NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 234/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2)
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie by měla usilovat o rozvíjení vztahů a budování partnerství s třetími zeměmi. Toto nařízení představuje nový a doplňkový nástroj, který přímo podporuje vnější politiky Unie a rozšiřuje partnerství v oblasti spolupráce a politický dialog na oblasti a témata stojící mimo rámec rozvojové spolupráce. Navazuje na zkušenosti získané s průmyslovými zeměmi a se zeměmi a územími s vysokými příjmy na základě nařízení Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Oblast spolupráce podle zeměpisných programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony podle finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) je téměř výhradně omezena na financování opatření, jež mají splňovat kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(3)
V průběhu posledního desetiletí Unie soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou průmyslových a jiných zemí a území s vysokými nebo středními příjmy z různých regionů světa.
(4)
Unie potřebuje finanční nástroj v oblasti zahraniční politiky s celosvětovou působností umožňující financovat opatření, která nemusejí být způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam z hlediska prohlubování a upevňování vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi, a to zejména prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství. Tento nový, z hlediska působnosti a cílů inovativní nástroj by měl vytvořit příznivé prostředí pro prohloubení vztahů mezi Unií a příslušnými třetími zeměmi a prosazovat stěžejní zájmy Unie.
(5)
V zájmu Unie je prohlubovat vztahy a dialog se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu, ale i v rámci globální správy, zahraniční politiky, mezinárodní ekonomiky, vícestranných fór a subjektů, jako jsou skupiny G8 a G20, a při řešení problémů globálního významu.
(6)
Je třeba, aby Unie vybudovala komplexní partnerství s novými aktéry na mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád podporující začlenění, usilovat o společné globální veřejné statky, prosazovat stěžejní zájmy Unie a zlepšit informovanost o Unii v těchto zemích.
(7)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být celosvětová, aby bylo možné náležitým způsobem podpořit opatření v oblasti spolupráce s cílem rozvíjet vztahy s kteroukoli zemí, u níž má Unie strategické zájmy, v souladu s cíli tohoto nařízení.
(8)
V zájmu Unie je pokračovat v prosazování dialogu a spolupráce se zeměmi, které již nejsou způsobilé pro dvoustranné programy v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5) (dále jen „nástroj pro rozvojovou spolupráci“).
(9)
Mimoto je v zájmu Unie mít otevřené celosvětové instituce, které budou založeny na účinném multilateralismu, a k tomuto cíli směřovat.
(10)
Podle tohoto nařízení by Unie měla podporovat provádění vnějšího rozměru strategie nastíněné ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) propojením tří pilířů: hospodářského, sociálního a ekologického. Toto nařízení by mělo zejména podporovat cíle související s globálními otázkami, například se změnou klimatu, zabezpečením dodávek energie a účinným využíváním zdrojů, přechodem na ekologičtější ekonomiku, vědou, inovacemi a konkurenceschopností, mobilitou, obchodem a investicemi, hospodářskými partnerstvími, spoluprací s třetími zeměmi v oblasti podnikání, zaměstnanosti a regulace a s lepším přístupem na trh pro podniky z Unie, včetně internacionalizace malých a středních podniků. Mělo by rovněž prosazovat veřejnou diplomacii, spolupráci ve vzdělávacích a akademických záležitostech a informační činnosti.
(11)
Zejména boj proti změně klimatu je považován za jednu z největších globálních výzev, jíž Unie a širší mezinárodní společenství čelí. Změna klimatu je oblast, která naléhavě vyžaduje přijetí opatření na mezinárodní úrovni a v jejímž rámci dosažení cílů Unie vyžaduje spolupráci s partnerskými zeměmi. Unie by tudíž měla zintenzivnit úsilí o prosazování celosvětového konsensu v tomto ohledu. V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaným „Rozpočet - Evropa 2020“, které Unii vyzývá ke zvýšení podílu jejího rozpočtu vyčleněného na záležitosti klimatu na nejméně 20 %, by toto nařízení mělo přispět k dosažení tohoto cíle.
(12)
Nadnárodní otázky, jako je zhoršování stavu životního prostředí a přístup k surovinám a vzácným zeminám a jejich udržitelné využití, vyžadují inkluzivní přístup založený na pravidlech.
(13)
Unie je odhodlána napomoci s plněním globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů.
(14)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny, jakož i ratifikovat a účinně provádět mezinárodně uznané pracovní normy a mnohostranné dohody o ochraně životního prostředí.
(15)
Významným strategickým zájmem Unie je oživit růst a zaměstnanost prosazováním spravedlivého a otevřeného obchodu a investic na mnohostranné i dvoustranné úrovni a podporou sjednávání a provádění obchodních a investičních dohod, jichž je Unie stranou. Podle tohoto nařízení by Unie měla přispívat k vytváření bezpečného prostředí pro zvýšený počet obchodních a investičních příležitostí po celém světě pro podniky z Unie, a to s důrazem na malé a střední podniky, mimo jiné podporou spolupráce v oblasti právních předpisů a jejich sbližování, prosazováním mezinárodních norem, zlepšováním ochrany práv duševního vlastnictví a vyvíjením snahy o odstranění bezdůvodných překážek bránících v přístupu na trh.
(16)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(17)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji pro financování vnější činnost a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě těchto nástrojů.
(18)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie by měla být vhodným způsobem případně zajištěna cílená komunikace a poskytování informací.
(19)
K dosažení cílů tohoto nařízení je nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup vůči klíčovým partnerským zemím s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie, a zároveň zachovat schopnost zasáhnout v případě potřeby kdekoli na světě. Unie by měla uplatňovat komplexní přístup k zahraniční politice včetně odvětvových politik Unie.
(20)
Aby se zvýšila účinnost závazku Unie prosazovat a hájit své zájmy ve vztazích s třetími zeměmi, měla by Unie být schopna pružně a včas reagovat na vznikající nebo nepředvídané potřeby přijímáním zvláštních opatření, na která se nevztahují víceleté orientační programy.
(21)
Cíle tohoto nařízení by vždy, když je to možné a vhodné, měly být plněny za konzultace příslušných partnerů a zúčastněných stran včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů s přihlédnutím k významu jejich úlohy.
(22)
Vnější činnost Unie v rámci tohoto nařízení by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výsledné činnosti, výstupů a dopadů) v zemích přijímajících pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost nástroje zřízeného tímto nařízením sledovány a hodnoceny pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny specifickým rysům a cílům tohoto nástroje.
(23)
Akce v rámci tohoto nařízení by měly v příslušných případech patřičně zohledňovat usnesení a doporučení Evropského parlamentu.
(24)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, by se při jejich přijímání měl použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(26)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnost jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(27)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince. 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(28)
Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(29)
Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména zřízení nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“) k prosazování a podpoře zájmů Unie a společných zájmů. Nástroj partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi, řeší problémy globálního významu a zajišťuje odpovídající návaznost na rozhodnutí přijatá na vícestranné úrovni.
2. Opatření financovaná podle nástroje partnerství odrážejí tyto specifické cíle Unie:
a)
podpora strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie prosazováním politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy globálního významu. Dosažení tohoto cíle se měří mimo jiné pokrokem, kterého dosáhly klíčové partnerské země v boji proti změně klimatu nebo při prosazování norem Unie v oblasti životního prostředí;
b)
provádění mezinárodního rozměru strategie Evropa 2020. Dosažení tohoto cíle se měří podle zavádění politik a cílů strategie Evropa 2020 v klíčových partnerských zemích;
c)
zlepšování přístupu na trhy partnerských zemí a oživení obchodu, investic a obchodních příležitostí pro podniky z Unie a současně odstranění překážek bránících v přístupu na trh a k investicím prostřednictvím spolupráce v oblasti hospodářských partnerství, obchodu a regulace. Dosažení tohoto cíle se měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými partnerskými zeměmi a obchodními a investičními toky do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují akce, programy a opatření podle tohoto nařízení;
d)
posílení všeobecného chápání a viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, mezilidských kontaktů, spolupráce ve vzdělávacích a akademických záležitostech, spolupráce mezi skupinami odborníků a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Dosažení tohoto cíle lze měřit mimo jiné průzkumy veřejného mínění či hodnoceními.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení podporuje především opatření spolupráce se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále významnější úlohu v globálních záležitostech, mimo jiné i v zahraniční politice, mezinárodním hospodářství a obchodu, na mnohostranných fórech a v globální správě a při řešení problémů globálního významu nebo tam, kde má Unie jiné významné zájmy.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, pro spolupráci podle tohoto nařízení mohou být způsobilé všechny třetí země, regiony a území.
Článek 3
Obecné zásady
1. Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci zásad demokracie, rovnosti, dodržování lidských práv a základních svobod a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím dialogu a spolupráce s třetími zeměmi.
2. Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při utváření spolupráce s třetími zeměmi podle potřeby uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci a rovněž na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie.
3. Unie prosazuje soudržný vícestranný přístup ke globálním problémům a podporuje spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a subjekty, včetně mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů a programů Organizace spojených národů a jiných dvoustranných dárců.
4. Při provádění tohoto nařízení ve fázích tvorby politiky, strategického plánování a programování a provádění opatření je cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci, jakož i s jinými příslušnými politikami Unie.
5. Opatření financovaná podle tohoto nařízení vycházejí případně z politik spolupráce stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány dohodnuté mezi Unií a příslušnými mezinárodními organizacemi nebo mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony.
Opatření financovaná podle tohoto nařízení zahrnují také oblasti spojené s prosazováním zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
6. Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014.
Článek 4
Programování a orientační přidělení finančních prostředků
1. Komise přijímá víceleté orientační programy přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Víceleté orientační programy stanoví strategické nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů, pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy z tohoto dokumentu.
3. Víceleté orientační programy uvádějí rovněž prioritní oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují orientační přidělení finančních prostředků, a to celkově, podle prioritní oblasti a podle partnerské země nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně účasti na globálních iniciativách. Tyto částky mohou být případně vyjádřeny v podobě rozpětí.
4. Víceleté orientační programy mohou stanovit částku finančních prostředků, která nepřesahuje 5 % celkové částky a není přidělena na žádnou prioritní oblast ani žádné partnerské zemi nebo skupině zemí. Tyto finanční prostředky se přidělí na závazky v souladu s čl. 2 odst. 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 236/2014.
5. V řádně odůvodněných, závažných a naléhavých případech může být ke změně víceletých orientačních programů použit postup podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
6. Pokud jde o dosažení cílů stanovených v odstavci 1, může Komise při spolupráci Unie s třetími zeměmi zohlednit zeměpisnou blízkost nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území Unie.
7. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Tematické priority
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6 měnící tematické priority, jež má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, stanovených v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu použitelnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 954 765 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (11) se za účelem podpory mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání z různých nástrojů pro financování vnější činnosti (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (12), nástroje předvstupní pomoci (NPP II) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (13) a nástroje partnerství) přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá víceleté orientační programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny s souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
3. Akce v oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1288/2013 jsou financovány v rámci nástroje partnerství pouze v případě, že nejsou způsobilé pro financování v rámci jiných nástrojů pro financování vnější činnosti a doplňují nebo posilují jiné iniciativy podle tohoto nařízení.
Článek 9
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 234/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 martie 2014
de instituire a unui instrument de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2), articolul 209 alineatul (1) și articolul 212 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Uniunea ar trebui să urmărească dezvoltarea relațiilor și realizarea unor parteneriate cu țările terțe. Prezentul regulament reprezintă un instrument nou și complementar care oferă sprijin direct politicilor externe ale Uniunii, extinzând parteneriatele de cooperare și dialogurile politice la domenii și subiecte care depășesc cooperarea pentru dezvoltare. Acesta se bazează pe experiența acumulată cu țările industrializate și cu țările și teritoriile cu venituri ridicate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1934/2006 al Consiliului (3).
(2)
Sfera de cooperare în temeiul programelor geografice cu țări, teritorii și regiuni în curs de dezvoltare în cadrul instrumentului de finanțare a cooperării pentru dezvoltare instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4) este limitată aproape în întregime la finanțarea măsurilor destinate îndeplinirii criteriilor de acordare a asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD) stabilite de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (CAD - OCDE).
(3)
În ultimul deceniu, Uniunea și-a consolidat constant relațiile bilaterale cu un număr mare de țări industrializate și de alte țări și teritorii cu venituri ridicate sau medii din diverse regiuni ale lumii.
(4)
Uniunea are nevoie de un instrument financiar de politică externă cu domeniu de aplicare global, care să permită finanțarea măsurilor care ar putea să nu fie considerate AOD, dar care sunt cruciale pentru aprofundarea și consolidarea relațiilor sale cu țările terțe în cauză, în special prin dialoguri politice și crearea de parteneriate. Noul instrument, inovator în ceea ce privește domeniul de aplicare și obiectivele, ar trebui să creeze un mediu sigur pentru o relație aprofundată între Uniune și țările terțe relevante și ar trebui să promoveze interesele fundamentale ale Uniunii.
(5)
Este în interesul Uniunii să aprofundeze relațiile și dialogul cu țările cu care Uniunea are un interes strategic în promovarea legăturilor, în special țările dezvoltate și în curs de dezvoltare care joacă un rol tot mai important pe scena internațională, inclusiv în guvernanța globală, în politica externă, în economia internațională, în forurile și organismele multilaterale, precum G8 și G20 și în abordarea provocărilor de interes global.
(6)
Uniunea are nevoie să construiască parteneriate cuprinzătoare cu noi actori de pe scena internațională pentru a promova o ordine internațională stabilă și incluzivă, pentru a gestiona bunurile publice mondiale comune, pentru a-și promova interesele fundamentale și pentru a deveni mai cunoscută în țările respective.
(7)
Este nevoie ca domeniul de aplicare al prezentului regulament să fie unul global pentru a permite acordarea de sprijin adecvat măsurilor de cooperare în vederea susținerii relațiilor cu orice țară în care Uniunea are interese strategice, în conformitate cu obiectivele prezentului regulament.
(8)
Este în interesul Uniunii să continue să promoveze dialogul și cooperarea cu țările care nu se mai califică pentru programe bilaterale în temeiul instrumentului de finanțare a cooperării pentru dezvoltare instituit prin Regulamentul (UE) nr 233/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (5) (denumit în continuare „instrumentul de finanțare a cooperării pentru dezvoltare”).
(9)
Mai mult, este în interesul Uniunii să aibă instituții globale, favorabile incluziunii, bazate pe un multilateralism eficace să acționeze în această direcție.
(10)
În temeiul prezentului regulament, Uniunea ar trebui să susțină punerea în aplicare a dimensiunii externe a strategiei elaborate de Comisie în Comunicarea din 3 martie 2010 intitulată „Europa 2020: O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” (denumită în continuare „Strategia Europa 2020”), reunind cei trei piloni: cel economic, cel social și cel de mediu. Prezentul regulament ar trebui să susțină în special obiectivele referitoare la chestiuni globale precum schimbările climatice, securitatea energetică și utilizarea eficientă a resurselor, tranziția către o economie mai ecologică, știința, inovarea și competitivitatea, mobilitatea, comerțul și investițiile, parteneriatele economice, cooperarea cu țările terțe în domeniul afacerilor, al ocupării forței de muncă și al reglementării și un acces îmbunătățit pe piață pentru societățile din Uniune, inclusiv internaționalizarea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). Ar trebui să promoveze de asemenea diplomația publică, cooperarea în materie de educație și academică și activitățile de informare.
(11)
Combaterea schimbărilor climatice este recunoscută în special ca una din marile provocări globale cu care se confruntă Uniunea și comunitatea internațională în sens larg. Schimbările climatice reprezintă un domeniu în care sunt necesare acțiuni internaționale urgente și în care realizarea obiectivelor Uniunii impune cooperarea cu țări partenere. Prin urmare, Uniunea ar trebui să își intensifice eforturile pentru a promova un consens global în acest domeniu. În conformitate cu Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, care solicită Uniunii să majoreze cu cel puțin 20 % bugetul său alocat politicilor climatice, prezentul regulament ar trebui să contribuie la îndeplinirea acestui obiectiv.
(12)
Provocările transnaționale, precum degradarea mediului și accesul la materii prime și pământuri rare și utilizarea durabilă a acestora, impun o abordare întemeiată pe norme, favorabilă incluziunii.
(13)
Uniunea s-a angajat să contribuie la atingerea obiectivelor globale în materie de biodiversitate pentru 2020 și să producă rezultate în cadrul strategiei de mobilizare.
(14)
În relațiile cu partenerii săi din întreaga lume, Uniunea s-a angajat să promoveze munca decentă pentru toți, precum și ratificarea și reala punere în aplicare a standardelor recunoscute internațional ale condițiilor de muncă și a acordurilor multilaterale de mediu.
(15)
Un interes strategic important al Uniunii îl reprezintă favorizarea creșterii economice și a creării de locuri de muncă prin promovarea comerțului și investițiilor echitabile și deschise la nivel multilateral și bilateral și prin susținerea negocierii și a punerii în aplicare a acordurilor privind comerțul și investițiile la care Uniunea este parte. În temeiul prezentului regulament, Uniunea ar trebui să contribuie la crearea unui climat sigur pentru creșterea oportunităților în domeniul comerțului și al investițiilor pentru societățile din Uniune la nivel global, nu în ultimul rând pentru IMM-uri, inclusiv prin susținerea cooperării și a convergenței de reglementare, prin promovarea standardelor internaționale, îmbunătățirea protecției drepturilor de proprietate intelectuală și urmărirea ca obiectiv a eliminării obstacolelor nefondate din calea accesului pe piață.
(16)
În temeiul articolului 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), acțiunea Uniunii pe scena internațională are la bază principiile care au inspirat crearea, dezvoltarea și extinderea sa și pe care intenționează să le promoveze în lumea întreagă, și anume democrația, statul de drept, universalitatea și indivizibilitatea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, respectarea demnității umane, principiile egalității și solidarității, precum și respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite și a dreptului internațional.
(17)
Uniunea ar trebui să urmărească un nivel maxim de eficiență în utilizarea resurselor disponibile, pentru a optimiza impactul acțiunii sale externe. Acest obiectiv ar trebui să fie atins prin intermediul coerenței și al complementarității dintre instrumentele Uniunii pentru acțiunea externă, precum și prin crearea de sinergii între prezentul regulament, alte instrumente pentru finanțarea acțiunii externe și alte politici ale Uniunii. Aceasta ar trebui să aibă drept consecință consolidarea reciprocă a programelor concepute în temeiul instrumentelor pentru finanțarea acțiunii externe.
(18)
Pentru a asigura vizibilitatea asistenței acordate de Uniune către cetățenii din țările beneficiare și către cetățenii din Uniune, ar trebui să existe, după caz, o comunicare orientată, precum și informări realizate prin mijloace adecvate.
(19)
În vederea îndeplinirii obiectivelor prezentului regulament, este necesară adoptarea unei abordări diferențiate și flexibile cu principalele țări partenere, care să țină seama de contextul economic, social și politic ale acestora, precum și de interesele, strategiile și prioritățile politice și strategiile specifice ale Uniunii, menținând, în același timp, capacitatea de a interveni oriunde în lume, atunci când este necesar. Uniunea ar trebui să recurgă la o abordare cuprinzătoare a politicilor sale externe și sectoriale.
(20)
Pentru ca angajamentul asumat în ceea ce privește promovarea și apărarea intereselor proprii în relațiile cu țările terțe să devină mai eficient, Uniunea ar trebui să poată reacționa în mod flexibil și rapid la nevoile în schimbare sau neprevăzute, prin adoptarea de măsuri speciale, care nu fac obiectul programelor orientative multianuale.
(21)
Obiectivele prezentului regulament ar trebui urmărite, ori de câte ori este posibil și adecvat, în consultare cu partenerii și părțile interesante relevante, inclusiv organizațiile societății civile și autoritățile locale, cu luarea în considerare a importanței rolurilor acestora.
(22)
Acțiunile externe ale Uniunii în temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie la rezultate clare (acoperind realizările, efectele și impactul) în țările care beneficiază de asistență din partea Uniunii. Ori de câte ori este posibil și adecvat, rezultatele acțiunii externe a Uniunii și eficiența instrumentului instituit prin prezentul regulament ar trebui monitorizate și evaluate pe baza unor indicatori predefiniți, clari, transparenți și, după caz, specifici fiecărei țări și măsurabili, adaptați specificităților și obiectivelor instrumentului respectiv.
(23)
Acțiunile întreprinse în temeiul prezentului regulament ar trebui, după caz, să ia în considerare în mod corespunzător rezoluțiile și recomandările Parlamentului European.
(24)
Pentru a adapta domeniul de aplicare al prezentului regulament la realitățile în schimbare rapidă din țările terțe, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește prioritățile definite în anexă. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(25)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Având în vedere natura acestor acte de punere în aplicare, și în special capacitatea lor de orientare a politicilor și implicațiile lor financiare, pentru adoptarea acestora ar trebui utilizată procedura de examinare, cu excepția măsurilor tehnice de punere în aplicare la scară financiară redusă.
(26)
Normele și procedurile comune de punere în aplicare a instrumentelor Uniunii pentru finanțarea acțiunii externe sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 236/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(27)
Prezentul regulament stabilește pachetul financiar pentru durata sa de aplicare, care constituie principala valoare de referință pentru Parlamentul European și Consiliu în cursul procedurii bugetare anuale, în înțelesul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (8).
(28)
Organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă sunt stabilite în Decizia 2010/427/UE a Consiliului (9).
(29)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, în special stabilirea unui instrument de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul, astfel cum este definit la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate.
(30)
Este oportună alinierea perioadei de aplicare a prezentului regulament cu cea a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (10). În consecință, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și obiective
(1) Prezentul regulament instituie un instrument de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe (denumit în continuare „instrumentul de parteneriat”), în vederea dezvoltării și promovării intereselor Uniunii și a celor reciproce. Instrumentul de parteneriat sprijină măsurile care contribuie în mod eficient și flexibil la îndeplinirea obiectivelor ce decurg din relațiile bilaterale, regionale sau multilaterale ale Uniunii cu țări terțe și care răspund provocărilor de interes global și asigură o monitorizare adecvată a deciziilor adoptate la un nivel multilateral.
(2) Măsurile care urmează să fie finanțate prin instrumentul de parteneriat vizează următoarele obiective specifice ale Uniunii:
(a)
sprijinirea strategiilor privind parteneriatele de cooperare bilaterală, regională și interregională ale Uniunii prin promovarea dialogului politic și prin elaborarea de abordări și răspunsuri colective la provocările de interes global. Atingerea acestui obiectiv se măsoară între altele prin progresele înregistrate de principalele țări partenere în lupta împotriva schimbărilor climatice sau în promovarea standardelor de mediu ale Uniunii;
(b)
punerea în aplicare a dimensiunii internaționale a Strategiei Europa 2020. Atingerea acestui obiectiv se măsoară în funcție de modul în care principalele țări partenere își asumă politicile și obiectivele Strategiei Europa 2020;
(c)
îmbunătățirea accesului pe piețele țărilor partenere și favorizarea comerțului, a investițiilor și a oportunităților de afaceri pentru societățile din Uniune, eliminând în același timp obstacolele din calea accesului pe piață și a investițiilor prin intermediul parteneriatelor economice și a cooperării în domeniul afacerilor și al reglementării. Atingerea acestui obiectiv se măsoară analizând ponderea Uniunii în comerțul exterior cu principalele țări partenere și fluxul comercial și de investiții spre țări partenere care fac obiectul acțiunilor, al programelor și al măsurilor adoptate în temeiul prezentului regulament;
(d)
sporirea recunoașterii generale și a vizibilității Uniunii și a rolului său pe scena internațională, prin intermediul diplomației publice, al contactelor la nivel personal, al cooperării în domeniile educației și academic, cooperarea grupurilor de reflecție, precum și prin activități de informare menite să promoveze valorile și interesele Uniunii. Atingerea acestui obiectiv poate fi măsurată, între altele, prin sondaje de opinie sau evaluări.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament sprijină în primul rând măsurile de cooperare cu țările cu care Uniunea are un interes strategic de a-și dezvolta legăturile, în special țările dezvoltate și cele în curs de dezvoltare care joacă un rol tot mai important la nivel mondial, inclusiv în politica externă, în economia și în comerțul internațional, în forurile multilaterale și în guvernanța globală, precum și în abordarea provocărilor de interes global sau în legătură cu care Uniunea are alte interese semnificative.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), toate țările terțe, regiunile și teritoriile pot fi eligibile pentru cooperare în temeiul prezentului regulament.
Articolul 3
Principii generale
(1) Uniunea urmărește să promoveze, să dezvolte și să consolideze principiile democrației, egalității, respectării drepturilor omului și libertăților fundamentale și cel al statului de drept, principii pe care este fondată, prin intermediul dialogului și al cooperării cu țările terțe.
(2) În vederea sporirii impactului asistenței oferite de Uniune, se urmărește, după caz, o abordare diferențiată și flexibilă în conceperea cooperării cu țările terțe, ținând seama de contextul economic, social și politic al acestora, precum și de interesele, prioritățile politice și strategiile specifice ale Uniunii.
(3) Uniunea promovează o abordare multilaterală coerentă a provocărilor globale și încurajează cooperarea cu organizațiile și organismele internaționale sau regionale, inclusiv cu instituțiile financiare internaționale, agențiile, fondurile și programele Organizației Națiunilor Unite, precum și cu alți donatori bilaterali.
(4) În punerea în aplicare a prezentului regulament, în elaborarea politicilor, a planificărilor și a programărilor strategice și în adoptarea măsurilor de punere în aplicare, Uniunea urmărește să asigure coerența și consecvența cu alte domenii ale acțiunii sale externe, în special cu instrumentul de finanțare a cooperării pentru dezvoltare și cu alte politici relevante ale Uniunii.
(5) Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament se bazează, după caz, pe politicile de cooperare stabilite în cadrul anumitor instrumente precum acordurile, declarațiile și planurile de acțiune convenite între Uniune și organizațiile internaționale în cauză sau între Uniune și țările terțe și regiunile în cauză.
Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament includ și domeniile legate de promovarea intereselor, priorităților politice și strategiilor specifice ale Uniunii.
(6) Sprijinul acordat de Uniune în temeiul prezentului regulament este pus în aplicare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
Articolul 4
Programarea și alocarea orientativă a fondurilor
(1) Programele orientative multianuale (POM) se adoptă de Comisie în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 16 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
(2) POM definesc interesele și prioritățile strategice și/sau reciproce ale Uniunii, obiectivele specifice și rezultatele estimate. În cazul țărilor și al regiunilor pentru care este stabilit un document-cadru comun ce prevede o strategie cuprinzătoare a Uniunii, POM se bazează pe documentul respectiv.
(3) POM definesc, de asemenea, domeniile prioritare alese pentru a primi finanțare din partea Uniunii și stabilesc alocarea orientativă a fondurilor, în termeni generali, pentru fiecare domeniu prioritar și pentru fiecare țară sau grup de țări partenere, pentru perioada în cauză, inclusiv participarea la inițiative globale. Cuantumurile respective pot fi exprimate sub forma unui interval, după caz.
(4) POM pot prevedea un volum de fonduri, care să nu depășească 5 % din cuantumul total și care nu este alocat unui domeniu prioritar sau unei țări partenere sau unui grup de țări partenere. Fondurile respective sunt angajate în conformitate cu articolul 2 alineatele (2), (3) și (5) din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
(5) Procedura menționată la articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 236/2014 poate fi aplicată în scopul modificării POM din motive de urgență justificate în mod corespunzător.
(6) În ceea ce privește realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 1, Comisia poate ține seama în cadrul cooperării Uniunii cu țările terțe de proximitatea geografică a regiunilor ultraperiferice ale Uniunii și a țărilor și teritoriilor de peste mări.
(7) Orice programare sau revizuire a programelor care are loc ulterior publicării raportului intermediar de evaluare menționat la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014 (denumit în continuare „raportul intermediar de evaluare”) ține seama de rezultatele, constatările și concluziile raportului respectiv.
Articolul 5
Prioritățile tematice
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 6 pentru a modifica prioritățile tematice urmărite de asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament, astfel cum sunt stabilite în anexa la prezentul regulament. În special, ulterior publicării raportului intermediar de evaluare și pe baza recomandărilor din raportul respectiv, Comisia adoptă până la 31 martie 2018 un act delegat de modificare a anexei la prezentul regulament.
Articolul 6
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 5 este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 5 se conferă Comisiei pe perioada de valabilitate a prezentului regulament.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 5 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 5 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu a formulată obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European sau Consiliu, sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 7
Procedura comitetului
Comisia este asistată de Comitetul instrumentului de parteneriat. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
Articolul 8
Pachetul financiar
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament pentru perioada 2014 - 2020 este de 954 765 000 EUR.
Creditele anuale se autorizează de Parlamentul European și Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
(2) În conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1288/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11), în vederea promovării dimensiunii internaționale a învățământului superior, un cuantum orientativ de 1 680 000 000 EUR din diferitele instrumente pentru finanțarea acțiunii externe, (instrumentul de de finanțare a cooperării pentru dezvoltare, instrumentul european de vecinătate instituit prin Regulamentul (UE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (12), instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 231/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (13) și instrumentul de parteneriat), este alocat acțiunilor privind mobilitatea în scop educațional spre sau dinspre țările partenere în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 1288/2013, precum și cooperării și dialogului de politică cu autoritățile, instituțiile și organizațiile din țările respective. Regulamentul (UE) nr. 1288/2013 se aplică utilizării fondurilor respective.
Finanțarea este pusă la dispoziție prin două alocări multianuale care acoperă primii patru ani și respectiv ultimii trei ani. Alocarea finanțării respective se reflectă în programarea orientativă multianuală prevăzută în prezentul regulament, în concordanță cu necesitățile și prioritățile țărilor în cauză. Alocările pot fi revizuite în cazul unor circumstanțe majore neprevăzute sau schimbări politice importante, în concordanță cu acțiunea externă a Uniunii.
(3) Acțiunile care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) nr. 1288/2013 sunt finanțate prin instrumentul de parteneriat numai în măsura în care nu sunt eligibile pentru finanțare în temeiul altor instrumente pentru finanțarea acțiunii externe și completează sau consolidează alte inițiative în temeiul prezentului regulament.
Articolul 9
Serviciul European de Acțiune Externă
Prezentul regulament se aplică în conformitate cu Decizia 2010/427/UE.
Articolul 10
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 martie 2014.