolidovanou zprávu o financování malých a středních podniků podle tohoto rozhodnutí.
(14)
Krytí zárukou EU, které je omezeno na rizika státní nebo politické povahy, není samo o sobě dostatečné k zajištění smysluplné činnosti EIB na podporu mikrofinancování. Proto by tato činnost měla být případně uskutečňována v kombinaci s rozpočtovými prostředky, které jsou k dispozici v rámci jiných nástrojů, a prostřednictvím institucí působících jako zprostředkovatelé, a to i na místní úrovni, s cílem prosazovat růst a nepřímo přispívat ke snížení chudoby v chudších zemích.
(15)
EIB by měla i nadále financovat investiční projekty v oblasti sociální, environmentální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy a energetiky, a měla by zvážit posílení své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud má tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
(16)
Pro posílení rozměru záruky EU v oblasti změny klimatu by měl být zaveden cílový celkový objem operací a systém umožňující předběžné posouzení emisí skleníkových plynů u projektů podporovaných v rámci záruky EU. Finanční operace EIB na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by měly tvořit nejméně 25 % všech finančních operací EIB s cílem dále podpořit celosvětové cíle Unie v oblasti změny klimatu. EIB by ve spolupráci s Komisí měla poskytovat své odborné znalosti, aby podpořila veřejné i soukromé subjekty, na něž se vztahují finanční operace EIB, při řešení problémů spojených se změnou klimatu a při nejlepším možném využití dostupných finančních prostředků. Pro projekty na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by mělo být k dispozici zvýhodněné financování. Finanční operace EIB by měly být podle možnosti a ve vhodných případech doplněny finančními prostředky ze souhrnného rozpočtu Unie prostřednictvím účinné a náležité kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska by výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu měla obsahovat podrobnou zprávu o finančních nástrojích využívaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních operací EIB a příslušné výše grantů.
(17)
V oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace zemí, zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. V této souvislosti a v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by EIB měla mít možnost podporovat partnerské země prostřednictvím přímých zahraničních investic společností z Unie, které prosazují hospodářskou integraci s Unií a přispívají k podpoře technologií a předávání znalostí za předpokladu, že během odpovídajícího posouzení investičního projektu byla náležitá pozornost věnována minimalizaci rizik, že finanční operace EIB budou mít nepříznivé dopady na zaměstnanost v Unii. EIB by měla být rovněž povzbuzována, aby na své vlastní riziko podporovala přímé zahraniční investice společností z Unie v partnerských zemích, s přihlédnutím ke schopnosti EIB nést riziko.
(18)
EIB by měla u činností podporovaných podle tohoto rozhodnutí pravidelně provádět následná hodnocení nebo hodnocení v polovině období s cílem posoudit jejich relevantnost, výkonnost a účinky na rozvoj a určit aspekty, které by mohly vést ke zlepšení budoucích činností. Taková hodnocení by měla přispívat k odpovědnosti a provedení analýzy udržitelnosti.
(19)
Praktická opatření na propojení obecných cílů záruky EU a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie včetně zásady diferenciace stanovené v rámci evropské politiky sousedství. Regionální operačně-technické pokyny by měly být v návaznosti na přijetí tohoto rozhodnutí přezkoumány a na základě přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období dále aktualizovány, aby se přizpůsobily vývoji vnějších politik a priorit Unie. Aktualizace regionálních operačně-technických pokynů by měla mimo jiné zohlednit odpovídající vývoj ve způsobilých zemích.
(20)
V souladu s protokolem č. 5 o statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“) a ke Smlouvě o fungování EU, mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi ohledně souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Unie. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise záporné stanovisko ke kterékoli z těchto operací, neměla by se na takovou operaci záruka EU vztahovat.
(21)
I když silnou stránkou EIB zůstává to, že je specifickým modelem jakožto investiční banka ve veřejném vlastnictví, která poskytuje dlouhodobé půjčky určené k naplnění politických cílů stanovených jejími akcionáři, její finanční operace by měly přispívat k naplňování obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, tedy k upevňování a podpoře demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k plnění mezinárodních závazků a dohod, včetně dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. EIB by měla zejména přispívat k hospodářské, finanční a technické spolupráci se třetími zeměmi v souladu s článkem 212 Smlouvy o fungování EU. Činnost EIB by mimoto měla být v souladu s mezinárodním právem, včetně dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. V příslušných fázích životnosti projektu by činnost EIB měla být také v souladu s Úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí Evropské hospodářské komise OSN (Aarhuská úmluva). Ve vztahu k rozvojovým zemím by finanční operace EIB měly posilovat udržitelný hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, a to zejména v těch zemích, které jsou nejvíce znevýhodněné, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, jakož i zajištění souladu s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a jiné příslušné mezinárodní organizace. V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla v rámci svého příspěvku k provádění opatření, jež jsou nezbytná k podpoře cílů unijní politiky rozvojové spolupráce, ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu za účelem dosažení rozvojových cílů tisíciletí Organizace spojených národů pro rok 2015 a po roce 2015 za účelem dosažení případných nových rozvojových cílů, které by mohly rozvojové cíle tisíciletí upravit či nahradit.
(22)
Činnost EIB podle tohoto rozhodnutí by měla podporovat provádění Evropského konsensu o rozvoji, Agendy pro změnu a zásad účinnosti podpory uvedených v Pařížském prohlášení z roku 2005, akčním programu z Akkry z roku 2008 a v dohodě o Busanském partnerství z roku 2011. Tato činnost by navíc měla být v souladu se strategickým rámcem EU a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, a mezinárodními dohodami o životním prostředí včetně závazků v oblasti biologické rozmanitosti. Měla by být realizována prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením schopnosti EIB posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty investičních projektů, včetně lidských práv, základních svobod a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. V této souvislosti by EIB měla realizovat a dále rozvíjet svůj rámec pro měření výsledků, který představuje podrobný soubor ukazatelů pro měření výkonnosti posuzujících hospodářský, environmentální, sociální a rozvojový dopad jejích finančních operací po celou dobu životnosti projektu EIB. Realizace rámce pro měření výsledků by měla být posouzena v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období. Při provádění důkladného posouzení v souvislosti s investičními projekty by EIB ve vhodných případech a v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie a mezinárodními osvědčenými postupy, jakož i s právem Unie a vnitrostátním právem přijímající země, měla požadovat, aby předkladatelé investičních projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky s cílem zohlednit dopad projektů na příslušné zúčastněné strany. EIB by měla být v kontaktu s navrhovateli a příjemci projektů po celou dobu jejich vypracovávání. Dohody o financování podepsané během období, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a týkající se finančních operací EIB, jejichž stranou jsou veřejné subjekty, by měly obsahovat výslovnou možnost pozastavit vyplácení prostředků, pokud dojde podle tohoto rozhodnutí k odvolání způsobilosti země, kde se investiční projekt realizuje.
(23)
Mělo by být zajištěno, aby finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj investičních projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s obecnými cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu větší vnitřní provázanosti vnější činnosti Unie by měl být dále prohlouben dialog o politice a strategii mezi Komisí a EIB, včetně Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), přičemž Evropský parlament a Rada by měly být náležitě informovány. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly podle možnosti nacházet při delegacích Unie, aby došlo k prohloubení této spolupráce a aby se obě instituce mohly podělit o provozní náklady. Memorandum o porozumění mezi Evropskou komisí a Evropskou investiční bankou o spolupráci a koordinaci v regionech, na které se vztahuje mandát pro poskytování úvěrů třetím zemím, jež bylo v roce 2013 přezkoumáno za účelem prohloubení spolupráce a včasné vzájemné výměny informací mezi Komisí, ESVČ a EIB na operativní úrovni, by se mělo i nadále uplatňovat. Spolupráce v rámci memoranda o porozumění by měla zejména zahrnovat pravidelný přezkum uplatňování zásady diferenciace v zemích v rámci evropské politiky sousedství. Zvláštní význam v procesu přípravy příslušných programových dokumentů s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise, případně včetně ESVČ, pak má včasná a systematická výměna názorů mezi těmito orgány. Je také zapotřebí posílit spolupráci týkající se otázek dodržování lidských práv, základních svobod a předcházení konfliktům. EIB by měla být po dobu životnosti projektu EIB motivována ke spolupráci s delegacemi Unie.
(24)
Vnější vztahy Unie by měly být podpořeny několika nástroji, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (4). S cílem posílit soulad celkové podpory Unie v dotčených regionech je třeba využívat příležitostí k tomu, aby bylo financování EIB ve vhodných případech kombinováno s rozpočtovými zdroji Unie, a to ve formě finančních nástrojů uvedených v hlavě VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a ve formě technické pomoci při přípravě a realizaci projektů prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci II zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (6), nástroje pro evropské sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (7), nástroje pro rozvojovou pomoc zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (8), nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (9), nástroje pro celosvětové prosazování demokracie a lidských práv zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (10), nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (11) a nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zřízeného nařízením Rady (EU) č. 237/2014 (12). Po přijetí rozhodnutí č. 1080/2011/EU Komise zřídila platformu EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů mimo Unii, zejména při plnění souhrnného rozpočtu Unie a úvěrů EIB a při výměně osvědčených postupů ohledně správy a řízení a hodnotících kritérií na úrovni projektu. Účast EIB a dalších finančních institucí na mechanismech kombinování grantů a úvěrů by měla být plně v souladu s vnějšími cíli Unie, účinností pomoci a transparentností.
(25)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by EIB měla dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s evropskými a mezinárodními finančními institucemi, a to zejména s těmi, které se účastní platformy EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci. K této spolupráci případně patří odvětvové podmínky a vzájemná důvěra v postupy, využívání spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Spolupráce by se měla zakládat na zásadě vzájemnosti. Ve vhodných případech by měl být prosazován vzájemný přístup EIB k finančním nástrojům zřízeným jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi. Třístranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) týkající se spolupráce mimo Unii, které umožňuje, aby se skupina EIB a EBRD ve své činnosti vzájemně doplňovaly a co nejlépe využívaly svých komparativních výhod, bylo v roce 2012 aktualizováno tak, aby zohlednilo rozšíření zeměpisné působnosti EBRD na středomořský region, a mělo by se i nadále uplatňovat. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi.
(26)
EIB by měla být motivována k tomu, aby i nadále financovala operace mimo Unii také na vlastní riziko, mimo jiné i na podporu ekonomických zájmů Unie, v zemích a ve prospěch investičních projektů, které mají podle posouzení EIB dostatečnou bonitu, a s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, tak aby mohlo být využívání záruky EU zaměřeno na země a investiční projekty, u nichž záruka EU podle posouzení EIB vede k přidané hodnotě, a to i v oblasti udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje.
(27)
EIB by měla rozšířit řadu nabízených inovačních finančních nástrojů, mimo jiné větším zaměřením na vyvíjení záručních nástrojů. EIB by kromě toho měla aktivně usilovat o účast na nástrojích pro sdílení rizik a na dluhových nástrojích kapitálového trhu pro financování projektů se stabilním a předvídatelným vývojem peněžních toků. Měla by zejména zvážit podporu dluhových nástrojů kapitálového trhu, které byly vydány nebo poskytnuty ve prospěch investičního projektu uskutečňovaného ve způsobilých zemích. Dále by EIB měla zvýšit poskytování úvěrů v místních měnách a vydávání dluhopisů na místních trzích, za předpokladu, že přijímající země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB. Při diverzifikaci a rozšiřování nástrojů kapitálového trhu by se mělo dbát především na to, aby takové nástroje nevedly k rizikovým finančním praktikám a zadlužení, a aby tudíž nemohly ohrožovat finanční stabilitu.
(28)
Komise by měla každý rok předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva by měla posoudit finanční operace EIB a jejich soulad s tímto rozhodnutím, jejich přidanou hodnotu a přínos pro vnější politiky Unie, jejich kvalitu, dopad na rozvoj podle rámce EIB pro měření výsledků a finanční výhody přenesené na příjemce. Tato zpráva by rovněž měla obsahovat informace o čerpání záruky EU, financování opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, následných opatřeních týkajících se fungování memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv a popis spolupráce s Komisí a dalšími evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva by měla být zveřejněna s cílem umožnit příslušným zúčastněným stranám, včetně občanské společnosti, vyjádřit své stanovisko.
(29)
Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe. Tyto operace by měly být i nadále řízeny v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, jež by měly ze zásad řádné bankovní praxe vycházet, včetně vhodných kontrolních opatření a souladu s prohlášením EIB o sociálních a environmentálních normách, jakož i v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). S cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům, daňovým únikům a praní peněz by EIB při svých finančních operacích měla náležitě provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, které za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor. V zájmu zajištění transparentnosti by EIB ve spolupráci s místními finančními zprostředkovateli měla v rámci možností vytvořit seznam konečných příjemců úvěrů.
(30)
EIB by měla přijmout příslušná opatření, která zajistí, aby při finančních operacích EIB krytých zárukou EU byly uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci, praní peněz a jakémukoli protiprávnímu jednání chráněny finanční zájmy Unie a aby byl úřad OLAF oprávněn provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách příjemců. V souladu s pokynem „Politika pro předcházení nedovoleným postupům v činnostech Evropské investiční banky a odrazování od nich“ přijatým v roce 2008 a revidovaným v roce 2013 by EIB měla úzce spolupracovat s příslušnými orgány Unie a členských států s cílem posílit platná opatření proti praní peněz a financování terorismu a přispět ke zlepšení jejich prosazování. V souladu se svou politikou vnitřních informátorů by EIB měla rovněž věnovat zvláštní pozornost informacím od informátorů týkajícím se potenciálních případů podvodu, korupce nebo jiné nezákonné činnosti, aby bylo možné zajistit řádná následná opatření, zpětnou vazby a ochranu proti odvetným opatřením.
(31)
Řídící orgány EIB by měly být motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku za financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka za všechny platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, v souvislosti s úvěry, úvěrovými zárukami a dluhovými nástroji kapitálového trhu poskytnutými nebo vydanými ve prospěch investičních projektů EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2.
2. Pro účely záruky EU jsou způsobilé úvěry, úvěrové záruky a dluhové nástroje kapitálového trhu, které jsou poskytnuty nebo vydány ve prospěch investičních projektů uskutečňovaných ve způsobilých zemích podle vlastních pravidel a postupů EIB, včetně prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách, a na podporu relevantních cílů vnější politiky Unie, jestliže EIB poskytuje finanční prostředky v souladu s podepsanou dohodou, jejíž účinnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie jsou nadále řízeny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
4. Záruka EU je omezena na 65 % celkové vyplacené a zaručené částky v rámci finančních operací EIB po odečtení splacených částek a přičtení všech souvisejících částek.
5. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
6. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 5 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí, jímž bude EIB poskytnuta nová záruka EU na krytí ztrát v rámci jejích finančních operací mimo Unii, prodlouží se toto období automaticky jedenkrát o šest měsíců.
Článek 2
Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
1. Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014-2020 částku 30 000 000 000 EUR. Částky, které se původně pro finanční operace plánovaly, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
Tento maximální strop je rozdělen na:
a)
pevně stanovený strop s maximální částkou dosahující 27 000 000 000 EUR;
b)
nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR.
Evropský parlament a Rada rozhodnou v souladu s řádným legislativním postupem o úplném nebo částečném uvolnění částky uvedené v písmenu b) a její regionální distribuci na základě přezkumu v polovině období uvedeného v článku 19.
2. Pevně stanovený strop uvedený v odst. 1 písm. a) se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů zajistí EIB postupně vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU.
Článek 3
Obecné cíle a zásady
1. Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování.
2. Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu EU, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 SEU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
4. Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU nepřímo k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, jako je zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
5. V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj usiluje EIB o posílení místního soukromého sektoru v přijímajících zemích podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o to, aby zahrnovaly i podporu, kterou Unie poskytuje investičním projektům malých a středních podniků. Za účelem účinného sledování využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků stanoví EIB společně s finančními zprostředkovateli odpovídající smluvní požadavky, včetně norem pro předkládání zpráv příjemci.
EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří se nepodílejí na finančních operacích EIB prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím nástrojů umístěných v zahraniční nespolupracující jurisdikci uvedené v článku 13.
6. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravy na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastruktury pro širokopásmové připojení.
7. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkového cíle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a regionů vůči nepříznivým dopadům změny klimatu. Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu, která bude aktualizována do konce roku 2015. Za tímto účelem by měla být do postupu environmentálního hodnocení zařazena analýza uhlíkové stopy, aby bylo možno určit, zda návrhy projektu optimalizují zlepšení v oblasti energetické účinnosti. Objem těchto operací bude v období, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, představovat alespoň 25 % celkových finančních operací EIB.
8. Do konce roku 2015 a v souladu s unijními i mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu aktualizuje EIB ve spolupráci s Komisí svoji strategii týkající se změny klimatu z hlediska finančních operací EIB. Tato aktualizace by měla mimo jiné zahrnovat konkrétní opatření s cílem zajistit, aby investiční projekty podle tohoto rozhodnutí byly v souladu s cíli Unie v oblasti změny klimatu, a posílit úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
9. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečněné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které jsou potenciálně způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze III a neobsahuje žádnou zemi, jež není uvedena v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti získat financování EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech na základě řádného legislativního postupu.
2. Pokud jde o změny přílohy III, Komise má pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 18. Rozhodnutí Komise vychází z celkového posouzení zahrnujícího ekonomické sociální, environmentální a politické aspekty, a to zejména ty, které se týkají demokracie, lidských práv a základních svobod, i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady.
3. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III, není s výhradou odstavce 4 dotčeno krytí zárukou EU, které se vztahuje na finanční operace EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
4. Čerpání prostředků z finančních operací EIB, na něž se vztahuje globální záruka podle čl. 8 odst. 1, se neumožňuje zemím, které nejsou uvedeny v příloze III.
5. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Unii.
Článek 5
Přínos finančních operací EIB pro politiky Unie
1. Do jednoho roku po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost aktualizují Komise a EIB stávající regionální operačně-technické pokyny pro finanční operace EIB.
Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny zejména zajistí, aby financování EIB podle tohoto rozhodnutí doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje Unie v oblasti pomoci v jednotlivých regionech.
Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.
Komise aktualizované regionální operačně-technické pokyny okamžitě po jejich vydání předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
Finanční operace EIB jsou v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny a strategiemi přijímající země.
Přezkum regionálních operačně-technických pokynů probíhá v návaznosti na přezkum v polovině období uvedený v článku 19.
2. V rámci postupu podle článku 19 protokolu č. 5 podává Komise vyjádření k finančním operacím EIB. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise nepříznivé stanovisko, záruka EU se na takovou operaci nevztahuje.
Článek 6
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie musí být dále posilován s cílem maximalizovat součinnost mezi finančními operacemi EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména aktualizací regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 5, v souvislosti s níž je ve vhodných případech konzultována ESVČ ohledně politických otázek, a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů, přípravy zásoby vhodných investičních projektů EIB a výročních zpráv EIB předkládaných Komisi;
c)
jiných politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně diferencovaném základě, jakož i na úrovni delegací Unie, při současném zohlednění úlohy EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 7
Spolupráce s ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech provádějí ve spolupráci s dalšími evropskými vícestrannými finančními institucemi a finančními institucemi členských států (dále jen „evropské finanční instituce“) a mezinárodními finančními institucemi, včetně regionálních rozvojových bank (dále jen „mezinárodní finanční instituce“) s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu, společně vyvíjet nové inovativní finanční nástroje a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a vzájemně sladěné podmínky pro investiční projekty a jednotlivá odvětví a ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráci uvedenou v odstavci 1 usnadní koordinace mezi Komisí, EIB a příslušnými evropskými a mezinárodními finančními institucemi působícími v jednotlivých regionech, případně uskutečňovaná v kontextu memorand o porozumění nebo jiných rámců Unie pro regionální spolupráci.
Článek 8
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, s výjimkou finančních operací spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo státem kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 je Palestina zastoupena palestinskou samosprávou a Kosovo (13) je zastoupeno kosovskými úřady.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, pokud to bylo způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka ke krytí politických rizik“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. V případě finančních operací EIB spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu se použije pouze záruka ke krytí politických rizik.
5. Finanční dohody s konkrétními předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB obsahují také příslušná environmentální a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB.
6. Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou informovány o politice přidělování v souladu s článkem 14.
7. Je-li záruka EU uplatněna, EIB Unii postoupí jakákoli relevantní práva týkající se jakýchkoli povinností v souvislosti se svými finančními operacemi, a to v souladu s dohodou o záruce uvedenou v článku 14.
Článek 9
Posouzení a sledování investičních projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
Pokud je to vhodné, toto hodnocení obsahuje posouzení toho, jak zvýšit během doby životnosti projektu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházení konfliktů, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné.
2. EIB kromě předběžného posouzení rozvojových aspektů sleduje také provádění finančních operací. Po předkladatelích projektů zejména požaduje, aby důkladně sledovali provádění projektu až do jeho dokončení, mimo jiné i dopady investičního projektu na hospodářství, rozvoj, sociální otázky, životní prostředí a lidská práva. EIB pravidelně ověřuje informace poskytnuté předkladateli projektu a se souhlasem předkladatelů projektů je zpřístupňuje veřejnosti. Pokud je to možné, zprávy o dokončení projektu spojeného s finančními operacemi EIB se, kromě důvěrných informací, zveřejňují.
3. EIB usiluje o to, aby se sledování vztahovalo také na provádění zprostředkovatelských operací a činnost finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.
4. EIB zřídí ucelený systém předběžného posouzení relativních i absolutních hodnot emisí skleníkových plynů v souvislosti s finančními operacemi EIB v případech, kdy tyto emise dosahují významných prahových hodnot, jak jsou vymezeny v příslušné metodice EIB začleněné ve strategii EIB týkající se změny klimatu, a kdy jsou údaje k dispozici.
5. Výsledky sledování jsou pokud možno zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.
Článek 10
Vnější účelově vázané příjmy pro záruční fond
Splátky a příjmy ve výši 110 000 000 EUR, které pocházejí z operací uzavřených před rokem 2007, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin úvěrů, dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z úvěrů a z prostředků uložených na svěřeneckých účtech, a které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství a lze je přičítat podpoře poskytované ze souhrnného rozpočtu Unie, představují vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a využijí se ve prospěch záručního fondu.
Částky nad 110 000 000 EUR, které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství, se po odečtení nákladů na řízení a poplatků zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva se zveřejní a obsahuje:
a)
posouzení finančních operací EIB na úrovni projektu, odvětví, země a regionu a jejich souladu s tímto rozhodnutím;
b)
souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávané výstupy, výsledky a rozvojové dopady finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele hodnocení výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí;
c)
posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5;
d)
souhrnné posouzení finančních výhod přenesených na příjemce finančních operací EIB;
e)
posouzení kvality finančních operací EIB, zejména rozsah zohlednění environmentální a sociální udržitelnosti při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů;
f)
podrobné informace o čerpání záruky EU;
g)
informace o objemu financování projektů v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, o celkovém dopadu na relativní i absolutní hodnoty emisí skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 4, jakož i počet projektů posuzovaných z hlediska klimatických rizik;
h)
popis spolupráce s Komisí a ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva obsahuje zejména rozpis finančních zdrojů z Unie a zdrojů z ostatních evropských a mezinárodních finančních institucí využívaných v kombinaci s financováním ze strany EIB, což poskytuje přehled o celkových investicích podporovaných finančními operacemi EIB uskutečněnými podle tohoto rozhodnutí. Zpráva také upozorňuje na sjednání nových memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí;
i)
informace o následných opatřeních týkajících se memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv v tom rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB podle tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely předkládání zpráv uvedeného v odstavci 1 poskytne EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných podle tohoto rozhodnutí, včetně všech údajů potřebných k tomu, aby Komise mohla vypracovat zprávy podle odstavce 1. EIB může Komisi poskytnout také dodatečné relevantní informace, aby Evropský parlament a Rada získaly ucelený přehled o vnější činnosti EIB.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje, jakož i dodatečné informace nezbytné k tomu, aby Komise plnila své povinnosti v oblasti předkládání zpráv nebo reagovala na požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o částkách nesplacených v rámci finančních operací EIB. EIB poskytne Komisi také jakékoli jiné potřebné doklady v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje záruka EU, předloží EIB Komisi své hodnocení rizik a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB.
5. EIB alespoň jednou ročně poskytne Komisi orientační víceletý program plánovaného objemu finančních operací EIB, jež mají být podepsány tak, aby se zajistil soulad prognóz EIB se stropy zavedenými tímto rozhodnutím a aby Komise mohla zajistit odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o financování záručního fondu. Komise tuto prognózu zohlední při přípravě návrhu souhrnného rozpočtu Unie.
6. EIB pravidelně poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB podle tohoto rozhodnutí a v rámci dalších vnějších mandátů.
7. Informace uvedené v odstavcích 2 až 6 poskytuje EIB na vlastní náklady. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 6 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
Článek 12
Transparentnost a zveřejňování informací
1. EIB v souladu s vlastní politikou transparentnosti a zásadami Unie pro přístup k dokumentům a informacím a postupně i se standardy Mezinárodní iniciativy na podporu transparentnosti rozvojové pomoci zveřejní na svých internetových stránkách informace týkající se:
a)
všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální a environmentální dopad;
b)
memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti;
c)
pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod usiluje EIB o to, aby bylo umožněno jejích zveřejnění;
d)
politiky EIB pro přidělování prostředků.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace týkající se všech případů zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14 a dohody, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, uvedené v čl. 15 odst. 2, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 13
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací netoleruje EIB žádné nezákonné činnosti, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků, korupce a podvodů ohrožujících zájmy Unie. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděné ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraničního nástroje umístěného v nespolupracující jurisdikci, kterou za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor.
Ve svých finančních operacích uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie upravujícím předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, případně včetně požadavku ohledně přijetí přiměřených opatření ke zjištění totožnosti skutečných vlastníků.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB podepíší dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8, a informují o ní Evropský parlament a Radu.
Článek 15
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. Komise a EIB podepíší samostatnou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, a to nejpozději do dne podpisu dohody uvedené v článku 14.
Článek 16
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 17
Opatření proti podvodům
1. EIB bezodkladně uvědomí úřad OLAF a poskytne mu nezbytné informace, jakmile má v jakékoli fázi přípravy, provádění nebo ukončování projektů, na něž se vztahuje záruka EU, důvodné podezření že došlo k možnému podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávní jednání, které může ohrozit finanční zájmy Unie.
2. V zájmu ochrany finančních zájmů Evropské unie je úřad OLAF oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy vyplývajícími z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), aby zjistil, zda ve spojitosti s finančními operacemi nedošlo k podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. OLAF může příslušným orgánům dotčených členských států předat informace získané během vyšetřování.
Jestliže se uvedené protiprávní jednání potvrdí, je EIB nápomocna při vymáhání finančních prostředků s ohledem na své finanční operace a v rámci svých pravomocí.
3. Finanční dohody podepsané v souvislosti s projekty podpořenými na základě tohoto rozhodnutí obsahují ustanovení umožňující pozastavení finančních operací EIB a v případě potřeby odpovídající opatření k vymáhání finančních prostředků v případech podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání. Rozhodnutí, zda pozastavit nebo zrušit financování EIB, přijímá EIB po náležitém posouzení všech okolností a rizik.
4. EIB se nadále spoléhá na své jednotné kontaktní místo pro boj proti korupci a podvodům určené zaměstnancům EIB a všem zúčastněným stranám.
5. EIB při svých finančních operacích uplatňuje svůj Mechanismus pro vyloučení protistran zapojených do podvodného a korupčního jednání, který obsahuje kritéria pro vyloučení uvedená v centrální databázi Unie pro vyloučení s cílem zajistit, aby byla práva všech stran dodržena.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článku 4 se Komisi svěřuje na dobu neurčitou počínaje dnem 11. května 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Přezkum v polovině období
Komise do 31. prosince 2016 ve spolupráci s EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období, hodnotící provádění tohoto rozhodnutí v počátečních letech, doplněnou případně o návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Zpráva v polovině období vychází z nezávislého externího hodnocení a příspěvku EIB.
Tato zpráva zahrnuje zejména:
a)
posouzení provádění politiky přidělování;
b)
posouzení podávání zpráv EIB a případná doporučení na jeho zlepšení;
c)
posouzení rámce pro měření výsledků, včetně ukazatelů a kritérií výkonnosti a jejich přínosu k dosažení cílů tohoto rozhodnutí;
d)
podrobný popis kritérií posuzovaných pro účely doporučení ohledně případného úplného nebo částečného uvolnění nepovinné dodatečné částky.
Článek 20
Předložení závěrečné zprávy
Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
DECIZIA NR. 466/2014/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
de acordare a unei garanții a UE Băncii Europene de Investiții pentru pierderile rezultate din operațiuni de finanțare care sprijină proiecte de investiții în afara Uniunii
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 209 și 212,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Pe lângă misiunea sa principală de finanțare a investițiilor în Uniunea Europeană, care rămâne principala sa atribuție și principalul său obiectiv, Banca Europeană de Investiții (BEI) derulează operațiuni de finanțare în afara Uniunii în sprijinul politicilor externe ale Uniunii. Astfel, fondurilor bugetare ale Uniunii puse la dispoziția regiunilor externe li se poate adăuga forța financiară a BEI, în folosul țărilor terțe vizate. Prin efectuarea acestor operațiuni de finanțare, BEI contribuie în mod indirect la principiile generale și la obiectivele de politică ale Uniunii, printre care se numără reducerea sărăciei prin intermediul creșterii economice favorabile incluziunii și al economiei durabile, dezvoltarea ecologică și socială, precum și prosperitatea Uniunii într-un context economic mondial în schimbare.
(2)
Articolul 209 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 208, prevede că BEI contribuie, în conformitate cu condițiile prevăzute de statutul său, la punerea în aplicare a măsurilor necesare realizării obiectivelor politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii.
(3)
Pentru a sprijini acțiunea externă a Uniunii și pentru a permite BEI să finanțeze investiții în afara Uniunii fără a-i afecta calitatea creditului, majoritatea operațiunilor sale derulate în regiunile din afara Uniunii au beneficiat de o garanție bugetară a UE (denumită în continuare „garanția UE”), administrată de Comisie. Aceasta sprijină suplimentar bonitatea BEI pe piețele financiare, care este de o importanță crucială.
(4)
Cea mai recentă garanție UE pentru operațiunile de finanțare ale BEI semnate în perioada 1 februarie 2007-31 decembrie 2013 a fost stabilită prin Decizia nr. 1080/2011/UE a Parlamentului European și a Consiliului (2). Pentru cadrul financiar multianual 2014-2020 ar trebui să fie stabilită o garanție UE pentru operațiunile de finanțare ale BEI din afara Uniunii, în sprijinul politicilor Uniunii.
(5)
Fondul de garantare pentru acțiuni externe (denumit în continuare „fondul de garantare”), instituit prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului (3) asigură o rezervă de lichidități pentru bugetul Uniunii în caz de pierderi rezultate din operațiuni de finanțare ale BEI și din împrumuturile pentru asistență macrofinanciară și împrumuturile Euratom în afara Uniunii.
(6)
Ar trebui să fie stabilită o listă a țărilor potențial eligibile pentru finanțări de la BEI cu garanție UE. Este de asemenea oportun să se stabilească o listă a țărilor efectiv eligibile pentru finanțări de la BEI cu garanție UE.
(7)
Bhutan ar trebui să fie inclusă pe lista țărilor efectiv eligibile pentru finanțări de la BEI, iar Myanmar/Burma ar trebui adăugată la ambele liste, în urma recentelor evoluții care au permis Uniunii să deschidă un nou capitol în relațiile sale cu Bhutan și Myanmar/Burma, pentru a sprijini reformele politice și economice care se desfășoară în ambele țări.
(8)
Pentru a reflecta evoluții importante la nivel de politici, lista țărilor efectiv eligibile pentru operațiunile de finanțare ale BEI cu garanție UE ar trebui revizuită, după caz, iar competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificările la anexa III. Modificările Comisiei la anexa III ar trebui să se bazeze pe o evaluare de ansamblu care să includă aspectele economice, sociale, de mediu și politice, în special cele referitoare la democrație, drepturile omului și libertățile fundamentale. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(9)
Pentru a răspunde evoluției potențiale a necesarului real de provizioane din fondul de garantare în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009, plafonul maxim al garanției UE ar trebui defalcat într-un plafon fix într-un cuantum de maximum 27 000 000 000 EUR și un cuantum suplimentar opțional de 3 000 000 000 EUR. Provizionarea fondului de garantare în cadrul bugetului general al Uniunii (linia bugetară 01 03 06) se efectuează ex post pe baza cifrelor aferente execuției împrumuturilor externe garantate restante la sfârșitul anului n-2. Având în vedere propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1638/2006 de stabilire a dispozițiilor generale privind instituirea unui instrument european de vecinătate și de parteneriat, „restituirile” provenite din investițiile cu capital de risc și cu împrumuturi realizate în zona mediteraneeană în cadrul operațiunilor încheiate înainte de 2007 cu ajutorul fondurilor din bugetul Uniunii au fost acumulate într-un cont fiduciar creat pentru Facilitatea euro-mediteraneeană de investiții și parteneriat (FEMIP). O parte dintre aceste restituiri ar trebui utilizată pentru fondul de garantare, ca măsură excepțională pentru a se asigura că plafoanele operațiunilor de finanțare ale BEI în temeiul prezentei decizii sunt menținute la un nivel adecvat pentru perioada 2014-2020. Fondurile rămase ar trebui să fie returnate la bugetul general al Uniunii.
(10)
Printre chestiunile care trebuie luate în considerare în vederea activării integrale sau parțiale a cuantumului suplimentar opțional ar trebui să se numere: progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentei decizii de către BEI, în special rezultatele operațiunilor BEI bazate pe informații furnizate, printre altele, de cadrul de măsurare a rezultatelor (REM), inclusiv impactul asupra dezvoltării; necesitățile de provizionare ale fondului de garantare, ținând seama de cuantumurile trecute și viitoare rămase de rambursat pentru toate activitățile vizate de fondul de garantare; situația macroeconomică, financiară și politică a regiunilor și a țărilor eligibile în momentul evaluării la jumătatea perioadei.
(11)
Cuantumurile acoperite de garanția UE în fiecare regiune ar trebui să reprezinte în continuare plafoane pentru finanțarea BEI în temeiul garanției UE, și nu obiective pe care BEI trebuie să le atingă. Plafoanele ar trebui analizate ca parte a evaluării la jumătatea perioadei a prezentei decizii, în special ținând seama de eventualele modificări ale listei regiunilor și țărilor efectiv eligibile pentru finanțări de la BEI.
(12)
Operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să fie coerente cu propriile strategii ale țării beneficiare. În acest context, pentru a spori coerența și a focaliza mai bine activitatea de finanțare externă a BEI asupra sprijinirii politicilor Uniunii, precum și în scopul obținerii unui beneficiu maxim de către beneficiari, Decizia nr. 1080/2011/UE stabilește obiective generale pentru operațiunile de finanțare ale BEI în toate regiunile și țările eligibile, și anume dezvoltarea sectorului privat local, în special susținerea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri), dezvoltarea infrastructurii sociale și economice și atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, pe baza avantajelor comparative ale BEI în domeniile în care aceasta are un palmares verificat. Aceste obiective ar trebui să fie menținute în prezenta decizie pentru a promova în continuare creșterea durabilă și crearea de locuri de muncă.
(13)
Îmbunătățirea accesului IMM-urilor la finanțare, inclusiv al IMM-urilor din Uniune care investesc în regiunile vizate de prezenta decizie, poate avea un rol esențial în stimularea dezvoltării economice și în combaterea șomajului. Pentru a sprijini efectiv IMM-urile, operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să fie orientate spre rezultate. BEI ar trebui, pe cât posibil, să investească în activitățile de cercetare și inovare ale IMM-urilor ca mijloc de sprijinire a dezvoltării locale. BEI ar trebui să coopereze cu instituțiile locale de intermediere financiară din țările eligibile, care ar trebui integrate în economia locală, în special pentru a se asigura că o parte a beneficiilor financiare este transferată clienților și că se creează o valoare adăugată în comparație cu alte surse de finanțare. Totodată, BEI ar trebui, în măsura posibilului, să sporească diversitatea partenerilor săi financiari în țările în care își desfășoară activitatea. Pe parcursul procesului de diligență, BEI ar trebui să evalueze dacă operațiunile de finanțare care sprijină IMM-urile prin intermediari financiari sunt în conformitate cu orientările operaționale regionale tehnice, cu REM și cu standardele BEI. BEI ar trebui să instituie un mecanism de raportare pentru a se asigura că fondurile destinate IMM-urilor sunt utilizate în beneficiul acestora. BEI ar trebui să furnizeze un raport consolidat privind finanțarea IMM-urilor în temeiul prezentei decizii, ca parte a contribuției sale la evaluarea la jumătatea perioadei.
(14)
Acoperirea garanției UE, care este limitată la riscurile de natură suverană și politică, nu este suficientă în sine pentru a asigura activități substanțiale ale BEI în sprijinul microfinanțării. Prin urmare, o astfel de activitate, dacă este cazul, ar trebui să se desfășoare în combinație cu resursele bugetare disponibile în cadrul altor instrumente și prin mijlocirea instituțiilor intermediare, inclusiv la nivel local, ca modalitate de a promova creșterea economică și de a contribui indirect la reducerea sărăciei în țările mai sărace.
(15)
BEI ar trebui să continue să finanțeze proiectele de investiții în domeniul infrastructurii sociale, economice și de mediu, inclusiv al infrastructurii energetice și de transport, și ar trebui să ia în considerare creșterea activității sale de susținere a infrastructurii sanitare și de învățământ atunci când din aceste demersuri rezultă o valoare adăugată clară.
(16)
Pentru a consolida dimensiunea referitoare la schimbările climatice a garanției UE, ar trebui introdus un obiectiv global privind volumul operațiunilor, precum și un sistem care să permită evaluarea ex ante a emisiilor de gaze cu efect de seră ale proiectelor sprijinite în cadrul garanției UE. Operațiunile de finanțare ale BEI în sprijinul atenuării schimbărilor climatice și al adaptării la acestea ar trebui să reprezinte cel puțin 25 % din totalul operațiunilor de finanțare ale BEI pentru a continua promovarea la scară mondială a obiectivelor climatice ale Uniunii. BEI ar trebui să își ofere competența tehnică în cooperare cu Comisia pentru a sprijini omologii publici și privați care beneficiază de operațiunile de finanțare ale BEI în scopul abordării provocării reprezentate de schimbările climatice și al utilizării optime a resurselor financiare disponibile. Ar trebui să se ofere finanțări în condiții favorabile pentru proiectele de atenuare și de adaptare. Operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui, atunci când este posibil și oportun, să fie completate de fonduri de la bugetul general al Uniunii, prin intermediul combinării eficiente și adecvate a granturilor și împrumuturilor acordate pentru finanțarea combaterii schimbărilor climatice, în contextul asistenței externe a Uniunii. În acest sens, raportul anual al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu ar trebui să conțină o informare detaliată cu privire la instrumentele financiare utilizate pentru finanțarea acestor proiecte, în care să se precizeze cuantumurile operațiunilor de finanțare ale BEI și valoarea corespunzătoare a granturilor.
(17)
În cadrul domeniilor vizate de obiectivele generale, integrarea regională între țări, în special integrarea economică între țările în proces de preaderare, țările vizate de politica de vecinătate și Uniune, ar trebui să constituie un obiectiv subiacent al operațiunilor de finanțare ale BEI. În acest context, BEI ar trebui să poată sprijini țările partenere în domeniile vizate de obiectivele generale prin investiții străine directe realizate de societăți din Uniune care promovează integrarea economică cu Uniunea și care contribuie la promovarea transferului de tehnologie și de cunoștințe, cu condiția să se fi realizat o analiză adecvată în cursul procesului de diligență necesar aferent proiectelor de investiții pentru a reduce la minimum riscurile ca operațiunile de finanțare ale BEI să afecteze negativ gradul de ocupare a forței de muncă din Uniune. De asemenea, BEI ar trebui încurajată să sprijine, pe propriul risc, investițiile străine directe în țările partenere realizate de societăți din Uniune, ținând seama de capacitatea de asumare a riscurilor a BEI.
(18)
BEI ar trebui să efectueze în mod periodic evaluări la jumătatea perioadei sau ex post ale activităților sprijinite în temeiul prezentei decizii pentru a analiza relevanța, performanța și efectele asupra dezvoltării ale acestora și să identifice aspectele care ar putea îmbunătăți activitățile viitoare. Astfel de evaluări ar trebui să contribuie la asumarea responsabilității și la analiza durabilității.
(19)
Măsurile concrete de relaționare a obiectivelor generale ale garanției UE cu procesul de punere în aplicare a acestora vor fi stabilite în orientările tehnice operaționale regionale. Astfel de orientări ar trebui să fie consecvente cu cadrul mai extins al politicii regionale a Uniunii, inclusiv cu principiul diferențierii în cadrul politicii europene de vecinătate. Orientările tehnice operaționale regionale ar trebui revizuite în urma adoptării prezentei decizii și actualizate în urma revizuirii la jumătatea perioadei pentru a permite adaptarea la evoluția politicilor și priorităților externe ale Uniunii. Actualizarea orientărilor tehnice operaționale regionale ar trebui să țină seama, printre alte considerente, de evoluțiile relevante din țările eligibile.
(20)
În conformitate cu Protocolul nr. 5 privind Statutul Băncii Europene de Investiții anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană (Tratatul UE) și la TFUE, cererile adresate direct BEI pentru operațiuni de finanțare ale BEI ce urmează a se derula în temeiul prezentei decizii urmează să fie prezentate Comisiei pentru un aviz cu privire la conformitatea cu legislația și politicile relevante ale Uniunii. În cazul în care Comisia emite un aviz negativ cu privire la orice operațiune de finanțare a BEI care intră sub incidența prezentei decizii, operațiunea respectivă nu ar trebui să facă obiectul garanției UE.
(21)
În timp ce caracteristica BEI rămâne modelul său distinctiv de bancă de investiții publică, ale cărei atribuții constau în acordarea de împrumuturi pe termen lung în vederea îndeplinirii obiectivelor de politică stabilite de acționarii săi, operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să contribuie la principiile generale după care se ghidează acțiunea externă a Uniunii, potrivit articolului 21 din Tratatul UE, de consolidare și sprijinire a democrației și a statului de drept, a drepturilor omului și a libertăților fundamentale, precum și la punerea în aplicare a angajamentelor și a acordurilor internaționale, inclusiv a acordurilor în materie de mediu la care Uniunea este parte. În special, BEI ar trebui să contribuie la cooperarea economică, financiară și tehnică cu țările terțe în conformitate cu articolul 212 din TFUE. În plus, acțiunile BEI ar trebui să fie în conformitate cu dreptul internațional, inclusiv în ceea ce privește respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite. Acțiunile BEI ar trebui, de asemenea, să fie în conformitate cu Convenția Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu (Convenția de la Aarhus) în etapele relevante ale ciclului proiectului. În ceea ce privește țările în curs de dezvoltare, operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să favorizeze dezvoltarea lor economică, socială și ecologică durabilă, mai ales a celor mai dezavantajate dintre acestea, integrarea armonioasă și progresivă a lor în economia mondială, precum și respectarea obiectivelor aprobate de Uniune în cadrul Organizației Națiunilor Unite și al altor organizații internaționale relevante. BEI ar trebui să depună eforturi pentru a sprijini în mod indirect realizarea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului ale Organizației Națiunilor Unite pentru 2015 și, după 2015, realizarea oricăror obiective noi în materie de dezvoltare care ar putea modifica sau înlocui Obiectivele de dezvoltare ale mileniului, în toate regiunile în care își desfășoară activitatea, aducându-și contribuția la punerea în aplicare a măsurilor necesare în direcția realizării obiectivelor politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii în conformitate cu articolul 209 alineatul (3) din TFUE.
(22)
Activitatea BEI în temeiul prezentei decizii ar trebui să sprijine punerea în aplicare a Consensului european privind dezvoltarea, a agendei schimbării și a principiilor eficacității ajutorului expuse în Declarația de la Paris din 2005, Agenda pentru acțiune de la Accra din 2008 și acordul de parteneriat de la Busan din 2011. În plus, activitatea BEI ar trebui să respecte Cadrul strategic și Planul de acțiune ale UE privind drepturile omului și democrația, adoptate de Consiliu la 25 iunie 2012, precum și acordurile internaționale de mediu, inclusiv angajamentele în materie de biodiversitate. Această orientare ar trebui pusă în aplicare prin câteva măsuri concrete, în special prin consolidarea capacității BEI de a evalua aspectele sociale, de mediu și de dezvoltare ale proiectelor de investiții, inclusiv drepturile omului, libertățile fundamentale și riscurile legate de conflicte, și prin promovarea consultărilor la nivel local cu autoritățile publice și societatea civilă. În acest context, BEI ar trebui să pună în aplicare și să dezvolte în continuare REM care furnizează un set detaliat de indicatori de performanță pentru măsurarea impactului economic, social, asupra mediului și asupra dezvoltării exercitat de operațiunile sale de finanțare pe parcursul întregului ciclu al proiectelor BEI. Punerea în aplicare a REM ar trebui să fie evaluată ca parte a evaluării la jumătatea perioadei a prezentei decizii. Atunci când derulează procesul de diligență necesar în ceea ce privește un proiect de investiții, BEI ar trebui, după caz și în conformitate cu principiile sociale și de mediu ale Uniunii și cu bunele practici internaționale, precum și cu dreptul Uniunii și cu dreptul național al țării beneficiare, să solicite promotorului proiectului de investiții să efectueze consultări la nivel local și să dea publicității rezultatele acestora pentru a ține seama de impactul proiectelor asupra părților interesate relevante. BEI ar trebui să comunice cu promotorii proiectelor și beneficiarii proiectelor de-a lungul întregului proces de elaborare a acestor proiecte. Contractele de finanțare semnate în cursul perioadei acoperite de prezenta decizie pentru operațiunile de finanțare ale BEI care implică omologi publici ar trebui să includă în mod explicit posibilitatea de a suspenda plățile în caz de revocare, în temeiul prezentei decizii, a eligibilității țării în care se derulează proiectul de investiții.
(23)
La toate nivelurile, de la planificarea strategică în amonte și până la dezvoltarea proiectelor de investiții în aval, ar trebui garantat faptul că operațiunile de finanțare ale BEI respectă și vin în sprijinul politicilor externe ale Uniunii, precum și al obiectivelor generale stabilite în prezenta decizie. În vederea sporirii coerenței acțiunii externe a Uniunii, ar trebui consolidat dialogul dintre Comisie și BEI, în care să fie inclus și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), cu privire la politici și strategie, iar Parlamentul European și Consiliul ar trebui informate în mod corespunzător. Birourile BEI din afara Uniunii ar trebui să fie situate, acolo unde este posibil, în interiorul delegațiilor Uniunii, pentru a sprijini această cooperare, partajând, în același timp, costurile de funcționare. Memorandumul de înțelegere între Comisia Europeană și Banca Europeană de Investiții referitor la cooperarea și coordonarea în regiunile acoperite de mandatul privind împrumuturile externe, care a fost revizuit în 2013 pentru a spori cooperarea și schimbul reciproc de informații într-un stadiu timpuriu între Comisie, SEAE și BEI la nivel operațional, ar trebui să se aplice în continuare. Cooperarea în cadrul memorandumului de înțelegere ar trebui să includă în special o reexaminare periodică a aplicării principiului diferențierii în țările vizate de politica de vecinătate. Este deosebit de important să existe un schimb de opinii sistematic și într-un stadiu timpuriu între Comisie și BEI, cu includerea SEAE, atunci când este cazul, în cadrul procesului de elaborare a documentelor de programare relevante, pentru a optimiza sinergiile dintre activitățile lor. Cooperarea în ceea ce privește respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și prevenirea conflictelor ar trebui, de asemenea, să fie consolidată. BEI ar trebui să fie încurajată să coopereze cu delegațiile Uniunii pe parcursul ciclului proiectelor BEI.
(24)
Relațiile externe ale Uniunii ar trebui să fie sprijinite de o serie de instrumente, în special de Regulamentul (UE) nr. 236/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (4). În scopul de a ameliora coerența sprijinului global acordat de Uniune în regiunile în cauză, ar trebui să se exploateze posibilitățile de a combina finanțarea BEI cu resursele bugetare ale Uniunii, atunci când și dacă este cazul, sub forma instrumentelor financiare prevăzute în titlul VIII din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5) și a asistenței tehnice pentru pregătirea și punerea în aplicare a proiectelor, prin intermediul Instrumentului de asistență pentru preaderare II instituit prin Regulamentul (UE) nr. 231/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (6), al Instrumentului european de vecinătate instituit prin Regulamentul (UE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (7), al Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare instituit prin Regulamentul (UE) nr. 233/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (8), al Instrumentului de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe instituit prin Regulamentul (UE) nr. 234/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (9), al Instrumentului pentru democrație și drepturile omului la scară mondială instituit prin Regulamentul (UE) nr. 235/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (10), al Instrumentului care contribuie la stabilitate și pace instituit prin Regulamentul (UE) nr. 230/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (11), precum și al Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate nucleară instituit prin Regulamentul (UE) nr. 237/2014 (12). În conformitate cu Decizia nr. 1080/2011/UE, Comisia a constituit o Platformă UE de finanțare mixtă a cooperării externe în vederea optimizării funcționării mecanismelor de combinare a granturilor și împrumuturilor în afara Uniunii, în special în ceea ce privește executarea bugetului general al Uniunii și, respectiv, a împrumuturilor BEI și schimbul de bune practici privind guvernanța și criteriile de evaluare la nivel de proiecte. Participarea BEI și a altor instituții financiare la mecanismele de combinare ar trebui să fie pe deplin în conformitate cu obiectivele externe ale Uniunii și cu principiile eficacității ajutorului și transparenței.
(25)
În operațiunile sale de finanțare în afara Uniunii, care intră în domeniul de aplicare al prezentei decizii, BEI ar trebui să depună eforturi suplimentare pentru a consolida coordonarea și cooperarea cu instituțiile financiare europene și internaționale, în special cu cele care participă la Platforma UE de finanțare mixtă a cooperării externe. Această cooperare include, acolo unde este cazul, cooperarea în materie de condiționalitate sectorială și încredere reciprocă în proceduri, utilizarea de cofinanțări și participarea la inițiative globale, precum cele care promovează coordonarea și eficacitatea ajutorului. Această coordonare și cooperare ar trebui să acționeze în direcția limitării posibilelor dublări ale costurilor și a suprapunerilor inutile. Cooperarea ar trebui să se bazeze pe principiul reciprocității. Ar trebui să se promoveze, acolo unde este cazul, accesul reciproc al BEI la instrumentele financiare instituite de alte instituții financiare europene și internaționale. Memorandumul de înțelegere tripartit dintre Comisie, Grupul BEI și Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD) în ceea ce privește cooperarea în afara Uniunii, care permite Grupului BEI și BERD să acționeze în mod complementar, bazându-se pe avantajele lor comparative respective, a fost actualizat în 2012 pentru a acoperi extinderea zonei geografice a BERD la regiunea mediteraneeană și ar trebui să se aplice în continuare. Principiile prevăzute în prezenta decizie ar trebui să se aplice și atunci când finanțarea acordată de BEI este implementată prin acorduri de cooperare cu alte instituții financiare europene și internaționale.
(26)
BEI ar trebui încurajată să finanțeze în continuare operațiuni în afara Uniunii și pe propriul risc, inclusiv pentru a sprijini interesele economice ale Uniunii, în țări și pentru proiecte de investiții care au o bonitate financiară suficientă conform evaluării BEI și ținând cont de propria sa capacitate de absorbție a riscurilor, astfel încât garanția UE să poată fi utilizată cu prioritate în țările și la proiectele de investiții în care garanția UE creează valoare adăugată, pe baza propriei evaluări a BEI, inclusiv în ceea ce privește dezvoltarea economică, socială și ecologică durabilă.
(27)
BEI ar trebui să ofere o gamă tot mai largă de instrumente financiare inovatoare, inclusiv prin punerea accentului pe dezvoltarea instrumentelor de garantare. În plus, BEI ar trebui să încerce în mod activ să participe la instrumentele de partajare a riscului și la finanțarea prin împrumut de pe piața de capital a proiectelor capabile să genereze un flux de numerar stabil și previzibil. În special, BEI ar trebui să aibă în vedere sprijinirea instrumentelor de împrumut pe piața de capital emise sau acordate în beneficiul unui proiect de investiții derulat în țările eligibile. În plus, BEI ar trebui să își intensifice acordarea de credite în moneda locală și să emită obligațiuni pe piețele locale, cu condiția ca țările beneficiare să instituie reformele structurale necesare, în special în sectorul financiar, precum și alte măsuri de facilitare a activităților sale. În cadrul diversificării și extinderii instrumentelor de pe piața de capital, ar trebui să se acorde o atenție deosebită pentru a se asigura faptul că aceste instrumente nu conduc la practici financiare riscante și la contractarea de datorii, putând astfel amenința stabilitatea financiară.
(28)
Comisia ar trebui să transmită rapoarte anuale Parlamentului European și Consiliului. Raportul ar trebui să evalueze operațiunile de finanțare ale BEI și conformitatea acestora cu dispozițiile prezentei decizii, valoarea lor adăugată și contribuția la politicile externe ale Uniunii, calitatea lor, impactul acestora asupra dezvoltării, pe baza REM al BEI și a beneficiilor financiare transferate către beneficiari. Raportul ar trebui să includă, de asemenea, informații privind cererile de executare a garanției UE, finanțarea măsurilor de combatere a schimbărilor climatice și de susținere a biodiversității în temeiul prezentei decizii, monitorizarea funcționării memorandumului de înțelegere dintre BEI și Ombudsmanul European, precum și o descriere a cooperării cu Comisia și cu alte instituții financiare europene și internaționale, inclusiv a cofinanțării. Raportul ar trebui să fie făcut public, pentru a permite părților interesate relevante, inclusiv societății civile, să își exprime punctele de vedere.
(29)
Operațiunile de finanțare ale BEI desfășurate în sprijinul politicilor externe ale Uniunii ar trebui să respecte în continuare principiile bunei gestiuni bancare. Acestea ar trebui să continue să fie gestionate în conformitate cu normele și procedurile proprii ale BEI, care ar trebui să respecte principiile respective, incluzând măsurile corespunzătoare de control și declarația BEI privind standardele sociale și de mediu, precum și în conformitate cu normele și procedurile relevante privind Curtea de Conturi și Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF). BEI ar trebui să pună în aplicare în mod corespunzător, în cadrul operațiunilor sale de finanțare, politicile sale față de jurisdicțiile slab reglementate sau necooperante, identificate ca atare de către Uniune, Organizația Națiunilor Unite, Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică sau Grupul de Acțiune Financiară Internațională, pentru a contribui la lupta internațională împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a spălării de bani. Din motive de transparență, BEI ar trebui să elaboreze, în măsura în care este posibil, în cooperare cu intermediarii financiari locali, o listă a debitorilor finali.
(30)
BEI ar trebui să ia măsuri adecvate pentru a asigura faptul că, atunci când finanțează operațiuni care intră sub incidența garanției Uniunii, interesele financiare ale Uniunii Europene sunt protejate prin aplicarea de măsuri de prevenire a fraudei, corupției, spălării de bani și a oricăror alte activități ilegale și că OLAF este îndreptățit să efectueze controale și inspecții la fața locului în sediile beneficiarilor. BEI ar trebui, în conformitate cu Politica de prevenire și descurajare a conduitei interzise în activitățile Băncii Europene de Investiții (denumită în continuare „politica BEI de combatere a fraudei”), care a fost adoptată în 2008 și revizuită în 2013, să coopereze îndeaproape cu autoritățile competente ale Uniunii și ale statelor membre pentru a consolida măsurile de combatere a spălării de bani și a finanțării terorismului în vigoare și pentru a îmbunătăți executarea lor. În conformitate cu politica sa privind semnalarea neregulilor, BEI ar trebui, de asemenea, să acorde o atenție specială informațiilor furnizate de denunțători în ceea ce privește posibilele cazuri de fraudă, corupție sau activitate ilegală, permițând o monitorizare, un feedback și o protecție împotriva represaliilor adecvate.
(31)
Organismele de conducere ale BEI ar trebui să fie încurajate să ia măsurile necesare în vederea adaptării activității BEI pentru a contribui la politicile externe ale Uniunii în mod eficient, precum și pentru a se conforma în mod corespunzător cerințelor prevăzute de prezenta decizie,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Garanția UE
(1) Uniunea acordă Băncii Europene de Investiții (BEI) o garanție bugetară pentru operațiuni de finanțare realizate în afara Uniunii (denumită în continuare „garanția UE”). Garanția UE se acordă drept garanție globală pentru plățile datorate BEI, dar neprimite de aceasta, în legătură cu împrumuturi, garanții pentru împrumuturi și instrumente de împrumut pe piața de capital, acordate sau emise în beneficiul proiectelor de investiții ale BEI care sunt eligibile conform alineatului (2).
(2) Sunt eligibile pentru garanția UE împrumuturile, garanțiile pentru împrumuturi și instrumente de împrumut pe piața de capital, care sunt acordate sau emise de BEI în beneficiul proiectelor de investiții realizate în țări eligibile în conformitate cu normele și procedurile proprii ale BEI, inclusiv cu declarația BEI privind principiile și standardele sociale și de mediu, și în sprijinul obiectivelor relevante de politică externă a Uniunii, în cazul cărora finanțarea BEI a fost acordată în conformitate cu un acord semnat care nu a expirat și nici nu a fost anulat (denumite în continuare „operațiunile de finanțare ale BEI”).
(3) Operațiunile de finanțare ale BEI desfășurate în sprijinul politicilor externe ale Uniunii sunt gestionate în continuare în conformitate cu principiile bunei gestiuni bancare.
(4) Garanția UE este limitată la 65 % din cuantumul total plătit și garantat în cadrul operațiunilor de finanțare ale BEI, din care se scad cuantumurile rambursate și la care se adaugă toate cuantumurile aferente.
(5) Garanția UE acoperă operațiunile de finanțare ale BEI semnate în cursul perioadei 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020.
(6) Dacă, la expirarea perioadei prevăzute la alineatul (5), Parlamentul European și Consiliul nu adoptă o decizie de acordare a unei noi garanții UE către BEI pentru pierderile legate de operațiunile sale de finanțare din afara Uniunii, perioada respectivă se prelungește o dată, automat, cu șase luni.
Articolul 2
Plafoane pentru operațiunile de finanțare ale BEI acoperite de garanția UE
(1) Plafonul maxim al operațiunilor de finanțare ale BEI acoperite de garanția UE pentru perioada 2014-2020 nu depășește 30 000 000 000 EUR. Cuantumurile alocate inițial pentru operațiuni de finanțare, dar anulate ulterior nu fac parte din valoarea plafonului.
Plafonul maxim se defalchează după cum urmează:
(a)
un plafon fix în valoare maximă de 27 000 000 000 EUR;
(b)
un cuantum suplimentar opțional în valoare de 3 000 000 000 EUR.
Parlamentul European și Consiliul decid, în conformitate cu procedura legislativă ordinară, în ceea ce privește activarea unei părți sau a totalității cuantumului menționat la litera (b) și repartizarea sa pe regiuni, în urma evaluării la jumătatea perioadei, astfel cum se prevede la articolul 19.
(2) Plafonul fix menționat la alineatul (1) litera (a) se defalchează pe plafoane și subplafoane regionale, conform anexei I. În cadrul plafoanelor regionale, BEI asigură în mod progresiv o repartizare echilibrată pe țări, în regiunile aflate sub acoperirea garanției UE.
Articolul 3
Obiective și principii generale
(1) Garanția UE se acordă numai pentru operațiunile de finanțare ale BEI care au valoare adăugată, conform propriei evaluări a BEI, și sprijină oricare dintre următoarele obiective generale:
(a)
dezvoltarea sectorului privat local, în special sprijinirea IMM-urilor;
(b)
dezvoltarea infrastructurii sociale și economice, inclusiv a infrastructurii de transport, energie și mediu, precum și a tehnologiei informației și comunicațiilor;
(c)
atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea.
(2) Păstrând caracterul distinct al BEI ca bancă de investiții, operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii contribuie la interesul general al UE, în special la principiile care stau la baza acțiunii externe a Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 21 din Tratatul UE, precum și la punerea în aplicare a acordurilor internaționale în domeniul mediului la care Uniunea este parte. Organismele de conducere ale BEI sunt încurajate să ia măsurile necesare în vederea adaptării activității BEI pentru a contribui la politicile externe ale Uniunii în mod eficient, precum și pentru a se conforma în mod corespunzător cerințelor prevăzute de prezenta decizie.
(3) Integrarea regională între țări, incluzând în special integrarea economică între țările în fază de preaderare, țările vizate de politica de vecinătate și Uniune, constituie un obiectiv subiacent al operațiunilor de finanțare ale BEI în domeniile acoperite de obiectivele generale stabilite la alineatul (1). BEI întreprinde operațiuni de finanțare în țările beneficiare în domeniile acoperite de obiectivele generale prin sprijinirea investițiilor străine directe care promovează integrarea economică cu Uniunea.
(4) În țările în curs de dezvoltare, astfel cum sunt definite în lista beneficiarilor de asistență oficială pentru dezvoltare elaborată de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, operațiunile de finanțare ale BEI contribuie, conform articolelor 208 și 209 din TFUE, în mod indirect la obiectivele politicii Uniunii în ceea ce privește cooperarea pentru dezvoltare, cum ar fi reducerea sărăciei prin intermediul unei creșteri economice favorabile incluziunii și al unei economii durabile, precum și al dezvoltării ecologice și sociale.
(5) Pentru a se asigura că investițiile sectorului privat au cel mai mare impact asupra dezvoltării, BEI depune eforturi pentru a consolida sectorul privat local în țările beneficiare, prin sprijinirea investițiilor locale, astfel cum se prevede la alineatul (1) litera (a). Operațiunile de finanțare ale BEI care sprijină obiectivele generale stabilite la alineatul (1) vizează, de asemenea, includerea sprijinului acordat proiectelor de investiții ale IMM-urilor din Uniune. Pentru a monitoriza în mod eficace utilizarea fondurilor în beneficiul IMM-urilor în cauză, BEI stabilește cerințe contractuale adecvate împreună cu intermediarii financiari, inclusiv standarde privind rapoartele care trebuie furnizate de către beneficiari.
BEI cooperează cu intermediarii financiari care pot susține nevoile specifice ale IMM-urilor în țările în care aceasta desfășoară operațiuni și care nu participă la operațiunile de finanțare ale BEI puse în aplicare într-o țară eligibilă prin intermediul unor entități situate într-o jurisdicție necooperantă străină menționată la articolul 13.
(6) Operațiunile de finanțare ale BEI care sprijină obiectivele generale stabilite la alineatul (1) litera (b) susțin proiecte de investiții în principal în sectoare precum transporturile, energia, infrastructura de mediu, tehnologia informației și comunicațiilor, sănătatea și învățământul. Aceste sectoare includ producția și integrarea energiei din surse regenerabile, transformarea sistemelor energetice care să permită trecerea la tehnologii și combustibili care generează emisii scăzute de dioxid de carbon, securitatea energetică durabilă și infrastructura energetică, inclusiv pentru producția de gaz și transportul către piața energetică a Uniunii, precum și electrificarea zonelor rurale, infrastructura de mediu, precum alimentarea cu apă, salubrizarea și infrastructura verde, telecomunicațiile și infrastructura rețelelor în bandă largă.
(7) Operațiunile de finanțare ale BEI care sprijină obiectivele generale stabilite la alineatul (1) litera (c) sprijină proiectele de investiții privind atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, care contribuie la obiectivul global al Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice, în special prin evitarea sau reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră în domeniile energiei din surse regenerabile, eficienței energetice și transportului sustenabil, sau prin sporirea rezistenței la impactul negativ al schimbărilor climatice asupra țărilor, sectoarelor și comunităților vulnerabile. Criteriile de eligibilitate pentru proiectele din domeniul combaterii schimbărilor climatice sunt definite în cadrul strategiei privind schimbările climatice a BEI care se actualizează înainte de sfârșitul anului 2015. În acest sens, în procedura de evaluare de mediu ar trebui să fie inclusă o analiză a amprentei de carbon pentru a determina dacă propunerile de proiecte optimizează îmbunătățirile în materie de eficiență energetică. În cursul perioadei acoperite de prezenta decizie, volumul acestor operațiuni reprezintă cel puțin 25 % din totalul operațiunilor de finanțare ale BEI.
(8) În conformitate cu obiectivele Uniunii și cu obiectivele internaționale în materie de schimbări climatice, până la sfârșitul anului 2015, BEI, în cooperare cu Comisia, își actualizează strategia privind schimbările climatice în ceea ce privește operațiunile sale de finanțare. Această actualizare cuprinde, printre altele, măsuri concrete pentru a se asigura alinierea proiectelor de investiții în temeiul prezentei decizii la obiectivele Uniunii în materie de schimbări climatice, precum și pentru accelerarea eforturilor de sprijinire a surselor regenerabile de energie și a eficienței energetice.
(9) Garanția UE acoperă numai operațiunile de finanțare ale BEI realizate în țări eligibile care au încheiat cu BEI un acord-cadru de stabilire a condițiilor juridice în care urmează să se realizeze operațiunile respective.
Articolul 4
Țări vizate
(1) Lista țărilor potențial eligibile pentru finanțare din partea BEI cu garanție UE figurează în anexa II. Lista țărilor eligibile pentru finanțare din partea BEI cu garanție UE figurează în anexa III și include exclusiv țările conținute în lista din anexa II. Pentru țările care nu figurează în anexa II, eligibilitatea pentru finanțarea BEI în temeiul garanței UE se decide de la caz la caz, în conformitate cu procedura legislativă ordinară.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 18 în ceea ce privește modificările aduse anexei III. Deciziile Comisiei se iau pe baza unei evaluări globale care include aspecte economice, sociale, politice și de mediu, în special aspectele referitoare la democrație, drepturile omului și libertățile fundamentale, precum și rezoluțiile relevante ale Parlamentului European și deciziile și concluziile Consiliului.
(3) Actele delegate de modificare a anexei III nu afectează acoperirea prin garanția UE a operațiunilor de finanțare ale BEI semnate înainte de intrarea în vigoare a actelor delegate respective, sub rezerva dispozițiilor de la alineatul (4).
(4) Plățile aferente operațiunilor de finanțare ale BEI care beneficiază de o garanție globală, astfel cum se menționează la articolul 8 alineatul (1), nu se fac în țări care nu figurează în anexa III.
(5) Garanția UE nu acoperă operațiunile de finanțare ale BEI dintr-o anumită țară cu care a fost semnat acordul privind astfel de operațiuni după aderarea țării respective la Uniune.
Articolul 5
Contribuția operațiunilor de finanțare ale BEI la politicile Uniunii
(1) Comisia actualizează, împreună cu BEI, orientările operaționale regionale tehnice existente pentru operațiunile de finanțare ale BEI în termen de un an de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.
Orientările operaționale regionale tehnice sunt consecvente cu cadrul general de politică regională a Uniunii, stabilit în anexa IV. În special, orientările operaționale regionale tehnice garantează că finanțarea BEI în temeiul prezentei decizii vine în completarea politicilor, programelor și instrumentelor regionale de sprijin corespunzătoare ale Uniunii.
La actualizarea orientărilor operaționale regionale tehnice, Comisia și BEI iau în considerare rezoluțiile relevante ale Parlamentului European, precum și deciziile și concluziile Consiliului. Orientările operaționale regionale tehnice sunt coerente cu prioritățile incluse în programele naționale sau regionale disponibile, elaborate de către țările beneficiare, ținând seama în mod corespunzător de orice consultare a societății civile locale în procesul de elaborare a programelor respective.
Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului orientările operaționale regionale tehnice actualizate, de îndată ce sunt stabilite.
În cadrul stabilit prin orientările operaționale regionale tehnice, BEI definește strategii de finanțare corespunzătoare și garantează implementarea lor.
Operațiunile de finanțare ale BEI sunt coerente cu orientările operaționale regionale tehnice și cu strategiile țării beneficiare.
Orientările operaționale regionale tehnice se revizuiesc după evaluarea la jumătatea perioadei prevăzută la articolul 19.
(2) În cadrul procedurii prevăzute la articolul 19 din Protocolul nr. 5, Comisia emite un aviz cu privire la operațiunile de finanțare ale BEI. În cazul în care Comisia emite un aviz nefavorabil cu privire la o operațiune de finanțare a BEI care intră sub incidența prezentei decizii, operațiunea respectivă nu face obiectul garanției UE.
Articolul 6
Cooperarea cu Comisia și cu SEAE
(1) Coerența acțiunilor externe ale BEI cu obiectivele de politică externă ale Uniunii trebuie consolidată în continuare, în vederea creării unei sinergii maxime între operațiunile de finanțare ale BEI și resursele bugetare ale Uniunii, în special prin actualizarea orientărilor operaționale regionale tehnice menționate la articolul 5, asupra cărora SEAE trebuie consultat în privința chestiunilor de politică, după caz, precum și printr-un dialog regulat și sistematic și un schimb de informații într-un stadiu timpuriu referitor la:
(a)
documentele strategice elaborate de Comisie sau de SEAE, după caz, cum ar fi documentele strategice de țară și de regiune, programele orientative, planurile de acțiune și documentele de preaderare;
(b)
documentele de planificare strategică, proiectele de investiții în pregătire ale BEI, precum și rapoartele anuale ale BEI adresate Comisiei;
(c)
alte aspecte operaționale și de politică.
(2) Cooperarea se desfășoară în mod diferențiat pe regiuni, inclusiv la nivelul delegațiilor Uniunii, luând în considerare rolul BEI, precum și politicile Uniunii în fiecare regiune.
Articolul 7
Cooperarea cu alte instituții financiare europene și internaționale
(1) Operațiunile de finanțare ale BEI se realizează, dacă este cazul, în cooperare cu alte instituții financiare europene multilaterale și ale statelor membre (denumite în continuare „instituții financiare europene”) și alte instituții financiare internaționale, inclusiv cu băncile de dezvoltare regională (denumite în continuare „instituții financiare internaționale”), pentru a maximiza sinergiile, cooperarea și eficiența, pentru a elabora în comun instrumente financiare inovatoare, pentru a asigura o partajare rezonabilă și prudentă a riscurilor, proiecte coerente de investiții și condiționalitate sectorială, precum și pentru a reduce la minimum riscul de duplicare a costurilor și de suprapunere inutilă.
(2) Cooperarea menționată la alineatul (1) este facilitată prin coordonarea între Comisie, BEI și instituțiile financiare europene și internaționale relevante care operează în diferitele regiuni, realizată, după caz, în contextul memorandumurilor de înțelegere sau al altor cadre de cooperare regională ale Uniunii.
Articolul 8
Acoperirea și condițiile garanției UE
(1) Pentru operațiunile de finanțare ale BEI, cu excepția celor care constau în instrumente de împrumut pe piața de capital, încheiate cu un stat sau garantate de către un stat, precum și pentru alte operațiuni de finanțare ale BEI încheiate cu autorități regionale sau locale sau cu întreprinderi sau instituții de stat sau controlate de stat, atunci când aceste alte operațiuni de finanțare ale BEI se bazează pe o evaluare corespunzătoare a riscului de credit de către BEI, ținând seama de situația riscului de credit al țării în cauză, garanția UE acoperă toate plățile neîncasate de BEI, dar datorate acesteia (denumită în continuare „garanția generală”).
(2) În sensul alineatului (1), Palestina este reprezentată de Autoritatea Palestiniană, iar Kosovo este reprezentată de autoritățile din Kosovo (13).
(3) Pentru alte operațiuni de finanțare ale BEI în afara celor prevăzute la alineatul (1), garanția UE acoperă toate plățile datorate BEI, dar neîncasate de aceasta, dacă neîncasarea a fost determinată de producerea unuia dintre riscurile politice enumerate mai jos (denumită în continuare „garanție de risc politic”):
(a)
netransferarea valutei;
(b)
expropriere;
(c)
război sau tulburări civile;
(d)
denegare de dreptate în caz de încălcare a contractului.
(4) Pentru operațiunile de finanțare ale BEI care constau în instrumente de împrumut pe piața de capital, se aplică numai garanția de risc politic.
(5) Acordurile de finanțare cu promotorii individuali legate de operațiunile de finanțare ale BEI includ, de asemenea, dispoziții de mediu și sociale adecvate, în conformitate cu normele și procedurile proprii ale BEI.
(6) Comisia și BEI prevăd în acordul de garantare menționat la articolul 14 o politică de alocare clară și transparentă care să permită BEI să identifice, în cadrul activității sale externe, operațiunile care urmează să fie finanțate în temeiul prezentei decizii pentru a asigura o utilizare cât mai eficientă a garanției UE. Politica de alocare se bazează pe bonitatea financiară a operațiunilor de finanțare ale BEI, astfel cum a fost evaluată de BEI, pe plafoane, astfel cum sunt definite în anexa I, pe natura omologului, fie un stat suveran sau o entitate subsuverană care face obiectul alineatului (1) din prezentul articol, ori o entitate privată, pe capacitatea de absorbție a riscurilor de către BEI și pe alte criterii pertinente, inclusiv valoarea adăugată a garanției UE. Parlamentul European și Consiliul sunt informate cu privire la politica de alocare în conformitate cu articolul 14.
(7) În cazul executării garanției UE, Uniunea se subrogă în toate drepturile relevante ale BEI și pentru orice obligație legată de operațiunile sale de finanțare, în conformitate cu acordul de garantare menționat la articolul 14.
Articolul 9
Evaluarea și monitorizarea de către BEI a proiectelor de investiții
(1) BEI desfășoară cu temeinicie procesul de diligență necesar și, după caz, solicită promotorilor de proiecte să efectueze, în conformitate cu principiile sociale și de mediu ale Uniunii, consultări publice locale cu părțile interesate relevante de la nivel național și local, precum și cu societatea civilă, în etapa de planificare a proiectului și în etapa de punere în aplicare, cu privire la aspectele sociale, în materie de drepturile omului, de mediu, economice și legate de dezvoltare ale proiectelor de investiții acoperite de garanția UE, precum și să ofere informații pertinente pentru evaluarea contribuției la îndeplinirea obiectivelor strategice și de politică externă ale Uniunii.
Acolo unde este cazul, această evaluare include o estimare a modului în care capacitățile beneficiarilor finanțărilor BEI pot fi consolidate prin asistență tehnică, pe parcursul derulării proiectului. Normele și procedurile proprii ale BEI includ prevederile necesare privind evaluarea impactului social și asupra mediului al proiectelor de investiții și a aspectelor legate de drepturile omului și de prevenirea conflictelor, pentru a se asigura că proiectele de investiții sprijinite în temeiul prezentei decizii sunt durabile din punct de vedere ecologic și social.
(2) Pe lângă evaluarea ex ante a aspectelor legate de dezvoltare, BEI monitorizează implementarea operațiunilor de finanțare. În special, BEI solicită promotorilor de proiecte să realizeze o monitorizare detaliată pe parcursul perioadei de implementare și până la finalizare, care să vizeze, printre altele, impactul economic, social, asupra dezvoltării, mediului și drepturilor omului al proiectului de investiții. BEI verifică periodic informațiile puse la dispoziție de promotorii de proiecte și le face publice, cu acordul promotorului de proiecte. În cazul în care este posibil, rapoartele referitoare la stadiul de finalizare a proiectului legate de operațiunile de finanțare ale BEI se fac publice, cu excepția informațiilor confidențiale.
(3) Monitorizarea efectuată de BEI vizează, de asemenea, includerea implementării operațiunilor intermediate și a performanței intermediarilor financiari în contextul sprijinirii IMM-urilor.
(4) BEI stabilește un sistem cuprinzător pentru evaluarea ex ante a emisiilor de gaze cu efect de seră relative și absolute legate de operațiunile de finanțare ale BEI, la proiecte în cazul cărora emisiile respective respectă praguri semnificative, astfel cum sunt definite în cadrul unei metodologii relevante incluse în strategia BEI privind schimbările climatice, și în cazul în care datele sunt disponibile.
(5) Atunci când este posibil, rezultatele monitorizării sunt făcute publice, sub rezerva cerințelor de confidențialitate și a acordului părților implicate.
Articolul 10
Venituri alocate externe pentru Fondul de garantare
Rambursările și veniturile în valoare de 110 000 000 EUR, provenind din operațiunile încheiate înainte de 2007, inclusiv rambursările de capital, garanțiile eliberate și rambursarea capitalului principal al împrumuturilor, dividendele, câștigurile de capital, comisioanele de garanție și dobânzile la împrumuturi și la sumele din conturi fiduciare, rambursate în contul fiduciar stabilit pentru Facilitatea euro-mediteraneeană de investiții și parteneriat și care pot fi atribuite sprijinului de la bugetul general al Uniunii, constituie venituri alocate externe în conformitate cu articolul 21 alineatul (4) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și se utilizează pentru fondul de garantare.
Cuantumurile care depășesc 110 000 000 EUR care au fost rambursate în contul fiduciar deschis pentru Facilitatea euro-mediteraneeană de investiții și parteneriat sunt înscrise în bugetul general al Uniunii după deducerea costurilor și comisioanelor de administrare.
Articolul 11
Raportare anuală și contabilitate
(1) Comisia prezintă anual Parlamentului European și Consiliului un raport privind operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii. Raportul este făcut public și include:
(a)
o evaluare a operațiunilor de finanțare ale BEI la nivel de proiect, sector, țară și la nivel regional, precum și conformitatea acestora cu prezenta decizie;
(b)
o evaluare a valorii adăugate, a realizărilor, rezultatelor și impactului pentru dezvoltare estimate ale operațiunilor de finanțare ale BEI, pe bază agregată, pornind de la raportul anual privind cadrul de măsurare a rezultatelor al BEI. În acest scop, BEI utilizează indicatori de performanță referitori la aspectele de dezvoltare, de mediu și sociale, inclusiv referitoare la drepturile omului, ale proiectelor finanțate, luând în considerare indicatorii relevanți în conformitate cu Declarația de la Paris din 2005 privind eficacitatea ajutorului. Indicatorii pentru aspectele de mediu ale proiectelor includ criterii pentru tehnologiile curate, care sunt orientate în principiu către eficiența energetică, și pentru tehnologiile care permit reducerea emisiilor;
(c)
o evaluare a contribuției operațiunilor de finanțare ale BEI la îndeplinirea obiectivelor strategice și a obiectivelor de politică externă ale Uniunii, ținând cont de orientările operaționale regionale tehnice menționate la articolul 5;
(d)
o evaluare a avantajului financiar transferat beneficiarilor de operațiuni de finanțare ale BEI pe bază agregată;
(e)
o evaluare a calității operațiunilor de finanțare ale BEI, în special măsura în care BEI a ținut seama de sustenabilitatea socială și de mediu în cadrul procesului de diligență necesar și al monitorizării proiectelor de investiții finanțate;
(f)
informații detaliate privind cererile de executare a garanției UE;
(g)
informații cu privire la volumul finanțării măsurilor de combatere a schimbărilor climatice și al finanțării măsurilor de susținere a biodiversității în temeiul prezentei decizii, impactul asupra emisiilor de gaze cu efect de seră absolute și relative menționat la articolul 9 alineatul (4), pe bază agregată, precum și numărul de proiecte evaluate în funcție de riscurile climatice;
(h)
o descriere a cooperării cu Comisia și alte instituții financiare europene și internaționale, incluzând cofinanțarea. Raportul trebuie să includă în special o defalcare a resurselor financiare ale Uniunii și a resurselor altor instituții financiare europene și internaționale utilizate în combinație cu finanțarea acordată de BEI, oferind astfel o imagine de ansamblu asupra întregii investiții sprijinite prin operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii. Raportul trebuie să menționeze, de asemenea, încheierea de noi memorandumuri de înțelegere între BEI și alte instituții financiare europene sau internaționale care au un impact asupra operațiunilor de finanțare ale BEI în temeiul prezentei decizii;
(i)
informații privind urmărirea funcționării memorandumului de înțelegere dintre BEI și Ombudsmanul European în măsura în care memorandumul respectiv se referă la operațiunile de finanțare ale BEI acoperite de prezenta decizie.
(2) În vederea pregătirii raportului menționat la alineatul (1) de către Comisie, BEI prezintă Comisiei rapoarte anuale cu privire la operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii, inclusiv toate elementele necesare care să permită Comisiei să își elaboreze raportul în conformitate cu alineatul (1). BEI poate, de asemenea, să furnizeze Comisiei informații suplimentare relevante astfel încât Parlamentul European și Consiliul să aibă o imagine de ansamblu cuprinzătoare a activităților externe ale BEI.
(3) BEI furnizează Comisiei datele statistice, financiare și contabile despre fiecare operațiune de finanțare a BEI, precum și toate informațiile suplimentare necesare pentru îndeplinirea obligațiilor de raportare ale Comisiei sau pentru a răspunde solicitărilor Curții de Conturi și un certificat de audit cu privire la cuantumurile contractate ale operațiunilor de finanțare ale BEI. BEI furnizează, de asemenea, Comisiei orice alt document necesar conform Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(4) Din motive de contabilitate și în vederea întocmirii rapoartelor de către Comisie cu privire la riscurile acoperite de garanția UE, BEI furnizează Comisiei evaluarea riscurilor efectuată de bancă și informațiile referitoare la clasificarea operațiunilor de finanțare ale BEI.
(5) BEI prezintă Comisiei, cel puțin o dată pe an, un program multianual orientativ cu volumul planificat al semnăturilor de operațiuni de finanțare ale BEI, astfel încât să se asigure compatibilitatea previziunilor de finanțare ale BEI cu plafoanele stabilite în prezenta decizie și pentru a permite Comisiei să asigure o planificare bugetară corespunzătoare pentru provizionarea Fondului de garantare. Comisia ține seama de aceste previziuni la elaborarea proiectului de buget general al Uniunii.
(6) BEI prezintă periodic Parlamentului European, Consiliului și Comisiei toate rapoartele sale independente de evaluare care analizează rezultatele practice obținute prin activitățile specifice ale BEI în temeiul prezentei decizii și din cadrul altor mandate externe.
(7) BEI furnizează informațiile menționate la alineatele (2)-(6) pe cheltuiala sa. De asemenea, BEI pune la dispoziția publicului informațiile menționate la alineatele (2), (3) și (6), în termeni generali și exceptând orice informație confidențială.
Articolul 12
Transparență și difuzarea de informații către public
(1) În conformitate cu propria sa politică de transparență și cu principiile Uniunii privind accesul la documente și informații și, treptat, în conformitate cu standardele Inițiativei privind transparența ajutoarelor internaționale, BEI pune la dispoziția publicului, pe site-ul său internet, informații cu privire la:
(a)
toate operațiunile de finanțare ale BEI efectuate în temeiul prezentei decizii, după etapa de aprobare a proiectului, indicând în special dacă un proiect de investiții este acoperit de garanția UE și modul în care acesta contribuie la obiectivele acțiunilor externe ale Uniunii, precizând în special impactul său economic, social și asupra mediului;
(b)
toate memorandumurile de înțelegere dintre BEI și alte instituții financiare europene sau internaționale care au un impact asupra operațiunilor de finanțare ale BEI în temeiul prezentei decizii, cu excepția cazului în care se aplică cerințe de confidențialitate;
(c)
acolo unde este posibil și adecvat, acordurile-cadru existente dintre BEI și o țară beneficiară. Atunci când semnează acorduri noi sau le modifică pe cele existente, BEI depune eforturi pentru a face posibilă publicarea lor;
(d)
politica de alocare a BEI.
(2) Comisia pune la dispoziția publicului, pe site-ul său internet, informații specifice cu privire la toate cazurile de recuperare în temeiul acordului de garantare menționat la articolul 14 și al acordului de stabilire a dispozițiilor și procedurilor detaliate privind recuperarea creanțelor menționat la articolul 15 alineatul (2), cu excepția cazului în care se aplică cerințe de confidențialitate.
Articolul 13
Jurisdicțiile necooperante
În operațiunile sale de finanțare, BEI nu tolerează activități realizate în scopuri ilegale, inclusiv spălarea de bani, finanțarea terorismului, frauda fiscală și evaziunea fiscală, corupția și frauda care afectează interesele financiare ale Uniunii. În special, BEI nu participă la nicio operațiune de finanțare desfășurată într-o țară eligibilă prin intermediul unor entități străine situate într-o jurisdicție necooperantă identificată ca atare de Uniune, Organizația Națiunilor Unite, Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică sau Grupul de Acțiune Financiară Internațională.
În cadrul operațiunilor sale de finanțare, BEI aplică principiile și standardele stabilite în dreptul Uniunii cu privire la prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului, inclusiv obligația de a lua măsurile rezonabile pentru a identifica beneficiarii reali, dacă este cazul.
Articolul 14
Acord de garantare
Comisia și BEI semnează un acord de garantare care stabilește dispozițiile și procedurile detaliate privind garanția UE prevăzută la articolul 8 și informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la acesta.
Articolul 15
Recuperarea plăților efectuate de către Comisie
(1) Atunci când Comisia efectuează o plată în temeiul garanției UE, BEI procedează la recuperarea, în numele și pentru Comisie, a creanțelor pentru sumele plătite.
(2) Cel târziu la data semnării acordului de garantare menționat la articolul 14, Comisia și BEI semnează un acord separat care stabilește dispozițiile și procedurile detaliate privind recuperarea creanțelor.
Articolul 16
Auditul efectuat de Curtea de Conturi
Garanția UE, precum și plățile și recuperările efectuate în temeiul acesteia, care pot fi înscrise în bugetul general al Uniunii, sunt auditate de Curtea de Conturi.
Articolul 17
Măsuri antifraudă
(1) BEI notifică OLAF imediat și îi furnizează informațiile necesare atunci când depistează, în orice stadiu al pregătirii, al implementării sau al încheierii proiectelor care beneficiază de garanția UE, un potențial caz de fraudă, corupție, spălare de bani sau alte activități ilegale care ar putea afecta interesele financiare ale Uniunii.
(2) Toate operațiunile de finanțare pot fi supuse investigațiilor de către OLAF, inclusiv verificărilor și inspecțiilor la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (15) și Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (16) în scopul protejării intereselor financiare ale Uniunii, pentru a stabili dacă au avut loc cazuri de fraudă, corupție, spălare de bani sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii. OLAF poate transmite autorităților competente ale statelor membre în cauză informațiile obținute în cursul investigațiilor.
În cazul în care astfel de activități ilegale sunt dovedite, BEI sprijină eforturile de recuperare cu privire la operațiunile sale de finanțare și în limita responsabilităților sale.
(3) Acordurile de finanțare semnate în legătură cu proiecte sprijinite în temeiul prezentei decizii includ clauze care permit suspendarea operațiunilor de finanțare ale BEI și, dacă este necesar, măsuri de recuperare adecvate în cazuri de fraudă, corupție sau alte activități ilegale. Decizia de a suspenda sau de a anula finanțarea BEI se ia de către BEI după analizarea corespunzătoare a tuturor circumstanțelor și riscurilor.
(4) BEI se bazează în continuare pe punctul său de contact unic pentru anticorupție și antifraudă pus la dispoziția personalului BEI și a tuturor părților interesate.
(5) În cadrul operațiunilor sale de finanțare, BEI pune în aplicare mecanismul său de excludere a omologilor implicați în fraude și corupție, care include criteriile de excludere din baza de date centrală a excluderilor a Uniunii prin care se asigură respectarea drepturilor tuturor părților.
Articolul 18
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 4 se conferă Comisiei pe o perioadă de timp nedeterminată de la 11 mai 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 4 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 4 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu, sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 19
Evaluarea la jumătatea perioadei
Până la 31 decembrie 2016, Comisia, în cooperare cu BEI, prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare la jumătatea perioadei a punerii în aplicare a prezentei decizii în primii ani, însoțit, dacă este cazul, de o propunere de modificare. Raportul la jumătatea perioadei se bazează pe o evaluare externă independentă și pe contribuția din partea BEI.
Raportul cuprinde, în special:
(a)
o evaluare a aplicării politicii de alocare;
(b)
o evaluare a rapoartelor BEI și, după caz, recomandări privind modalitatea de îmbunătățire a acestora;
(c)
o evaluare a REM, inclusiv a indicatorilor și criteriilor de performanță, precum și a contribuției acestora la realizarea obiectivelor stabilite de prezenta decizie;
(d)
o evidență detaliată a criteriilor avute în vedere pentru recomandarea privind posibila activare în totalitate sau în parte a cuantumului suplimentar opțional.
Articolul 20
Raportul final
Până la 31 decembrie 2021, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport final privind aplicarea prezentei decizii.
Articolul 21
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Strasbourg, 16 aprilie 2014.