PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. března 2014,
kterým se stanoví seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu podle nařízení (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/170/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, stanovení seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Komise prostřednictvím rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 (2) (dále jen „rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012“) oznámila osmi třetím zemím, že mohou být Komisí určeny jako nespolupracující třetí země.
(4)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto určení vychází.
(5)
Rovněž dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země.
(6)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit tomu, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro formální zařazení jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, vyzývají se, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(7)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, a iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(8)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, jakož i na další relevantní informace, což jim umožnilo předložit důkazy k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(9)
Dne 15. listopadu 2012 zahájila Komise s osmi třetími zeměmi dialog a zdůraznila, že za dostatečné k tomu, aby se v této záležitosti dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(10)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi zeměmi v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(11)
Prováděcím rozhodnutím ze dne 26. listopadu 2013 (3) (dále jen „prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013“) určila Komise Belize, Kambodžské království a Republiku Guinea jako třetí země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. V souladu s nařízením o rybolovu NNN Komise uvedla důvody, pro které se domnívá, že tyto tři země neplní své povinnosti jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývající z mezinárodního práva a že nepodnikají kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(12)
Prováděcí rozhodnutí Rady, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by tedy mělo být přijato v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN coby výsledek šetření a dialogu, které proběhly v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v nařízení o rybolovu NNN. Tato šetření a dialog včetně vzájemné korespondence a uskutečněných setkání, jakož i rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcího rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 tvoří základ tohoto rozhodnutí, které se opírá o totožné důvody. Z tohoto rozhodnutí, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by měly vyplynout důsledky uvedené v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(13)
Podle čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN Rada na základě rozhodnutí přijatého na návrh Komise kvalifikovanou většinou vyškrtne třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí, pokud daná země prokáže, že došlo k nápravě situace, jež opodstatňovala její zařazení na seznam. V rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu se rovněž zohlední, zda příslušné určené třetí země přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení této situace.
2. POSTUP VŮČI BELIZE
(14)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Belize, že zvažuje možnost jeho určení jako nespolupracující třetí země, a Belize vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovalo akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do srpna 2013 Belize vyjádřilo své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkalo se s Komisí, aby projednalo body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Belize příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Belize v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Belize bylo zároveň průběžně informováno buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Belize nevyřešilo uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Belize, nebyla provedena v plné míře.
3. URČENÍ BELIZE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(15)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Belize a hodnotila soulad s jeho mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Belize dodržovalo své mezinárodní závazky podle rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na příslušné informace, které k nim Belize poskytlo, navrhovaný akční plánem, jakož i opatření, která byla přijata k nápravě situace.
(16)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-UN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(17)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Belize jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(18)
Pokud jde o možné omezení Belize jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Belize v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny jeho obecnou úrovní rozvoje.
(19)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Belize vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Belize v souvislosti s jeho povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91, 94, 117 a 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS), články 18, 19 a 20 Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (UNSFA) a čl. II odst. 8 Dohody FAO o dodržování opatření.
(20)
Belize tedy nesplnilo své povinnosti, které pro ně jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a mělo by být zařazeno na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
4. POSTUP VŮČI KAMBODŽSKÉMU KRÁLOVSTVÍ
(21)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Kambodžské království (Kambodžu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Kambodžu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do června 2013 Kambodža vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Kambodži příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Kambodžou v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Kambodža byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Kambodža nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Kambodžou, nebyla provedena v plné míře.
5. URČENÍ KAMBODŽE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(22)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Kambodže a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Kambodža dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Kambodžou.
(23)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nesplněním povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu a odrazujícího sankčního systému. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(24)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Kambodžu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(25)
Pokud jde o možné omezení Kambodže jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Kambodže v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její obecnou úrovní rozvoje.
(26)
Opatření přijatá Kambodžou s ohledem na její povinnosti jakožto státu vlajky jsou nedostatečná pro dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS. Je třeba připomenout, že je nepodstatné, zda Kambodža úmluvu UNCLOS skutečně ratifikovala, protože ustanovení úmluvy UNCLOS o plavbě na volném moři (články 86 až 115 úmluvy UNCLOS) se uznávají jako mezinárodní zvykové právo. Tato ustanovení totiž kodifikují již existující pravidla mezinárodního zvykového práva a přejímají téměř doslovně znění Úmluvy o volném moři a Úmluvy o pobřežních vodách a pásmu přilehlém, a k nimž Kambodža přistoupila a které ratifikovala.
(27)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Kambodžou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Kambodžou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS.
(28)
Kambodža tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
6. POSTUP VŮČI GUINEJSKÉ REPUBLICE
(29)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Guinejskou republiku (Guineu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Guineu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do července 2013 Guinea vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Guineji příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Guineou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Guinea byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Guinea nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Guineou, nebyla provedena v plné míře.
7. URČENÍ GUINEJE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(30)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Guineje a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Guinea dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Guineou.
(31)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nedokončenými reformami, jejichž účelem je zajistit dostatečně přiměřené a účinné sledování jejího rybářského loďstva, účinné provádění vnitrostátního práva a právních předpisů v oblasti rybolovu, prosazování pravidel prostřednictvím stíhání a sankcionování odhalených nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností, posílení prostředků pro inspekci a dohled, odrazující sankční systém a rybářskou politiku odpovídající administrativní kapacitě, pokud jde o kontrolu a dohled. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(32)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Guineu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(33)
Pokud jde o možné omezení Guineje jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status Guineje může být nepříznivě ovlivněn její úrovní rozvoje. Nicméně s ohledem na povahu zjištěných nedostatků Guineje, pomoc poskytnutou Unií a členskými státy a kroky přijaté za účelem nápravy situace nemůže nízký stupeň rozvoje této země vysvětlit celkový postoj Guineje jako státu vlajky nebo pobřežního státu v oblasti rybolovu a nedostatečné kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(34)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Guineou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Guineou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky a pobřežního státu jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 61, 62, 94, 117 a 118 úmluvy UNCLOS a články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(35)
Guinea tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
8. STANOVENÍ SEZNAMU NESPOLUPRACUJÍCÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(36)
Vzhledem k výše uvedeným závěrům, k nimž se v případě Belize, Kambodže a Guineje dospělo, by tyto země měly být zařazeny na seznam nespolupracujících třetích zemí, který se má stanovit v souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN.
(37)
Opatření, která by měla být použita v případě Belize, Kambodže a Guineje, jsou uvedena v článku 38 nařízení o rybolovu NNN. Zákaz dovozu se vztahuje na všechny populace a živočišné druhy podle definice v čl. 2 odst. 8 nařízení o rybolovu NNN, neboť určení není odůvodněno tím, že nebyla přijata vhodná opatření v souvislosti s rybolovem NNN majícím dopad na některou populaci nebo druhy. V souladu s definicí uvedenou v čl. 2 bodu 11 nařízení o rybolovu NNN se dovozem rozumí dovezení produktů rybolovu na území Unie, a to i pro účely překládky v přístavech na jejím území.
(38)
Je třeba poznamenat, že rybolov NNN mimo jiné decimuje populace ryb, ničí mořské prostředí, ohrožuje zachování a udržitelné využívání mořských zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž, ohrožuje zajišťování potravin, znevýhodňuje poctivé rybáře a oslabuje pobřežní komunity. Vzhledem k rozsahu problémů souvisejících s rybolovem NNN se má za to, že je nutné, aby Unie urychleně uplatnila opatření vůči Belize, Kambodži a Guineji jakožto nespolupracujícím zemím. S ohledem na výše uvedené by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
(39)
Pokud Belize, Kambodža či Guinea prokáží, že situace opravňující jejich uvedení na seznam byla napravena, Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise odstraní tuto třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí v souladu s čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN. V rozhodnutí o odstranění ze seznamu se rovněž zohlední, zda Belize, Kambodža či Guinea přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení situace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Unijní seznam nespolupracujících třetích zemí podle článku 33 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. března 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI
din 24 martie 2014
de stabilire a unei liste a țărilor terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1005/2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat
(2014/170/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (1), în special articolul 33 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
1. INTRODUCERE
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 („Regulamentul INN”) instituie un sistem al Uniunii pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).
(2)
Capitolul VI din Regulamentul INN definește procedura în ceea ce privește identificarea țărilor terțe necooperante, demersurile cu privire la țările identificate ca țări terțe necooperante, stabilirea unei liste a țărilor necooperante, radierea de pe lista țărilor necooperante, publicarea listei țărilor necooperante și eventualele măsuri de urgență.
(3)
În conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, Comisia a notificat printr-o decizie din 15 noiembrie 2012 (2) („Decizia din 15 noiembrie 2012”) opt țări terțe referitor la faptul că ar putea fi identificate drept țări terțe pe care Comisia le consideră țări terțe necooperante.
(4)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a inclus informații privind elementele de fapt și considerentele esențiale care stau la baza acelei identificări.
(5)
Tot la 15 noiembrie 2012, Comisia a notificat cele opt țări terțe prin scrisori individuale cu privire la posibilitatea de a le identifica drept țări terțe necooperante.
(6)
Comisia a subliniat, în aceste scrisori, că, pentru a evita identificarea și propunerea de a fi incluse oficial pe listă ca țară terță necooperantă, astfel cum se prevede la articolele 31 și 33 din Regulamentul INN, țările terțe în cauză au fost invitate să stabilească, în strânsă colaborare cu Comisia, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012.
(7)
În consecință, Comisia a invitat cele opt țări terțe în cauză: (i) să ia toate măsurile necesare pentru a pune în aplicare acțiunile cuprinse în planurile de acțiune sugerate de Comisie; (ii) să evalueze punerea în aplicare a acțiunilor cuprinse în planurile de acțiune sugerate de Comisie; și (iii) să trimită Comisiei, o dată la șase luni, rapoarte detaliate prin care evaluează punerea în aplicare a fiecărei acțiuni în ceea ce privește, printre altele, eficacitatea acestora la nivel individual și/sau global în asigurarea unui sistem de control în domeniul pescuitului care să fie conform legislației.
(8)
Cele opt țări terțe în cauză au avut posibilitatea de a răspunde în scris cu privire la aspecte indicate în mod explicit în Decizia din 15 noiembrie 2012, precum și cu privire la alte informații relevante, permițându-le să prezinte probe care să infirme sau să completeze afirmațiile cuprinse în Decizia din 15 noiembrie 2012 sau să adopte, după caz, un plan de acțiune pentru a îmbunătăți situația și măsuri care să o remedieze. Celor opt țări li s-a asigurat dreptul de a solicita sau de a furniza informații suplimentare.
(9)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a inițiat un proces de dialog cu cele opt țări terțe și a subliniat că consideră perioada de șase luni ca fiind, în principiu, suficientă pentru a se ajunge la un acord cu privire la această chestiune.
(10)
Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și în scris, prezentate de către cele opt țări ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012, au fost examinate și luate în considerare. Cele opt țări au fost informate permanent verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei.
(11)
Printr-o decizie de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013 (3) („Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013”) Comisia a identificat Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea ca țări terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN. În conformitate cu Regulamentul INN, Comisia a prezentat motivele pentru care consideră că aceste trei țări nu își respectă obligațiile care le revin în temeiul dreptului internațional în calitate de state de pavilion, state portuare, state costiere sau state comerciale de a lua măsuri, preveni, descuraja și elimina activitățile de pescuit INN.
(12)
O decizie de punere în aplicare a Consiliului prin care Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea sunt trecute pe lista țărilor terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN ar trebui, prin urmare, luată în contextul punerii în aplicare a Regulamentului INN ca rezultat al procedurilor de anchetă și dialog care s-au desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în Regulamentul INN. Aceste proceduri de anchetă și dialog, inclusiv corespondența derulată și reuniunile care au avut loc, precum și Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013 stau la baza prezentei decizii și motivele pe care se întemeiază sunt aceleași. Prezenta decizie, care include Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea pe lista de țări terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN, ar trebui să implice consecințele menționate la articolul 38 din Regulamentul INN.
(13)
În conformitate cu articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul INN, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, elimină țara terță de pe lista de țări terțe necooperante dacă țara terță în cauză demonstrează că situația care a justificat includerea sa pe listă a fost remediată. Decizia de eliminare ia în considerare și dacă țările terțe în cauză identificate au adoptat măsuri concrete care permit să se obțină o îmbunătățire durabilă a respectivei situații.
2. PROCEDURA CU PRIVIRE LA BELIZE
(14)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a notificat Belize, în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Belize ca țară terță necooperantă și a invitat Belize să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și august 2013, Belize a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta puncte care țin de acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris către Belize. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Belize ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Belize a fost informat verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Belize. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Belize nu au fost puse în aplicare integral.
3. IDENTIFICAREA BELIZE CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(15)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Belize și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Belize a obligațiilor sale internaționale în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare informațiile relevante furnizate în această privință de Belize, planul de acțiune sugerat, precum și măsurile luate pentru remedierea situației.
(16)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la mai multe deficiențe în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor prevăzute de dreptul internațional, legate mai ales de neadoptarea unui cadru legal adecvat, de lipsa unei monitorizări adecvate și eficiente, de lipsa unui sistem de control și inspecție, de lipsa unui sistem de sancționare disuasivă, precum și de lipsa unei puneri în aplicare adecvate a regimului de certificare a capturii. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale, inclusiv cele prevăzute de recomandările și rezoluțiile organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi Planul internațional de acțiune împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat al Organizației Națiunilor Unite (IPOA-UN). Cu toate acestea, lipsa de conformare la recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probe suplimentare și nu a stat la baza identificării.
(17)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Belize ca țară terță necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(18)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Belize în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific și performanța generală a Belize cu privire la pescuit nu sunt afectate de nivelul său general de dezvoltare.
(19)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Belize și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Belize în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91, 94, 117 și 118 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS), articolelor 18, 19 și 20 din Acordul Organizației Națiunilor Unite privind stocurile de pește (UNSFA) și articolului II alineatul (8) din Acordul de conformitate al FAO.
(20)
Prin urmare, Belize nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
4. PROCEDURA ÎN CEEA CE PRIVEȘTE REGATUL CAMBODGIA
(21)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a înștiințat Regatul Cambodgia (Cambodgia), în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Cambodgia ca țară terță necooperantă și a invitat Cambodgia să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și iunie 2013, Cambodgia a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris Cambodgiei. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Cambodgia ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Cambodgia a fost informată verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Cambodgia. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Cambogia nu au fost puse în aplicare integral.
5. IDENTIFICAREA CAMBODGIEI CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(22)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Cambodgiei și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Cambodgia a obligațiilor sale internaționale, în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare planul de acțiune sugerat, astfel cum a fost redactat ulterior pe baza informațiilor relevante furnizate de Cambodgia.
(23)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la deficiențele în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor prevăzute de dreptul internațional, legate mai ales de neadoptarea unui cadru legal adecvat, de lipsa unei monitorizări adecvate și eficiente, de lipsa unui sistem de control și inspecție, de lipsa unui sistem de sancționare disuasivă. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi IPOA-UN. Cu toate acestea, lipsa de conformare la recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probe suplimentare și nu a stat la baza identificării.
(24)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Cambodgia ca țară terță necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(25)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Cambodgia în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific și performanța generală a Cambodgiei cu privire la pescuit nu sunt afectate de nivelul său general de dezvoltare.
(26)
Acțiunile întreprinse de Cambodgia în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91 și 94 din UNCLOS. Se reamintește faptul că nu este relevant dacă Cambodgia a ratificat UNCLOS, deoarece dispozițiile UNCLOS privind navigarea în marea liberă (articolele 86-115 din UNCLOS) au fost recunoscute ca reprezentând dreptul internațional cutumiar. Mai mult decât atât, aceste dispoziții codifică normele preexistente dreptului internațional cutumiar și preiau aproape textual formulările din Convenția privind marea liberă și Convenția privind apele maritime teritoriale și zona contiguă; Cambodgia a aderat și a ratificat ambele convenții.
(27)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Cambodgia și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Cambodgia, în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion, sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91 și 94 din UNCLOS.
(28)
Prin urmare, Cambodgia nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
6. PROCEDURA CU PRIVIRE LA REPUBLICA GUINEEA
(29)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a înștiințat Republica Guineea (Guineea), în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Guineea ca țară terță necooperantă și a invitat Guineea să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și iulie 2013, Guineea a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris Guineei. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Guineea ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Guineea a fost informată verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Guineea. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Guineea nu au fost puse în aplicare integral.
7. IDENTIFICAREA GUINEEI CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(30)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Guineei și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Guineea a obligațiilor sale internaționale, în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare informațiile relevante furnizate în această privință de Guineea, planul de acțiune sugerat, precum și măsurile luate pentru remedierea situației.
(31)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la reformele care încă nu s-au făcut pentru a asigura o monitorizare suficient de adecvată și eficientă a flotei sale de pescuit, o punere în aplicare eficientă a legislației naționale și a reglementărilor privind pescuitul, aplicarea eficientă a normelor prin urmărirea și sancționarea activităților de pescuit INN constatate, consolidarea mijloacelor de inspecție și supraveghere, sistemul de sancționare disuasivă, politica în domeniul pescuitului în concordanță cu capacitatea administrativă în materie de control și supraveghere. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale, inclusiv cele prevăzute de ORGP, și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi IPOA-UN. Cu toate acestea, lipsa conformității cu recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probă suplimentară și nu a stat la baza identificării.
(32)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Guineea ca țară necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(33)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Guineea în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific de dezvoltare al Guineei poate fi afectat de nivelul său de dezvoltare. Cu toate acestea, ținând cont de natura deficiențelor constatate în Guineea, asistența acordată de Uniune și de statele membre și acțiunile întreprinse pentru a remedia situația, nivelul de dezvoltare al țării respective nu poate explica performanța globală a Guineei ca stat de pavilion sau costier cu privire la pescuit și insuficiența acțiunilor sale pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului INN.
(34)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Guineea și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Guineea, în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion și costier, sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 61, 62, 94, 117 și 118 din UNCLOS și articolelor 18, 19 și 20 din UNFSA.
(35)
Prin urmare, Guineea nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion și costier în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
8. STABILIREA UNEI LISTE A ȚĂRILOR TERȚE NECOOPERANTE
(36)
Având în vedere concluziile formulate mai sus în ceea ce privește Belize, Cambodgia și Guineea, aceste țări ar trebui să fie incluse pe o listă a țărilor terțe necooperante care urmează să fie stabilită în temeiul articolului 33 din Regulamentul INN.
(37)
Acțiunile în legătură cu Belize, Cambodgia și Guineea, sub forma unor măsuri care ar trebui să se aplice, sunt enumerate la articolul 38 din Regulamentul INN. Interzicerea importului se referă la toate stocurile și speciile, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (8) din Regulamentul INN, întrucât identificarea nu este justificată de lipsa de măsuri adecvate adoptate în legătură cu activitățile de pescuit INN care afectează un anumit stoc sau anumite specii. În conformitate cu definiția de la articolul 2 alineatul (11) din Regulamentul INN, termenul de „import” înseamnă introducerea produselor pescărești pe teritoriul Uniunii, inclusiv în scopul transbordării în porturile de pe teritoriul acesteia.
(38)
Se remarcă faptul că pescuitul INN, printre altele, epuizează stocurile de pește, distruge habitatele marine, subminează conservarea și utilizarea durabilă a resurselor marine, denaturează concurența, pune în pericol securitatea alimentară, pune pescarii corecți într-un dezavantaj neloial și fragilizează comunitățile costiere. Având în vedere amploarea problemelor legate de pescuitul INN, este necesar ca Uniunea să pună rapid în aplicare acțiunile cu privire la Belize, Cambodgia și Guineea ca țări necooperante. Având în vedere considerentele de mai sus, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(39)
Dacă Belize, Cambodgia sau Guineea demonstrează că situația care a justificat includerea sa pe listă a fost remediată, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, elimină țara respectivă de pe lista de țări terțe necooperante în conformitate cu articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul INN. Orice decizie de eliminare ia în considerare dacă Belize, Cambodgia sau Guineea a adoptat măsuri concrete care să permită obținerea unei îmbunătățiri durabile a respectivei situații,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Lista Uniunii de țări terțe necooperante prevăzută la articolul 33 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 este prevăzută în anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 24 martie 2014.