PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 897/2014
ze dne 18. srpna 2014
kterým se stanoví zvláštní ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce financovaných podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 291 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti (2), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jedna ze složek nařízení (EU) č. 232/2014 zahrnuje spolupráci mezi jedním či více členskými státy Evropské unie na jedné straně a jednou či více partnerskými zeměmi stanovenými v příloze I uvedeného nařízení a/nebo Ruskou federací na straně druhé, která probíhá podél sdílené části vnější hranice Unie s cílem posílit přeshraniční spolupráci.
(2)
Nařízení (EU) č. 236/2014 stanoví pravidla pro provádění pomoci, která jsou společná pro všechny nástroje pro vnější činnost.
(3)
Nařízení (EU) č. 232/2014 stanoví, že se přijmou prováděcí pravidla obsahující specifická ustanovení o provádění programů přeshraniční spolupráce. Tato pravidla mají zahrnovat mimo jiné ustanovení týkající se míry a způsobů spolufinancování; obsahu, přípravy, změn a uzavírání společných operačních programů; úlohy a funkce struktur programu, včetně jejich postavení, účinné identifikace, odpovědnosti a povinností, popisu systémů řízení a kontroly a podmínek upravujících technické a finanční řízení podpory Unie; postupů pro zpětné získávání prostředků ve všech zúčastněných zemích; monitorování a hodnocení; propagačních a informačních činností; sdíleného a nepřímého řízení.
(4)
Programový dokument podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 stanoví strategické cíle, které má přeshraniční spolupráce sledovat, a tematické cíle a očekávané orientační výsledky této spolupráce a obsahuje seznam společných operačních programů, které mají být zavedeny.
(5)
Přeshraniční spolupráce by se měla provádět prostřednictvím víceletých společných operačních programů, které se týkají spolupráce na jedné či více hranicích a zahrnují víceleté priority, které jsou zaměřeny na jednotný soubor tematických cílů a mohou být prováděny za podpory Unie.
(6)
Je nezbytné vypracovat prováděcí pravidla, která stanoví podrobná ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce financovaných podle nařízení (EU) č. 232/2014, a ponechat při tom zúčastněným zemím určitou míru flexibility, co se týče podrobných ujednání ohledně organizace a provádění konkrétních programů, s přihlédnutím ke zvláštním charakteristikám každého programu. Podle této zásady a v souladu s tímto nařízením by zúčastněné země měly společně předložit Komisi návrhy společných operačních programů k přijetí v souladu s čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014.
(7)
S ohledem na skutečnost, že všechny zúčastněné země mají být zapojeny do rozhodovacích struktur programu, zatímco úkoly spojené s prováděním jsou obvykle svěřovány řídícímu orgánu se sídlem v členském státě, jsou zapotřebí pravidla upravující organizační strukturu vztahující se na funkce řídícího orgánu a rozdělení funkcí mezi orgány, které jsou součástí programových struktur, jakož i v rámci těchto orgánů.
(8)
Na základě poučení z programového období 2007-2013 neponese Komise automaticky konečnou odpovědnost za zpětné získávání prostředků v partnerských zemích. Součástí prováděcích pravidel jsou proto nová ustanovení, která dávají zúčastněným zemím větší odpovědnost v oblasti řízení, kontroly a auditu. Programy budou muset na základě těchto pravidel vymezit své vlastní systémy řízení a kontroly. Partnerské země budou muset řídícím orgánům při provádění programů pomáhat tím, že zřídí vnitrostátní orgány, kontrolní kontaktní místa a skupiny auditorů.
(9)
V souladu s čl. 10 odst. 8 nařízení (EU) č. 232/2014 se v případě potřeby podepíší dohody mezi zúčastněnými zeměmi a řídícím orgánem s cílem vymezit ustanovení, která nejsou součástí dohod o financování podepsaných s partnerskými zeměmi nebo s Ruskou federací.
(10)
Na základě poučení z programového období 2007-2013 nebudou postupy a pravidla udělování grantů vypracované Komisí pro vnější činnost nadále povinné. Za předpokladu, že budou splněny určité podmínky stanovené v tomto nařízení, by mělo být umožněno uplatňovat v programech postupy vypracované zúčastněnými zeměmi.
(11)
V souladu s čl. 7 odst. 7 nařízení (EU) č. 232/2014 lze financování podle uvedeného nařízení sloučit s financováním, na které se vztahují jiná příslušná nařízení Unie. To umožní převést finanční prostředky z nařízení (EU) č. 232/2014 na programy financované podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (3). Stejné pravidlo existuje v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (4) pro převod finančních prostředků do nařízení (EU) č. 232/2014 tak, aby pokrývaly účast příjemců podle druhého uvedeného nařízení v programech přeshraniční spolupráce, na něž se vztahuje toto nařízení. Tato nová pravidla zjednoduší řídící postupy pro účast těchto zemí v uvedených programech.
(12)
Vzhledem k tomu, že se programy obvykle provádějí prostřednictvím sdíleného řízení, měly by být systémy řízení a kontroly v souladu s pravidly Unie, zejména s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (6) a rovněž s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (7). Komise by měla zajistit, aby finanční prostředky Unie byly při provádění programů využívány v souladu s platnými pravidly.
(13)
Tato opatření jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného nařízením (EU) č. 232/2014.
(14)
Aby bylo možné včasné plánování a provádění programů, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se vymezují podrobná ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce, jak je stanoveno v článku 12 nařízení (EU) č. 232/2014 a v čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„programem“ společný operační program ve smyslu článku 10 nařízení (EU) č. 232/2014;
b)
„zúčastněnými zeměmi“ všechny členské státy, partnerské země v rámci přeshraniční spolupráce a kterákoli země Evropského hospodářského prostoru, která se účastní některého programu;
c)
„programovým dokumentem“ dokument, který zmiňuje čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 a který stanoví strategické cíle, seznam programů, orientační víceletý příděl pro tyto programy a zeměpisnou způsobilost programů;
d)
„programovou oblastí“ hlavní regiony, přilehlé regiony, významná společenská, hospodářská či kulturní střediska zmíněná v čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 232/2014 a územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014;
e)
„hlavními regiony“ územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 a hraniční oblasti v zeměpisných jednotkách nástroje předvstupní pomoci a v zemích Evropského hospodářského prostoru vymezených v programovém dokumentu;
f)
„přilehlými regiony“ územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) č. 232/2014 a zeměpisné jednotky přiléhající k hlavním regionům v zeměpisných jednotkách nástroje předvstupní pomoci a v zemích Evropského hospodářského prostoru;
g)
„společným monitorovacím výborem“ společný výbor, který odpovídá za monitorování provádění programu;
h)
„řídícím orgánem“ orgán nebo subjekt určený zúčastněnými zeměmi, který odpovídá za řízení programu;
i)
„národním orgánem“ subjekt určený každou ze zúčastněných zemí, který nese konečnou odpovědnost za podporu řídícího orgánu při provádění programu na vlastním území;
j)
„společným technickým sekretariátem“ subjekt zřízený zúčastněnými zeměmi na podporu programových orgánů;
k)
„finančními nástroji“ opatření Unie pro finanční podporu poskytovaná na doplňkovém základě za účelem plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů pro sdílení rizik a v patřičných případech mohou být kombinovány s granty;
l)
„partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce“ země a území uvedená v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014, Ruská federace a příjemci uvedení v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 v případě spolufinancování podle nařízení (EU) č. 231/2014;
m)
„nesrovnalostmi“ jakékoli porušení finanční dohody, smlouvy nebo platného právního předpisu, které je výsledkem určitého jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu zapojeného do provádění programu a které poškozuje nebo by mohlo poškodit rozpočet Unie tím, že by v jeho důsledku byl na vrub rozpočtu Unie účtován neoprávněný výdaj;
n)
„příspěvkem Unie“ část způsobilých výdajů programu nebo projektu, která je financována Unií;
o)
„smlouvou“ jakákoli smlouva o veřejné zakázce nebo grantová smlouva uzavřená v rámci programu;
p)
„velkými infrastrukturními projekty“ projekty sestávající ze souboru prací, činností nebo služeb, které mají plnit nedělitelnou přesně danou funkci, která sleduje jasně stanovené cíle společného zájmu pro účely provádění investic, jež mají přeshraniční dopad a přínos, a pro něž je z rozpočtu vyčleněna částka nejméně 2,5 milionu EUR na získání infrastruktury;
q)
„zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící orgán nebo který z pověření tohoto orgánu plní povinnosti vůči příjemcům provádějícím projekty;
r)
„dodavatelem“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla uzavřena smlouva o veřejné zakázce;
s)
„příjemcem“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla uzavřena grantová smlouva;
t)
„účetním obdobím“ období od 1. července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období, které je obdobím od data zahájení způsobilosti výdajů do 30. června 2015. Konečným účetním obdobím je období od 1. července 2023 do 30. září 2024. V případě nepřímého řízení mezinárodní organizací podle článku 80 je účetním obdobím rozpočtový rok;
u)
„rozpočtovým rokem“ období od 1. ledna a do 31. prosince.
ČÁST DRUHÁ
OBECNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
OBECNÝ RÁMEC PRO PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA 1
Programy
Článek 3
Příprava
Každý program je připravován na základě společné dohody všech zúčastněných zemí v souladu s nařízením (EU) č. 232/2014, programovým dokumentem a tímto nařízením.
Článek 4
Obsah
Každý program obsahuje zejména tyto údaje:
1.
Úvod: stručný popis přípravných kroků programu včetně informací o konzultacích a krocích, které byly podniknuty za účelem zapojení zúčastněných zemí a dalších zainteresovaných stran do přípravy programu.
2.
Popis programové oblasti:
a)
hlavní regiony: seznam způsobilých územních jednotek tak, jak jsou uvedeny v programovém dokumentu, případně jakákoli rozšíření podle čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014 a v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu;
b)
v relevantních případech přilehlé regiony: seznam přilehlých regionů, zdůvodnění jejich zařazení v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu a podmínky pro jejich účast v programu, o nichž rozhodly zúčastněné země;
c)
v relevantních případech významná společenská, hospodářská či kulturní střediska podle čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 232/2014: seznam určených středisek podle priority, zdůvodnění jejich zařazení v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu a podmínky pro jejich účast v programu, o nichž rozhodly zúčastněné země;
d)
mapa programové oblasti s uvedením názvu každé územní jednotky, v relevantních případech s rozlišením územních jednotek zmíněných v písmenech a), b) a c);
e)
v relevantních případech se v programu kromě popisu programové oblasti uvede úmysl využít čl. 10 odst. 5 nařízení (EU) č. 232/2014 za podmínek stanovených v programovém dokumentu.
3.
Strategie programu:
a)
popis strategie programu včetně volby tematických cílů a odpovídajících priorit v souladu s ustanoveními programového dokumentu;
b)
odůvodnění zvolené strategie na základě:
-
analýzy společensko-hospodářské situace a stavu životního prostředí v dané programové oblasti, pokud jde o silné a slabé stránky, a střednědobých potřeb vyplývajících z této analýzy,
-
popisu poznatků získaných z předchozích zkušeností z přeshraničních programů,
-
informací o soudržnosti s dalšími programy financovanými Unií v dotčených zemích a regionech, získaných prostřednictvím širších konzultací se zainteresovanými stranami, společně s analýzou soudržnosti s národními a regionálními strategiemi a politikami,
-
analýzy rizik a opatření k jejich zmírnění;
c)
popis objektivně ověřitelných ukazatelů, zejména:
-
očekávaných výsledků u každé priority a příslušných ukazatelů výsledků společně se základní hodnotou a s cílovou hodnotou,
-
ukazatelů výstupů u každé priority, včetně kvantifikované cílové hodnoty, které by měly přispět k výsledkům;
d)
popis způsobů, jak v náležitých případech začlenit následující průřezové otázky: demokracii a lidská práva, udržitelnost životního prostředí, rovnost žen a mužů a HIV/AIDS.
4.
Struktury a určení příslušných orgánů a řídících orgánů:
a)
složení společného monitorovacího výboru a jeho úkoly;
b)
řídící orgán a postup jeho jmenování;
c)
národní orgány všech zúčastněných zemí, zejména orgán v každé zúčastněné zemi zmíněný v článcích 20 a 31, a v relevantních případech potřeby jiné podpůrné struktury než ty, které jsou uvedeny v písmenech e) a f);
d)
postup zřízení společného technického sekretariátu a v relevantních případech postup zřízení jeho poboček a stanovení jeho úkolů;
e)
auditní orgán a členové skupiny auditorů;
f)
orgán nebo orgány určené jako kontrolní kontaktní místa ve všech zúčastněných zemích a jejich úkoly podle článku 32.
5.
Provádění programu:
a)
souhrnný popis systémů řízení a kontroly podle článku 30;
b)
časový rámec pro provádění programu;
c)
popis postupů pro výběr projektů podle článku 30;
d)
popis povahy podpory podle jednotlivých priorit v souladu s článkem 38, včetně seznamu projektů, které mají být vybrány postupem přímého zadání, nebo příspěvků na finanční nástroje. Obsahuje rovněž orientační harmonogram výběru projektů, které mají být financovány podle článku 41;
e)
popis plánovaného využití technické pomoci a použitelné postupy zadávání zakázek;
f)
popis systémů monitorování a hodnocení společně s orientačním plánem monitorování a hodnocení pro celou dobu trvání programu;
g)
komunikační strategie pro celé programové období a orientační informační a komunikační plán pro první rok;
h)
informace o plnění regulačních požadavků stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (8);
i)
orientační finanční plán obsahující dvě tabulky (bez rozdělení podle zúčastněných zemí):
-
tabulku předpokládaných ročních finančních prostředků na závazky a platby na podporu Unie pro každý tematický cíl a na technickou pomoc. Prostředky na první rok zahrnují náklady na přípravné kroky podle článku 16,
-
tabulku uvádějící předběžnou výši finančních prostředků na pomoc Unie a spolufinancování na celé programové období pro každý tematický cíl a technickou pomoc.
j)
pravidla pro způsobilost výdajů podle článků 48 a 49;
k)
rozdělení závazků mezi zúčastněné země v souladu s článkem 74;
l)
pravidla převádění, používání a monitorování spolufinancování;
m)
popis systémů informačních technologií pro podávání zpráv a výměnu počítačově zpracovaných údajů mezi řídícím orgánem a Komisí;
n)
jazyk (jazyky) zvolený (zvolené) pro program podle článku 7.
Článek 5
Přijetí
1. Zúčastněné země do jednoho roku po schválení programového dokumentu společně Komisi předloží návrh programu obsahující všechny prvky uvedené v článku 4. Před předložením programu Komisi zúčastněné země písemně potvrdí svůj souhlas s jeho obsahem.
2. Komise zkontroluje, zda program obsahuje všechny prvky uvedené v článku 4. Komise posoudí soulad programu s nařízením (EU) č. 232/2014, s programovým dokumentem, s tímto nařízením a s jakýmikoli dalšími příslušnými právními předpisy Unie. V tomto posouzení se zaměří především na:
b)
kvalitu analýzy, její konzistentnost s navrhovanými prioritami a s dalšími programy financovanými Unií;
c)
správnost finančního plánu;
d)
soulad se směrnicí 2001/42/ES.
3. Komise do tří měsíců ode dne předložení programu vznese připomínky a vyžádá si nezbytné změny. Zúčastněné země předloží veškeré nezbytné informace do dvou měsíců od žádosti Komise. Za předpokladu, že byly řádně zohledněny všechny připomínky Komise, schválí Komise program do šesti měsíců od jeho předložení. Komise může v závislosti na povaze požadovaných změn tyto lhůty prodloužit.
4. Každý program se přijímá rozhodnutím Komise na celou dobu jeho trvání podle čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014.
Článek 6
Úpravy a revize
1. Úpravy programu, které nemají významný vliv na povahu a cíle programu, nejsou považovány za podstatné. Konkrétně:
a)
kumulativní změny až do výše 20 % příspěvku Unie původně přiděleného na každý tematický cíl nebo technickou pomoc nebo změny podle odstavce 2, včetně přesunu mezi tematickými cíli nebo přesunu z technické pomoci na tematické cíle;
b)
kumulativní změny až do výše 20 % příspěvku Unie původně přiděleného na každý tematický cíl nebo změny podle odstavce 2, včetně přesunu z tematických cílů na technickou pomoc.
Změny finančního plánu programu uvedené v písmeni a) může provádět přímo řídící orgán s předchozím souhlasem společného monitorovacího výboru. Řídící orgán informuje Komisi o každé takové změně, a to nejpozději v následující výroční zprávě, a poskytne Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace.
V případě změn finančního plánu programu uvedených v písmeni b) požádá řídící orgán o předchozí souhlas jak společný monitorovací výbor, tak Komisi.
2. Na základě odůvodněné žádosti společného monitorovacího výboru nebo z podnětu Komise po konzultaci se společným monitorovacím výborem mohou být programy změněny v důsledku:
a)
revize programového dokumentu;
b)
významných společensko-hospodářských změn nebo podstatných změn v programové oblasti;
c)
obtíží při provádění;
d)
změn ve finančním plánu nad rámec flexibility podle odstavce 1 nebo jakýchkoli změn, které podstatně ovlivňují povahu a cíle programu;
e)
auditů, monitorování a hodnocení.
3. Žádosti o revizi programů musí být řádně odůvodněny a musí odrážet očekávaný dopad změn na program.
4. Komise posoudí informace předložené podle odstavců 2 a 3. Má-li Komise připomínky, poskytne řídící orgán Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace. Za předpokladu, že byly řádně zohledněny všechny připomínky Komise, schválí Komise žádost o revizi do pěti měsíců od jejího předložení.
5. Veškeré revize programu v případech uvedených v odstavci 2 a v čl. 66 odst. 5 se přijímají rozhodnutím Komise a mohou vyžadovat změnu finančních dohod uvedených v článcích 8 a 9.
Článek 7
Používání jazyků
1. Každý program používá jako svůj pracovní jazyk jeden nebo více úředních jazyků Unie. Zúčastněné země se navíc mohou rozhodnout používat jako pracovní i jiné jazyky, které nejsou úředními jazyky Unie. Volba pracovního jazyka/pracovních jazyků se popíše v programu v souladu s článkem 4.
2. Aby byla zohledněna partnerská povaha programů, mohou příjemci předkládat řídícímu orgánu dokumenty týkající se jejich projektu ve svém národním jazyce za předpokladu, že je tato možnost výslovně uvedena v programu a že společný monitorovací výbor zajistí prostřednictvím řídícího orgánu potřebné tlumočení a překlady.
3. Náklady na tlumočení a překlady ze všech zvolených jazyků programu se hradí buď z rozpočtu na technickou pomoc na úrovni programu, nebo z rozpočtu každého jednotlivého projektu na úrovni projektu.
KAPITOLA 2
Dohody o financování
Článek 8
Dohody o financování s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce
1. Komise uzavře dohody o financování s každou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce. Dohody o financování mohou podepsat rovněž ostatní zúčastněné země a řídící orgán nebo země, v níž má řídící orgán sídlo.
2. Dohody o financování se podepíší nejpozději do konce roku, který následuje po roce, v němž Komise přijala rozhodnutí o schválení programu. Pokud je však do programu zapojena více než jedna partnerská země přeshraniční spolupráce, podepíší všechny strany alespoň jednu dohodu o financování ještě před tímto datem. Ostatní partnerské země přeshraniční spolupráce mohou podepsat své příslušné dohody o financování později. Vnější složka programu s danou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce nemůže být zahájena, dokud nevstoupí v platnost dohoda o financování s touto zemí. Je-li program spolufinancován podle nařízení (EU) č. 231/2014 a účastní-li se více než jedna partnerská země přeshraniční spolupráce, podepíší všechny strany alespoň jednu dohodu o financování s jednou zúčastněnou partnerskou zemí uvedenou v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014 nebo s Ruskou federací, a to nejpozději do konce roku, který následuje po roce, v němž Komise přijala rozhodnutí o schválení programu.
Článek 9
Dohody o financování s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce, které poskytují spolufinancování
1. Je-li spolufinancování partnerské země přeshraniční spolupráce převedeno na řídící orgán, dohodu o financování podle článku 8 podepíší rovněž ostatní zúčastněné členské státy a partnerské země přeshraniční spolupráce a řídící orgán nebo země, v níž má řídící orgán sídlo.
2. Uvedená dohoda o financování obsahuje ustanovení týkající se spolufinancování partnerské země přeshraniční spolupráce, jako například:
a)
částku;
b)
zamýšlené použití a podmínky použití, včetně podmínek pro žádosti;
c)
způsoby plateb;
d)
finanční řízení;
e)
vedení záznamů;
f)
povinností předkládání zpráv;
g)
ověřování a kontroly;
h)
nesrovnalosti a zpětné získávání prostředků.
KAPITOLA 3
Jiné dohody nebo memoranda o porozumění
Článek 10
Obsah
Řídící orgán může se zúčastněnými zeměmi uzavřít memoranda o porozumění nebo jakoukoli jinou dohodu, která nastiňuje ustanovení programu, zejména vnitrostátní spolufinancování, konkrétní finanční odpovědnost, audity a zpětné získávání prostředků.
Obsah těchto memorand o porozumění nebo jakékoli jiné dohody musí být v souladu s ustanoveními uvedenými v tomto nařízení a v dohodě (dohodách) o financování.
KAPITOLA 4
Provádění
Článek 11
Způsoby provádění
Programy se obvykle provádějí v rámci sdíleného řízení s členskými státy podle článku 59 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zúčastněné země mohou navrhnout provádění v rámci nepřímého řízení partnerskou zemí přeshraniční spolupráce nebo mezinárodní organizací podle článku 60 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Programy prováděné v rámci nepřímého řízení se řídí částí třetí tohoto nařízení.
HLAVA II
SPOLUFINANCOVÁNÍ
Článek 12
Míra spolufinancování
1. Spolufinancování musí dosahovat výše alespoň 10 % příspěvku Unie.
2. Je-li to možné, spolufinancování se rozloží rovnoměrně na celou dobu trvání programu tak, aby bylo zajištěno dosažení minimálního cíle ve výši 10 % do konce programu.
3. Pomoc poskytnutá v rámci programu musí být v souladu s platnými pravidly Unie pro státní podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 13
Zdroje spolufinancování
1. Spolufinancování musí pocházet z jiných zdrojů než z Unie.
2. V rámci každého programu si zúčastněné země mohou určit zdroj, výši a rozdělení spolufinancování.
3. Pokud se partnerská země přeshraniční spolupráce zaváže, že své spolufinancování převede na řídící orgán, jsou ujednání týkající se poskytování spolufinancování, jeho využívání a jeho monitorování stanovena v dohodě o financování podle článku 9 a v patřičných případech v dohodách podle článku 10.
4. Ve všech ostatních případech mohou být ujednání týkající se spolufinancování stanovena v dohodách podle článku 10.
Článek 14
Příspěvky ve formě věcného plnění příspěvky
1. Každé bezplatné poskytnutí nefinančních zdrojů třetí stranou se považuje za věcný příspěvek na úrovni programu nebo projektu. Náklady na pracovníky přidělené na projekt nebo program se za věcný příspěvek nepovažují, ale jsou-li hrazeny příjemci nebo zúčastněnými zeměmi, mohou být považovány za součást minimálního desetiprocentního spolufinancování podle článku 12.
2. Příspěvky ve formě věcného plnění nejsou způsobilými náklady a nemohou být považovány za součást minimálního desetiprocentního spolufinancování podle článku 12.
HLAVA III
OBDOBÍ PROVÁDĚNÍ
Článek 15
Období provádění
Období provádění každého programu začíná nejdříve dnem přijetí programu Komisí a končí nejpozději dne 31. prosince 2024.
Článek 16
Zahajovací fáze programu
1. Při sdíleném řízení je program v zúčastněných členských státech zahájen po přijetí oznámení podle čl. 25 odst. 4, jímž Komise informuje, že nemá v úmyslu vyžadovat dokumenty zmíněné v tomto článku nebo že nemá žádné připomínky. Zúčastněné země mohou již před tím zahájit přípravné kroky, které jsou nutné pro vybudování systémů řízení a kontroly. Související náklady jsou způsobilé podle článku 36.
2. Při nepřímém řízení podle článků 80 a 82 je program v zúčastněných členských státech zahájen poté, co vstoupí v platnost příslušná dohoda, jíž provádění rozpočtu svěřuje mezinárodní organizaci nebo partnerské zemi přeshraniční spolupráce.
3. Kromě toho mohou být provedeny i následující přípravné kroky potřebné k zahájení programu:
a)
zřízení řídícího orgánu a v relevantních případech společného technického sekretariátu;
b)
první zasedání společného monitorovacího výboru s účastí zástupců partnerských zemí přeshraniční spolupráce, které ještě nepodepsaly dohodu o financování nebo v nichž dohoda o financování dosud nevstoupila v platnost;
c)
příprava a zahájení výběru projektu nebo postupů zadávání veřejné zakázky s doložkou o pozastavení v souvislosti se vstupem dohod o financování v platnost.
4. Dokud příslušné dohody o financování nevstoupí v platnost, mohou být s příslušnou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce zahájeny pouze přípravné kroky uvedené v odstavcích 1 a 3.
Článek 17
Přerušení programu
1. Pokud žádná z partnerských zemí přeshraniční spolupráce nepodepíše příslušnou dohodu o financování do dne uvedeného v čl. 8 odst. 2, program je přerušen.
Již vyčleněné roční splátky Evropského fondu pro regionální rozvoj zůstanou po celou dobu svého obvyklého trvání k dispozici, ale mohou být použity pouze na činnosti, které probíhají výhradně v dotčených členských státech a na něž byla uzavřena dohoda dříve, než Komise vydala rozhodnutí o přerušení. Řídící orgán předloží Komisi do tří měsíců po ukončení dohod konečnou zprávu a Komise postupuje v souladu s odstavci 2 a 3.
2. Nemůže-li být program prováděn v důsledku problémů vyplývajících ze vztahů mezi zúčastněnými zeměmi a v jiných řádně odůvodněných případech, může Komise na žádost společného monitorovacího výboru nebo z vlastního podnětu vydat po konzultaci se společným monitorovacím výborem rozhodnutí o přerušení programu.
3. Dojde-li k přerušení programu, předloží řídící orgán konečnou zprávu do šesti měsíců po rozhodnutí Komise. Po vypořádání předchozích předběžných plateb Komise vyplatí konečný zůstatek, nebo v patřičných případech vydá příkaz k zpětnému získání prostředků. Komise rovněž zruší zůstatek závazků.
Alternativně může být rozhodnuto o snížení částky přidělené do rozpočtu programu v souladu s čl. 6 odst. 2 písm. c).
4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 se podpora z Evropského fondu pro regionální rozvoj odpovídající dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku, které dosud nebyly přiděleny na jiný program ze stejné kategorie programů vnější spolupráce, přidělí na programy vnitřní přeshraniční spolupráce podle článku 4 nařízení (EU) č. 1299/2013.
Podpora podle nařízení (EU) č. 232/2014 odpovídající dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku se použije na financování jiných programů nebo projektů způsobilých podle nařízení (EU) č. 232/2014.
Článek 18
Projekty
1. Smlouvy na velké infrastrukturní projekty vybrané přímým zadáním musí být podepsány a příspěvky na finanční nástroje poskytnuty do 30. června 2019.
2. Všechny ostatní smlouvy musí být podepsány do 31. prosince 2021.
3. Všechny činnosti v rámci projektu financované z programu musí být ukončeny nejpozději 31. prosince 2022.
Článek 19
Ukončení programu
1. V období od 1. ledna 2023 do 30. září 2024 mohou být prováděny pouze činnosti související s ukončením programu.
2. Program je považován za ukončený, pokud:
a)
všechny smlouvy uzavřené v rámci programu byly ukončeny;
b)
konečný zůstatek byl vyplacen nebo nahrazen;
c)
Komise zrušila zbývající prostředky.
3. Musí-li být konečná částka programu nebo projektů upravena na základě kontrol či auditů provedených po datu ukončení, není ukončením programu dotčeno právo Komise provádět v pozdější fázi finanční opravy vůči řídícímu orgánu nebo příjemcům.
HLAVA IV
PROGRAMOVÉ STRUKTURY
Článek 20
Jmenování řídících a dalších subjektů
1. Zúčastněné země zvolí jako řídící orgán vnitrostátní, regionální či místní veřejnoprávní subjekt nebo orgán nebo soukromoprávní subjekt pověřený výkonem veřejné služby. Tentýž řídící orgán může být určen pro více programů.
2. Zúčastněné země určí národní, regionální či místní veřejnoprávní subjekt nebo orgán, jenž je nezávislý na řídícím orgánu, jako jediný auditní orgán. Auditní orgán musí sídlit v členském státě, v němž se nachází sídlo řídícího orgánu. Tentýž auditní orgán může být určen pro více programů.
3. Pro provádění určitých úkolů řídícího orgánu na jeho odpovědnost může být určen jeden nebo více zprostředkujících subjektů. Příslušná ujednání mezi řídícím orgánem a zprostředkujícími subjekty se oficiálně písemně zaznamenají. Zprostředkující subjekt zaručí svou solventnost a způsobilost v příslušné oblasti, jakož i způsobilost v oblasti správy a finančního řízení.
4. Zúčastněné země stanoví v systémech řízení a kontroly, a v relevantních případech v dohodách o financování uvedených v článcích 8 a 9 a/nebo v dohodách zmíněných v článku 10, pravidla, jimiž se řídí jejich vztahy s řídícím orgánem a s auditním orgánem, vztahy mezi těmito orgány a vztahy mezi těmito orgány a Komisí.
5. Členský stát, v němž má sídlo řídící orgán, může z vlastního podnětu určit koordinační subjekt, jehož úkolem je úzce spolupracovat s Komisí, informovat ji, koordinovat činnosti dalších příslušných určených subjektů a podporovat harmonizované uplatňování použitelných právních předpisů.
6. Každá zúčastněná země určí:
a)
národní subjekt na podporu řídícího orgánu při řízení programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
b)
kontrolní kontaktní místo na podporu řídícího orgánu při kontrole povinností vyplývajících z programu;
c)
zástupce do skupiny auditorů zmíněné v čl. 28 odst. 2;
d)
zástupce do společného monitorovacího výboru podle článku 21.
KAPITOLA 1
Společný monitorovací výbor
Článek 21
Společný monitorovací výbor
Do tří měsíců ode dne přijetí programu Komisí zřídí zúčastněné země společný monitorovací výbor.
Článek 22
Složení společného monitorovacího výboru
1. Společný monitorovací výbor se skládá z jednoho nebo více zástupců jmenovaných každou zúčastněnou zemí. Zástupci jsou jmenováni na základě funkce, nikoli na osobním základě. Další osoby mohou být společným monitorovacím výborem jmenovány jako pozorovatelé.
2. Je-li to možné a vhodné, zajistí zúčastněné země odpovídající účast všech dotčených aktérů, zejména místních zainteresovaných subjektů, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, aby byla zajištěna jejich účast na provádění programu.
3. Komise je zapojena do činnosti společného monitorovacího výboru jako pozorovatel. Společně se zástupci zúčastněných zemí je zvána na každé zasedání společného monitorovacího výboru. Komise se může rozhodnout, zda se celého zasedání společného monitorovacího výboru nebo jeho části zúčastní, anebo nezúčastní.
4. Společnému monitorovacímu výboru předsedá v souladu s ustanoveními jednacího řádu jeden z jeho členů, zástupce řídícího orgánu nebo jiná osoba.
5. Jako tajemník společného monitorovacího výboru je jmenován zástupce řídícího orgánu, společného technického sekretariátu nebo zprostředkujícího subjektu podle čl. 20 odst. 3.
Článek 23
Fungování
1. Společný monitorovací výbor vypracuje a jednomyslně přijme svůj jednací řád.
2. Společný monitorovací výbor usiluje o přijímání rozhodnutí na základě konsenzu. O některých rozhodnutích může v souladu se svým jednacím řádem hlasovat, zejména o těch, která se týkají konečného výběru projektů a částek přidělených jako granty na tyto projekty.
3. Všechny zúčastněné země mají stejná hlasovací práva bez ohledu na počet zástupců, které jmenovaly.
4. Tajemník, Komise ani žádný jiný pozorovatel nemá hlasovací právo.
5. Předseda společného monitorovacího výboru plní funkci moderátora a vede jednání. Je-li předsedou zástupce zúčastněné země, má hlasovací právo.
6. Společný monitorovací výbor zasedá nejméně jednou ročně. Zasedání svolává předseda na žádost řídícího orgánu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti kterékoli zúčastněné země či Komise. V souladu se svým jednacím řádem může přijímat rozhodnutí i písemným postupem z podnětu svého předsedy, řídícího orgánu nebo kterékoli zúčastněné země.
7. Po každém zasedání společného monitorovacího výboru je vypracován zápis, který podepíše předseda a tajemník. Kopii tohoto zápisu obdrží zástupci zúčastněných zemí, Komise a všichni ostatní pozorovatelé.
Článek 24
Funkce společného monitorovacího výboru
1. Společný monitorovací výbor sleduje provádění programu a jeho pokrok při plnění jeho priorit a používá k tomu objektivně ověřitelné ukazatele a související cílové hodnoty stanovené v programu. Společný monitorovací výbor zkoumá všechny otázky, které mají vliv na provádění programu.
2. Společný monitorovací výbor může vydávat doporučení pro řídící orgán, která se týkají provádění programu a jeho hodnocení. Kroky, které jsou prováděny na základě jeho doporučení, následně monitoruje.
3. Společný monitorovací výbor zejména:
a)
schvaluje pracovní program a finanční plán řídícího orgánu, včetně plánovaného využití technické pomoci;
b)
sleduje, jak řídící orgán provádí pracovní program a finanční plán;
c)
schvaluje kritéria pro výběr projektů, které mají být financovány z programu;
d)
odpovídá za hodnocení a výběr projektů, jež mají být financovány z programu;
e)
schvaluje veškeré návrhy na revizi programu;
f)
přezkoumává veškeré zprávy předkládané řídícím orgánem a v případě potřeby přijímá příslušná opatření;
g)
přezkoumává všechny sporné případy, na které ho upozorní řídící orgán;
h)
přezkoumává a schvaluje výroční zprávu podle článku 77;
i)
přezkoumává a schvaluje roční plán monitorování a hodnocení podle článku 78;
j)
přezkoumává a schvaluje roční informační a komunikační plány podle článku 79.
4. Bez ohledu na ustanovení odst. 3 písm. d) může společný monitorovací výbor zřídit výbor pro výběr projektů, který jedná na jeho odpovědnost.
KAPITOLA 2
Řídící orgán
Článek 25
Určení
1. Řídící orgán, jenž byl vybrán zeměmi, které se účastní programu, se v členském státě, v němž má z rozhodnutí na příslušné úrovni sídlo, podrobí postupu určení.
2. Základem postupu určení je zpráva a stanovisko nezávislého auditního orgánu, který posoudí soulad systémů řízení a kontroly, včetně úlohy zprostředkujících subjektů, s kritérii pro určení stanovenými v příloze I tohoto nařízení. Tento auditní orgán v relevantních případech přihlíží k tomu, zda jsou systémy řízení a kontroly programu podobné systémům, které existovaly v předchozím programovém období, a k údajům prokazujícím jejich účinného fungování.
Nezávislým auditním orgánem je auditní orgán nebo jiný veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt s nezbytnou způsobilostí provádět audit, který je funkčně nezávislý na řídícím orgánu. Svou práci vykonává v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy.
3. Členský stát předloží Komisi formální rozhodnutí zmíněné v odstavci 1 co nejdříve poté, co Komise schválí příslušný program.
4. Do dvou měsíců poté, co obdrží formální rozhodnutí zmíněné v odstavci 1, si Komise může vyžádat zprávu a stanovisko nezávislého auditního orgánu a popis systému řízení a kontroly, zejména co se týče těch částí, které se týkají výběru projektů. Nemá-li Komise v úmyslu si tyto dokumenty vyžádat, informuje o tom příslušný členský stát co nejdříve. Vyžádá-li si Komise tyto dokumenty, může do dvou měsíců od jejich obdržení předložit připomínky, na jejichž základě jsou dokumenty revidovány. Nemá-li Komise žádné počáteční ani další připomínky, uvědomí o tom příslušný členský stát co nejdříve.
5. Pokud ze stávajících výsledků provedeného auditu a kontroly vyplývá, že určený orgán již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2, příslušný členský stát na odpovídající úrovni a v závislosti na závažnosti problému stanoví nezbytná nápravná opatření a zkušební dobu, během níž mají být tato nápravná opatření provedena.
Pokud určený orgán neprovede požadovaná nápravná opatření ve zkušební době stanovené členským státem, členský stát na odpovídající úrovni pověření tohoto orgánu ukončí.
Členský stát neprodleně informuje Komisi, pokud:
-
je pro určený orgán stanovena zkušební doba, a informuje o nápravných opatřeních a příslušné zkušební době, nebo
-
je zkušební doba po provedení nápravných opatření ukončena, nebo
-
je ukončeno pověření orgánu.
Aniž je dotčeno použití článku 61, oznámení o tom, že členský stát stanovil pro některý určený orgán zkušební dobu, nepřeruší vyřizování žádostí o platby.
Je-li určení řídícího orgánu ukončeno, zúčastněné země určí nový orgán nebo subjekt podle čl. 20 odst. 1, který převezme funkce řídícího orgánu. Tento subjekt nebo orgán je podroben procesu určení podle odstavce 2 a Komise je o tom informována podle odstavce 4. Tato změna vyžaduje revizi programu podle článku 6.
Článek 26
Funkce řídícího orgánu
1. Řídící orgán odpovídá za řízení programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za to, že rozhodnutí společného monitorovacího výboru jsou v souladu s platným právními předpisy a ustanoveními.
2. Co se týče řízení programu, řídící orgán:
a)
podporuje práci společného monitorovacího výboru a poskytuje výboru informace potřebné k plnění jeho úkolů, zejména údaje týkající se pokroku při plnění programu a dosahování jeho očekávaných výsledků a cílů;
b)
vypracovává a po schválení společným monitorovacím výborem předkládá Komisi výroční zprávu a konečnou zprávu;
c)
se zprostředkujícími subjekty, se společným technickým sekretariátem, s auditním orgánem a s příjemci sdílí informace, které jsou důležité pro výkon jejich funkcí nebo pro provádění projektu;
d)
zřizuje a udržuje počítačový systém pro zaznamenávání a uchovávání údajů o každém projektu, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, kontrolu a audit, případně včetně údajů o jednotlivých účastnících projektů. Zaznamenává a uchovává především technické a finanční zprávy pro každý projekt. Systém poskytuje veškeré údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a roční účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách snížených z důvodu zrušení celého příspěvku na projekt či program nebo části tohoto příspěvku;
e)
v případě potřeby provádí na úrovni programu studie posuzující dopad na životní prostředí;
f)
provádí informační a komunikační plány v souladu s článkem 79;
g)
provádí plány monitorování a hodnocení v souladu s článkem 78.
3. Co se týče výběru a řízení projektů, řídící orgán:
a)
vypracovává a zahajuje postupy výběru;
b)
řídí postupy výběru projektů;
c)
hlavnímu příjemci předává dokument, v němž jsou stanoveny podmínky pro podporu každého projektu, včetně finančního plánu a lhůt pro provedení;
d)
podepisuje smlouvy s příjemci;
e)
řídí projekty.
4. Co se týče technické pomoci, řídící orgán:
a)
řídí postupy zadávání veřejných zakázek;
b)
podepisuje smlouvy s dodavateli;
c)
spravuje smlouvy.
5. Pokud jde o finanční řízení a kontrolu programu, řídící orgán:
a)
ověří, že služby, dodávky nebo stavební práce byly provedeny, dodány a/nebo instalovány a že výdaje, které příjemci vykázali, byly příjemci uhrazeny, a že je to v souladu s platnými právními předpisy, pravidly programu a podmínkami pro podporu projektů;
b)
zajišťuje, aby příjemci zapojení do provádění projektu měli buď samostatný systém účetnictví, nebo vhodný účetní kód pro všechny operace týkající se projektu;
c)
zavádí účinná a přiměřená opatření proti podvodům, která odpovídají zjištěným rizikům;
d)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny dokumenty týkající se výdajů a auditů nezbytné pro zajištění odpovídající auditní stopy byly uchovávány v souladu s požadavky článku 30;
e)
vypracovává prohlášení řídícího orgánu a roční souhrn uvedený v článku 68;
f)
vypracovává a předkládá Komisi žádosti o platby v souladu s článkem 60;
g)
vypracovává roční účetní závěrky;
h)
při vypracovávání a předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo na jeho odpovědnost;
i)
vede počítačově zpracované účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisí a o platbách příjemcům;
j)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách snížených z důvodu zrušení celého grantu nebo jeho části.
6. Ověření podle odst. 5 písm. a) zahrnuje následující postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o platbu předložené příjemci;
b)
ověření projektů na místě.
Frekvence a rozsah ověření na místě jsou úměrné výši grantu poskytnutého na daný projekt a úrovni rizika zjištěného při těchto ověřeních a při auditech prováděných auditním orgánem u systémů řízení a kontroly jako celku.
7. Ověření projektů na místě podle odst. 6 písm. b) mohou být prováděna na vzorku.
8. Pokud je v rámci programu subjekt, v němž má sídlo řídící orgán, rovněž příjemcem, je třeba pro ověření uvedená v odst. 5 písm. a) přijmout taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení funkcí.
Článek 27
Společný technický sekretariát a pobočky
1. Zúčastněné země se mohou rozhodnout, že zřídí společný technický sekretariát, který je popsán v programu v souladu s článkem 4.
2. Společný technický sekretariát pomáhá řídícímu orgánu, společnému monitorovacímu výboru a v případě potřeby auditnímu orgánu vykonávat jejich příslušné funkce. Informuje především případné příjemce o možnostech financování v rámci programů a pomáhá příjemcům při provádění projektů. Může být jmenován i jako zprostředkující subjekt uvedený v čl. 20 odst. 3.
3. Na základě rozhodnutí zúčastněných zemí mohou být v zúčastněných zemích zřízeny pobočky. Jejich úloha je popsána v programu a může zahrnovat komunikaci, poskytování informací, pomoc řídícímu orgánu při hodnocení projektů a následné kroky po provedení programu. Pobočka nemůže být v žádném případě pověřena úkolem, který zahrnuje výkon veřejné moci nebo použití diskrečních pravomocí při posuzování projektů.
4. Provoz společného technického sekretariátu a poboček je financován z rozpočtu na technickou pomoc.
KAPITOLA 3
Auditní orgán
Článek 28
Funkce auditního orgánu
1. Auditní orgán programu zajistí, aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly u odpovídajícího vzorku projektů a u účetních závěrek programu.
2. Auditnímu orgánu je nápomocna skupina auditorů, která se skládá ze zástupců všech zemí, jež se účastní programu.
3. Provádí-li audity jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl tento subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
4. Auditní orgán zajistí, aby auditní činnost splňovala mezinárodně uznávané auditorské standardy.
5. Do devíti měsíců od podepsání první dohody o financování podle čl. 8 odst. 2 předloží auditní orgán Komisi auditní strategii pro výkon auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditů ročních účetních závěrek a projektů, způsob výběru vzorků pro audity projektů a plán auditů pro aktuální účetní rok a dva následující účetní roky. Auditní strategie se aktualizuje každoročně od roku 2017 do konce roku 2024. Vztahují-li se společné systémy řízení a kontroly na více než jeden program, může být pro dotčené programy vypracována jediná auditní strategie. Aktualizovaná auditní strategie se předkládá Komisi společně s výroční zprávou o programu.
6. Auditní orgán vypracuje v souladu s článkem 68:
a)
výrok auditora k účetním závěrkám za předchozí účetní rok;
b)
výroční auditní zprávu.
Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na více než jeden program, lze informace požadované podle písmene b) uvést v jediné zprávě.
Článek 29
Spolupráce s auditním orgánem
Komise spolupracuje s auditním orgánem na koordinaci jeho auditních plánů a postupů a sdílí s ním výsledky auditů systémů řízení a kontroly dotčeného programu.
HLAVA V
SYSTÉMY ŘÍZENÍ A KONTROLY
Článek 30
Obecné zásady pro systémy řízení a kontroly
1. Systémy řízení a kontroly zahrnují:
a)
funkce každého subjektu zapojeného do řízení a kontroly, včetně rozdělení funkcí v rámci jednotlivých subjektů, jejich vnitřní organizace v souladu se zásadou rozdělení funkcí mezi těmito subjekty a v rámci nich;
b)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti vykazovaných výdajů;
c)
elektronické datové systémy pro účetnictví, uchovávání údajů, monitorování a podávání zpráv;
d)
systémy monitorování a podávání zpráv, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
e)
opatření pro audit fungování systémů řízení a kontroly;
f)
systémy a postupy pro zajištění odpovídající auditní stopy;
g)
postupy pro předcházení nesrovnalostem, včetně podvodů, jejich odhalování a nápravu a vymáhání neoprávněně vyplacených částek včetně veškerých úroků;
h)
postupy pro zadávání veřejných zakázek na technickou pomoc a postupy pro výběr projektů;
i)
úlohu vnitrostátních orgánů a povinnosti zúčastněných zemí podle článku 31.
2. Řídící orgán zajistí, aby systémy řízení a kontroly programu byly zavedeny v souladu s pravidly tohoto nařízení a aby tyto systémy účinně fungovaly.
Článek 31
Vnitrostátní orgány a povinnosti zúčastněných zemí
1. Národní orgán určený podle čl. 20 odst. 6 písm. a), mimo jiné:
a)
zodpovídá za zřízení účinně fungujících systémů řízení a kontroly na vnitrostátní úrovni;
b)
zajišťuje celkovou koordinaci orgánů zapojených do provádění programu na vnitrostátní úrovni, včetně, mimo jiné, orgánů, které působí jako kontrolní kontaktní místa a jako členové skupiny auditorů;
c)
zastupuje svoji zemi ve společném monitorovacím výboru.
Pro partnerské země přeshraniční spolupráce je národní orgán subjektem, který nese konečnou odpovědnost za provádění opatření stanovených v dohodě o financování podle článků 8 a 9.
2. Zúčastněné země podporují řídící orgán při výkonu jeho povinností uvedených v čl. 30 odst. 2.
3. Zúčastněné země na svém území předcházejí nesrovnalostem včetně podvodů, odhalují je a napravují a vymáhají neoprávněně vyplacené částky včetně případných úroků podle článku 74. Tyto nesrovnalosti neprodleně oznámí řídícímu orgánu a Komisi a průběžně je informují o vývoji souvisejících správních a právních postupů.
4. V článku 74 jsou stanoveny povinnosti zúčastněných zemí, pokud jde o částky neoprávněně vyplacené příjemci.
5. Finanční opravou Komise není dotčena povinnost řídícího orgánu vymáhat neoprávněně vyplacené částky podle článků 74 a 75 ani povinnosti členských států vymáhat neoprávněně vyplacenou státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a podle článku 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (9).
Článek 32
Auditní a kontrolní struktury
1. Auditor nebo příslušný úředník veřejné správy nezávislý na příjemci přezkoumá výdaje vykázané příjemcem na podporu žádosti o platbu. Auditor nebo příslušný úředník veřejné správy přezkoumá, zda výdaje vykázané příjemcem a příjmy související s projektem jsou skutečné, přesně zaznamenané a způsobilé v souladu se smlouvou.
Tento přezkum se vykonává na základě dohodnutého postupu, který se provádí v souladu s:
a)
mezinárodním standardem pro související služby 4400 - dohodnutými postupy v souvislosti s finančními informacemi, jak byly schváleny Mezinárodní federací účetních (IFAC);
b)
etickým kodexem IFAC pro profesionální účetní, který vypracovala a vydala Rada IFAC pro mezinárodní etické standardy účetních.
Pro úředníky veřejné správy jsou tyto postupy a standardy stanoveny na vnitrostátní úrovni s přihlédnutím k mezinárodním standardům.
Auditor splňuje alespoň jeden z následujících požadavků:
a)
být členem vnitrostátního účetního nebo auditorského subjektu nebo orgánu, který je členem IFAC;
b)
být členem vnitrostátního účetního nebo auditního subjektu nebo orgánu. Není-li tato organizace členem IFAC, auditor se zaváže, že bude práci vykonávat v souladu se standardy a etickými požadavky IFAC;
c)
být registrován jako statutární auditor ve veřejném rejstříku orgánu veřejného dohledu v členském státě v souladu se zásadami veřejného dohledu stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (10);
d)
být registrován jako statutární auditor ve veřejném rejstříku orgánu veřejného dohledu v partnerské zemi přeshraniční spolupráce za předpokladu, že se tento rejstřík řídí zásadami veřejného dohledu, jak jsou stanoveny v právních předpisech dotčené země.
Úředník veřejné správy má nezbytnou odbornou kvalifikaci pro provádění přezkumů.
2. Řídící orgán provádí kromě toho svá vlastní ověření podle čl. 26 odst. 5 písm. a) a čl. 26 odst. 6. Řídícímu orgánu mohou být při provádění ověřování v celé programové oblasti nápomocny kontrolní kontaktní místa.
Zúčastněné země přijmou veškerá možná opatření na podporu řídícího orgánu při výkonu kontrolních úkolů.
3. Auditní orgán zajistí, aby byly prováděny audity systémů řízení a kontroly na vhodném vzorku projektů a na ročních účetních závěrkách programu, jak je uvedeno v článku 28. Do tří měsíců od ustanovení řídícího orgánu se zřídí skupina auditorů uvedená v čl. 28 odst. 2. Vypracuje svůj vlastní jednací řád. Skupině předsedá řídící orgán, který je jmenován pro program.
Každá zúčastněná země může pověřit auditní orgán, aby vykonával své povinnosti přímo na jejím území.
4. Je zaručena nezávislost subjektu (subjektů) uvedeného (uvedených) v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 33
Kontroly ze strany Unie
1. Komise, Evropský úřad pro boj proti podvodům, Evropský účetní dvůr a každý externí auditor s povolením těchto orgánů a subjektů může přezkoumávat dokumenty a/nebo provádět kontroly na místě, a tak ověřovat, jak řídící orgán, příjemci, dodavatelé, subdodavatelé a třetí strany, kteří získávají finanční podporu, používají finanční prostředky Unie. V každé smlouvě je výslovně uvedeno, že tyto orgány a subjekty mohou vykonávat své kontrolní pravomoci, pokud jde o prostory, dokumenty a informace, bez ohledu na nosič, na němž jsou informace uloženy.
2. Komise se přesvědčí o tom, že na základě dostupných informací, včetně rozhodnutí o určení, každoročního prohlášení řídícího orgánu, výročních kontrolních zpráv, každoročního výroku auditora, výroční zprávy a auditů provedených vnitrostátními orgány a orgány Unie, jsou systémy řízení a kontroly v souladu s tímto nařízením a že účinně fungují.
3. Komise může požádat řídící orgán, aby podnikl nezbytné kroky a zajistil účinnost systémů řízení a kontroly a správnost výdajů.
HLAVA VI
TECHNICKÁ POMOC
Článek 34
Rozpočet na technickou pomoc
1. Na technickou pomoc může být přiděleno nejvýše 10 % celkového příspěvku Unie. V řádně odůvodněných případech může být po dohodě s Komisí přidělena vyšší částka.
2. Výše technické pomoci by měla odrážet skutečné potřeby programu, zejména by měla zohledňovat takové faktory, jako je celkový rozpočet programu, velikost územní oblasti, na niž se program vztahuje, a počet zúčastněných zemí.
Článek 35
Účel
1. Mezi činnosti v rámci technické pomoci patří příprava, řízení, monitorování, hodnocení, informace, komunikace, tvorba sítí, řešení stížností, činnosti v rámci kontroly a auditu související s prováděním programu a činnosti zaměřené na posílení správních kapacit pro provádění programu.
2. Technická pomoc pro činnosti uvedené v odstavci 1 by měla být používána na potřeby programových struktur i příjemců.
3. Výdaje na činnosti týkající se podpory a budování kapacit, které vzniknou mimo programovou oblast, mohou být kryty v rámci limitu uvedeného v čl. 39 odst. 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky uvedené v tomto článku.
Článek 36
Způsobilost
1. Požadavky na způsobilost stanovené v článku 48 se obdobně použijí na náklady na technickou pomoc. Náklady týkající se úředníků zúčastněných zemí, kteří jsou přiděleni na program, mohou být považovány za způsobilé jako náklady na technickou pomoc. Je třeba vyvarovat se systémů paralelního a doplňkového odměňování. Náklady uvedené v článku 49 se nepovažují za způsobilé jako náklady na technickou pomoc.
2. Náklady na přípravné kroky uvedené v článku 16 jsou způsobilé, je-li Komisi předložen program podle článku 4, a to nejdříve dne 1. ledna 2014, za předpokladu, že Komise program schválí podle článku 5.
Článek 37
Pravidla zadávání veřejných zakázek
1. Vyžaduje-li provádění ročního plánu využití rozpočtu na technickou pomoc zadávání veřejných zakázek, zakázka je zadána podle následujících pravidel:
a)
má-li subjekt sídlo v členském státě, použije buď právní a správní předpisy přijaté v souvislosti s právními předpisy Unie vztahujícími se na zadávání veřejných zakázek, nebo pravidla pro zadávání veřejných zakázek stanovená v hlavě IV druhé části nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v hlavě II druhé části nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
b)
ve všech ostatních případech jsou příslušná pravidla pro zadávání veřejných zakázek popsána v dohodě o financování uvedené v článcích 8 a 9, nebo v dohodách uvedených v článcích 81 a 82.
2. Ve všech případech se použijí pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014.
3. Zadávání veřejných zakázek pobočkami je omezeno na obvyklé běžné náklady a náklady na činnosti v oblasti komunikace a propagace.
HLAVA VII
PROJEKTY
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 38
Povaha podpory
1. Projekt je řadou činností vymezených a řízených ve vztahu k cílům, výstupům, výsledkům a dopadům, jichž má být dosaženo ve stanovené lhůtě a se stanoveným rozpočtem. Cíle, výstupy, výsledky a dopady přispějí k prioritám stanoveným k programu.
2. Finanční příspěvky na projekty z programu se poskytují formou grantů a výjimečně převodem prostředků na finanční nástroje. Projekty financované prostřednictvím grantů se řídí kapitolami 2 až 4.
3. Granty se poskytují na projekty vybrané prostřednictvím výzev k předkládání návrhů podle pravidel stanovených v programu s výjimkou řádně odůvodněných případů podle článku 41.
4. Podíl příspěvku Unie přiděleného na velké infrastrukturní projekty a příspěvky na finanční nástroje uvedené v článku 42 nesmí přesáhnout 30 %.
Článek 39
Podmínky pro financování
1. Projekty mohou získat finanční příspěvek z programu za předpokladu, že splňují všechny následující podmínky:
a)
mají zřejmý dopad na přeshraniční spolupráci, přinášejí výhody popsané v programovém dokumentu a vykazují přidanou hodnotu ke strategiím a programům Unie;
b)
jsou prováděny v programové oblasti;
c)
spadají do některé z těchto kategorií:
i)
integrované projekty, v nichž každý příjemce provádí na svém území část činností souvisejících s projektem;
ii)
symetrické projekty, v nichž jsou podobné činnosti prováděny v zúčastněných zemích souběžně;
iii)
projekty pro jedinou zemi, v nichž se projekty provádí převážně nebo úplně v jedné ze zúčastněných zemí, avšak ve prospěch všech nebo některých ze zúčastněných zemí, a v nichž lze nalézt přeshraniční dopady a výhody.
2. Projekty splňující kritéria uvedená v odstavci 1 mohou být prováděny částečně mimo programovou oblast za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
projekty jsou nezbytné k dosažení cílů programu a přínosné pro programovou oblast;
b)
celková výše prostředků přidělených v rámci programu na činnosti mimo programovou oblast nepřesahuje 20 % příspěvku Unie na úrovni programu;
c)
závazky řídících orgánů a auditních orgánů související s řízením, kontrolou a auditem týkajícím se projektů jsou plněny buď orgány provádějícími program, nebo prostřednictvím dohod uzavřených s orgány v zemích, v nichž jsou činnosti prováděny.
3. Dojde-li u projektu, který má infrastrukturní složku, do pěti let od jeho dokončení, nebo případně ve lhůtě stanovené v pravidlech pro státní podporu, k zásadní změně, která má vliv na povahu projektu, jeho cíle nebo podmínky provádění, které by ohrozily původní cíle projektu, vrátí se příspěvek Unie, poskytnutý na projekt. Částky neoprávněně vyplacené v souvislosti s projektem řídící orgán vymáhá zpět v poměrné výši vzhledem k období, po něž požadavek nebyl splněn.
4. Řídící orgán usiluje o vyloučení zdvojování činností mezi projekty financovanými Unií. Za tímto účelem může řídící orgán vést konzultace, které považuje za vhodné, a subjekty, s nimiž vede konzultace, včetně Komise, poskytnou nezbytnou podporu.
5. Řídící orgán předá hlavnímu příjemci každého vybraného projektu dokument, v němž jsou stanoveny podmínky podpory projektu, včetně konkrétních požadavků týkajících se produktů nebo služeb, jež má projekt přinést, finančního plánu a harmonogramu provádění.
Článek 40
Výzvy k předkládání návrhů
V souvislosti s každou výzvou k předkládání návrhů poskytne řídící orgán uchazečům dokument, v němž jsou stanoveny podmínky účasti ve výzvě, výběru a provádění projektu. Součástí tohoto dokumentu jsou i konkrétní požadavky týkající se výsledků, jichž má být v rámci projektu dosaženo, finanční plán a lhůta pro provádění.
Článek 41
Přímé zadání
1. Projekty mohou být zadány bez výzvy k předkládání návrhů pouze v následujících případech a za předpokladu, že v rozhodnutí o zadání je uvedeno řádné odůvodnění:
a)
subjekt, kterému se projekt zadává, má de iure nebo de facto monopol;
b)
projekt se týká činností zvláštní povahy, které vyžadují zvláštní druh subjektu na základě technické způsobilosti, vysokého stupně specializace nebo správních pravomocí.
2. Do programu se zahrne konečný seznam velkých infrastrukturních projektů navrhovaných pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů. Po přijetí programu, avšak nejpozději 31. prosince 2017, poskytne řídící orgán Komisi úplné projektové žádosti, včetně informací uvedených v článku 43, společně s odůvodněním pro přímé zadání.
3. Do programu se zahrne orientační seznam jiných než velkých infrastrukturních projektů navrhovaných pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů. Společný monitorovací výbor může kdykoli po přijetí programu rozhodnout o výběru dalších projektů bez výzvy k předkládání návrhů. V obou případech je třeba získat předchozí souhlas Komise. Řídící orgán za tímto účelem poskytne Komisi informace uvedené v článku 43 společně s odůvodněním pro přímé zadání.
4. Projekty navrhované pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů schvaluje Komise postupem sestávajícím ze dvou kroků, který spočívá v předložení shrnutí projektu a následně úplné projektové žádosti. U každého z kroků Komise oznámí své rozhodnutí řídícímu orgánu do dvou měsíců ode dne předložení dokumentu. V případě potřeby lze tuto lhůtu prodloužit. Jestliže Komise navrhovaný projekt zamítne, sdělí řídícímu orgánu důvody tohoto zamítnutí.
Článek 42
Příspěvky na finanční nástroje
1. Program může přispět na finanční nástroj za předpokladu, že finanční nástroj je v souladu s prioritami programu.
2. Konečný seznam příspěvků na finanční nástroje je popsán v programu. Po přijetí programu, avšak nejpozději dne 31. prosince 2017, poskytne řídící orgán Komisi informace uvedené v článku 43.
3. Komise přezkoumá navržený příspěvek s cílem stanovit jeho přidanou hodnotu a jeho soulad s programem.
4. Postup schvalování se řídí pravidly těchto finančních nástrojů. Jestliže Komise zamítne navrhovaný příspěvek, oznámí řídícímu orgánu své důvody.
5. Příspěvky na tyto finanční nástroje se řídí pravidly platnými pro tyto finanční nástroje.
Článek 43
Obsah projektů
1. Dokumentace projektové žádosti obsahuje přinejmenším:
a)
analýzu problémů a potřeb zdůvodňujících projekt, která zohledňuje strategii programu a její očekávaný příspěvek k řešení příslušné priority;
b)
posouzení přeshraničního dopadu;
c)
logický rámec;
d)
posouzení udržitelnosti očekávaných výsledků projektu po jeho dokončení;
e)
objektivně ověřitelné ukazatele;
f)
informace o zeměpisném pokrytí a cílových skupinách projektu;
g)
očekávanou dobu provádění projektu a podrobný plán činnosti;
h)
v případě potřeby analýzu dopadů projektu na průřezové problémy uvedené v čl. 4 odst. 3 písm. d);
i)
požadavky na provádění projektu, včetně:
i)
stanovení příjemců a určení hlavního příjemce s poskytnutím záruk jeho způsobilosti v dotčené oblasti a jeho způsobilosti v oblasti správy a finančního řízení;
ii)
popisu struktury řízení a provádění projektu;
iii)
ujednání mezi příjemci podle článku 46;
iv)
ujednání o monitorování a hodnocení;
v)
informačních a komunikačních plánů a zejména opatření, jímž se uznává podpora projektu ze strany Unie;
j)
podrobného finančního plánu a rozpočtu.
2. Projektové žádosti pro projekty obsahující infrastrukturní složku ve výši nejméně 1 milion EUR dále obsahují:
a)
podrobný popis investice do infrastruktury a jejího umístění;
b)
s výjimkou řádně odůvodněných případů podrobný popis složky projektu, jež zajišťuje budování kapacit;
c)
úplnou studii proveditelnosti nebo rovnocennou provedenou studii, včetně analýzy možností, výsledků a nezávislého posouzení kvality;
d)
posouzení dopadu projektu na životní prostředí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (11) a s Úmluvou EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahující hranice států podepsanou v Espoo dne 25. února 1991 u zúčastněných zemí, které jsou jejími smluvními stranami;
e)
potvrzení příjemců o vlastnictví nebo o přístupu k pozemku;
f)
stavební povolení.
3. Výjimečně a v řádně odůvodněných případech může řídící orgán souhlasit s pozdějším předložením dokumentů uvedených v písmeni f).
Článek 44
Zveřejnění seznamu projektů
1. V zájmu zajištění transparentnosti projektů podporovaných v rámci programu vede řídící orgán seznam zadaných projektů v tabulkovém formátu, který umožňuje třídění, vyhledávání, čerpání, srovnávání a snadné zveřejňování údajů na internetu. Seznam projektů je přístupný na internetových stránkách programu a je aktualizován nejméně každých šest měsíců. Za účelem podpory následného využívání seznamu projektů soukromým sektorem, občanskou společností nebo vnitrostátními orgány veřejné správy mohou internetové stránky jasně uvádět odkaz na platná licenční pravidla, jimiž se řídí zveřejnění údajů.
2. V seznamu jsou obsaženy přinejmenším tyto údaje:
-
název příjemce (pouze právnické osoby; neuvádějí se jména fyzických osob),
-
název projektu,
-
shrnutí projektu,
-
období provádění projektu,
-
celkové způsobilé výdaje,
-
míru spolufinancování Unie,
-
PSČ projektu nebo jiný vhodný ukazatel místa,
-
územní pokrytí,
-
datum poslední aktualizace seznamu projektů.
3. Seznam projektů se předává Komisi nejpozději 30. června roku následujícího po rozpočtovém roce, v němž byly projekty vybrány. Tato informace se zveřejní na internetových stránkách orgánů Unie.
KAPITOLA 2
Příjemci
Článek 45
Účast na projektech
1. Do projektů jsou zapojeni příjemci nejméně z jednoho ze zúčastněných členských států a jedné ze zúčastněných partnerských zemí uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014 nebo z Ruské federace.
2. Příjemci jsou fyzické nebo právnické osoby, jimž byl udělen grant na projekt. Příjemci mohou být fyzické osoby, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem. O účasti fyzických osob se rozhoduje na úrovni programu.
3. Příjemci uvedení v odstavci 1 musí splňovat následující podmínky:
a)
jsou státními příslušníky kterékoli ze zúčastněných zemí nebo právnickými osobami, které mají skutečné sídlo v programové oblasti, nebo mezinárodními organizacemi s provozní základnou v programové oblasti. Evropské seskupení pro územní spolupráci může být příjemcem bez ohledu na to, kde má sídlo, za předpokladu, že jeho územní pokrytí se nachází v programové oblasti;
b)
splňují kritéria způsobilosti stanovená pro každý postup výběru;
c)
nespadají pod žádnou z výjimek stanovených v čl. 106 odst. 1 a článku 107 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Kromě příjemců uvedených v odstavci 1 se mohou účastnit i příjemci, kteří nesplňují kritéria uvedená v odst. 3 písm. a), za předpokladu, že jsou splněny veškeré následující podmínky:
a)
mohou se účastnit v souladu s články 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014;
b)
jejich účast vyžaduje povaha nebo cíle projektu a je nezbytná pro jeho účinné provádění;
c)
celková částka přidělená v rámci programu příjemcům, kteří nesplňují kritéria uvedená v odst. 3 písm. a), nepřesahuje limit stanovený v čl. 39 odst. 2 písm. b).
Článek 46
Povinnosti příjemců
1. V každém projektu je určen jeden hlavní příjemce, který zastupuje dané partnerství.
2. Všichni příjemci aktivně spolupracují na rozvoji a provádění projektů. Kromě toho spolupracují na poskytování zaměstnanců a/nebo na financování projektů. Každý příjemce má právní a finanční odpovědnost za činnosti, které provádí, a za část finančních prostředků Unie, které dostává. Konkrétní povinnosti a finanční odpovědnost příjemců jsou stanoveny v dohodě uvedené v odst. 3 písm. c).
3. Hlavní příjemce:
a)
od řídícího orgánu dostává finanční příspěvky na provádění činností souvisejících s projektem;
b)
zajišťuje, aby příjemci co nejrychleji a v plném souladu s ujednáními uvedenými v písmeni c) obdrželi celkový objem grantu. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje a nejsou vymáhány žádné zvláštní poplatky s rovnocenným účinkem, které by vedly ke snížení těchto částek určených příjemcům;
c)
v dohodě, která obsahuje ujednání, jež zaručují mimo jiné řádné finanční řízení finančních prostředků přidělených na projekt, včetně ujednání o vymáhání neoprávněně vyplacených prostředků, stanoví partnerská ujednání s příjemci;
d)
přijímá odpovědnost za zajištění provádění celého projektu;
e)
zajišťuje, aby výdaje vykázané příjemci byly vynakládány na provádění projektu a aby odpovídaly činnostem stanoveným ve smlouvě a dohodnutým se všemi příjemci;
f)
ověřuje, zda výdaje vykazované příjemci byly přezkoumány podle čl. 32 odst. 1.
KAPITOLA 3
Způsobilost výdajů
Článek 47
Formy grantů
1. Granty mohou mít kteroukoli z následujících forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 48;
b)
financování paušální sazbou, která se určí za použití procentního podílu z jedné nebo několika stanovených kategorií nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d) pouze v případech, kdy každá z forem pokrývá odlišné kategorie nákladů.
2. Granty ve formě uvedené v odst. 1 písm. a) se vypočítají na základě způsobilých nákladů skutečně vynaložených příjemcem, přičemž se přihlíží k předběžnému odhadu rozpočtu předloženému společně s návrhem a zahrnutému do smlouvy. Financování paušální sazbou uvedené v odst. 1 písm. b) se týká konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem při uplatnění procentní sazby. Jednorázové částky uvedené v odst. 1 písm. c) se týkají všech nebo některých konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem. Jednotkové náklady uvedené v odst. 1 písm. d) se týkají všech nebo některých konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem, a určí se jako částka za jednotku.
3. Účelem ani výsledkem grantů není vytvářet v rámci projektu zisk. Použijí se výjimky stanovené v čl. 125 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 48
Způsobilost nákladů
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou procentní a absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů. Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
jsou vynaloženy v průběhu období provádění projektu. Konkrétně:
i)
Náklady související se službami a stavebními pracemi se týkají činností vykonávaných v průběhu období provádění. Náklady související s dodávkami se týkají dodávek a montáže položek v průběhu období provádění. Tento požadavek nesplňuje podpis smlouvy, vytvoření objednávky nebo uzavření jakéhokoli závazku v období provádění k výdajům za budoucí dodávky služeb, stavebních prací nebo dodávek po ukončení období provádění. Za vzniklé náklady nelze považovat převody hotovosti mezi hlavním příjemcem a ostatními příjemci.
ii)
Vzniklé náklady by měly být uhrazeny před předložením závěrečných zpráv. Jsou-li uvedeny v závěrečné zprávě společně s předpokládaným datem úhrady, mohou být zaplaceny později.
iii)
Výjimkou jsou náklady týkající se závěrečných zpráv, včetně ověření výdajů, auditu a konečného hodnocení projektu, které mohou vzniknout po období provádění projektu.
iv)
Jsou-li dodržena ustanovení článku 52 a násl., mohou být zahájeny postupy zadávání veřejných zakázek uvedené v článku 52 a násl. a příjemce (příjemci) může (mohou) uzavřít smlouvy před zahájením období provádění projektu.
b)
jsou uvedeny v odhadu celkového rozpočtu projektu;
c)
jsou nezbytné pro provádění projektu;
d)
lze je zjistit a ověřit, neboť jsou zaneseny zejména v účetních záznamech příjemce a jsou uvedeny v souladu s účetními standardy a obvyklými postupy pro účtování nákladů vztahujícími se příjemce;
e)
splňují požadavky platných právních předpisů v daňové a sociální oblasti;
f)
jde o přiměřené, odůvodněné náklady, které splňují požadavky řádného finančního řízení, zejména požadavky hospodárnosti a efektivnosti;
g)
jsou doloženy fakturami nebo doklady s rovnocennou průkazní hodnotou.
3. V následujících případech může být grant poskytnut zpětně:
a)
může-li žadatel prokázat nutnost zahájit projekt před podepsáním smlouvy. Náklady způsobilé pro financování však nesmí vzniknout před datem podání žádosti o grant, nebo
b)
na náklady související se studiemi a dokumentací týkající se projektů, jež zahrnují infrastrukturní složku.
Grant nemůže být zpětně udělen na již ukončené projekty.
4. Jsou-li splněny následující podmínky, jsou za způsobilé náklady považovány náklady vzniklé před podáním žádosti o grant u projektů, jimž byl grant udělen, s cílem umožnit vytváření pevných partnerství:
a)
náklady vzniknou po uveřejnění výzvy k předkládání návrhů;
b)
náklady se omezují na cestovné a diety pro zaměstnance příjemců za předpokladu, že splňují podmínky odst. 5 písm. b);
c)
náklady nepřekročí nejvyšší částku stanovenou na úrovni programu.
5. S výhradou odstavců 1 a 2 se za způsobilé považují následující přímé náklady příjemce:
a)
náklady na zaměstnance přidělené na projekt při splnění následujících kumulativních podmínek:
-
týkají se nákladů na činnosti, které by příjemce nevykonával, pokud by nebyl prováděn projekt,
-
náklady nepřekročí obvyklé náklady příjemce, neprokáže-li se, že je to nezbytné k provádění projektu,
-
náklady se týkají skutečných hrubých mezd, včetně nákladů na sociální pojištění a dalších nákladů spojených s odměňováním.
b)
cestovní náklady a diety zaměstnanců a dalších osob podílejících se na projektu za předpokladu, že nepřekročí náklady obvykle hrazené příjemcem v souladu s jeho pravidly a předpisy, ani sazby zveřejněné Komisí v době mise, jsou-li hrazeny na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušální sazby;
c)
náklady na nákup nebo pronájem vybavení (nového nebo použitého) a na dodávky speciálně pro účely projektu, odpovídají-li tržním cenám;
d)
náklady na spotřební zboží nakoupené speciálně pro projekt;
e)
náklady vyplývající ze smluv, které příjemce uzavřel pro účely projektu;
f)
náklady vyplývající přímo z požadavků, které ukládá toto nařízení a projekt (například informační kampaně a zviditelnění, hodnocení, externí audity, překlady), včetně nákladů na finanční služby (například náklady na bankovní převody a finanční záruky).
6. Podle článku 4 mohou být v rámci programu stanovena další pravidla způsobilosti pro program jako celek.
Článek 49
Nezpůsobilé náklady
1. Za nezpůsobilé jsou pokládány následující náklady související s prováděním projektu:
a)
dluhy a poplatky za dluhovou službu (úroky);
b)
rezervy na krytí ztrát či závazků;
c)
náklady vykázané příjemcem, které jsou již financovány z rozpočtu Unie;
d)
nákup pozemků nebo budov v objemu přesahujícím 10 % způsobilých výdajů dotčeného projektu;
e)
kurzové ztráty;
f)
cla, daně a poplatky včetně DPH, kromě případů, kdy podle příslušných vnitrostátních předpisů neexistuje nárok na vrácení, není-li v příslušných opatřeních ujednaných s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce stanoveno jinak;
g)
půjčky třetím stranám;
h)
pokuty, finanční postihy a výlohy spojené s vedením sporů;
i)
věcné příspěvky tak, jak jsou definovány v čl. 14 odst. 1.
2. Podle článku 4 mohou být za nezpůsobilé stanoveny další kategorie nákladů v rámci programu.
Článek 50
Jednorázové částky, jednotkové náklady a financování paušální sazbou
1. Celkový objem financování na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a financování paušální sazbou nepřekročí 60 000 EUR na jednoho příjemce a na projekt, není-li v programu stanoveno jinak podle článku 4, avšak nepřekročí 100 000 EUR.
2. Používání jednorázových částek, jednotkových nákladů a financování paušální sazbou je podloženo alespoň:
a)
zdůvodněním vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu projektů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedením nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo financování paušální sazbou, čímž se vyloučí nezpůsobilé náklady uvedené v článku 49;
c)
popisem metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo financování paušální sazbou a podmínek, které v rozumné míře zajistí, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a vyloučí se dvojí financování. Tyto metody se opírají o:
i)
statistické údaje nebo obdobné objektivní ukazatele, nebo
ii)
individuální přístup k příjemcům grantu na základě certifikovaných nebo auditem ověřitelných historických údajů o příjemci nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Poté, co řídící orgán jednotlivé částky posoudí a schválí, nejsou dále předmětem následných kontrol.
Článek 51
Nepřímé náklady
1. Nepřímé náklady mohou být vypočteny paušální sazbou až do výše 7 % způsobilých přímých nákladů s vyloučením nákladů vzniklých v souvislosti s poskytováním infrastruktury za předpokladu, že se tato sazba vypočte na základě spravedlivé, přiměřené a ověřitelné metody výpočtu.
2. Za nepřímé náklady projektu se považují ty způsobilé náklady, které nelze na základě podmínek pro způsobilost stanovených v článku 48 označit za zvláštní náklady přímo spojené s prováděním projektu a které k němu nemohou být přímo zaúčtovány. Nemohou zahrnovat nezpůsobilé náklady uvedené v článku 49 nebo náklady, které jsou již vykázány v jiné nákladové položce nebo kapitole projektového rozpočtu.
KAPITOLA 4
Oddíl 1
Zadávání veřejných zakázek
Článek 52
Platná pravidla
1. Vyžaduje-li provádění projektu, aby příjemce zadal veřejné zakázky na zboží, stavební práce nebo služby, použijí se následující pravidla:
a)
je-li příjemce veřejným zadavatelem nebo zadavatelem ve smyslu právních předpisů Unie platných pro postupy zadávání veřejných zakázek, může uplatnit vnitrostátní právní a správní předpisy přijaté v souvislosti s právními předpisy nebo pravidly Unie uvedenými v odstavci 2;
b)
je-li příjemce mezinárodní organizací, může uplatnit svá vlastní pravidla pro zadávání veřejných zakázek, pokud nabízejí záruky rovnocenné mezinárodně uznávaným normám;
c)
je-li příjemce orgánem veřejné moci partnerské země přeshraniční spolupráce, jehož spolufinancování je přeneseno na řídící orgán, může uplatnit vnitrostátní právní a správní předpisy za předpokladu, že to umožňuje dohoda o financování a jsou dodrženy obecné zásady stanovené v odst. 2 písm. a).
2. Ve všech ostatních případech je třeba splnit následující povinnosti:
a)
zakázka je zadána nejvýhodnější nabídce, nebo podle potřeby nejnižší cenové nabídce, s vyloučením jakéhokoli střetu zájmů;
b)
u zakázek s hodnotou vyšší než 60 000 EUR se použijí rovněž následující pravidla:
i)
je zřízena hodnotící komise pro posuzování žádostí a/nebo nabídek na základě kritérií pro vyloučení, výběr a zadání, která příjemce zveřejní předem v zadávací dokumentaci. Komise musí mít lichý počet členů a veškeré odborné a administrativní kapacity, aby k nabídkám/žádostem mohla vydat informované stanovisko;
ii)
musí být zajištěna dostatečná transparentnost, spravedlivá hospodářská soutěž a odpovídající předběžná propagace;
iii)
je zajištěno rovné zacházení, proporcionalita a zákaz diskriminace;
iv)
zadávací dokumentace musí být vypracována v souladu s osvědčenými mezinárodními postupy;
v)
lhůty pro předkládání žádostí nebo nabídek musí být dostatečně dlouhé, aby zainteresované strany měly přiměřenou dobu na přípravu nabídek;
vi)
zájemci a uchazeči jsou vyloučeni z účasti na zadávacím řízení, pokud se dostanou do některé ze situací popsaných v čl. 106 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zájemci nebo uchazeči musí osvědčit, že se nenacházejí v žádné z těchto situací. Zakázky nemohou být dále zadány zájemcům nebo uchazečům, kteří se v průběhu zadávacího řízení dostanou do jedné ze situací uvedených v článku 107 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
vii)
použijí se postupy zadávacího řízení uvedené v článcích 53 až 56.
3. Ve všech případech se použijí pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 53
Zadávací řízení na zakázky na služby
1. Zakázky na služby v hodnotě 300 000 EUR a více se zadávají formou mezinárodního omezeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce. Oznámení o zakázce se uveřejní ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast, je v něm uveden počet čtyř až osmi zájemců, kteří budou vyzváni k předložení nabídky, a zajišťuje skutečnou hospodářskou soutěž.
2. Zakázky na služby v hodnotě 60 000 až 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi poskytovateli podle vlastní volby a s jedním nebo více poskytovateli projedná podmínky zakázky.
Článek 54
Zadávací řízení na zakázky na dodávky
1. Zakázky na dodávky v hodnotě 300 000 EUR a více se zadávají formou mezinárodního otevřeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast.
2. Zakázky na dodávky v hodnotě 100 000 a více, avšak méně než 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím otevřeného nabídkového řízení na základě uveřejnění v programové oblasti. Každý způsobilý uchazeč musí mít stejné podmínky jako místní společnosti.
3. Zakázky na dodávky v hodnotě více než 60 000, avšak méně než 100 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi dodavateli podle vlastní volby a s jedním nebo s více dodavateli projedná podmínky zakázky.
Článek 55
Zadávací řízení na zakázky na stavební práce
1. Zakázky na stavební práce v hodnotě 5 000 000 EUR a více se zadávají prostřednictvím mezinárodního otevřeného výběrového řízení, nebo s ohledem na specifické zvláštnosti některých stavebních prací prostřednictvím mezinárodního omezeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast.
2. Zakázky na stavební práce v hodnotě 300 000 a více, avšak méně než 5 000 000 EUR se zadávají prostřednictvím otevřeného výběrového řízení na základě uveřejnění v programové oblasti. Každý způsobilý uchazeč musí mít stejné podmínky jako místní společnosti.
3. Zakázky na stavební práce v hodnotě více než 60 000, avšak méně než 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi zadavateli podle vlastní volby a s jedním nebo s více zadavateli projedná podmínky zakázky.
Článek 56
Použití jednacího řízení
V případech uvedených v článcích 266, 268 a 270 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se příjemce může rozhodnout použít jednací řízení na základě jediné nabídky.
Oddíl 2
Finanční podpora třetím stranám
Článek 57
Finanční podpora třetím stranám
1. Vyžaduje-li projekt poskytnutí finanční podpory třetím stranám, může být udělena pod podmínkou, že:
a)
každá třetí strana nabídne odpovídající záruky, pokud jde o zpětné získávání prostředků;
b)
jsou dodrženy zásady proporcionality, transparentnosti, řádného finančního řízení, rovného zacházení a zákazu diskriminace;
c)
jsou vyloučeny střety zájmů;
d)
finanční podpora není kumulativní a není poskytována zpětně, v zásadě zahrnuje spolufinancování a jejím účelem nebo účinkem není vytváření zisku pro jednotlivé třetí strany;
e)
podmínky pro poskytování finanční podpory jsou přísně stanoveny ve smlouvě tak, aby příjemce nejednal dle vlastního uvážení. Ve smlouvě jsou především stanoveny kategorie osob, které jsou způsobilé k podpoře, kritéria poskytnutí podpory (včetně kritérií pro stanovení přesné částky) a neměnný seznam typů činností, na něž je možné finanční podporu poskytnout;
f)
maximální objem finanční podpory, který může být vyplacen, nepřesáhne 60 000 EUR na každou třetí stranu s výjimkou případů, kdy je finanční podpora prvořadým cílem projektu.
2. Použijí se pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014. Překračuje-li dílčí grant částku 60 000 EUR, použijí se obdobně pravidla týkající se účasti stanovená v čl. 52 písm. b) bodě vi).
HLAVA VIII
PLATBY, PŘEDKLÁDÁNÍ A SCHVALOVÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍ OPRAVY A ZPĚTNÉ ZÍSKÁVÁNÍ PROSTŘEDKŮ
KAPITOLA 1
Platby
Článek 58
Roční závazky
1. Při sdíleném řízení Komise učiní prvotní závazky poté, co přijme program podle článku 5.
2. Při nepřímém řízení Komise učiní prvotní závazky po přijetí programu a poté, co vstoupí v platnost dohoda, kterou se úkoly související s prováděním rozpočtu přenášejí na mezinárodní organizaci nebo na partnerskou zemi přeshraniční spolupráce podle článků 81 a 82.
3. Komise následně učiní příslušný závazek v každém rozpočtovém roce nejpozději dne 1. května. Objem ročních závazků se stanoví v souladu s finančním plánem s přihlédnutím k pokroku při provádění programu a dostupnosti finančních prostředků. Jakmile Komise učiní roční závazek, informuje o tom řídící orgán.
Článek 59
Společná pravidla pro platby
1. Platby řídícímu orgánu mohou mít podobu předběžného financování nebo vyplacení konečného zůstatku.
2. Je založen bankovní účet v eurech, který je konkrétně určen pro účely programu. Jsou-li platby Komise směrovány přes jiný bankovní účet, než je účet programu, související částky a jakýkoli vzniklý úrok jsou neprodleně a v plné výši převedeny na bankovní účet programu.
3. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje, ani nejsou na tyto částky ani na žádný vzniklý úrok ukládány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem.
Článek 60
Společná pravidla pro výpočet předběžného financování
1. Řídící orgán může poté, co je informován o ročním závazku, požádat každý rozpočtový rok o převod až 80 % příspěvku Unie na dotčený rozpočtový rok jakožto předběžného financování. Počínaje druhým rozpočtovým rokem se k žádosti o předběžné financování přikládá prozatímní rozpočet s podrobnými údaji o závazcích řídícího orgánu a o platbách za obě účetní období následující po posledním výroku auditora zmíněném v článku 68. Komise po přezkoumání tohoto prozatímního rozpočtu, posouzení skutečných finančních potřeb programu a ověření dostupnosti finančních prostředků provede platbu celé částky požadované v rámci předběžného financování nebo její části nejpozději do 60 dnů po datu, k němuž Komise zaregistrovala žádost o platbu.
2. V průběhu rozpočtového roku může řídící orgán požádat o převod veškerých finančních prostředků, které již byly přiděleny, nebo jejich části jako dodatečného předběžného financování. Na podporu této žádosti může řídící orgán předložit průběžnou finanční zprávu, z níž je zřejmé, že skutečně vzniklé výdaje nebo výdaje, které mají vzniknout před koncem rozpočtového roku, překračují objem prostředků již vyplacených jako předběžné financování. Tyto následné převody představují dodatečné předběžné financování za předpokladu, že nejsou podloženy výrokem auditora zmíněným v článku 68.
3. Komise každý rozpočtový rok provádění programu zúčtuje předchozí platby v rámci předběžného financování na základě skutečně vzniklých způsobilých výdajů, které jsou podloženy výrokem auditora uvedeným v článku 68 po schválení účetní závěrky podle čl. 69 odst. 2. Na základě výsledků tohoto zúčtování může Komise provést nezbytné finanční opravy.
Článek 61
Přerušení platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 může přerušit platební lhůtu u žádosti o platbu na maximální dobu šesti měsíců v kterémkoli z těchto případů:
a)
informace poskytnuté národním auditním subjektem nebo auditním subjektem Unie jasně ukazují na možné významné nedostatky ve fungování systému řízení a kontroly;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést další ověření na základě informací, které obdržela o tom, že výdaj má spojitost s nedostatkem, který má vážné finanční důsledky;
c)
není předložen některý z dokumentů požadovaných podle článku 77;
d)
není předložen některý z dokumentů požadovaných podle článků 60 a 64.
Řídící orgán může povolit, aby bylo přerušení platební lhůty prodlouženo o další tři měsíce.
2. Pověřená schvalující osoba omezí přerušení platební lhůty pouze na tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu dotčená situacemi uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci, ledaže by nebylo možné určit část výdajů, které se to týká. Pověřená schvalující osoba o důvodech přerušení platební lhůty okamžitě informuje členský stát, v němž je sídlo řídícího orgánu, a řídící orgán a vyzve je k nápravě situace. Pověřená schvalující osoba ukončí přerušení platební lhůty, jakmile jsou přijata nezbytná opatření. Nebyla-li přijata nezbytná opatření, může být toto přerušení prodlouženo na dobu delší než šest měsíců.
Článek 62
Pozastavení plateb
1. Komise může pozastavit všechny platby nebo jejich část v kterémkoli z následujících případů:
a)
v účinném fungování systému řízení a kontroly programu existuje závažný nedostatek, který ohrožuje příspěvek Unie a v souvislosti s nímž nebyla přijata opatření k nápravě;
b)
zúčastněné země závažně porušily své povinnosti podle článku 31;
c)
výdaj má spojitost s nedostatkem, který nebyl napraven a má vážné finanční důsledky;
d)
existuje závažný nedostatek v kvalitě a spolehlivosti systému hodnocení a monitorování;
e)
monitorování, hodnocení nebo audit svědčí o tom, že program se neplní podle časových rámců podle článku 4 a v souladu se zprávami podle článku 77.
2. Poté, co Komise umožní řídícímu orgánu předložit připomínky, může přijmout rozhodnutí o pozastavení všech plateb v rámci předběžného financování nebo jejich části.
3. Komise ukončí pozastavení všech plateb nebo jejich části, pokud řídící orgán přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
Článek 63
Platby hlavním příjemcům
1. Platby hlavním příjemcům mohou mít jednu z následujících forem:
a)
předběžné financování;
b)
prozatímní platba;
c)
platba konečného zůstatku.
2. Řídící orgán zajistí, aby platby hlavním příjemcům byly zpracovány co nejrychleji v souladu s podepsanou smlouvou. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje, není-li to stanoveno v podepsané smlouvě, ani se neukládají žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by vedly ke snížení těchto částek.
Článek 64
Platba konečného zůstatku
1. Do 30. září 2024 předloží řídící orgán žádost o platbu konečného zůstatku společně s dokumenty uvedenými v čl. 77 odst. 5.
2. Konečný zůstatek je vyplacen do tří měsíců ode dne zúčtování účetní závěrky za poslední účetní rok nebo do jednoho měsíce od data schválení závěrečné zprávy o provádění, podle toho, co nastane později.
Článek 65
Výjimka při zrušení závazku
1. Částka, které se týká zrušení závazku, se sníží o částky, které řídící orgán nemohl Komisi vykázat z těchto důvodů:
a)
projekty byly pozastaveny soudním řízením nebo správním opravným prostředkem s odkladným účinkem; nebo
b)
důvody vyšší moci závažně ovlivňují provádění celého programu nebo jeho části;
c)
použití článků 61 nebo 62.
2. Řídící orgán, který se odvolává na vyšší moc podle odst. 1 písm. b), musí prokázat její přímé důsledky pro provádění celého programu nebo jeho části. Pro účely odst. 1 písm. a) a b) lze o snížení požádat jednou, pokud pozastavení nebo vyšší moc trvaly nejdéle jeden rok, nebo vícekrát podle doby trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhly mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění daného projektu a dnem konečného soudního nebo správního rozhodnutí.
3. Řídící orgán zašle Komisi informace o výjimce podle odstavce 1 týkající se částky, která měla být přiznána do 31. prosince předchozího rozpočtového roku, do 15. února.
Článek 66
Postup zrušení závazku
1. Komise včas informuje řídící orgán vždy, když existuje riziko zrušení závazku podle článku 6 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Komise na základě informací obdržených k 15. únoru informuje řídící orgán o částce, jíž se týká zrušení vyplývající z těchto informací.
3. Řídící orgán má dva měsíce na to, aby odsouhlasil částku, která má být zrušena, nebo předložil své připomínky.
4. Řídící orgán předloží do 30. června Komisi revidovaný finanční plán, v němž se zohlední dopad snížení částky podpory na tematické cíle nebo technickou pomoc programu za dotčený rozpočtový rok. Pokud jej nepředloží, Komise upraví plán financování snížením příspěvku Unie na dotčený rozpočtový rok. Snížení se úměrně dotkne tematických cílů a technické pomoci.
5. Komise pozmění rozhodnutí o přijetí programu.
Článek 67
Používání eura
1. Řídící orgán a příjemce převedou výdaje vzniklé v jiné měně než v eurech na eura měsíčním účetním směnným kurzem Komise:
a)
za měsíc, v němž výdaj vznikl;
b)
za měsíc, v němž byl výdaj předložen k přezkoumání podle čl. 32 odst. 1;
c)
za měsíc, v němž byl výdaj oznámen hlavnímu příjemci.
2. Zvolená metoda se uvede v programu a platí po celou dobu trvání programu. Na technickou pomoc a na projekty mohou být použity odlišné metody.
KAPITOLA 2
Předložení a schválení účetní závěrky
Článek 68
Předložení účetní závěrky
1. Řídící orgán vypracuje účetní závěrku programu. Tato závěrka je nezávislá a samostatná a její součástí jsou pouze operace související s programem. Je vedena tak, aby umožňovala analytické monitorování programu podle priorit a technické pomoci.
2. Řídící orgán předloží Komisi ve své výroční zprávě do 15. února následující finanční informace:
a)
účetní závěrku za předchozí účetní období;
b)
prohlášení řídícího orgánu podepsané jeho zástupcem, v němž se potvrzuje, že:
i)
informace jsou prezentovány vhodným způsobem a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu;
iii)
zavedené systémy kontroly poskytují nezbytné záruky legality uskutečněných operací;
c)
každoroční souhrn informací o kontrolách provedených řídícím orgánem, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření;
d)
výrok auditora k účetní závěrce;
e)
výroční auditní zprávu auditního orgánu přinášející shrnutí provedených auditů, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných jak na úrovni systému, tak na úrovni projektů, a přijatých či plánovaných nápravných opatření;
f)
odhad nákladů vzniklých v období od 1. července do 31. prosince předchozího roku;
g)
seznam projektů ukončených v průběhu účetního období.
3. Účetní závěrka uvedená v odst. 2 písm. a) se předkládá za každý program a na úrovni každé priority a technické pomoci obsahuje:
a)
vzniklé a zaplacené výdaje a dosažené a přijaté příjmy řídícího orgánu;
b)
částky zproštěné platební povinnosti a částky zpětně získané v průběhu účetního období, částky, které je třeba získat zpět do konce účetního období, a částky, které nelze získat zpět.
4. Výrok auditora zmíněný v odst. 2 písm. d) stanoví, zda závěrka poskytuje pravdivý a věrný obraz, zda jsou související transakce legální a řádné a zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují. V tomto výroku se rovněž uvede, zda audit nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu zmíněném v odst. 2 písm. a).
Článek 69
Schválení účetní závěrky
1. Komise přezkoumá účetní závěrku a do 31. května roku následujícího po skončení účetního období informuje řídící orgán, zda souhlasí s tím, že účetní závěrka je úplná, přesná a pravdivá.
2. Komise na základě vzniklých způsobilých výdajů potvrzených výrokem auditora zmíněným v čl. 68 odst. 2 písm. d) zúčtuje předběžné financování.
3. Přijetím účetní závěrky nejsou dotčeny žádné následné finanční opravy podle článku 72.
Článek 70
Lhůta pro uchovávání dokladů
1. Řídící orgán a příjemci uchovávají veškeré dokumenty týkající se programu nebo projektu po dobu pěti let od data vyplacení zůstatku za program. Uchovávají především zprávy, podklady, účty, účetní doklady a veškeré další dokumenty týkající se financování programu (včetně veškerých dokumentů týkajících se zadání zakázky) a projektů.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění programu nebo projektu uchovávají až do doby, než jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky uzavřeny.
KAPITOLA 3
Finanční opravy a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
Oddíl 1
Finanční opravy
Článek 71
Finanční opravy prováděné řídícím orgánem
1. Za předcházení nesrovnalostem a jejich vyšetřování, provedení nutných finančních oprav a vymáhání neoprávněně vyplacených částek zodpovídá v první řadě řídící orgán. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří řídící orgán své vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
Řídící orgán provádí finanční opravy nutné v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u projektů, technické pomoci nebo programu. Finanční opravy spočívají ve zrušení celého příspěvku Unie na projekt nebo technickou pomoc nebo jeho části. Řídící orgán přihlédne k povaze a závažnosti nesrovnalostí a k dané finanční ztrátě a uplatní přiměřenou finanční opravu. Finanční opravy zaznamená řídící orgán v roční účetní závěrce za účetní rok, ve kterém se o zrušení rozhodlo.
2. Příspěvek Unie zrušený podle odstavce 1 může být v rámci dotčeného programu opětovně použit s výhradou odstavce 3.
3. Příspěvek zrušený podle odstavce 1 nelze znovu použít na projekt, který byl předmětem finanční opravy ani - pokud je finanční oprava provedena z důvodu systémové nesrovnalosti - na žádný projekt ovlivněný touto systémovou nesrovnalostí.
Článek 72
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provede finanční opravy zrušením celého příspěvku Unie na program nebo jeho části a získáním příslušných částek od řídícího orgánu zpět tak, aby z financování Unie vyloučila výdaje, které porušují platné právní předpisy nebo jsou spojeny s nedostatky v systémech řízení a kontroly programu, které byly zjištěny Komisí nebo Evropským účetním dvorem.
2. Porušení platných právních předpisů vede k finanční opravě pouze v souvislosti s výdaji, které byly vykázány Komisi, a v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
porušení ovlivnilo výběr projektu nebo smlouvy na technickou pomoc, nebo existuje důvodné riziko, že toto porušení mělo takový dopad a z důvodu povahy dotčeného porušení není možné tento dopad stanovit;
b)
porušení ovlivnilo výši výdajů vykázaných v rámci programu, nebo existuje důvodné riziko, že toto porušení mělo takový dopad, avšak z důvodu povahy dotčeného porušení není možné jeho finanční dopad kvantifikovat.
3. Komise provede finanční opravy zejména v případech, kdy po nutném přezkoumání dospěje k některému z následujících závěrů:
a)
v systémech řízení a kontroly programu existuje zásadní nedostatek, který ohrozil již vyplacený příspěvek Unie;
b)
řídící orgán nesplnil před zahájením postupu finanční opravy podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 71;
c)
výdaje přiznané ve výroční nebo závěrečné zprávě jsou neoprávněné a řídící orgán je před zahájením postupu finanční opravy podle tohoto odstavce neopravil.
Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k tomu, zda se jedná o systémovou nesrovnalost. Pokud nelze přesně vyčíslit výši neoprávněných výdajů, použije Komise finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace.
4. Při rozhodování o výši finanční opravy podle odstavce 3 Komise dodržuje zásadu proporcionality s ohledem na povahu a závažnost nesrovnalostí a rozsah a finanční důsledky nedostatků zjištěných v systému řízení a kontroly daného programu.
5. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na zprávách jiných auditorů než auditorů vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry ohledně finančních důsledků poté, co vyslechne řídící orgán a dotyčné auditory.
6. Ukončením programu není dotčeno právo Komise provádět v pozdější fázi finanční úpravy ve vztahu k řídícímu orgánu.
7. Kritérii pro určení výše finančních oprav, jež mají být použity, a kritérii pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav jsou kritéria přijatá na základě nařízení (EU) č. 1303/2013 (12), zejména jeho článku 144, a kritéria, jež jsou obsažena v rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2013 (13).
Článek 73
Postup
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě informuje Komise řídící orgán o předběžných závěrech svého přezkumu a požádá řídící orgán, aby do dvou měsíců předložil své připomínky.
2. Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, dostane řídící orgán příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může řídící orgán omezit rozsah uvedeného přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba povolená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1.
3. Komise zohlední veškeré důkazy předložené řídícím orgánem ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Nepřijme-li řídící orgán předběžné závěry Komise, pozve jej Komise ke slyšení, aby bylo zaručeno, že má Komise pro vyvození závěru ohledně uplatnění finanční opravy k dispozici všechny důležité informace a zjištění.
5. Řídící orgán může v případě dohody, a aniž je dotčen odstavec 6, opětovně použít zrušený příspěvek na dotčený program v souladu s čl. 71 odst. 2.
6. Za účelem uplatnění finančních oprav přijme Komise rozhodnutí do šesti měsíců ode dne slyšení nebo ode dne obdržení dalších informací, pokud řídící orgán souhlasil s tím, že tyto dodatečné informace po slyšení předloží. Komise vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se slyšení neuskuteční, začíná šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku ke slyšení.
7. Zjistí-li Komise nebo Evropský účetní dvůr nesrovnalosti dokládající závažné nedostatky v účinném fungování systémů řízení a kontroly, sníží výsledná finanční oprava příspěvek Unie.
První pododstavec se nepoužije v případě závažných nedostatků v účinném fungování systémů kontroly a řízení, které byly před jejich zjištěním ze strany Komise nebo Evropského účetního dvora:
a)
zjištěny v prohlášení řídícího orgánu, výroční kontrolní zprávě nebo výroku auditora předložených Komisi v souladu s článkem 68 nebo v jiných auditních zprávách auditního orgánu předložených Komisi, a pokud byla přijata příslušná opatření; nebo
b)
předmětem vhodných nápravných opatření ze strany řídícího orgánu.
Posouzení závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly vychází z právních předpisů platných v době, kdy byla předložena příslušná prohlášení řídících subjektů, výroční kontrolní zprávy a výroky auditora.
Komise při rozhodování o finanční opravě:
a)
dodržuje zásadu proporcionality tím, že zohlední povahu a rozsah závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly a jejich finanční důsledky pro rozpočet Unie;
b)
pro účely použití paušální sazby nebo opravy extrapolací vyloučí výdaje, u nichž nesrovnalosti odhalil již řídící orgán a které byly předmětem úpravy v účetní uzávěrce, jakož i výdaje podléhající probíhajícímu posuzování jejich legality a správnosti;
c)
zohlední paušální sazbu nebo opravy extrapolací použité na výdaje ze strany řídícího orgánu z důvodu jiných závažných nedostatků, které řídící orgán odhalil při určování zbytkového rizika pro rozpočet Unie.
Oddíl 2
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
Článek 74
Finanční odpovědnost a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. Řídící orgán je odpovědný za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek.
2. Souvisí-li zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek s porušením právních závazků ze strany řídícího orgánu vyplývajícím z tohoto nařízení a nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zodpovídá řídící orgán za vrácení příslušných částek Komisi.
3. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká systémových nedostatků v systémech řízení a kontroly, odpovídá řídící orgán za vrácení dotčených částek Komisi v souladu s rozdělením odpovědnosti mezi zúčastněné země, jak je stanoveno v programu.
4. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká nároku vůči příjemci se sídlem v některém členském státě a řídící orgán není schopen dlužnou částku získat zpět, zaplatí dlužnou částku řídícímu orgánu členský stát, v němž má příjemce sídlo, a vymáhá ji od příjemce zpět.
5. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká nároku vůči příjemci se sídlem v některé z partnerských zemí přeshraniční spolupráce a řídící orgán není schopen dlužnou částku získat zpět, nese daná partnerská země přeshraniční spolupráce, v níž má příjemce sídlo, odpovědnost v míře stanovené v příslušných dohodách o financování podle článků 8 a 9.
Článek 75
Vrácení platby řídícímu orgánu
1. Řídící orgán vymáhá neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z prodlení od hlavního příjemce. Dotčení příjemci vrátí hlavnímu příjemci neoprávněně vyplacené částky v souladu s dohodou o partnerství, kterou spolu podepsali. Nepodaří-li se hlavnímu příjemci zajistit vrácení platby od dotčeného příjemce, řídící orgán tohoto příjemce formálně uvědomí, aby vrátil platbu hlavnímu příjemci. Pokud dotčený příjemce platbu nevrátí, požádá řídící orgán zúčastněnou zemi, v níž má dotčený příjemce sídlo, o vrácení neoprávněně vyplacených částek podle čl. 74 odst. 2 až 5.
2. Řídící orgán postupuje s patřičnou důsledností, aby s podporou zúčastněných zemí zajistil proplacení inkasních příkazů. Řídící orgán zejména zajistí, aby nárok byl určitý, v pevně stanovené výši a splatný. Pokud má řídící orgán v úmyslu vzdát se vrácení zjištěného dluhu, zajistí, aby toto zproštění bylo řádné a v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o zproštění musí být předloženo společnému monitorovacímu výboru k předchozímu schválení.
3. Řídící orgán informuje Komisi o všech opatřeních přijatých za účelem zpětného získání neoprávněně vyplacených částek. Komise může kdykoli převzít úkol vymoci částky přímo od příjemce nebo od dotčené zúčastněné země.
4. Spisy předané zúčastněné zemi nebo Komisi musí obsahovat veškeré dokumenty potřebné pro zpětné získání neoprávněně vyplacených částek a doklady o opatřeních, která řídící orgán za účelem vymáhání dlužných částek přijal.
5. Smlouvy uzavřené řídícím orgánem musí obsahovat doložku umožňující Komisi nebo zúčastněné zemi, v níž má daný příjemce sídlo, vymáhat jakékoli částky dlužné řídícímu orgánu, které řídící orgán nebyl schopen získat zpět.
Článek 76
Vrácení platby Komisi
1. Vrácení platby dlužné Komisi se uskuteční přede dnem splatnosti uvedeným v inkasním příkazu. Lhůta splatnosti je 45 dnů ode dne vystavení výzvy k úhradě.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení, počínaje dnem splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o tři a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti. Částky, které mají být vráceny, mohou být započteny vůči jakýmkoli částkám dlužným příjemcům nebo zúčastněné zemi. Tím není dotčeno právo účastníků dohodnout se na splácení ve splátkách.
HLAVA IX
PODÁVÁNÍ ZPRÁV, MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 77
Výroční zprávy řídícího orgánu
1. Řídící orgán předloží do 15. února Komisi výroční zprávu schválenou společným monitorovacím výborem. Výroční zpráva se skládá z technické části a finanční části a týká se předchozího účetního období.
2. Technická část popisuje:
a)
pokrok dosažený při provádění programu a jeho priorit;
b)
podrobný seznam uzavřených smluv a seznam vybraných projektů, na něž ještě nebyly uzavřeny smlouvy, včetně seznamů rezerv;
c)
činnosti provedené v rámci technické pomoci;
d)
opatření přijatá za účelem monitorování a hodnocení projektů, jejich výsledky a kroky přijaté k nápravě zjištěných problémů;
e)
uskutečněné informační a komunikační činnosti.
3. Finanční část se vypracuje v souladu s čl. 68 odst. 2.
4. Výroční zpráva kromě toho obsahuje prognózu činností, které mají být provedeny v následujícím účetním období. Zahrnuje:
a)
aktualizovanou auditní strategii;
b)
pracovní program, finanční plán a plánované využití technické pomoci;
c)
roční plán monitorování a hodnocení v souladu s čl. 78 odst. 2;
d)
roční informační a komunikační plán v souladu s čl. 79 odst. 4.
5. Řídící orgán předloží do 30. září 2024 Komisi závěrečnou zprávu schválenou společným monitorovacím výborem. Tato závěrečná zpráva obdobně obsahuje informace požadované podle odstavců 2 a 3 výše za uplynulé účetní období a za celou dobu trvání programu.
Článek 78
Monitorování a hodnocení
1. Cílem monitorování a hodnocení programu je zlepšit kvalitu jeho navržení a provádění a posoudit a zlepšit jeho soudržnost, účelnost, účinnost a dopad. Skutečnosti zjištěné při monitorování a hodnocení se zohlední v cyklu plánování a provádění.
2. Po celou dobu trvání programu je jeho součástí orientační plán monitorování a hodnocení. Ke každému programu je následně vypracován roční plán monitorování a hodnocení, který provádí řídící orgán na základě pokynů a metodiky hodnocení Komise. Roční plán se předloží Komisi nejpozději 15. února.
3. Kromě každodenního monitorování provádí řídící orgán monitorování programu a projektu zaměřené na výsledky.
4. Komise má přístup ke všem zprávám o monitorování a hodnocení.
5. Komise může kdykoli zahájit hodnocení nebo monitorování programu nebo jeho části. Výsledky těchto činností, o nichž je informován společný monitorovací výbor a řídící orgán programu, mohou vést ke změnám v programu.
HLAVA X
VIDITELNOST
Článek 79
Viditelnost
1. Řídící orgán a příjemci jsou odpovědni za odpovídající informování veřejnosti.
2. Řídící orgán a příjemci zajistí odpovídající zviditelnění příspěvku Unie na programy a projekty s cílem posílit povědomí veřejnosti o činnosti Unie a vytvořit jednotný obraz podpory Unie ve všech zúčastněných zemích.
3. Řídící orgán zajistí, aby jeho propagační strategie a opatření přijatá příjemci za účelem zviditelnění byly v souladu s pokyny Komise.
4. Součástí programu je komunikační strategie na celou dobu jeho trvání a orientační informační a komunikační plán na první rok, včetně opatření za účelem zviditelnění. Ke každému programu je následně vypracován roční informační a komunikační plán, který provádí řídící orgán. Plán je předložen Komisi nejpozději 15. února.
ČÁST TŘETÍ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
NEPŘÍMÉ ŘÍZENÍ MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 80
Mezinárodní organizace jako řídící orgán
1. Zúčastněné země mohou navrhnout, aby byl program řízen mezinárodní organizací.
2. Jako řídící orgán mohou být navrženy pouze mezinárodní organizace ve smyslu článku 43 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
3. Mezinárodní organizace musí splňovat požadavky stanovené v článku 60 nařízení (EU) č. 966/2012.
4. Před tím, než Komise program schválí, musí obdržet důkaz, že jsou splněny požadavky stanovené v odstavci 3.
Článek 81
Pravidla vztahující se na programy řízené mezinárodní organizací
1. Komise a příslušná mezinárodní organizace uzavřou dohodu, v níž jsou stanovena podrobná ujednání týkající se programu. V případě, že je z programu podle článku 42 poskytován příspěvek na finanční nástroj, musí být splněny podmínky a požadavky na podávání zpráv stanovené v článku 140 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Na programy řízené mezinárodní organizací se použijí ustanovení druhé části, nestanoví-li dohoda podle odstavce 1 jinak.
HLAVA II
NEPŘÍMÉ ŘÍZENÍ PARTNERSKOU ZEMÍ PŘESHRANIČNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 82
Partnerská země přeshraniční spolupráce jako řídící orgán
1. Zúčastněné země mohou navrhnout, aby byl program řízen partnerskou zemí přeshraniční spolupráce.
2. Povaha úkolů svěřených určené partnerské zemi přeshraniční spolupráce je stanovena v dohodě uzavřené mezi Komisí a danou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce podle ustanovení o nepřímém řízení obsažených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
3. Dohoda zmíněná v odstavci 2 stanoví podrobná ujednání týkající se programu. Stanoví zejména, která ustanovení druhé části se použijí s ohledem na povahu úkolů, jimiž je pověřen řídící orgán, a na příslušné částky.
ČÁST ČTVRTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 83
Přechodná ustanovení
Nařízení Komise (ES) č. 951/2007 (14) nadále platí pro právní akty a závazky, jimiž se provádí rozpočtové roky před rokem 2014.
Článek 84
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. srpna 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 897/2014 AL COMISIEI
din 18 august 2014
de stabilire a unor dispoziții specifice privind punerea în aplicare a programelor de cooperare transfrontalieră finanțate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui instrument european de vecinătate
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 291,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2014 de instituire a unui instrument european de vecinătate (1), în special articolul 12,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 236/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2014 de stabilire a normelor și procedurilor comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii pentru finanțarea acțiunii externe (2), în special articolul 6 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Una dintre componentele Regulamentului (UE) nr. 232/2014 se referă la consolidarea cooperării transfrontaliere („CTF”) între, pe de o parte, unul sau mai multe state membre ale Uniunii Europene și, pe de altă parte, una sau mai multe țări partenere, astfel cum sunt definite în anexa I, și/sau Federația Rusă, care se desfășoară de-a lungul părții lor comune a frontierei externe a Uniunii.
(2)
Regulamentul (UE) nr. 236/2014 stabilește normele de punere în aplicare a asistenței care sunt comune tuturor instrumentelor de acțiune externă.
(3)
Regulamentul (UE) nr. 232/2014 prevede adoptarea normelor de aplicare prin care se stabilesc dispozițiile specifice privind punerea în aplicare a programelor de cooperare transfrontalieră. Aceste norme includ dispoziții privind, printre altele, rata și metodele de cofinanțare; conținutul, pregătirea, modificarea și încheierea programelor operaționale comune; rolul și funcția structurilor programului, inclusiv componența permanentă, identificarea efectivă, responsabilitatea și răspunderea, descrierea sistemelor de gestiune și control, precum și condițiile privind gestionarea tehnică și financiară a sprijinului acordat de Uniune; monitorizarea și evaluarea; vizibilitatea și acțiunile de informare și promovare; gestiunea partajată și gestiunea indirectă.
(4)
Documentul de programare prevăzut la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 stabilește obiectivele strategice vizate de cooperarea transfrontalieră, precum și obiectivele tematice și rezultatele orientative preconizate în materie de cooperare transfrontalieră, și cuprinde lista programelor operaționale comune care urmează să fie instituite.
(5)
Cooperarea transfrontalieră ar trebui să fie pusă în aplicare prin programe operaționale comune multianuale, care să reglementeze cooperarea la o frontieră sau la un grup de frontiere și care să conțină priorități multianuale menite să răspundă unui set coerent de obiective tematice, care să poată fi puse în aplicare cu sprijin din partea Uniunii.
(6)
Este necesar să se elaboreze norme de punere în aplicare care să stabilească dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a programelor de cooperare transfrontalieră finanțate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 232/2014, dar care să le ofere în același timp țărilor participante un anumit grad de flexibilitate în ceea ce privește modalitățile detaliate de organizare și punere în aplicare a unor programe specifice, în funcție de caracteristicile specifice fiecărui program. Pe baza acestui principiu și în conformitate cu prezentul regulament, țările participante ar trebui să transmită Comisiei propuneri de programe operaționale comune, în vederea adoptării acestora, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014.
(7)
Ținând seama de faptul că toate țările participante vor fi implicate în structurile decizionale ale programului, în timp ce sarcinile de implementare sunt de obicei încredințate unei autorități de management cu sediul într-un stat membru, sunt necesare norme de reglementare a structurii organizaționale care să includă atribuțiile autorității de management și repartizarea atribuțiilor între organismele care fac parte din structurile programului și în cadrul fiecăruia dintre aceste organisme.
(8)
Pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, Comisia nu își va asuma în mod automat responsabilitatea finală în ceea ce privește recuperările efectuate în țările partenere. Prin urmare, s-au stabilit noi dispoziții privind normele de aplicare, prin care țărilor participante le revin mai multe responsabilități în materie de gestiune, control și audit. Pe baza acestor norme vor trebui definite sistemele de gestiune și control corespunzătoare fiecărui program. Țările partenere vor trebui să ofere asistență autorităților de management în punerea în aplicare a programelor, prin înființarea unor autorități naționale, a unor puncte de contact în materie de control și a unui grup de auditori.
(9)
În conformitate cu articolul 10 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014, dacă este cazul, între țările participante și autoritatea de management se încheie un acord pentru a se stabili dispoziții care nu au fost incluse în acordurile de finanțare încheiate cu țările partenere sau cu Federația Rusă.
(10)
Pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, procedurile și normele privind acordarea de granturi pentru acțiuni externe elaborate de Comisie nu vor mai fi obligatorii. În cadrul programelor ar trebui să fie autorizată punerea în aplicare a procedurilor elaborate de țările participante, cu condiția să se respecte anumite standarde stabilite în prezentul regulament.
(11)
În conformitate cu articolul 7 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014, finanțarea acordată în temeiul prezentului regulament poate fi pusă în comun cu finanțarea prevăzută de alte regulamente relevante ale Uniunii. Acest lucru va permite transferul de fonduri din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 către programele finanțate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1299/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Regulamentul (UE) nr. 231/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (4) conține o dispoziție echivalentă, care permite transferul de fonduri către programele finanțate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 232/2014, pentru a include participarea beneficiarilor acestor din urmă programe la programele de cooperare transfrontalieră care intră sub incidența prezentului regulament. Aceste noi norme vor simplifica procedurile de gestionare a participării acestor țări la programe.
(12)
Având în vedere că programele sunt implementate, de obicei, prin gestiune partajată, sistemele de gestiune și control ar trebui să fie conforme cu normele Uniunii, în special cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5) și cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 (6), precum și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (7). Comisia ar trebui să se asigure că, în cursul implementării programelor, fondurile Uniunii sunt utilizate în conformitate cu normele aplicabile.
(13)
Aceste măsuri sunt în conformitate cu avizul comitetului înființat prin Regulamentul (UE) nr. 232/2014.
(14)
Pentru a permite programarea și implementarea în timp util a programelor, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA ÎNTÂI
OBIECT ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a programelor de cooperare transfrontalieră, astfel cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 și la articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„program” înseamnă un program operațional comun, în sensul articolului 10 din Regulamentul (UE) nr. 232/2014;
(b)
„țări participante” înseamnă toate statele membre, țările partenere în cadrul CTF și orice stat membru al Spațiului Economic European care participă la un program;
(c)
„document de programare” înseamnă documentul la care se face referire la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 și care stabilește obiectivele strategice, lista programelor, repartizarea multianuală orientativă a fondurilor și eligibilitatea geografică;
(d)
„zona vizată de program” înseamnă regiunile principale, regiunile limitrofe, centrele sociale, economice sau culturale majore și unitățile teritoriale menționate la articolul 8 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014;
(e)
„regiuni principale” înseamnă unitățile teritoriale menționate la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 și zonele de frontieră ale entităților geografice care cad sub incidența Instrumentului de asistență pentru preaderare, precum și zonele de frontieră ale țărilor care fac parte din Spațiul Economic European, în condițiile prevăzute în documentul de programare;
(f)
„regiuni limitrofe” înseamnă unitățile teritoriale menționate la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014, precum și unitățile teritoriale limitrofe regiunilor principale din entitățile geografice care fac obiectul Instrumentului de asistență pentru preaderare și din țările care fac parte din Spațiul Economic European;
(g)
„Comitet comun de monitorizare” înseamnă comitetul comun responsabil cu monitorizarea implementării programului;
(h)
„autoritate de management” înseamnă autoritatea sau organismul desemnat de țările participante ca fiind responsabil de gestionarea programului;
(i)
„autoritate națională” înseamnă entitatea desemnată de către fiecare țară participantă ca fiind responsabilă în ultimă instanță de sprijinirea autorității de management în punerea în aplicare a programului pe propriul teritoriu;
(j)
„secretariat tehnic comun” înseamnă organismul instituit de țările participante pentru a oferi asistență organismelor responsabile cu implementarea programului;
(k)
„instrumente financiare” înseamnă măsurile privind acordarea de sprijin financiar complementar adoptate de Uniune în vederea atingerii unuia sau a mai multor obiective de politică specifice ale Uniunii. Aceste instrumente pot lua forma unor investiții de capital sau cvasicapital, împrumuturi, garanții sau alte instrumente de partajare a riscurilor și pot fi, după caz, combinate cu granturi;
(l)
„țări partenere în cadrul CTF” înseamnă țările și teritoriile enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 232/2014, Federația Rusă și țările beneficiare enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 231/2014, în cazul în care există o cofinanțare în temeiul acestui din urmă regulament;
(m)
„nereguli” înseamnă orice încălcare a unui acord de finanțare, a unui contract sau a unui act legislativ aplicabil care rezultă dintr-un acțiune sau dintr-o omisiune a unui operator economic implicat în implementarea programului, încălcare care are sau ar putea avea ca efect prejudicierea, printr-o cheltuială nejustificată, a bugetului Uniunii;
(n)
„contribuția Uniunii” înseamnă partea din cheltuielile eligibile ale programului sau ale proiectului care este finanțată de Uniune;
(o)
„contract” înseamnă orice contract de achiziții publice sau de acordare de granturi încheiat în cadrul unui program;
(p)
„proiectele mari de infrastructură” înseamnă acele proiecte care cuprind un ansamblu de lucrări, activități sau servicii menite să îndeplinească o funcție indivizibilă, de un anumit tip, care vizează obiective de interes comun clar definite, în vederea realizării unor investiții care au un impact și aduc beneficii la nivel transfrontalier și în cadrul cărora suma alocată din buget pentru achiziționarea de infrastructură este de cel puțin 2,5 milioane EUR;
(q)
„organism intermediar” înseamnă orice organism public sau privat care acționează sub responsabilitatea unei autorități de management sau care îndeplinește, în numele unei astfel de autorități, sarcini privind implementarea proiectelor de către beneficiari;
(r)
„contractant” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a încheiat un contract de achiziții publice;
(s)
„beneficiar” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a încheiat un contract de grant;
(t)
„an contabil” înseamnă perioada de la 1 iulie până la 30 iunie, cu excepția primului an contabil, caz în care anul contabil corespunde perioadei de la începutul datei de eligibilitate a cheltuielilor până la 30 iunie 2015. Ultimul an contabil începe la 1 iulie 2023 și se încheie la 30 septembrie 2024. În cazul gestiunii indirecte cu o organizație internațională, în sensul articolului 80, anul contabil corespunde exercițiului financiar;
(u)
„an fiscal” înseamnă perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie.
PARTEA A DOUA
DISPOZIȚII COMUNE
TITLUL I
CADRUL GENERAL AL PUNERII ÎN APLICARE
CAPITOLUL 1
Programe
Articolul 3
Elaborare
Fiecare program este elaborat de comun acord de către toate țările participante, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 232/2014, cu documentul de programare și cu prezentul regulament.
Articolul 4
Conținut
Fiecare program cuprinde, în special, următoarele informații:
(1)
Introducere: o scurtă descriere a etapelor de pregătire a programului, inclusiv informații privind consultările și acțiunile întreprinse pentru ca țările participante și alte părți interesate să contribuie la pregătirea programului.
(2)
Descrierea zonei vizate de program:
(a)
regiuni principale: o listă a unităților teritoriale eligibile, astfel cum se prevede în documentul de programare și, dacă este cazul, extinderea eligibilității geografice, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014 și în conformitate cu cerințele stabilite în documentul de programare;
(b)
regiuni limitrofe, în cazuri justificate: o listă a regiunilor limitrofe, descrierea motivelor care stau la baza includerii acestor regiuni pe lista respectivă, în conformitate cu cerințele stabilite în documentul de programare și cu condițiile de participare a regiunilor menționate la program, astfel cum au fost stabilite de către țările participante;
(c)
centrele sociale, economice sau culturale majore menționate la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014, dacă este cazul: o listă a centrelor, identificate în funcție de priorități, descrierea motivelor care stau la baza includerii acestor centre pe lista respectivă, în conformitate cu cerințele stabilite în documentul de programare și cu condițiile privind participarea regiunilor menționate la program, astfel cum au fost stabilite de către țările participante;
(d)
o hartă a zonei vizate de program, care cuprinde numele fiecărei unități teritoriale și, dacă este cazul, o delimitare clară a unităților teritoriale menționate la literele (a), (b) și (c);
(e)
pe lângă descrierea zonei vizate de program, în program se menționează, după caz, dacă se intenționează să se utilizeze articolul 10 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014, în conformitate cu condițiile prevăzute în documentul de programare.
(3)
Strategia programului:
(a)
o descriere a strategiei programului, care include obiectivele tematice alese și prioritățile corespunzătoare, în conformitate cu dispozițiile documentului de programare;
(b)
o justificare pentru alegerea acestei strategii, care se bazează pe următoarele elemente:
-
o analiză a situației socio-economice și ecologice a zonei vizate de program, din punctul de vedere al punctelor forte și al punctelor slabe, precum și a nevoilor pe termen mediu evidențiate de analiza respectivă;
-
o descriere a învățămintelor desprinse din experiențele anterioare privind programele transfrontaliere;
-
pe baza unei consultări mai ample a părților interesate, informații privind coerența cu alte programe finanțate de Uniune în țările și regiunile în cauză, precum și o analiză a coerenței cu strategiile și politicile naționale și regionale;
-
o analiză a riscurilor și măsuri de reducere a acestora;
(c)
o descriere a indicatorilor verificabili în mod obiectiv, în special:
-
rezultatele preconizate pentru fiecare prioritate și indicatorii de rezultat corespunzători, cu o valoare de referință și o valoare-țintă;
-
indicatorii de realizare pentru fiecare prioritate, inclusiv valoarea-țintă cuantificată, care se preconizează că vor contribui la obținerea de rezultate;
(d)
o descriere a posibilităților de integrare a următoarelor aspecte transversale, dacă este cazul: democrație și drepturile omului, durabilitatea mediului, egalitatea de gen și HIV/SIDA.
(4)
Structurile și desemnarea autorităților și a organelor de conducere competente:
(a)
structura și atribuțiile Comitetului comun de monitorizare;
(b)
autoritatea de management și procedura de desemnare a acesteia;
(c)
autoritățile naționale din toate țările participante, în special autoritatea din fiecare țară participantă menționată la articolele 20 și 31 și, dacă este cazul, structurile de sprijin, altele decât cele menționate la literele (e) și (f);
(d)
procedura de înființare a secretariatului tehnic comun, precum și procedura de înființare a filialelor și de stabilire a atribuțiilor, dacă este cazul;
(e)
autoritatea de audit și membrii grupului de auditori;
(f)
organismul sau organismele desemnate ca puncte de contact în materie de control în toate țările participante și atribuțiile acestora, în temeiul articolului 32.
(5)
Implementarea programului:
(a)
o descriere succintă a sistemelor de gestiune și control, în conformitate cu articolul 30;
(b)
un calendar al implementării programului;
(c)
o descriere a procedurilor de selecție a proiectelor, în conformitate cu articolul 30;
(d)
pentru fiecare prioritate, o descriere, în conformitate cu articolul 38, a naturii sprijinului acordat, inclusiv o listă a proiectelor care vor fi selectate printr-o procedură de atribuire directă sau prin contribuții la instrumentele financiare. Aceasta cuprinde, de asemenea, un calendar orientativ privind selectarea proiectelor care urmează să fie finanțate în conformitate cu articolul 41;
(e)
o descriere a utilizării planificate a asistenței tehnice și a aplicării procedurilor de atribuire a contractelor;
(f)
o descriere a sistemelor de monitorizare și evaluare, coroborată cu un plan orientativ de monitorizare și evaluare pentru întreaga durată a programului;
(g)
strategia de comunicare pentru întreaga perioadă a programului și un plan orientativ de informare și comunicare pentru primul an;
(h)
informații privind îndeplinirea cerințelor de reglementare prevăzute de Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8);
(i)
un plan financiar orientativ care conține două tabele (fără o defalcare pe țări participante):
-
un tabel în care se precizează creditele provizorii anuale pentru angajamente și plăți pe care Uniunea preconizează să le acorde ca sprijin, în funcție de obiectivul tematic și de asistența tehnică. Creditele aferente primului an includ costurile acțiunilor de pregătire, în conformitate cu articolul 16;
-
un tabel în care se specifică valorile provizorii ale creditelor acordate ca sprijin din partea Uniunii și sumele cofinanțate, pe întreaga durată a programului, în funcție de obiectivul tematic și asistența tehnică;
(j)
normele privind eligibilitatea cheltuielilor menționate la articolele 48 și 49;
(k)
repartizarea responsabilităților între țările participante, în conformitate cu articolul 74;
(l)
normele privind transferul, utilizarea și monitorizarea cofinanțării;
(m)
o descriere a sistemelor informatice utilizate pentru raportare și schimbul electronic de date între autoritatea de management și Comisie;
(n)
limba adoptată (limbile adoptate) de program, în conformitate cu articolul 7.
Articolul 5
Adoptare
(1) În termen de un an de la aprobarea documentului de programare, țările participante transmit Comisiei o propunere de program comună care cuprinde toate elementele menționate la articolul 4. Țările participante confirmă, în scris, înainte de transmiterea programului către Comisie, faptul că sunt de acord cu conținutul programului.
(2) Comisia verifică dacă programul conține toate elementele menționate la articolul 4 și evaluează coerența programului cu Regulamentul (UE) nr. 232/2014, cu documentul de programare, cu prezentul regulament și cu orice alt act legislativ relevant al Uniunii. Evaluarea vizează în special:
(a)
calitatea analizei, coerența acesteia cu prioritățile propuse și cu celelalte programe finanțate de Uniune;
(b)
acuratețea planului financiar;
(c)
conformitatea cu Directiva 2001/42/CE.
(3) În termen de trei luni de la data transmiterii programului, Comisia formulează observații și solicită efectuarea modificărilor necesare. În termen de două luni de la cererea Comisiei, țările participante furnizează toate informațiile necesare. În termen de șase luni de la data transmiterii programului, Comisia aprobă programul, cu condiția ca toate observațiile Comisiei să fi fost luate în considerare în mod corespunzător. Comisia poate prelungi aceste termene-limită, în funcție de natura modificărilor necesare.
(4) Fiecare program se adoptă printr-o decizie a Comisiei pentru întreaga durată a programului, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 232/2014.
Articolul 6
Modificări și revizuire
(1) Modificările programului care nu afectează în mod semnificativ natura și obiectivele acestuia sunt considerate nesubstanțiale, în special:
(a)
modificările cumulate de cel mult 20 % din contribuția Uniunii care a fost alocată inițial fiecărui obiectiv tematic sau asistenței tehnice ori care a fost modificată, în conformitate cu alineatul (2), printr-un transfer între obiectivele tematice sau de la asistența tehnică către obiectivele tematice;
(b)
modificările cumulate de cel mult 20 % din contribuția Uniunii care a fost alocată inițial fiecărui obiectiv tematic sau care a fost modificată, în conformitate cu alineatul (2), printr-un un transfer de la obiectivele tematice către asistența tehnică.
Modificările planului financiar al programului menționate la litera (a) pot fi efectuate direct de către autoritatea de management, cu acordul prealabil al Comitetului comun de monitorizare. Autoritatea de management informează Comisia cu privire la oricare dintre aceste modificări, cel târziu în următorul raport anual, și furnizează Comisiei toate informațiile suplimentare necesare.
În cazul în care modificările planului financiar al programului sunt cele menționate la litera (b), autoritatea de management solicită acordul prealabil al Comitetului comun de monitorizare și al Comisiei.
(2) În urma unei cereri motivate din partea Comitetului comun de monitorizare sau la inițiativa Comisiei, după consultarea Comitetului comun de monitorizare, programele pot fi revizuite în urma oricăreia dintre situațiile următoare:
(a)
revizuirea documentului de programare;
(b)
schimbări socio-economice majore sau modificări substanțiale privind zona vizată de program;
(c)
dificultăți de implementare;
(d)
modificări ale planului financiar care depășesc marja de flexibilitate menționată la alineatul (1) sau orice modificare care afectează în mod semnificativ natura și obiectivele programului;
(e)
efectuarea unor audituri, monitorizări și evaluări.
(3) Cererile de revizuire a programelor se motivează în mod corespunzător și reflectă impactul preconizat al modificărilor aduse programului.
(4) Comisia evaluează informațiile furnizate în conformitate cu alineatele (2) și (3). În cazul în care Comisia are observații, autoritatea de management transmite Comisiei toate informațiile suplimentare necesare. Comisia aprobă cererea de revizuire în termen de cinci luni de la transmiterea acesteia, cu condiția ca toate observațiile sale să fi fost luate în considerare în mod corespunzător.
(5) Orice revizuire a unui program conform cazurilor menționate la alineatul (2) sau la articolul 66 alineatul (5) se adoptă printr-o decizie a Comisiei și poate necesita modificarea acordurilor de finanțare menționate la articolele 8 și 9.
Articolul 7
Utilizarea limbilor
(1) Fiecare program utilizează, ca limbă de lucru, una sau mai multe limbi oficiale ale Uniunii. În plus, țările participante pot decide să utilizeze, ca limbi de lucru, limbi care nu fac parte din limbile oficiale ale UE. Alegerea limbii (limbilor) de lucru este descrisă în program în temeiul articolului 4.
(2) Pentru a lua în considerare caracterul de parteneriat al programelor, beneficiarii pot transmite autorității de management documente privind proiectul la care participă în limba lor națională, cu condiția ca această posibilitate să fie menționată în mod explicit în program și ca, prin autoritatea de management, Comitetul comun de monitorizare să asigure mijloacele de interpretare și de traducere necesare.
(3) Costurile de interpretare și traducere pentru toate limbile incluse în program se acoperă fie din bugetul de asistență tehnică, la nivel de program, fie din bugetul alocat fiecărui proiect în parte, la nivel de proiect.
CAPITOLUL 2
Acorduri de finanțare
Articolul 8
Acorduri de finanțare cu țările partenere în cadrul CTF
(1) Comisia încheie acorduri de finanțare cu fiecare dintre țările partenere în cadrul CTF. Se pot încheia, de asemenea, acorduri de finanțare cu celelalte țări participante și cu autoritatea de management sau cu țara care găzduiește autoritatea de management.
(2) Acordurile de finanțare se semnează până la sfârșitul anului care urmează anului adoptării programului printr-o decizie a Comisiei. Cu toate acestea, în cazul în care la un program participă mai multe țări partenere în cadrul CTF, cel puțin un acord de finanțare se semnează, de către toate părțile la acord, înainte de această dată. Celelalte țări partenere în cadrul CTF pot încheia ulterior acordurile de finanțare corespunzătoare. Componenta externă a programului de cooperare transfrontalieră la care participă o țară parteneră în cadrul CTF nu poate fi lansată în perioada premergătoare intrării în vigoare a acordului de finanțare semnat de țara respectivă. În cazul în care un program este cofinanțat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 231/2014 și la program participă mai multe țări partenere în cadrul CTF, se semnează de către toate părțile cel puțin un acord de finanțare încheiat cu una dintre țările partenere participante menționate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 232/2014 sau cu Federația Rusă, până la sfârșitul anului care urmează anului adoptării programului printr-o decizie a Comisiei.
Articolul 9
Acorduri de finanțare cu țările partenere în cadrul CTF care asigură cofinanțarea
(1) În cazul în care cofinanțarea din partea unei țări partenere în cadrul CTF se transferă autorității de management, acordul de finanțare menționat la articolul 8 este semnat, de asemenea, de celelalte state membre participante și țări partenere în cadrul CTF, precum și de autoritatea de management sau de țara care găzduiește autoritatea de management.
(2) Acordul de finanțare în cauză conține dispoziții privind cofinanțarea din partea țărilor partenere în cadrul CTF, cum ar fi:
(a)
suma corespunzătoare cofinanțării:
(b)
utilizarea preconizată și condițiile de utilizare, inclusiv condițiile de aplicare;
(c)
modalitățile de plată;
(d)
gestiunea financiară;
(e)
registrele de evidență a operațiunilor;
(f)
obligațiile de raportare;
(g)
verificările și controalele;
(h)
neregulile și recuperările.
CAPITOLUL 3
Alte acorduri sau memorandumuri de înțelegere
Articolul 10
Conținut
Autoritatea de management poate încheia memorandumuri de înțelegere sau orice alt tip de acorduri cu țările participante, în care se menționează dispozițiile care stau la baza programului, în special cele privind cofinanțarea națională, responsabilitățile financiare specifice, auditurile și recuperările.
Conținutul acestor memorandumuri de înțelegere sau al oricăror alte acorduri este în conformitate cu dispozițiile stabilite în prezentul regulament și în acordul (acordurile) de finanțare.
CAPITOLUL 4
Implementarea
Articolul 11
Metode de implementare
Programele se implementează de obicei prin gestiune partajată cu statele membre, în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. Țările participante pot să propună implementarea prin gestiune indirectă de către o țară parteneră în cadrul CTF sau de către o organizație internațională, în conformitate cu articolul 60 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
Programele implementate prin gestiune indirectă sunt reglementate în partea a treia a prezentului regulament.
TITLUL II
COFINANȚARE
Articolul 12
Rata cofinanțării
(1) Cofinanțarea reprezintă cel puțin 10 % din contribuția Uniunii.
(2) În cazul în care este posibil, cofinanțarea se repartizează în mod echilibrat pe întreaga durată a programului, pentru a se asigura îndeplinirea, până la sfârșitul programului, a obiectivului privind o cofinanțare de minimum 10 %.
(3) Ajutoarele acordate în cadrul programului sunt conforme cu normele aplicabile ale Uniunii privind ajutoarele de stat în sensul articolului 107 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 13
Surse de cofinanțare
(1) Cofinanțarea provine din alte surse decât fondurile Uniunii.
(2) În cadrul fiecărui program, țările participante au libertatea de a stabili proveniența, suma și repartizarea cofinanțării.
(3) În cazul în care o țară parteneră în cadrul CTF se angajează să transfere cofinanțarea autorității de management, modalitățile de furnizare, utilizare și monitorizare a cofinanțării se stabilesc în acordul de finanțare menționat la articolul 9 și, după caz, în acordurile prevăzute la articolul 10.
(4) În toate celelalte cazuri, modalitățile de cofinanțare se pot stabili în acordurile menționate la articolul 10.
Articolul 14
Contribuții în natură
(1) Punerea la dispoziție, în mod gratuit, de către un terț, a unor resurse nefinanciare se consideră drept contribuție în natură la nivel de program sau proiect. Costurile cu personalul alocat unui proiect sau program nu sunt considerate a fi contribuții în natură, dar pot fi considerate ca făcând parte din procentul minim de cofinanțare de 10 %, menționat la articolul 12, atunci când aceste costuri sunt plătite de beneficiari sau de țările participante.
(2) Contribuțiile în natură nu reprezintă costuri eligibile și nu pot fi considerate ca făcând parte din procentul minim de cofinanțare de 10 %, menționat la articolul 12.
TITLUL III
PERIOADA DE EXECUȚIE
Articolul 15
Perioada de execuție
Perioada de execuție a fiecărui program începe cel mai devreme la data adoptării programului de către Comisie și se încheie cel târziu la 31 decembrie 2024.
Articolul 16
Faza de inițiere a proiectului
(1) În cadrul gestiunii partajate, programul începe în statele membre participante la data primirii notificării menționate la articolul 25 alineatul (4), prin care Comisia informează că nu intenționează să solicite documentele menționate la articolul respectiv sau că nu are nicio observație. Țările participante pot iniția mai devreme acțiunile pregătitoare necesare pentru instituirea sistemelor de gestiune și control. Costurile aferente sunt eligibile în conformitate cu articolul 36.
(2) În cadrul gestiunii indirecte menționate la articolele 80 și 82, programul începe în statele membre participante după intrarea în vigoare a acordului prin care se încredințează sarcini de execuție bugetară unei organizații internaționale sau unei țări partenere în cadrul CTF.
(3) În plus, se pot întreprinde următoarele acțiuni pregătitoare necesare pentru începerea programului:
(a)
înființarea autorității de management și, după caz, a secretariatului tehnic comun;
(b)
primele reuniuni ale Comitetului comun de monitorizare, la care participă și reprezentanți ai țărilor partenere în cadrul CTF care nu au semnat încă un acord de finanțare sau al căror acord de finanțare nu a intrat încă în vigoare;
(c)
pregătirea și lansarea procedurilor de selectare a proiectelor sau de atribuire a contractelor cu o clauză suspensivă legată de intrarea în vigoare a acordurilor de finanțare.
(4) Până la intrarea în vigoare a respectivelor acorduri de finanțare, se pot lansa numai acțiunile menționate la alineatele (1) și (3) în care este implicată țara parteneră în cadrul CTF în cauză.
Articolul 17
Întreruperea programului
(1) În cazul în care niciuna dintre țările partenere în cadrul CTF nu a semnat acordul de finanțare relevant înainte de data menționată la articolul 8 alineatul (2), programul se întrerupe.
Tranșele anuale angajate deja din Fondul european de dezvoltare regională rămân disponibile pe durata normală de utilizare a acestora, dar pot fi utilizate numai pentru activitățile care au loc exclusiv în statele membre în cauză și care au fost contractate anterior deciziei Comisiei privind întreruperea programului. Autoritatea de management transmite Comisiei raportul final în termen de trei luni de la încheierea contractelor, iar aceasta din urmă acționează în conformitate cu alineatele (2) și (3).
(2) În cazul în care programul nu poate fi implementat din cauza problemelor survenite în relațiile dintre țările participante și în alte cazuri justificate corespunzător, Comisia poate decide să întrerupă programul înainte de data de expirare a perioadei de execuție, la cererea Comitetului comun de monitorizare sau din proprie inițiativă, după ce consultă Comitetul comun de monitorizare.
(3) În cazul în care programul se întrerupe, autoritatea de management transmite raportul final în termen de șase luni de la decizia Comisiei. După validarea plăților de prefinanțare anterioare, Comisia plătește soldul final sau, dacă este cazul, emite un ordin de recuperare. De asemenea, Comisia dezangajează soldul angajamentelor.
Ca alternativă, se poate decide reducerea bugetului alocat programului în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) litera (c).
(4) În cazurile menționate la alineatele (1) și (2), sprijinul acordat prin Fondul european de dezvoltare regională care corespunde tranșelor anuale neangajate încă sau tranșelor anuale angajate și dezangajate total sau parțial în cursul aceluiași exercițiu bugetar care nu au fost realocate altui program prezentat în cadrul aceleiași categorii de programe de cooperare externă se alocă programelor de cooperare transfrontalieră internă, în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
Sprijinul acordat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 232/2014 care corespunde tranșelor anuale neangajate încă sau tranșelor anuale angajate și dezangajate total sau parțial în cursul aceluiași exercițiu bugetar se utilizează pentru finanțarea altor programe sau proiecte eligibile în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 232/2014.
Articolul 18
Proiecte
(1) Data-limită pentru încheierea contractelor aferente proiectelor mari de infrastructură selectate prin atribuire directă și pentru furnizarea contribuției la instrumentele financiare este 30 iunie 2019.
(2) Toate celelalte contracte se semnează până la 31 decembrie 2021.
(3) Toate activitățile desfășurate în cadrul proiectelor finanțate de program se finalizează până cel târziu la 31 decembrie 2022.
Articolul 19
Închiderea programului
(1) Numai activitățile legate de închiderea programului se pot desfășura în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2023 și 30 septembrie 2024.
(2) Un program este considerat încheiat atunci când:
(a)
toate contractele încheiate în cadrul acestui program au fost închise;
(b)
soldul final a fost plătit sau rambursat;
(c)
creditele rămase au fost dezangajate de către Comisie.
(3) Închiderea programului nu aduce atingere dreptului Comisiei de a efectua, într-o etapă ulterioară, corecții financiare în raport cu autoritatea de management sau cu beneficiarii, în cazul în care valoarea finală a programului sau a proiectelor trebuie revizuită în urma unor controale sau a unor audituri efectuate după data închiderii.
TITLUL IV
STRUCTURILE PROGRAMULUI
Articolul 20
Desemnarea autorităților și a organelor de gestiune
(1) Țările participante desemnează o autoritate sau un organism public național, regional sau local ori un organism de drept privat cu o misiune de serviciu public pentru a îndeplini funcția de autoritate de management. Este posibilă desemnarea aceleiași autorități de management pentru mai multe programe.
(2) Țările participante desemnează o autoritate sau un organism public național, regional sau local, independent din punct de vedere funcțional de autoritatea de management, care să îndeplinească funcția de autoritate de audit unică. autoritatea de audit este situată în statul membru care găzduiește autoritatea de management. Este posibilă desemnarea aceleiași autorități de audit pentru mai multe programe.
(3) Se pot desemna unul sau mai multe organisme intermediare care să efectueze anumite sarcini ale autorității de management, sub responsabilitatea acesteia din urmă. Acordurile corespunzătoare încheiate între autoritatea de management și organismele intermediare se înregistrează oficial, în scris. Organismul intermediar furnizează garanții referitoare la solvabilitatea și la competența sa în domeniul relevant, precum și la capacitatea sa de gestiune administrativă și financiară.
(4) Țările participante stabilesc, în cadrul sistemelor de gestiune și control și, după caz, în acordurile de finanțare menționate la articolele 8 și 9 și/sau în acordurile menționate la articolul 10, normele care reglementează relațiile acestora cu autoritatea de management și autoritatea de audit, relațiile dintre aceste autorități, precum și relațiile dintre aceste autorități și Comisie.
(5) Statul membru în care este situată autoritatea de management poate desemna, din proprie inițiativă, un organism de coordonare a cărui responsabilitate este de a asigura legătura cu Comisia și de a-i transmite acesteia informații, de a coordona activitățile celorlalte organisme desemnate relevante și de a promova aplicarea armonizată a dreptului aplicabil.
(6) Fiecare țară participantă desemnează:
(a)
o autoritate națională care să sprijine autoritatea de management în gestionarea programului, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare;
(b)
un punct de contact în materie de control, care să sprijine autoritatea de management în cadrul obligațiilor care îi revin în materie de control al programului;
(c)
un reprezentant în grupul de auditori menționat la articolul 28 alineatul (2);
(d)
reprezentanții din cadrul Comitetului comun de monitorizare menționat la articolul 21.
CAPITOLUL 1
Comitetul comun de monitorizare
Articolul 21
Comitetul comun de monitorizare
În termen de trei luni de la data adoptării programului de către Comisie, țările participante instituie Comitetul comun de monitorizare.
Articolul 22
Componența Comitetului comun de monitorizare
(1) Comitetul comun de monitorizare este alcătuit din unul sau mai mulți reprezentanți numiți de fiecare țară participantă. Reprezentanții sunt numiți pe baza unor criterii funcționale, nu personale. Comitetul poate numi alte persoane în calitate de observatori.
(2) Ori de câte ori este posibil și oportun, țările participante asigură participarea corespunzătoare a tuturor actorilor implicați și, în special, a actorilor de la nivel local, inclusiv a organizațiilor societății civile și a autorităților locale, pentru a asigura participarea acestora la implementarea programului.
(3) Comisia participă la lucrările Comitetului comun de monitorizare în calitate de observator. Atât Comisia, cât și reprezentanții țărilor participante sunt invitați să participe la fiecare reuniune a Comitetului comun de monitorizare. Comisia poate decide dacă participă la toate reuniunile Comitetului comun de monitorizare sau la o parte din aceste reuniuni.
(4) Comitetul comun de monitorizare este prezidat de unul din membrii săi, reprezentant al autorității de management sau o altă persoană, astfel cum prevede Regulamentul de procedură.
(5) În funcția de secretar al Comitetului comun de monitorizare este numit un reprezentant al autorității de management, al secretariatului tehnic comun sau al organismului intermediar menționat la articolul 20 alineatul (3).
Articolul 23
Funcționare
(1) Comitetul comun de monitorizare elaborează și adoptă propriul regulament de procedură cu unanimitate de voturi.
(2) Comitetul comun de monitorizare veghează ca deciziile să fie luate prin consens. Acesta poate supune la vot anumite decizii, în special deciziile referitoare la selecția finală a proiectelor și la valoarea granturilor alocate acestor proiecte în conformitate cu regulamentul de procedură.
(3) Toate țările participante au drepturi egale de vot, indiferent de numărul de reprezentanți pe care i-au desemnat.
(4) Nici secretarul, nici Comisia și niciun alt observator nu au drept de vot.
(5) Președintele Comitetului comun de monitorizare acționează în calitate de moderator și conduce dezbaterile. Președintele are drept de vot în cazul în care reprezintă o țară participantă.
(6) Comitetul comun de monitorizare se întrunește cel puțin o dată pe an. Acesta este convocat de președinte la cererea autorității de management sau în urma unei cereri justificate în mod corespunzător prezentate de una dintre țările participante sau de Comisie. Acesta poate, de asemenea, să ia decizii prin procedură scrisă, la inițiativa președintelui acestuia, a autorității de management sau a oricărei țări participante,în conformitate cu regulamentul său de procedură.
(7) La încheierea fiecărei reuniuni a Comitetului comun de monitorizare se întocmește un proces-verbal, semnat de președinte și de secretar. Reprezentanții țărilor participante, Comisia și toți ceilalți observatori primesc câte o copie a acestui procesverbal.
Articolul 24
Atribuțiile Comitetului comun de monitorizare
(1) Comitetul comun de monitorizare urmărește implementarea programului și progresele înregistrate în ceea ce privește îndeplinirea priorităților acestuia, pe baza indicatorilor verificabili în mod obiectiv și a valorilor-țintă definite în program. Acesta examinează toate aspectele care afectează performanțele programului.
(2) Comitetul comun de monitorizare poate adresa autorității de management recomandări privind implementarea programului și evaluarea acestuia. Comitetul monitorizează acțiunile întreprinse în urma recomandărilor sale.
(3) Atribuțiile Comitetului comun de monitorizare constau, în special, în:
(a)
aprobarea programului de lucru și a planului financiar al autorității de management, inclusiv a utilizării planificate a asistenței tehnice;
(b)
monitorizarea implementării, de către autoritatea de management, a programului de lucru și a planului financiar;
(c)
aprobarea criteriilor de selecție a proiectelor care urmează să fie finanțate în cadrul programului;
(d)
organizarea procedurilor de evaluare și selecție aplicabile proiectelor care urmează să fie finanțate în cadrul programului;
(e)
aprobarea tuturor propunerilor de revizuire a programului;
(f)
evaluarea tuturor rapoartelor prezentate de către autoritatea de management și, dacă este cazul, luarea măsurilor care se impun;
(g)
examinarea tuturor cazurile litigioase care i-au fost aduse la cunoștință de către autoritatea de management.
(h)
examinarea și aprobarea raportului anual menționat la articolul 77;
(i)
examinarea și aprobarea planului anual de monitorizare și evaluare menționat la articolul 78;
(j)
examinarea și aprobarea planurilor anuale de informare și comunicare menționate la articolul 79.
(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (3) litera (d), Comitetul comun de monitorizare poate institui un comitet de selecție a proiectelor care să funcționeze în subordinea sa.
CAPITOLUL 2
Autoritatea de management
Articolul 25
Desemnare
(1) Autoritatea de management care a fost selectată de către țările participante la program face obiectul unei proceduri de desemnare organizate în statul membru în care este situată, în urma unei decizii luate la nivelul corespunzător.
(2) Procedura de desemnare se bazează pe un raport și pe o opinie elaborate de un organism de audit independent, care evaluează conformitatea sistemelor de gestiune și control, inclusiv rolul organismelor intermediare în cadrul acestor sisteme, cu criteriile de desemnare prevăzute în anexa I la prezentul regulament. Organismul de audit ține seama, dacă este cazul, de situațiile în care sistemele de gestiune și control referitoare la program sunt similare cu cele instituite pentru perioada programului anterior, precum și de orice dovadă privind funcționarea eficace a acestora.
Organismul de audit independent este autoritatea de audit sau un alt organism de drept public sau privat care are capacitatea de audit necesară și este independent, din punct de vedere funcțional, de autoritatea de management. Acesta își desfășoară activitatea în conformitate cu standardele de audit acceptate la nivel internațional.
(3) Statul membru transmite Comisiei, cât mai curând posibil după adoptarea programului de către aceasta, decizia oficială menționată la alineatul (1).
(4) În termen de două luni de la primirea deciziei oficiale menționate la alineatul (1), Comisia poate solicita raportul și opinia organismului independent de audit și descrierea sistemului de gestiune și control în ceea ce privește, în special, părțile referitoare la selecția proiectelor. În cazul în care nu intenționează să solicite aceste documente, Comisia comunică acest lucru statelor membre, cât mai curând posibil. În cazul în care solicită aceste documente, Comisia poate formula observații, în termen de două luni de la data primirii documentelor, care se iau în considerare în momentul revizuirii documentelor menționate. În cazul în care nu are, inițial sau ulterior, observații, Comisia comunică acest lucru statului membru, cât mai curând posibil.
(5) În cazul în care rezultatele auditului și ale activităților de control arată că autoritatea desemnată nu mai îndeplinește criteriile menționate la alineatul (2), statul membru decide, la nivelul corespunzător, care sunt măsurile de remediere necesare și stabilește o perioadă de probă în cursul căreia se adoptă măsurile de remediere necesare.
În cazul în care autoritatea desemnată nu pune în aplicare, în perioada de probă stabilită de statul membru, măsurile de remediere prevăzute, statul membru decide, la nivelul corespunzător, retragerea calității de autoritate desemnată.
Statul membru informează Comisia fără întârziere atunci când:
-
o autoritate desemnată este supusă unei perioade de probă, oferind informații cu privire la măsurile de remediere și la perioadă de probă respectivă;
-
perioada de probă s-a încheiat, în urma implementării măsurilor de remediere;
-
calitatea de autoritate desemnată a unei autorități a încetat.
Fără a aduce atingere punerii în aplicare a articolului 61, notificarea, de către statul membru, a faptului că un organism desemnat este supus unei perioade de probă, nu întrerupe prelucrarea cererilor de plată.
În cazul în care calitatea de autoritate desemnată a unei autorități de management încetează, țările participante desemnează o nouă autoritate sau un nou organism, astfel cum se prevede la articolul 20 alineatul (1), care să preia atribuțiile autorității de management. Organismul sau autoritatea în cauză este supus(ă) procedurii de desemnare prevăzute la alineatul (2), iar Comisia este informată cu privire la acest lucru, în conformitate cu alineatul (4). Această schimbare necesită o revizuire a programului în temeiul articolului 6.
Articolul 26
Atribuțiile autorității de management
(1) Autoritatea de management este responsabilă de gestionarea programului, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, precum și de asigurarea faptului că deciziile Comitetului comun de monitorizare sunt conforme cu legislația și dispozițiile aplicabile.
(2) În ceea ce privește gestionarea programului, autoritatea de management:
(a)
sprijină activitatea Comitetului comun de monitorizare și îi furnizează acestuia informațiile pe care le solicită pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin, în special datele legate de progresele înregistrate cu privire la rezultatele și obiectivele preconizate ale programului;
(b)
elaborează și transmite Comisiei, după aprobarea Comitetului comun de monitorizare, raportul anual și raportul final;
(c)
comunică organismelor intermediare, secretariatului tehnic comun, autorității de audit și beneficiarilor informațiile de care acestea au nevoie pentru a-și îndeplini sarcinile care le revin sau pentru implementarea proiectului;
(d)
instituie și gestionează un sistem informatic de înregistrare și stocare a datelor referitoare la fiecare proiect, necesare pentru monitorizare, evaluare, gestiune financiară, control și audit, inclusiv a datelor privind participanții la proiecte, după caz. Mai precis, înregistrează și stochează rapoartele tehnicele și financiare corespunzătoare fiecărui proiect. Sistemul furnizează toate datele necesare pentru întocmirea cererilor de plată și a conturilor anuale, inclusiv înregistrări ale sumelor recuperabile, ale sumelor recuperate și ale sumelor reduse în urma anulării integrale sau parțiale a contribuției la un proiect sau program;
(e)
desfășoară, dacă este necesar, studii de evaluare a impactului programului asupra mediului;
(f)
pune în aplicare planurile de informare și comunicare, în conformitate cu articolul 79;
(g)
pune în aplicare planurile de monitorizare și evaluare în conformitate cu articolul 78.
(3) În ceea ce privește selectarea și gestionarea proiectelor, autoritatea de management:
(a)
elaborează și lansează procedurile de selecție;
(b)
gestionează procedurile de selecție a proiectelor;
(c)
furnizează beneficiarului principal un document în care se stabilesc condițiile aplicabile contribuțiilor pentru fiecare proiect, inclusiv planul de finanțare și termenele de execuție;
(d)
semnează contracte cu beneficiarii;
(e)
gestionează proiectele.
(4) În ceea ce privește asistența tehnică, autoritatea de management:
(a)
gestionează procedurile de atribuire a contractelor;
(b)
semnează contractele cu contractanții;
(c)
gestionează contractele.
(5) În ceea ce privește gestiunea financiară și controlul programului, autoritatea de management:
(a)
verifică dacă serviciile, bunurile sau lucrările au fost executate, livrate și/sau instalate, dacă cheltuielile declarate de beneficiari au fost plătite de aceștia și dacă acest program respectă legislația aplicabilă, normele și condițiile de acordare a sprijinului pentru proiecte;
(b)
se asigură că beneficiarii care participă la implementarea proiectelor au fie un sistem contabil separat, fie o codificare contabilă adecvată pentru toate tranzacțiile referitoare la un proiect;
(c)
instituie măsuri eficace și proporționale de combatere a fraudei, luând în considerare riscurile identificate;
(d)
stabilește proceduri pentru a asigura păstrarea, în conformitate cu dispozițiile articolului 30, a tuturor documentelor privind cheltuielile și auditurile necesare pentru a garanta o pistă de audit adecvată;
(e)
întocmește declarația de gestiune și rezumatul anual menționate la articolul 68;
(f)
întocmește și prezintă Comisiei cereri de plată în conformitate cu articolul 60;
(g)
întocmește conturile anuale;
(h)
ține seama de rezultatele tuturor auditurilor desfășurate de către sau sub responsabilitatea autorității de audit, la momentul întocmirii și al transmiterii cererilor de plată;
(i)
menține înregistrări contabile electronice ale declarațiilor de cheltuieli transmise Comisiei și ale plăților efectuate în favoarea beneficiarilor;
(j)
păstrează evidențele contabile ale sumelor recuperabile și ale sumelor reduse în urma anulării integrale sau parțiale a unui grant.
(6) Verificările efectuate în temeiul alineatului (5) litera (a) includ următoarele proceduri:
(a)
verificări administrative pentru fiecare cerere de plată din partea beneficiarilor;
(b)
verificări la fața locului ale proiectelor.
Frecvența și gradul de acoperire al verificărilor la fața locului sunt proporționale cu suma corespunzătoare grantului acordat pentru un proiect și cu nivelul de risc identificat în cadrul acestor verificări și audituri efectuate de către autoritatea de audit, având ca obiect sistemul de gestiune și control, în ansamblu.
(7) Verificările la fața locului ale proiectelor, prevăzute la alineatul (6) litera (b), se pot efectua pe baza unui eșantion.
(8) În cazul în care instituția care îndeplinește funcția de autoritate de management este, în același timp, beneficiar al programului, modalitățile de verificare menționate la alineatul (5) litera (a) asigură separarea adecvată a atribuțiilor.
Articolul 27
Secretariatul tehnic comun și sucursalele acestuia
(1) Țările participante pot decide să instituie un secretariat tehnic comun care este descris în program în conformitate cu articolul 4.
(2) Secretariatul tehnic comun acordă asistență autorității de management, Comitetului comun de monitorizare și, după caz, autorității de audit, pentru ca acestea să își exercite atribuțiile care le revin. În special, acesta informează beneficiarii potențiali cu privire la oportunitățile de finanțare în cadrul programelor și oferă asistență beneficiarilor în ceea ce privește implementarea proiectelor. Acesta poate fi, de asemenea, desemnat ca organism intermediar, astfel cum se menționează la articolul 20 alineatul (3).
(3) În urma unei decizii a țărilor participante, pot fi instituite sucursale în țările participante. Rolul acestora este descris în program și poate include desfășurarea unor activități de comunicare și informare, acordarea de asistență autorității de management în ceea ce privește evaluarea proiectelor și monitorizarea implementării acestora. În niciun caz nu se pot încredința sucursalelor sarcini care implică exercitarea autorității publice sau utilizarea puterii de apreciere în ceea ce privește proiectele.
(4) Funcționarea secretariatului tehnic comun și a sucursalelor acestuia se finanțează din bugetul de asistență tehnică.
CAPITOLUL 3
Autoritatea de audit
Articolul 28
Atribuțiile autorității de audit
(1) Autoritatea de audit se asigură că se efectuează audituri ale sistemelor de gestiune și control pe baza unui eșantion adecvat de operațiuni și pe baza conturilor anuale ale programului.
(2) Autoritatea de audit este asistată de un grup de auditori compus dintr-un reprezentant al fiecărei țări participante la program.
(3) În cazul în care auditurile sunt efectuate de un alt organism decât autoritatea de audit, aceasta din urmă se asigură că organismul respectiv dispune de independența funcțională necesară.
(4) Autoritatea de audit se asigură că activitățile de audit respectă standardele de audit acceptate pe plan internațional.
(5) În ceea ce privește efectuarea auditurilor, autoritatea de audit prezintă Comisiei o strategie de audit, în termen de 9 luni de la semnarea primului acord de finanțare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (2). Strategia de audit stabilește metodologia de audit pentru conturile anuale și pentru proiecte, metoda de eșantionare a auditurilor de proiect și planificarea auditurilor pentru anul contabil în curs și pentru următorii doi ani contabili. Strategia de audit se actualizează anual, din 2017 până la fârșitul anului 2024. În cazul în care un sistem comun de gestiune și control se aplică mai multor programe, se poate pregăti o strategie de audit unică pentru programele în cauză. Strategia de audit actualizată se transmite Comisiei concomitent cu raportul anual privind programul în cauză.
(6) Autoritatea de audit întocmește, în conformitate cu articolul 68:
(a)
o opinie de audit cu privire la conturile anuale pentru anul contabil precedent;
(b)
un raport anual de audit.
În cazul în care un sistem comun de gestiune și control se aplică mai multor programe, informațiile menționate la litera (b) pot fi reluate într-un raport unic.
Articolul 29
Cooperarea cu autoritatea de audit
Comisia cooperează cu autoritatea de audit în vederea coordonării planurilor și a metodelor de audit ale acesteia și face cunoscute rezultatele auditurilor având ca obiect sistemele de gestiune și control ale programelor respective.
TITLUL V
SISTEME DE GESTIUNE ȘI CONTROL
Articolul 30
Principii generale ale sistemelor de gestiune și control
(1) Sistemele de gestiune și control includ:
(a)
atribuțiile fiecărui organism implicat în activitățile de gestiune și control, inclusiv repartizarea atribuțiilor în interiorul fiecărui organism, organizarea internă a acestora, în conformitate cu principiul separării atribuțiilor între aceste organisme și în interiorul lor;
(b)
proceduri care asigură corectitudinea și regularitatea cheltuielilor declarate;
(c)
sisteme de date electronice pentru contabilizare, stocare, monitorizare și raportare;
(d)
sisteme de monitorizare și raportare, în cazul în care organismul responsabil încredințează îndeplinirea sarcinilor unui alt organism;
(e)
dispoziții privind auditurile având ca obiect funcționarea sistemelor de gestiune și control;
(f)
sisteme și proceduri care garantează o pistă de audit adecvată;
(g)
proceduri de prevenire, detectare și corectare a neregulilor, inclusiv a fraudei, și recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și a dobânzilor aferente;
(h)
proceduri de atribuire a contractelor privind serviciile de asistență tehnică și proceduri de selecție a proiectelor;
(i)
rolul autorităților naționale și responsabilitățile țărilor participante la program, în conformitate cu articolul 31.
(2) Statele membre se asigură că sistemele de gestiune și control corespunzătoare programelor sunt instituite în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament și că aceste sisteme funcționează corespunzător.
Articolul 31
Autoritățile naționale și responsabilitățile țărilor participante
(1) Autoritatea națională care a fost desemnată în conformitate cu articolul 20 alineatul (6) litera (a) îndeplinește, printre altele, următoarele atribuții:
(a)
este responsabilă de instituirea și funcționarea eficientă a sistemelor de gestiune și control la nivel național;
(b)
asigură coordonarea generală a instituțiilor implicate la nivel național în implementarea programului, inclusiv a instituțiilor care îndeplinesc funcția de puncte de contact în materie de control și fac parte din grupul de auditori;
(c)
reprezintă statul respectiv în cadrul Comitetului comun de monitorizare.
Pentru țările partenere în cadrul CTF, autoritatea națională este principalul organism responsabil cu punerea în aplicare a dispozițiilor prevăzute în acordul de finanțare menționat la articolele 8 și 9.
(2) Țările participante ajută autoritatea de management să își îndeplinească obligația prevăzută la articolul 30 alineatul (2).
(3) În temeiul articolului 74, țările participante previn, detectează și corectează neregulile care survin pe teritoriul lor, inclusiv cazurile de fraudă și recuperarea sumelor plătite necuvenit, precum și efectualele dobânzi aferente. Acestea notifică, fără întârziere, neregulile respective autorității de management și Comisiei, pe care le țin la curent cu privire la evoluția procedurilor administrative și juridice.
(4) Responsabilitățile care le revin țărilor participante în ceea ce privește sumele plătite necuvenit unui beneficiar sunt prevăzute la articolul 74.
(5) Aplicarea unei corecții financiare de către Comisie nu aduce atingere obligației autorității de management de a proceda la recuperările prevăzute la articolele 74 și 75 și nici obligației statelor membre de a recupera ajutoarele de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului (9).
Articolul 32
Structurile de audit și control
(1) Cheltuielile declarate de beneficiar în sprijinul unei cereri de plată sunt examinate de un auditor sau de un funcționar public competent care este independent de beneficiar. Auditorul sau funcționarul public competent examinează dacă costurile declarate de beneficiar și veniturile proiectului sunt reale, dacă acestea sunt înregistrate cu exactitate și dacă sunt eligibile conform dispozițiilor contractului.
Această examinare se efectuează pe baza unei proceduri convenite care se va desfășura în conformitate cu:
(a)
Standardul internațional privind serviciile conexe 4400 - Angajamentele pentru efectuarea procedurilor convenite privind informațiile financiare, promulgat de Federația Internațională a Contabililor (IFAC);
(b)
Codul etic pentru profesioniștii contabili, elaborat și emis de Consiliul pentru Standarde Internaționale de Etică pentru Contabili („International Ethics Standards Board for Accountants”) al IFAC.
Pentru funcționarii publici, aceste proceduri și standarde sunt stabilite la nivel național, ținându-se seama de standardele internaționale.
Auditorul îndeplinește cel puțin una dintre următoarele condiții:
(a)
este membru al unui organism național sau al unei instituții naționale de contabilitate sau de audit care, la rândul său, să facă parte din Federația Internațională a Contabililor (IFAC);
(b)
este membru al unui organism național sau al unei instituții naționale de contabilitate sau de audit. În cazul în care această organizație nu este membră a IFAC, auditorul se angajează să își desfășoare activitățile în conformitate cu standardele și codul etic al IFAC;
(c)
este înregistrat ca auditor statutar în registrul public al unui organism public de control dintr-un stat membru, în conformitate cu principiile supravegherii publice prevăzute în Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10);
(d)
este înregistrat ca auditor statutar în registrul public al unui organism public de control dintr-o țară parteneră în cadrul CTF, cu condiția ca acest registru să respecte principiile privind supravegherea publică, astfel cum sunt prevăzute în legislația țării în cauză.
Funcționarul public dispune de expertiza tehnică necesară pentru efectuarea activităților sale de control.
(2) În plus, autoritatea de management efectuează ea însăși verificări, în conformitate cu articolul 26 alineatul (5) litera (a) și cu articolul 26 alineatul (6) litera (a). Pentru a efectua verificări în întreaga zonă vizată de program, autoritatea de management poate beneficia de sprijinul punctelor de contact în materie de control.
Țările participante iau toate măsurile posibile pentru a sprijini autoritatea de management în îndeplinirea sarcinilor de control care îi revin.
(3) Autoritatea de audit se asigură că se efectuează audituri ale sistemelor de gestiune și control pe un eșantion adecvat de proiecte și conturi anuale ale programului, în conformitate cu procedura menționată la articolul 28. Grupul de auditori menționat la articolul 28 alineatul (2) se instituie în termen de trei luni de la desemnarea autorității de management. Grupul își stabilește propriul regulament de procedură. Acesta este prezidat de autoritatea de audit desemnată pentru aceste program.
Fiecare țară participantă poate autoriza autoritatea de audit să își exercite atribuțiile direct pe teritoriul țării respective.
(4) Se asigură independența organismului (organismelor) menționat(e) la alineatele (1), (2) și (3).
Articolul 33
Controale efectuate la nivelul Uniunii
(1) Comisia Europeană, Oficiul European de Luptă Antifraudă, Curtea de Conturi Europeană și orice auditor extern autorizat de către aceste instituții și organisme pot controla, prin verificarea unor documente și/sau efectuarea de controale la fața locului, modul în care sunt utilizate fondurile Uniunii de către autoritatea de management, beneficiari, contractanți, subcontractanți și terții care beneficiază de sprijin financiar. Fiecare contract prevede în mod expres faptul că instituțiile și organismele în cauză își pot exercita atribuțiile de control în ceea ce privește incintele, documentele și informațiile, indiferent de suportul pe care acestea din urmă sunt stocate.
(2) Comisia se asigură, pe baza informațiilor disponibile - decizia privind desemnarea, declarația anuală de gestiune, rapoartele anuale de control, opinia de audit anuală, raportul anual și auditurile efectuate de organismele naționale și cele de la nivelul Uniunii - că sistemele de gestiune și control sunt conforme cu prezentul regulament și că acestea funcționează corect.
(3) Comisia poate solicita autorității de management să ia măsurile necesare pentru a asigura eficacitatea sistemelor de gestiune și control și corectitudinea cheltuielilor.
TITLUL VI
ASISTENȚĂ TEHNICĂ
Articolul 34
Bugetul pentru activități de asistență tehnică
(1) Bugetul care poate fi alocat activităților de asistență tehnică este de maximum 10 % din contribuția totală a Uniunii. În cazuri justificate în mod corespunzător, de comun acord cu Comisia, se poate aloca o sumă mai mare.
(2) Nivelul asistenței tehnice ar trebui să reflecte nevoile reale ale programului, ținându-se seama în special de factori cum ar fi bugetul total al programului, dimensiunea zonei geografice vizate de program și numărul țărilor participante.
Articolul 35
Obiectiv
(1) Activitățile de asistență tehnică includ activitățile de pregătire, de gestionare, de monitorizare, de evaluare, de informare și de comunicare, de colaborare în rețea, de soluționare a reclamațiilor, de control și de audit legate de implementarea programului și activități de consolidare a capacității administrative pentru implementarea programului.
(2) Asistența tehnică pentru activitățile menționate la alineatul (1) ar trebui să fie utilizată atât pentru nevoile în materie de structuri ale programului, cât și pentru nevoile beneficiarilor.
(3) Cheltuielile pentru activitățile referitoare la promovarea și consolidarea capacităților efectuate în afara zonei vizate de program pot fi acoperite în limitele prevăzute la articolul 39 alineatul (2), dacă sunt îndeplinite condițiile stabilite.
Articolul 36
Eligibilitate
(1) Condițiile de eligibilitate prevăzute la articolul 48 se aplică, mutatis mutandis, costurilor aferente asistenței tehnice. Costurile privind funcționarii din țările participante asociați programului pot fi considerate eligibile cu titlu de costuri aferente asistenței tehnice. Se evită sistemele paralele de remunerare și remunerațiile suplimentare. Costurile menționate la articolul 49 nu sunt considerate eligibile cu titlu de costuri aferente asistenței tehnice.
(2) Cheltuielile aferente acțiunilor pregătitoare menționate la articolul 16 sunt eligibile după ce programul se prezintă Comisiei, în temeiul articolului 4, dar nu mai devreme de 1 ianuarie 2014, cu condiția ca programul să fie aprobat de către Comisie în temeiul articolului 5.
Articolul 37
Reguli privind achizițiile publice
(1) În cazul în care punerea în aplicare a planului anual privind utilizarea bugetului pentru activități de asistență tehnică necesită organizarea unei proceduri de achiziții publice, contractul trebuie atribuit în conformitate cu următoarele reguli:
(a)
în cazul unei entități cu sediul într-un stat membru, aceasta aplică fie actele cu putere de lege și actele administrative naționale adoptate în legătură cu legislația Uniunii aplicabilă achizițiilor publice, fie regulile privind achizițiile publice menționate în partea a doua titlul IV din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și în partea a doua titlul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012;
(b)
în toate celelalte cazuri, regulile relevante privind achizițiile publice sunt descrise în acordul de finanțare menționat la articolele 8 și 9 sau în acordurile menționate la articolele 81 și 82.
(2) În toate cazurile se aplică normele privind cetățenia și originea, prevăzute la articolele 8 și 9 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
(3) Achizițiile efectuate de sucursale se limitează la costurile obișnuite de funcționare și la costurile aferente activităților de comunicare și de asigurare a vizibilității.
TITLUL VII
PROIECTE
CAPITOLUL 1
Dispoziții generale
Articolul 38
Forme de sprijin
(1) Un proiect constă într-o serie de activități definite și gestionate în funcție de obiectivele, realizările, rezultatele și impactul preconizate a fi atinse într-o anumită perioadă de timp și cu un anumit buget. Obiectivele, realizările, rezultatele și impactul contribuie la prioritățile identificate în program.
(2) Contribuțiile financiare acordate proiectelor în cadrul unui program sunt oferite sub formă de granturi și, în mod excepțional, prin transferuri către instrumente financiare. Proiectele finanțate prin granturi fac obiectul capitolelor 2-4.
(3) Granturile se acordă proiectelor selectate prin cereri de propuneri, în conformitate cu normele stabilite în program, cu excepția cazurilor excepționale justificate în mod corespunzător, menționate la articolul 41.
(4) Cota din contribuția Uniunii alocată unor proiecte mari de infrastructură și contribuțiile la instrumentele financiare la care se face referire la articolul 42 nu pot depăși 30 %.
Articolul 39
Condiții de finanțare
(1) Proiectele pot fi primi contribuții financiare din fondurile alocate unui program, cu condiția să îndeplinească toate condițiile următoare:
(a)
să aibă un impact evident, să aducă beneficii cooperării transfrontaliere, astfel cum se prevede în documentul de programare, și să demonstreze valoarea adăugată a strategiilor și a programelor Uniunii;
(b)
să fie puse în aplicare în zona vizată de program;
(c)
să se încadreze în una dintre următoarele categorii:
(i)
proiecte integrate, în cadrul cărora fiecare beneficiar pune în aplicare o parte din activitățile proiectului pe teritoriul țării sale;
(ii)
proiecte simetrice, în cadrul cărora activități similare sunt puse în aplicare în paralel în țările participante;
(iii)
proiecte care se desfășoară într-o singură țară: acestea sunt proiecte puse în aplicare, parțial sau integral, în una dintre țările participante, care aduc, însă, beneficii tuturor sau anumitor țări participante, având un impact și beneficii transfrontaliere.
(2) Proiectele care îndeplinesc criteriile de la alineatul (1) pot fi implementate parțial în afara zonei vizate de program, cu condiția ca toate elementele de mai jos să fie îndeplinite:
(a)
proiectele să fie necesare pentru atingerea obiectivelor programului și să aducă beneficii zonei vizate de program;
(b)
suma totală alocată în cadrul programului activităților desfășurate în afara zonei vizate de program să nu depășească 20 % din contribuția Uniunii, la nivel de program;
(c)
obligațiile autorității de management și ale autorității de audit în legătură cu gestiunea și activitățile control și audit ale proiectului să fie îndeplinite fie de către autoritățile programului, fie prin acorduri încheiate cu autoritățile din țările în care sunt puse în aplicare activitățile respective.
(3) Contribuția Uniunii se rambursează în cazul în care, în termen de cinci ani de la finalizarea unui proiect care include o componentă de infrastructură sau în termenul prevăzut de normele privind ajutoarele de stat, după caz, proiectul respectiv face obiectul unei modificări importante care afectează natura, obiectivele sau condițiile de punere în aplicare a acestuia, fapt care ar conduce la subminarea obiectivelor inițiale ale proiectului în cauză. Sumele plătite necuvenit în cadrul proiectului sunt recuperate de autoritatea de management, proporțional cu perioada pentru care nu au fost îndeplinite cerințele respective.
(4) Autoritatea de management evită suprapunerea activităților desfășurate în cadrul proiectelor finanțate de Uniune. În acest sens, autoritatea de management poate efectua orice consultare pe care o consideră potrivită, iar entitățile consultate, inclusiv Comisia, acordă sprijinul necesar.
(5) Autoritatea de management furnizează beneficiarului principal al fiecărui proiect selectat un document în care se stabilesc condițiile de finanțare a proiectului, inclusiv cerințele specifice privind produsele sau serviciile care urmează să fie furnizate în cadrul proiectului, planul de finanțare și termenul de execuție.
Articolul 40
Cereri de propuneri
Pentru fiecare cerere de propuneri, autoritatea de management le oferă solicitanților un document care stabilește condițiile privind participarea la cererea de propuneri, procedura de selecție și implementarea proiectului. Prezentul document include, de asemenea, cerințe specifice privind rezultatele în cadrul proiectului, planul de finanțare și termenul de execuție.
Articolul 41
Atribuire directă
(1) Se pot atribui contracte pentru proiecte fără o cerere de propuneri numai în următoarele cazuri și cu condiția ca acest lucru să fie justificat în mod corespunzător în decizia de atribuire:
(a)
organismul căruia i se atribuie un contract deține un monopol de drept sau de fapt;
(b)
proiectul se referă la acțiuni cu caracteristici specifice care necesită un anumit tip de organism, date fiind competențele tehnice, gradul ridicat de specializare sau competența administrativă a acestuia.
(2) În program se include lista finală a proiectelor mari de infrastructură propuse spre selecție fără o cerere de propuneri. După adoptarea programului, dar nu mai târziu de 31 decembrie 2017, autoritatea de management furnizează Comisiei toate cererile de finanțare de proiecte, inclusiv informațiile menționate la articolul 43 și justificările privind atribuirea directă.
(3) În program se include o listă orientativă a proiectelor propuse spre finanțare fără o cerere de propuneri, cu excepția proiectelor mari de infrastructură,. Comitetul comun de monitorizare poate decide să selecționeze proiecte suplimentare, fără o cerere de propuneri, în orice moment după adoptarea programului. În ambele cazuri se solicită aprobarea prealabilă a Comisiei. În acest scop, autoritatea de management furnizează Comisiei informațiile menționate la articolul 43, precum și justificările privind atribuirea directă.
(4) Proiectele propuse spre selecție fără o cerere de propuneri sunt aprobate de către Comisie pe baza unei proceduri în două etape, constând în prezentarea unui rezumat al proiectului, urmată de depunerea unei cereri complete de finanțare a proiectului. În fiecare etapă, Comisia notifică decizia sa autorității de management, în termen de două luni de la data depunerii documentelor. Acest termen poate fi prelungit dacă este cazul. În cazul în care respinge un proiect propus, Comisia informează autoritatea de management cu privire la motivele care au stat la baza deciziei sale.
Articolul 42
Contribuții la instrumente financiare
(1) Programul poate contribui la un instrument financiar, cu condiția ca acesta din urmă să fie conform cu prioritățile programului.
(2) În program se include lista finală a contribuțiilor la instrumente financiare. După adoptarea programului, dar nu mai târziu de 31 decembrie 2017, autoritatea de management furnizează Comisiei informațiile menționate la articolul 43.
(3) Comisia examinează contribuția propusă pentru a determina valoarea adăugată și coerența acesteia cu programul.
(4) Procedura de aprobare respectă normele aplicabile în cazul acestor instrumente financiare. În cazul în care Comisia respinge o contribuție propusă, aceasta notifică autorității de management motivele care stau la baza acestei decizii.
(5) Contribuțiile la aceste instrumente financiare fac obiectul normelor aplicabile în cazul acestor instrumente financiare.
Articolul 43
Conținutul proiectelor
(1) Documentele aferente cererilor de finanțare a proiectelor conține cel puțin următoarele elemente:
(a)
o analiză a problemelor și a nevoilor care justifică proiectul, luându-se în considerare strategia programului și contribuția preconizată a acestuia pentru a aborda prioritatea corespunzătoare;
(b)
o evaluare a impactului transfrontalier;
(c)
cadrul logic;
(d)
o evaluare a sustenabilității rezultatelor preconizate ale proiectului după finalizarea proiectului;
(e)
indicatori verificabili în mod obiectiv;
(f)
informații privind acoperirea geografică și grupurile țintă ale proiectului;
(g)
perioada preconizată de implementare a proiectului și planul de lucru detaliat;
(h)
o analiză a efectelor proiectului asupra problemelor de interes general menționate la articolul 4 alineatul (3) litera (d), dacă este cazul;
(i)
cerințele privind implementarea proiectului, inclusiv următoarele:
(i)
identificarea beneficiarilor și desemnarea beneficiarului principal, oferindu-se garanții cu privire la competența sa în domeniul relevant, precum și cu privire la capacitatea sa de gestiune administrativă și financiară;
(ii)
descrierea gestionării proiectului și a structurii de implementare;
(iii)
acordurile între beneficiari, în conformitate cu articolul 46;
(iv)
dispoziții în materie de monitorizare și evaluare;
(v)
planuri de informare și comunicare, în special măsuri care să confirme sprijinul acordat de Uniune în cadrul proiectului;
(j)
planul financiar detaliat și bugetul.
(2) Cererile de finanțare de cel puțin 1 milion EUR, corespunzătoare proiectelor care includ o componentă de infrastructură, conțin în plus:
(a)
o descriere detaliată a investițiilor în infrastructură și situarea geografică a acesteia;
(b)
o descriere detaliată a componentei de consolidare a capacității din cadrul proiectului, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător;
(c)
un studiu de fezabilitate sau un studiu echivalent complet, care să includă analiza opțiunilor, rezultatele și o analiză independentă a calității;
(d)
o evaluare a impactului asupra mediului, în conformitate cu Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11) și cu Convenția CEEONU privind evaluarea impactului asupra mediului în context transfrontalier, încheiată la Espoo, la 25 februarie 1991, pentru țările participante semnatare ale acestei convenții;
(e)
dovezi privind dreptul de proprietate al beneficiarilor sau accesul la terenuri;
(f)
autorizația de construire.
(3) În mod excepțional și în cazuri justificate corespunzător, autoritatea de management poate accepta ca documentele menționate la litera (f) să fie depuse mai târziu.
Articolul 44
Publicarea listei proiectelor
(1) Pentru a asigura transparența în ceea ce privește proiectele finanțate prin program, autoritatea de management păstrează lista proiectelor aprobate, în format Excel, ceea ce permite sortarea, căutarea, extragerea, compararea și publicarea cu ușurință a datelor pe internet. Lista proiectelor este accesibilă pe site-ul internet al programului și se actualizează cel puțin o dată la șase luni. Pentru a încuraja sectorul privat, societatea civilă sau administrația publică națională să reutilizeze lista proiectelor, pe site se pot include trimiteri explicite la normele de autorizare aplicabile în temeiul cărora se publică datele.
(2) Lista respectivă cuprinde cel puțin următoarele informații:
-
denumirea beneficiarului (numai pentru persoane juridice; nu se publică numele persoanelor fizice);
-
denumirea proiectului;
-
rezumatul proiectului;
-
perioada de implementare a proiectelor;
-
cheltuielile eligibile totale;
-
rata de cofinanțare a Uniunii;
-
codul poștal al zonei în care se desfășoară proiectul sau alte informații corespunzătoare care să indice localizarea;
-
acoperirea geografică;
-
data ultimei actualizări a listei proiectelor.
(3) Lista proiectelor se pune la dispoziția Comisiei cel târziu la data de 30 iunie a anului care urmează exercițiului financiar în cadrul căruia au fost selectate proiectele. Aceste informații se publică pe site-ul internet al instituțiilor Uniunii.
CAPITOLUL 2
Beneficiari
Articolul 45
Participare la proiecte
(1) La proiect participă beneficiari din cel puțin unul dintre statele membre participante și una dintre țările partenere participante enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 232/2014 sau Federația Rusă.
(2) Beneficiarii sunt persoane fizice sau juridice cărora li s-a acordat un grant pentru un proiect. Persoanele fizice pot fi beneficiari, în măsura în care acest lucru este impus de natura sau particularitățile acțiunii sau de obiectivul urmărit de solicitant. Participarea persoanelor fizice se stabilește la nivel de program.
(3) Beneficiarii menționați la alineatul (1) trebuie să îndeplinească toate condițiile următoare:
(a)
să fie cetățeni ai unei țări participante sau persoane juridice stabilite în mod efectiv în zona vizată de program sau organizații internaționale care au o bază de operațiuni în zona vizată de program. O grupare europeană de cooperare teritorială poate fi beneficiar, indiferent de locul în care se află sediul acesteia, cu condiția ca acoperirea geografică a acesteia să fie în zona vizată de program;
(b)
să îndeplinească criteriile de eligibilitate definite pentru fiecare procedură de selecție;
(c)
să nu se încadreze în niciuna dintre situațiile de excludere menționate la articolul 106 alineatul (1) și la articolul 107 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(4) Pe lângă beneficiarii menționați la alineatul (1), pot participa beneficiari care nu îndeplinesc criteriile menționate la alineatul (3) litera (a), cu condiția să fie îndeplinite toate condițiile de mai jos:
(a)
aceștia pot participa în conformitate cu articolele 8 și 9 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014;
(b)
participarea acestora este impusă de natura și obiectivele proiectului și este necesară pentru implementarea efectivă a acestuia;
(c)
suma totală alocată, în cadrul programului, beneficiarilor care nu îndeplinesc criteriile menționate la alineatul (3) litera (a) se încadrează în limitele indicate la articolul 39 alineatul (2) litera (b).
Articolul 46
Obligațiile beneficiarilor
(1) Fiecare proiect desemnează un beneficiar principal care să reprezinte parteneriatul.
(2) Toți beneficiarii cooperează activ la dezvoltarea și implementarea proiectelor. În plus, aceștia cooperează la politica de personal și/sau la finanțarea proiectelor. Fiecare beneficiar este responsabil, din punct de vedere juridic și financiar, pentru operațiunile pe care le pune în aplicare și pentru partea care îi revine din fondurile Uniunii. Atât obligațiile specifice, cât și responsabilitatea financiară a beneficiarilor se stabilesc în acordul menționat la alineatul (3) litera (c).
(3) Beneficiarul principal:
(a)
primește contribuția financiară din partea autorității de management pentru implementarea activităților proiectului;
(b)
se asigură că beneficiarii primesc, cât mai repede posibil și integral, în conformitate cu modalitățile prevăzute la litera (c), valoarea totală a grantului. Nu se procedează la niciun fel de deducere sau reținere și nu se percepe nicio taxă specifică sau cu efect echivalent care ar reduce sumele destinate beneficiarilor;
(c)
stabilește modalitățile de cooperare cu ceilalți beneficiari prin încheierea unui acord care cuprinde, printre altele, dispoziții care garantează buna gestiune financiară a fondurilor alocate proiectului, inclusiv modalitățile de recuperare a sumelor plătite în mod nejustificat;
(d)
își asumă responsabilitatea de a asigura implementarea întregului proiect;
(e)
se asigură că cheltuielile prezentate de către beneficiari au fost efectuate în scopul implementării proiectului și corespund activităților stabilite prin contract, aprobate de toți beneficiarii;
(f)
verifică dacă cheltuielile prezentate de către beneficiari au fost examinate în conformitate cu articolul 32 alineatul (1).
CAPITOLUL 3
Eligibilitatea cheltuielilor
Articolul 47
Forme de granturi
(1) Grantul poate lua oricare dintre următoarele forme:
(a)
rambursarea unei anumite părți din costurile eligibile, menționate la articolul 48, suportate efectiv;
(b)
finanțare forfetară, stabilită prin aplicarea unui procentaj la una sau mai multe categorii definite de costuri;
(c)
sume forfetare;
(d)
rambursare pe baza costurilor unitare;
(e)
o combinație între posibilitățile menționate la literele (a)-(d), doar în cazurile în care fiecare dintre acestea acoperă o categorie diferită de costuri.
(2) Granturile sub forma menționată la alineatul (1) litera (a) se calculează pe baza costurilor eligibile care sunt suportate efectiv de beneficiar și care fac obiectul unei estimări bugetare preliminare ce însoțește propunerea și este inclusă în contract. Finanțarea forfetară menționată la alineatul (1) litera (b) se referă la categorii specifice de costuri eligibile care sunt clar determinate, în prealabil, prin aplicarea unui procentaj. Sumele forfetare menționate la alineatul (1) litera (c) acoperă, în general, toate categoriile specifice de costuri eligibile sau anumite categorii de acest tip care sunt clar determinate în prealabil. Costurile unitare menționate la alineatul (1) litera (d) se referă la toate categoriile specifice de costuri eligibile sau anumite categorii de acest tip care sunt clar determinate, în prealabil, printr-o trimitere la o sumă per unitate.
(3) Granturile nu au drept scop sau efect producerea de profit în cadrul proiectului. Se aplică excepțiile menționate la articolul 125 alineatul (4) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
Articolul 48
Eligibilitatea cheltuielilor
(1) Granturile nu depășesc un plafon global exprimat ca procentaj și ca valoare absolută, care se stabilește pe baza costurilor eligibile estimate. Granturile nu depășesc costurile eligibile.
(2) Costurile eligibile sunt costurile suportate efectiv de beneficiar, care îndeplinesc toate criteriile următoare:
(a)
sunt efectuate pe durata implementării proiectului. În special:
(i)
costurile legate de servicii și lucrări se referă la activitățile realizate în perioada de implementare. Costurile legate de bunuri se referă la livrarea și instalarea de elemente în perioada de implementare. Încheierea unui contract, efectuarea unei comenzi sau orice angajare a cheltuielilor în perioada de implementare, pentru prestarea de servicii, executarea de lucrări sau livrarea de produse în viitor, după încheierea perioadei de implementare, nu îndeplinesc această cerință; transferurile de numerar între beneficiarul principal și ceilalți beneficiari nu pot fi considerate costuri suportate;
(ii)
costurile suportate trebuie plătite înainte de prezentarea rapoartelor finale. Acestea pot fi plătite ulterior, cu condiția să fie menționate în raportul final, împreună cu termenul de plată preconizat;
(iii)
sunt exceptate costurile legate de rapoartele finale, inclusiv cele privind verificarea cheltuielilor, auditul și evaluarea finală a proiectului, care pot fi efectuate după perioada de implementare a proiectului;
(iv)
beneficiarul (beneficiarii) are (au) dreptul să inițieze proceduri de atribuire a contractelor, astfel cum sunt menționate la articolul 52 și la articolele următoare, și să încheie contracte înainte de începerea perioadei de implementare a proiectului, cu condiția să fie respectate dispozițiile articolului 52 și ale articolelor următoare;
(b)
sunt menționate în bugetul general estimat al proiectului;
(c)
sunt necesare în scopul implementării proiectului;
(d)
pot fi identificate și verificate, sunt înregistrate în registrele contabile ale beneficiarului și sunt stabilite în conformitate cu standardele contabile și cu practicile obișnuite de contabilitate aplicabile beneficiarului;
(e)
respectă dispozițiile legislației fiscale și sociale aplicabile;
(f)
sunt rezonabile, justificate și respectă cerințele bunei gestionări financiare, în special din punctul de vedere al economiei și al eficienței;
(g)
sunt însoțite de facturi sau documente cu valoare probatorie echivalentă.
(3) Un grant se poate acorda retroactiv în următoarele cazuri:
(a)
solicitantul poate demonstra necesitatea începerii proiectului înainte de semnarea contractului. Cu toate acestea, costurile eligibile pentru finanțare nu pot fi anterioare datei la care a fost depusă cererea de grant; sau
(b)
pentru costuri care sunt legate de studiile și documentația aferente proiectelor care includ o componentă de infrastructură.
Nu se pot acorda retroactiv granturi pentru acțiuni deja încheiate.
(4) Pentru a permite pregătirea unor parteneriate puternice, costurile suportate înainte de transmiterea cererii de grant, în cadrul proiectelor care au obținut granturi, sunt eligibile, cu condiția să îndeplinească, de asemenea, următoarele criterii:
(a)
au fost suportate după publicarea cererii de propuneri;
(b)
sunt limitate la cheltuielile de deplasare și de ședere ale personalului angajat de beneficiari, cu condiția ca acestea să îndeplinească condițiile de la alineatul (5) litera (b);
(c)
nu depășesc suma maximă stabilită la nivel de program.
(5) Sunt eligibile următoarele costuri directe suportate de beneficiar, care intră sub incidența alineatelor (1) și (2):
(a)
costurile cu personalul alocat proiectului, cu condiția să fie îndeplinite următoarele criterii cumulative:
-
aceste costuri se referă la costurile aferente unor activități pe care beneficiarul nu le-ar fi suportat dacă proiectul nu ar fi fost inițiat;
-
acestea nu depășesc costurile pe care beneficiarul le-ar fi suportat, în mod normal, cu excepția cazului în care se demonstrează că acest lucru este esențial pentru executarea proiectului;
-
acestea se referă la salariile brute reale, inclusiv la contribuțiile la asigurările sociale și la alte costuri incluse în remunerație;
(b)
cheltuielile de deplasare și de ședere ale personalului și ale altor persoane care participă la proiect, cu condiția ca acestea să nu depășească costurile plătite în mod normal de către beneficiar, în conformitate cu normele și reglementările sale, și nici nivelurile publicate de Comisie la momentul misiunii, în cazul în care acestea se rambursează pe baza sumelor forfetare, a costurilor unitare sau a finanțării la rate forfetare;
(c)
costurile de achiziționare sau închiriere, în mod special pentru proiect, de echipamente (noi sau de ocazie) și produse, cu condiția ca acestea să corespundă prețurilor pieței;
(d)
costul consumabilelor achiziționate în mod special pentru proiect;
(e)
costurile ocazionate de atribuirea de contracte de către beneficiari, în cadrul proiectului;
(f)
costurile care decurg direct din cerințele prezentului regulament și ale proiectului (cum ar fi acțiuni de informare și de vizibilitate, evaluări, audituri externe, traduceri), inclusiv costurile serviciilor financiare (cum ar fi costurile aferente transferurilor bancare și garanțiile financiare).
(6) În conformitate cu articolul 4, se pot stabili reguli de eligibilitate suplimentare pentru un program, în ansamblul său.
Articolul 49
Costuri neeligibile
(1) Se consideră neeligibile următoarele costuri legate de implementarea proiectului:
(a)
datoriile și cheltuielile aferente datoriilor (dobânzile);
(b)
provizioanele pentru pierderi sau datorii;
(c)
costurile declarate de către beneficiar care sunt au obținut deja finanțare de la bugetul Uniunii;
(d)
achizițiile de terenuri sau clădiri a căror valoare depășește 10 % din cheltuielile eligibile totale pentru proiectul în cauză;
(e)
pierderile din diferențele de curs valutar;
(f)
taxele vamale, impozitele și taxele, inclusiv TVA-ul, exceptând cazul în care acestea nu se pot recupera în temeiul legislației fiscale naționale relevante, cu condiția ca acordurile încheiate cu țările partenere în cadrul CTF să nu conțină dispoziții contrare;
(g)
creditele acordate unor terți;
(h)
amenzile, penalitățile financiare și cheltuielile de contencios;
(i)
contribuțiile în natură, astfel cum sunt definite la articolul 14 alineatul (1).
(2) În conformitate cu articolul 4, în cadrul unui program se pot declara ca fiind neeligibile alte categorii de costuri.
Articolul 50
Sume forfetare, costuri unitare și finanțarea la rate forfetare
(1) Valoarea totală a finanțării pe baza sumelor forfetare, a costurilor unitare și a ratelor forfetare nu poate depăși 60 000 EUR per beneficiar și per proiect, cu excepția cazului în care programul prevede, în conformitate cu articolul 4, alte sume, care nu pot însă depăși 100 000 EUR.
(2) Utilizarea sumelor forfetare, a costurilor unitare și a finanțării la rate forfetare se bazează cel puțin pe următoarele elemente:
(a)
documente justificative care să arate că aceste forme de finanțare sunt adecvate din perspectiva naturii proiectelor, precum și a riscurilor de nereguli și fraudă și din perspectiva costurilor controalelor;
(b)
identificarea costurilor sau a categoriilor de costuri acoperite de sumele forfetare, de costurile unitare sau de finanțarea la rate forfetare, din care se exclud costurile neeligibile menționate la articolul 49;
(c)
descrierea metodelor de stabilire a sumelor forfetare, a costurilor unitare și a finanțării la rate forfetare, precum și descrierea condițiilor necesare pentru a asigura în mod rezonabil respectarea principiilor de nonprofit și de cofinanțare și evitarea finanțării duble. Aceste metode se bazează pe:
(i)
date statistice sau mijloace obiective similare; sau
(ii)
o abordare de la beneficiar la beneficiar, bazată pe date istorice certificate sau verificabile ale beneficiarului ori pe practicile sale obișnuite de contabilitate.
(3) Sumele care au fost evaluate și aprobate de autoritatea de management nu pot fi contestate în cadrul controalelor ex post.
Articolul 51
Costuri indirecte
(1) Costurile indirecte se pot calcula pe baza unei rate forfetare de până la 7 % din costurile directe eligibile, excluzând costurile suportate în contextul furnizării de infrastructură, cu condiția ca această rată să se bazeze pe o metodă de calcul corectă, echitabilă și verificabilă.
(2) Sunt considerate costuri indirecte ale unui proiect acele costuri eligibile care nu pot fi identificate ca fiind costuri specifice legate în mod direct de implementarea proiectului și care nu pot fi atribuite direct acestuia, conform condițiilor de eligibilitate menționate la articolul 48. Acestea nu pot include costuri neeligibile, astfel cum sunt menționate la articolul 49, sau cheltuielile deja declarate în cadrul unui alt post sau capitol bugetar al proiectului.
CAPITOLUL 4
Secțiunea 1
Achiziții publice
Articolul 52
Norme aplicabile
(1) În cazul în care implementarea unui proiect necesită achiziția de bunuri, lucrări sau servicii de către un beneficiar, se aplică următoarele reguli:
(a)
în cazul în care beneficiarul este o autoritate contractantă sau o entitate contractantă, în sensul legislației Uniunii aplicabile procedurilor de achiziție, acesta poate aplica actele legislative, regulamentele și dispozițiile administrative naționale adoptate în legătură cu legislația Uniunii sau cu normele prevăzute la alineatul (2);
(b)
în cazul în care beneficiarul este o organizație internațională, acesta poate aplica propriile reguli privind achizițiile publice, cu condiția ca acestea să ofere garanții echivalente cu standardele acceptate pe plan internațional;
(c)
în cazul în care beneficiarul este o autoritate publică dintr-o țară parteneră în cadrul CTF a cărei cofinanțare este transferată către autoritatea de management, acesta poate aplica actele legislative, regulamentele și dispozițiile administrative, cu condiția ca acest lucru să fie prevăzut în acordul de finanțare și să se respecte principiile generale stabilite la alineatul (2) litera (a).
(2) În toate celelalte cazuri, se respectă următoarele obligații:
(a)
contractul se atribuie ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic sau, după caz, ofertei cu cel mai scăzut preț, evitându-se, în același timp, orice conflict de interese;
(b)
în cazul contractelor cu o valoare mai mică de 60 000 EUR, se aplică regulile următoare:
(i)
se instituie o comisie de evaluare care să evalueze propunerile și/sau ofertele pe baza criteriilor de excludere, de selecție și de atribuire publicate, în prealabil, de beneficiar, în dosarul de licitație. Comisia trebuie să aibă un număr impar de membri, care să dispună de toate capacitățile tehnice și administrative necesare pentru a oferi un răspuns în cunoștință de cauză în ceea ce privește ofertele/cererile depuse;
(ii)
se asigură un grad suficient de transparență, o concurență loială și o publicitate ex ante adecvată;
(iii)
se asigură egalitatea de tratament, proporționalitatea și nediscriminarea;
(iv)
documentația de licitație trebuie să fie elaborată în conformitate cu cele mai bune practici internaționale;
(v)
termenele de depunere a candidaturilor sau a ofertelor trebuie să fie suficient de lungi pentru ca părțile interesate să dispună de o perioadă rezonabilă de timp pentru a-și pregăti ofertele;
(vi)
se exclud de la participarea la o procedură de achiziții publice candidații sau ofertanții care se încadrează în una dintre situațiile descrise la articolul 106 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. Candidații sau ofertanții trebuie să dovedească faptul că nu se află într-una dintre aceste situații. În plus, nu se pot atribui contracte candidaților sau ofertanților care, în timpul procedurii de achiziții publice, se află într-una din situațiile menționate la articolul 107 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012;
(vii)
se respectă procedurile de achiziții prevăzute la articolele 53-56.
(3) În toate cazurile se aplică normele privind cetățenia și originea prevăzute la articolele 8 și 9 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
Articolul 53
Proceduri de achiziții publice pentru contractele de prestare de servicii
(1) Contractele de prestare de servicii cu o valoare egală sau mai mare de 300 000 EUR se atribuie prin intermediul unei proceduri internaționale de licitație restrânse, după publicarea unui anunț de intenție. Anunțul de intenție se publică în toate mijloacele de comunicare în masă corespunzătoare, în afara zonei vizate de program, precizându-se numărul de candidați (între patru și opt) care urmează să fie invitați să depună oferte și asigurându-se o concurență reală.
(2) Contractele de servicii cu o valoare mai mare de 60 000 EUR, dar mai mică de 300 000 EUR se atribuie printr-o procedură competitivă negociată fără publicare. Beneficiarul consultă cel puțin trei dintre furnizorii de servicii selectați și negociază condițiile contractului cu unul sau mai mulți dintre aceștia.
Articolul 54
Proceduri de achiziții publice pentru contractele de achiziții de bunuri
(1) Contractele de achiziții de bunuri cu o valoare egală sau mai mare de 300 000 EUR se atribuie prin licitație deschisă internațională, în urma publicării, în toate mijloacele de comunicare în masă corespunzătoare din afara zonei vizate de program, a unui anunț de intenție.
(2) Contractele de achiziții de bunuri cu o valoare egală sau mai mare de 100 000 EUR, dar mai mică de 300 000 EUR se atribuie prin licitație deschisă, publicată în zona vizată de program. Orice ofertant eligibil trebuie să dispună de aceleași posibilități ca și întreprinderile locale.
(3) Contractele de achiziții de bunuri cu o valoare mai mare de 60 000 EUR, dar mai mică de 100 000 EUR se atribuie printr-o procedură negociată competitivă, fără publicare prealabilă. Beneficiarul consultă cel puțin trei dintre furnizorii selectați și negociază condițiile contractuale cu cel puțin unul dintre aceștia.
Articolul 55
Proceduri de achiziții publice pentru contractele de executare de lucrări
(1) Contractele de executare de lucrări cu o valoare egală sau mai mare de 5 000 000 EUR se atribuie prin licitație deschisă internațională sau, ținând seama de caracteristicile specifice ale anumitor lucrări, prin licitație restrânsă, în urma publicării, în toate mijloacele de comunicare în masă corespunzătoare din afara zonei vizate de program, a unui anunț de intenție.
(2) Contractele de lucrări cu o valoare egală sau mai mare de 300 000 EUR, dar mai mică de 5 000 000 EUR se atribuie prin licitație deschisă, publicată în zona vizată de program. Orice ofertant eligibil trebuie să dispună de aceleași posibilități ca și întreprinderile locale.
(3) Contractele de lucrări cu o valoare mai mare de 60 000 EUR, dar mai mică de 300 000 EUR se atribuie printr-o procedură competitivă negociată fără publicare. Beneficiarul consultă cel puțin trei dintre furnizorii selectați și negociază condițiile contractuale cu cel puțin unul dintre aceștia.
Articolul 56
Utilizarea procedurii negociate
Beneficiarul poate decide să utilizeze, pe baza unei oferte unice, în cazurile menționate la articolele 266, 268 și 270 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012, procedura negociată.
Secțiunea 2
Sprijin financiar acordat terților
Articolul 57
Sprijin financiar acordat terților
(1) În cazul în care proiectul implică acordarea de sprijin financiar unor terți, acesta se poate acorda în următoarele condiții:
(a)
fiecare terț oferă garanții adecvate cu privire la recuperarea sumelor;
(b)
se respectă principiile privind transparența, proporționalitatea, buna gestiune financiară, egalitatea de tratament și nediscriminarea;
(c)
se evită conflictele de interese;
(d)
sprijinul financiar nu poate fi cumulat sau acordat retroactiv; acesta trebuie, de regulă, să implice cofinanțare și nu poate avea ca obiectiv sau efect realizarea unui profit în beneficiul unui terț;
(e)
condițiile privind acordarea sprijinului financiar sunt strict definite în contract, pentru a se evita exercitarea unei puteri discreționare de către beneficiar. În special, contractul precizează categoriile de persoane care pot beneficia de sprijin, criteriile de atribuire (inclusiv criteriile de stabilire a sumei exacte etc.) și o listă fixă a diferitelor tipuri de activități pentru care se poate acorda un astfel de sprijin financiar;
(f)
cuantumul maxim al sprijinului financiar care poate fi plătit nu depășește suma de 60 000 EUR pentru fiecare terț, cu excepția cazului în care sprijinul financiar este scopul principal al proiectului.
(2) Se aplică normele privind cetățenia și originea prevăzute la articolele 8 și 9 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014. Atunci când un subgrant depășește suma de 60 000 EUR, regulile de participare stabilite la articolul 52 litera (b) punctul (vi) se aplică mutatis mutandis.
TITLUL VIII
PLĂȚI, PREZENTAREA ȘI ACCEPTAREA CONTURILOR, CORECȚII FINANCIARE ȘI DEZANGAJĂRI
CAPITOLUL 1
Plăți
Articolul 58
Angajamente anuale
(1) În cadrul gestiunii partajate, Comisia efectuează angajamentele inițiale după adoptarea programului de către Comisie, în conformitate cu articolul 5.
(2) În cadrul gestiunii indirecte, Comisia efectuează angajamentele inițiale în urma adoptării programului, după intrarea în vigoare a acordului prin care sarcinile de execuție bugetară sunt delegate unei organizații internaționale sau unei țări partenere în cadrul CTF menționate la articolele 81 și 82.
(3) Ulterior, Comisia efectuează, până la 1 mai, angajamentul corespunzător fiecărui exercițiu financiar. Valoarea anuală a angajamentelor se stabilește în conformitate cu planul financiar, ținându-se seama de desfășurarea programului și de disponibilitatea fondurilor. Comisia informează autoritatea de management cu privire la efectuarea angajamentului anual.
Articolul 59
Norme comune în materie de plăți
(1) Plățile către autoritățile de management pot fi prefinanțări sau plăți ale soldului final.
(2) Se deschide un cont bancar în euro special pentru programul respectiv. În cazul în care plățile efectuate de Comisie sunt direcționate către un alt cont bancar decât cel corespunzător programului, sumele respective și toate dobânzile aferente se transferă, fără întârziere și integral, către contul bancar corespunzător programului.
(3) Nu se procedează la niciun fel de deducere sau reținere și nu se percepe nicio taxă specifică sau cu efect echivalent asupra sumelor sau a eventualelor dobânzi de încasat.
Articolul 60
Norme comune privind calcularea prefinanțării
(1) În cadrul fiecărui exercițiu financiar, de îndată ce autoritatea de management a fost informată cu privire la angajamentul anual, aceasta poate solicita, cu titlu de prefinanțare, transferul unei sume care poate ajunge la maximum 80 % din contribuția Uniunii pentru exercițiul financiar în cauză. Începând cu cel de al doilea exercițiu financiar, la cererea de prefinanțare se anexează bugetul provizoriu detaliat al angajamentelor și plăților autorității de management corespunzător celor două exerciții contabile care succed ultimei opinii de audit, astfel cum se menționează la articolul 68. După revizuirea bugetului provizoriu menționat, evaluarea nevoilor reale de finanțare ale programului și verificarea disponibilității fondurilor, Comisia efectuează, în termen de cel mult 60 de zile de la data la care cererea de plată a fost înregistrată de Comisie, plata integrală sau parțială a prefinanțării solicitate.
(2) În cursul exercițiului financiar, autoritatea de management poate solicita, cu titlu de prefinanțare suplimentară, transferul integral sau parțial al fondurilor deja angajate. În sprijinul cererii sale, autoritatea de management prezintă un raport financiar intermediar care arată că cheltuielile suportate efectiv sau cele preconizate a fi efectuate înainte de sfârșitul exercițiului financiar depășesc valoarea prefinanțării deja plătite. Aceste transferuri ulterioare constituie o prefinanțare suplimentară, cu condiția ca acestea să nu se bazeze pe o opinie de audit, astfel cum se menționează la articolul 68.
(3) Cu ocazia fiecărui exercițiu financiar din cadrul implementării programului, Comisia verifică și închide prefinanțările anterioare pe baza cheltuielilor eligibile efectuate efectiv și a opiniei de audit menționate la articolul 68, în urma acceptării conturilor, astfel cum se menționează la articolul 69 alineatul (2). Pe baza rezultatelor acestei proceduri de verificare și închidere, Comisia efectuează, după caz, ajustările financiare necesare.
Articolul 61
Întreruperea termenului de plată
(1) Ordonatorul de credite delegat, în sensul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012, poate întrerupe termenul de plată corespunzător unei cereri de plată pentru o perioadă de maximum șase luni, în oricare dintre următoarele împrejurări:
(a)
în urma informațiilor furnizate de un organism de audit național sau al Uniunii, există dovezi clare care indică o deficiență semnificativă în funcționarea sistemului de gestiune și control;
(b)
ordonatorul de credite delegat trebuie să efectueze verificări suplimentare în urma informațiilor care îi sunt aduse la cunoștință și prin care i se semnalează că cheltuielile indicate într-o cerere de plată sunt legate de o neregulă cu consecințe financiare grave;
(c)
nu s-a prezentat unul dintre documentele prevăzute la articolul 77;
(d)
nu s-a prezentat unul dintre documentele prevăzute la articolele 60 și 64.
Autoritatea de management poate accepta prelungirea perioadei de întrerupere cu încă trei luni.
(2) Ordonatorul de credite delegat limitează perioada de întrerupere la partea din cheltuielile acoperite de cererea de plată afectată de elementele menționate la alineatul (1) primul paragraf, cu excepția cazului în care este imposibil să se identifice partea din cheltuieli care este afectată. Ordonatorul de credite delegat informează de îndată statul membru în care este situată autoritatea de management, precum și autoritatea de management, în legătură cu motivul întreruperii și îi invită să remedieze situația. Ordonatorul de credite delegat pune capăt întreruperii imediat ce se iau măsurile necesare. Această perioadă de întrerupere poate fi prelungită dincolo de șase luni, în cazul în care nu se iau măsurile necesare.
Articolul 62
Suspendarea plăților
(1) Comisia poate suspenda, parțial sau total, plățile, în oricare dintre următoarele împrejurări:
(a)
există o deficiență gravă în funcționarea eficace a sistemelor de gestiune și control ale programului operațional, care pune în pericol contribuția Uniunii și pentru care nu s-au luat măsuri corective;
(b)
țările participante au încălcat grav obligațiile care le revin în temeiul articolului 31;
(c)
cheltuielile sunt afectate de o neregulă care nu a fost remediată și care are consecințe financiare grave;
(d)
există o deficiență gravă în ceea ce privește calitatea și fiabilitatea sistemului de evaluare și monitorizare;
(e)
în urma activităților de monitorizare, evaluare sau audit, și pe baza informațiilor raportate, în conformitate cu articolul 77, există dovezi că programul nu oferă rezultatele preconizate, în conformitate cu termenele indicate în articolul 4.
(2) Comisia poate decide suspendarea totală sau parțială a unei plăți de prefinanțare, după ce a acordat autorității de management posibilitatea de a-și prezenta observațiile.
(3) Comisia reia, integral sau parțial, plățile, după ce autoritatea de management ia măsurile necesare pentru a permite încetarea suspendării.
Articolul 63
Plăți către beneficiari
(1) Plățile către beneficiarii principali pot fi:
(a)
prefinanțări;
(b)
plăți intermediare;
(c)
plăți ale soldului final.
(2) Autoritatea de management se asigură că plățile către beneficiarii principali sunt prelucrate cât mai rapid posibil, în conformitate cu contractul semnat. Nu se procedează la niciun fel de deducere sau reținere, cu excepția cazurilor în care acestea sunt stipulate în contractul încheiat, și nu se percepe nicio taxă specifică sau cu efect echivalent care ar reduce sumele datorate beneficiarilor.
Articolul 64
Plata soldului final
(1) Autoritatea de management prezintă, până la 30 septembrie 2024, cererea de plată a soldului final, însoțită de documentele menționate la articolul 77 alineatul (5).
(2) Soldul final se plătește cel târziu la trei luni după data închiderii conturilor din ultimul an contabil sau la o lună după data de acceptare a raportului final de implementare, în cazul în care această dată este ulterioară.
Articolul 65
Excepții de la dezangajare
(1) Suma care face obiectul dezangajării se reduce cu sumele pe care autoritatea de management nu le-a putut include în declarațiile de cheltuieli transmise Comisiei din cauza:
(a)
unor proiecte suspendate printr-o procedură judiciară sau o cale de atac administrativă cu efect de suspendare;
(b)
unor situații de forță majoră care afectează în mod grav implementarea integrală sau parțială a programului;
(c)
aplicării articolelor 61 și 62;
(2) Autoritatea de management care invocă forța majoră în temeiul alineatului (1) litera (b) demonstrează consecințele directe ale acesteia asupra implementării parțiale sau integrale a programului. În sensul alineatului (1) literele (a) și (b), reducerea poate fi solicitată o singură dată, în cazul în care suspendarea sau forța majoră a durat cel mult un an, sau de un număr de ori corespunzător duratei forței majore sau numărului de ani care au trecut între data hotărârii judecătorești sau a deciziei administrative prin care s-a suspendat implementarea proiectului și data hotărârii judecătorești sau a deciziei administrative definitive.
(3) Autoritatea de management trimite Comisiei, până la 15 februarie, informații privind excepțiile menționate la alineatul (1), pentru suma care urmează să fie declarată până la data de 31 decembrie a anului contabil precedent.
Articolul 66
Procedura de dezangajare
(1) Comisia informează autoritatea de management în timp util ori de câte ori există un risc de dezangajare în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
(2) Pe baza informațiilor primite până la 15 februarie, Comisia informează autoritatea de management în legătură cu valoarea sumei dezangajate care rezultă din informațiile respective.
(3) Autoritatea de management are la dispoziție două luni pentru a-și da acordul privind suma care urmează să fie dezangajată sau pentru a transmite observații.
(4) Până la data de 30 iunie, autoritatea de management prezintă Comisiei un plan financiar revizuit, care să reflecte impactul reducerii valorii sprijinului asupra obiectivelor tematice sau asupra asistenței tehnice acordate programului în cursul anului fiscal în cauză. În cazul în care autoritatea de management nu transmite acest plan, Comisia revizuiește planul de finanțare prin reducerea contribuției acordate din fond pentru anul financiar în cauză. Această reducere afectează în mod proporțional obiectivele tematice și asistența tehnică.
(5) Comisia modifică decizia de adoptare a programului.
Articolul 67
Utilizarea monedei euro
(1) Cheltuielile efectuate într-o altă monedă decât euro se convertesc în euro de către autoritatea de management și de către beneficiar pe baza ratei de schimb lunare utilizate în contabilitatea Comisiei în:
(a)
luna în care s-au efectuat cheltuielile respective;
(b)
luna în care cheltuielile respective s-au transmis spre examinare, în conformitate cu articolul 32 alineatul (1);
(c)
luna în care cheltuielile respective s-au raportat beneficiarului principal.
(2) Metoda aleasă este prevăzută în program și se aplică pe întreaga durată a programului. Se pot aplica metode diferite pentru asistență tehnică și proiecte.
CAPITOLUL 2
Prezentarea și acceptarea conturilor
Articolul 68
Prezentarea conturilor
(1) Contabilitatea programului este elaborată de către autoritatea de management. Această contabilitate este autonomă și separată și include doar operațiunile referitoare la program. Contabilitatea permite o monitorizare analitică a programului în funcție de priorități și asistența tehnică.
(2) Până la 15 februarie, autoritatea de management transmite Comisiei, prin raportul său anual, următoarele informații financiare:
(a)
conturile pentru anul contabil precedent;
(b)
o declarație de gestiune semnată de reprezentantul autorității de management, care să confirme că:
(i)
aceste informații sunt prezentate în mod adecvat, complet și exact;
(ii)
cheltuielile au fost utilizate în scopul prevăzut;
(iii)
sistemele de control instituite oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;
(c)
un rezumat anual al controalelor efectuate de autoritatea de management, inclusiv o analiză a naturii și a gravității erorilor și a deficiențelor de sistem identificate, precum și măsurile corective luate sau planificate;
(d)
o opinie de audit cu privire la conturile anuale;
(e)
un raport de audit anual elaborat de autoritatea de audit, care oferă o sinteză a auditurilor și a controalelor efectuate, inclusiv o analiză a naturii și a gravității erorilor și a deficiențelor identificate, atât la nivel de sistem, cât și în cadrul proiectelor, precum și măsurile corective luate sau planificate;
(f)
o estimare a costurilor suportate în perioada 1 iulie-31 decembrie a anului precedent;
(g)
lista proiectelor încheiate în cursul anului contabil.
(3) Conturile menționate la alineatul (2) litera (a) sunt prezentate pentru fiecare program și includ următoarele elemente, în funcție de priorități și asistența tehnică:
(a)
cheltuielile efectuate și plătite și veniturile generate și încasate de autoritatea de management;
(b)
sumele la care s-a renunțat și sumele recuperate în cursul anului contabil, sumele care trebuie recuperate până la sfârșitul anului contabil și sumele nerecuperabile.
(4) Opinia de audit menționată la alineatul (2) litera (d) stabilește dacă conturile redau o imagine corectă și clară, dacă tranzacțiile aferente sunt legale și regulamentare și dacă sistemele de control existente funcționează în mod corespunzător. Opinia menționează, de asemenea, dacă auditul pune sub semnul întrebării afirmațiile din declarația de gestiune menționată la alineatul (2) litera (b).
Articolul 69
Acceptarea conturilor
(1) Comisia examinează conturile și informează autoritatea de management, până la data de 31 mai a anului care urmează încheierii anului contabil precedent, dacă acceptă sau nu conturile ca fiind complete, exacte și corecte.
(2) Pe baza cheltuielilor eligibile suportate, astfel cum au fost certificate prin opinia de audit menționată la articolul 68 alineatul (2) litera (d), Comisia închide prefinanțarea.
(3) Acceptarea conturilor nu aduce atingere corecțiilor financiare ulterioare în conformitate cu articolul 72.
Articolul 70
Perioada de păstrare a documentelor justificative
(1) Autoritatea de management și beneficiarii păstrează toate documentele referitoare la un program sau la un proiect pe o perioadă de cinci ani de la data plății soldului aferent programului. În special, aceștia păstrează rapoartele, documentele justificative, precum și conturile, documentele contabile și orice alte documente referitoare la finanțarea programului (inclusiv toate documentele referitoare la atribuirea contractului) și a proiectelor.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), documentele referitoare la audituri, recursuri, litigii sau solicitări legate de performanța programului sau a proiectului se păstrează până în momentul încheierii acestor audituri, recursuri, litigii sau solicitări.
CAPITOLUL 3
Corecții financiare și recuperări
Secțiunea 1
Corecții financiare
Articolul 71
Corecții financiare efectuate de Comisie
(1) Statele membre sunt principalele responsabile pentru investigarea neregulilor și efectuarea corecțiilor financiare necesare, precum și pentru realizarea recuperărilor. În cazul unei nereguli sistemice, autoritatea de management își extinde investigațiile la toate operațiunile care ar putea fi afectate.
Autoritatea de management efectuează corecțiile financiare necesare în raport cu neregulile individuale sau sistemice constatate în legătură cu operațiuni sau cu programe operaționale. Corecțiile financiare constau în anularea totală sau parțială a contribuției Uniunii la un proiect sau la asistența tehnică. Autoritatea de management ține seama de natura și de gravitatea neregulilor și a pierderilor financiare și aplică o corecție financiară proporțională. Corecțiile financiare se înregistrează în conturile anuale de către autoritatea de management pentru anul contabil în care se decide anularea.
(2) Contribuția anulată în conformitate cu alineatul (1) poate fi reutilizată de către statul membru în programul operațional în cauză, în condițiile respectării dispozițiilor de la alineatul (3).
(3) Contribuția anulată în conformitate cu alineatul (1) nu poate fi reutilizată pentru niciun proiect care a făcut obiectul unei corecții financiare sau, în cazul în care se efectuează o corecție financiară pentru o neregulă sistemică, pentru niciun proiect afectat de nereguli sistemice.
Articolul 72
Corecții financiare efectuate de Comisie
(1) Comisia efectuează corecții financiare prin anularea totală sau parțială a contribuției Uniunii la un program și prin recuperări de fonduri de la autoritatea de management pentru ca Uniunea să nu finanțeze cheltuieli care nu respectă legislația sau care sunt în raport cu deficiențe ale sistemelor de gestiune și control ale programului, detectate de Comisie sau de Curtea de Conturi Europeană.
(2) O încălcare a legislației aplicabile determină o corecție financiară numai în raport cu declarațiile de cheltuieli transmise Comisiei și în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții:
(a)
încălcarea a afectat selectarea unui proiect sau încheierea unui contract de asistență tehnică sau în cazurile în care, dată fiind natura încălcării, este imposibil să se stabilească impactul acesteia, dar există un risc justificat ca încălcarea să fi avut un astfel de efect;
(b)
încălcarea a afectat cuantumul cheltuielilor declarate în cadrul programului sau, în cazurile în care, dată fiind natura încălcării, este imposibil să se cuantifice impactul financiar al acesteia, dar există un risc justificat ca încălcarea să fi avut un astfel de efect.
(3) În special, Comisia efectuează corecțiile financiare în cazurile în care, după efectuarea verificărilor necesare, formulează una din următoarele concluzii:
(a)
există o neregulă gravă în sistemele de gestiune și de control ale programului, aceasta punând în pericol contribuția din partea Uniunii care a fost deja acordată;
(b)
autoritatea de management nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 71, înainte de lansarea procedurii de corecție financiară în temeiul prezentului alineat;
(c)
cheltuielile declarate în raportul anual sau în raportul final prezintă nereguli și nu au fost corectate de autoritatea de management înainte de lansarea procedurii de corecție financiară în temeiul prezentului alineat.
Comisia își întemeiază deciziile privind corecțiile financiare pe cazurile individuale de nereguli identificate și ține seama de situația în care o neregulă este sistemică. În cazul în care nu este posibil să se cuantifice cu exactitate valoarea cheltuielilor care prezintă nereguli, Comisia aplică o corecție financiară forfetară sau extrapolată.
(4) Atunci când decide asupra sumei aferente unei corecții în temeiul alineatului (3), Comisia respectă principiul proporționalității, ținând cont de natura și de gravitatea neregulii, precum și de amploarea și de implicațiile financiare ale deficiențelor sistemelor de gestiune și control constatate în cazul programului.
(5) În cazul în care își întemeiază poziția pe rapoarte ale altor auditori decât cei ai serviciilor sale, Comisia formulează propriile concluzii în ceea ce privește consecințele financiare, după audierea autorității de management și a auditorilor.
(6) Închiderea programului nu aduce atingere dreptului Comisiei de a efectua, într-un stadiu ulterior, corecții financiare în privința autorității de management.
(7) Criteriile de determinare a nivelului corecției financiare care trebuie aplicată și criteriile de aplicare a unor corecții financiare forfetare sau extrapolate sunt cele adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 (12), în special articolul 144, precum și cele prevăzute în Decizia Comisiei din 19 decembrie 2013 (13).
Articolul 73
Procedura
(1) Înainte de a lua o decizie privind aplicarea unei corecții financiare, Comisia informează autoritatea de management cu privire la concluziile provizorii ale verificărilor sale, solicitând autorității de management să își prezinte observațiile în termen de două luni.
(2) În cazul în care Comisia propune o corecție financiară pe baza unei extrapolări sau a unei rate forfetare, autoritatea de management are posibilitatea să demonstreze, prin examinarea documentelor în cauză, că nivelul real al neregulii este mai mic decât cel din evaluarea Comisiei. De comun acord cu Comisia, autoritatea de management poate limita sfera de cuprindere a verificării respective la o proporție corespunzătoare sau la un eșantion adecvat din respectiva documentație. Cu excepția cazurilor justificate corespunzător, termenul acordat pentru această examinare nu depășește o perioadă suplimentară de două luni după termenul de două luni menționat la alineatul (1).
(3) Comisia ia în considerare orice probă prezentată de autoritatea de management în termenele prevăzute la alineatele (1) și (2).
(4) În cazul în care nu acceptă concluziile provizorii ale Comisiei, autoritatea de management este invitată de Comisie să participe la o audiere, pentru a se asigura că aceasta din urmă dispune de toate informațiile și observațiile relevante pentru a formula concluzii privind aplicarea corecției financiare.
(5) În cazul unui acord și fără a aduce atingere alineatului (6), autoritatea de management poate să reutilizeze contribuția anulată pentru programul în cauză, în conformitate cu articolul 71 alineatul (2).
(6) În scopul aplicării corecțiilor financiare, Comisia ia o decizie în termen de șase luni de la data audierii sau de la data primirii informațiilor suplimentare, în cazul în care autoritatea de management este de acord să transmită astfel de informații suplimentare, în urma audierii. Comisia ia în considerare toate informațiile și observațiile transmise în cursul procedurii. În cazul în care nu are loc o audiere, perioada de șase luni începe la două luni după ce Comisia trimite scrisoarea de invitație.
(7) În cazul în care Comisia sau Curtea de Conturi Europeană detectează nereguli care demonstrează existența unei deficiențe grave privind funcționarea eficace a sistemelor de gestiune și control, corecția financiară aferentă reduce sprijinul acordat din contribuția financiară a Uniunii.
Primul paragraf nu se aplică în cazul constatării unei deficiențe grave privind funcționarea eficace a unui sistem de gestiune și control care, înainte de a fi detectată de Comisie sau de Curtea de Conturi Europeană:
(a)
a fost identificată în declarația de gestiune, în raportul anual de control sau în opinia de audit prezentată Comisiei, în conformitate cu articolul 68, sau în alte rapoarte de audit transmise Comisiei de către autoritatea de audit, și s-au luat măsuri adecvate; sau
(b)
a făcut obiectul unor măsuri adecvate de remediere aplicate de autoritatea de management.
Evaluarea deficiențelor grave în funcționarea eficace a unui sistem de gestiune și control se bazează pe legislația aplicabilă în momentul în care au fost depuse declarațiile de management, rapoartele anuale de control și opiniile de audit relevante.
Atunci când decide asupra unei corecții financiare, Comisia:
(a)
respectă principiul proporționalității, ținând seama de natura și de gravitatea deficienței privind funcționarea eficace a unui sistem de gestiune și control și de implicațiile financiare ale acesteia pentru bugetul Uniunii;
(b)
în vederea aplicării unei corecții forfetare sau extrapolate, exclude cheltuielile neconforme detectate anterior de autoritatea de management care au făcut obiectul unor ajustări în conturi și cheltuielile supuse unei evaluări continue privind natura legală și regulamentară a acestora;
(c)
ține seama de corecțiile forfetare sau extrapolate aplicate cheltuielilor de autoritatea de management în cazul altor deficiențe grave constatate de aceasta la momentul stabilirii riscului rezidual la adresa bugetului Uniunii.
Secțiunea 2
Recuperări
Articolul 74
Responsabilități și recuperări financiare
(1) Autoritatea de management este responsabilă de urmărirea recuperării sumelor plătite în mod necuvenit.
(2) În cazul în care recuperarea se referă la o încălcare, de către autoritatea de management, a obligațiilor legale care îi revin în temeiul prezentului regulament și al Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Consiliului, autoritatea de management este responsabilă de rambursarea sumelor în cauză către Comisie.
(3) În cazul în care recuperarea se referă la deficiențe sistemice în ceea ce privește sistemele de gestiune și control ale programului, autoritatea de management este responsabilă de rambursarea sumelor în cauză către Comisie în conformitate cu repartizarea pasivelor între țările participante, astfel cum se prevede în program.
(4) În cazul în care recuperarea se referă la o creanță împotriva unui beneficiar situat într-un stat membru, iar autoritatea de management nu este în măsură să recupereze datoria, statul membru în care este situat beneficiarul plătește suma datorată către autoritatea de management și recuperează această sumă de la beneficiar.
(5) În cazul în care recuperarea se referă la o creanță împotriva unui beneficiar situat într-o țară parteneră în cadrul CTF, iar autoritatea de management nu este în măsură să recupereze datoria, nivelul de responsabilitate al țării partenere în cadrul CTF în care este situat beneficiarul este cel prevăzut în acordurile de finanțare relevante menționate la articolele 8 și 9.
Articolul 75
Rambursarea către autoritatea de management a sumelor plătite necuvenit
(1) Autoritatea de management recuperează de la beneficiarul principal sumele plătite necuvenit, precum și dobânzile aferente efectuării cu întârziere a plăților. Beneficiarii în cauză rambursează beneficiarului principal sumele plătite necuvenit, în conformitate cu acordul de parteneriat semnat între ei. În cazul în care beneficiarul principal nu reușește să asigure rambursarea sumelor de către beneficiarul în cauză, autoritatea de management îi transmite acestuia din urmă o scrisoare oficială prin care îi solicită să ramburseze sumele în cauză beneficiarului principal. Dacă beneficiarul în cauză nu restituie aceste sume, autoritatea de management solicită țării participante pe al cărei teritoriu este situat beneficiarul în cauză să ramburseze sumele plătite necuvenit, în conformitate cu articolul 74 alineatele (2)-(5).
(2) Autoritatea de management dovedește diligența necesară pentru a asigura rambursarea ordinelor de recuperare cu sprijinul țărilor participante. Autoritatea de management se asigură, în special, de caracterul cert, lichid și exigibil al creanței. În cazul în care autoritatea de management intenționează să renunțe la recuperarea unei creanțe constatate, aceasta se asigură că renunțarea este corectă și respectă principiul bunei gestiuni financiare. Decizia de renunțare trebuie să fie prezentată Comitetului comun de monitorizare, în vederea aprobării prealabile.
(3) Autoritatea de management informează Comisia cu privire la toate măsurile adoptate în vederea recuperării sumelor datorate. Comisia poate, în orice moment, să preia sarcina de a recupera sumele direct de la beneficiar sau de la țara participantă în cauză.
(4) Fișierele transferate unei țări participante la program sau Comisiei includ toate documentele necesare pentru recuperare, precum și dovada demersurilor întreprinse de către autoritatea de management pentru a recupera sumele datorate.
(5) Contractele încheiate de către autoritatea de management conțin o clauză care permite Comisiei sau țării participante în care este stabilit beneficiarul să recupereze sumele datorate autorității de management pe care aceasta din urmă nu a fost în măsură să le recupereze.
Articolul 76
Rambursarea către Comisie a sumelor plătite necuvenit
(1) Orice rambursare datorată Comisiei se efectuează înainte de scadența indicată în ordinul de recuperare. Termenul de scadență este de 45 de zile de la data emiterii notei de debit.
(2) Orice întârziere a rambursării face obiectul plății unei dobânzi de întârziere, de la data scadenței până la data rambursării efective. Rata acestei dobânzi este cu trei puncte procentuale și jumătate mai mare decât rata aplicată de Banca Centrală Europeană în principalele sale operațiuni de refinanțare în prima zi lucrătoare a lunii corespunzătoare scadenței. Sumele care urmează să fie rambursate pot fi deduse din sumele de orice natură datorate beneficiarului sau țării participante. Acest fapt nu afectează dreptul părților de a ajunge la un acord privind plata eșalonată.
TITLUL IX
RAPORTARE, MONITORIZARE ȘI EVALUARE
Articolul 77
Rapoarte anuale ale autorității de management
(1) Până la data de 15 februarie, autoritatea de management prezintă Comisiei un raport anual, aprobat de Comitetul comun de monitorizare. Raportul anual cuprinde o parte tehnică și o parte referitoare la anul contabil precedent.
(2) În partea tehnică se descriu:
(a)
progresele realizate cu privire la implementarea programului și a priorităților acestuia;
(b)
lista detaliată a contractelor încheiate, precum și lista proiectelor selectate în cazul cărora încă nu s-au încheiat contracte, inclusiv listele de rezervă;
(c)
activitățile de asistență tehnică desfășurate;
(d)
măsurile luate în vederea monitorizării și a evaluării proiectelor, rezultatele acestora și acțiunile întreprinse pentru soluționarea problemelor identificate;
(e)
activitățile de informare și comunicare realizate.
(3) Partea financiară se întocmește în conformitate cu articolul 68 alineatul (2).
(4) În plus, raportul anual conține previziunile privind activitățile care urmează să fie realizate în următorul an contabil. Acesta cuprinde:
(a)
o strategie de audit actualizată;
(b)
programul de lucru, planul financiar și utilizarea planificată a asistenței tehnice;
(c)
planul anual de monitorizare și evaluare în conformitate cu articolul 78 alineatul (2);
(d)
planul de comunicare și informare în conformitate cu articolul 79 alineatul (4).
(5) Până la 30 septembrie 2024, autoritatea de management prezintă Comisiei un raport final aprobat de Comitetul comun de monitorizare. Acest raport final trebuie să conțină, mutatis mutandis, informațiile solicitate la alineatele (2) și (3) de mai sus, corespunzătoare ultimului exercițiu contabil și întregii durate a programului.
Articolul 78
Monitorizare și evaluare
(1) Monitorizarea și evaluarea programului vizează îmbunătățirea calității elaborării și a implementării, precum și evaluarea și îmbunătățirea coerenței, a eficacității, a eficienței și a impactului. Rezultatele monitorizării și ale evaluării se iau în considerare în ciclul de programare și implementare.
(2) Programul include un plan orientativ de monitorizare și evaluare pentru întreaga durată a acestuia. Pentru fiecare program se întocmește, ulterior, un plan anual de monitorizare și de evaluare, care urmează să fie pus în aplicare de către autoritatea de management, în conformitate cu orientările și metodologia de evaluare ale Comisiei. Planul anual se transmite Comisiei cel târziu la data de 15 februarie.
(3) Pe lângă activitățile de monitorizare zilnică, autoritatea de management desfășoară activități de monitorizare a programului și a proiectelor, orientate spre rezultate.
(4) Comisia are acces la toate rapoartele de monitorizare și evaluare.
(5) Comisia poate, în orice moment, să inițieze evaluarea sau monitorizarea programului sau a unei părți a acestuia. Rezultatele acestor exerciții, care se comunică Comitetului comun de monitorizare și autorității de management responsabile de gestionarea programului, pot duce la modificări ale programului.
TITLUL X
VIZIBILITATE
Articolul 79
Vizibilitate
(1) Responsabilitatea privind comunicarea informațiilor corespunzătoare către public revine atât autorității de management, cât și beneficiarilor.
(2) Autoritatea de management și beneficiarii asigură o vizibilitate adecvată a contribuției Uniunii la programe și proiecte pentru o mai mare sensibilizare a publicului cu privire la acțiunile Uniunii și pentru crearea unei imagini consecvente a sprijinului acordat de Uniune în toate țările participante.
(3) Autoritatea de management se asigură că strategia și măsurile de asigurare a vizibilității întreprinse de către beneficiari sunt conforme cu orientările Comisiei.
(4) Programul include strategia de comunicare pentru întreaga durată a acestuia și un plan orientativ de informare și comunicare pentru primul an, inclusiv măsuri de vizibilitate. Pentru fiecare program se întocmește, ulterior, un plan de informare și comunicare care urmează să fie pus în aplicare de către autoritatea de management. Acest plan se transmite Comisiei cel târziu la data de 15 februarie.
PARTEA A TREIA
DISPOZIȚII SPECIALE
TITLUL I
GESTIUNE INDIRECTĂ CU ORGANIZAȚII INTERNAȚIONALE
Articolul 80
Organizații internaționale care îndeplinesc funcția de autoritate de management
(1) Țările participante pot propune ca programul să fie gestionat de către o organizație internațională.
(2) Numai organizațiile internaționale în sensul articolului 43 din Regulamentul (UE) nr. 1268/2012 pot fi propuse să îndeplinească funcția de autoritate de management.
(3) O organizație internațională trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la articolul 60 din Regulamentul (UE) nr. 966/2012.
(4) Înainte să adopte programul,Comisia obține dovada îndeplinirii cerințelor prevăzute la alineatul (3).
Articolul 81
Norme aplicabile programelor gestionate de o organizație internațională
(1) Comisia și organizația internațională respectivă încheie un acord care prezintă în detaliu dispozițiile aplicabile programului. În cazul în care programul contribuie la un instrument financiar în temeiul articolului 42, se respectă condițiile și cerințele de raportare prevăzute la articolul 140 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Dispozițiile cuprinse în partea a doua se aplică programelor gestionate de către o organizație internațională, cu excepția cazului în care acordul menționat la alineatul (1) conține alte prevederi.
TITLUL II
GESTIUNE INDIRECTĂ CU O ȚARĂ PARTENERĂ ÎN CADRUL CTF
Articolul 82
Țări partenere în cadrul CTF pe teritoriul cărora este situată autoritatea de management
(1) Țările participante pot propune ca programul să fie gestionat de o țară parteneră în cadrul CTF.
(2) Natura sarcinilor încredințate țării partenere în cadrul CTF desemnate este prevăzută în acordul încheiat între Comisie și țara parteneră în cadrul CTF în temeiul dispozițiilor privind gestiunea indirectă prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și în Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012.
(3) Acordul menționat la alineatul (2) prezintă în mod detaliat dispozițiile aplicabile programului. În special, aceasta stabilește care dintre dispozițiile din partea a doua se aplică, având în vedere natura sarcinilor încredințate autorității de management și sumele implicate.
PARTEA A PATRA
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 83
Dispoziții tranzitorii
Regulamentul (CE) nr. 951/2007 al Comisiei (14) se aplică în continuare actelor juridice și angajamentelor care pun în aplicare exercițiile bugetare anterioare anului 2014.
Articolul 84
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 18 august 2014.