PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/501 AL COMISIEI
din 24 martie 2015
de instituire a unei taxe antidumping provizorii privind importurile de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din Republica Populară Chineză și din Taiwan
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (regulamentul de bază), în special articolul 7,
după consultarea statelor membre,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Deschiderea procedurii
(1)
La 26 iunie 2014, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a deschis o anchetă antidumping cu privire la importurile în Uniune de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din Republica Populară Chineză (RPC) și din Taiwan (denumite în continuare „țările în cauză”), în temeiul articolului 5 din regulamentul de bază. Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”).
(2)
Comisia a deschis ancheta în urma unei reclamații depuse la 13 mai 2014 de Eurofer (denumit în continuare „reclamantul”) în numele unor reclamanți din Uniune, producători de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece. Reclamantul reprezintă aproximativ 50 % din producția totală a Uniunii de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece. Reclamația conținea elemente de probă atestând existența unui dumping și a unui prejudiciu important rezultat, care au fost suficiente pentru a justifica deschiderea anchetei.
(3)
La 14 august 2014, Comisia a deschis o anchetă antisubvenție privind importurile în Uniune de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din RPC și a demarat o anchetă separată. Comisia a publicat un aviz de deschidere a procedurilor antisubvenție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3).
1.2. Înregistrarea
(4)
În urma unei cereri adresate de către reclamant și susținute de documente justificative, Comisia a adoptat la 15 decembrie 2014 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1331/2014 (4), care prevede obligativitatea înregistrării importurilor de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din RPC și din Taiwan începând cu 17 decembrie 2014.
1.3. Părțile interesate
(5)
În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze pentru a participa la anchetă. De asemenea, Comisia a informat cu privire la deschiderea anchetei în mod special reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și autoritățile chineze și taiwaneze, importatorii, furnizorii și utilizatorii cunoscuți, comercianții, precum și asociațiile despre care se cunoaște că sunt părți vizate și i-a invitat să participe la anchetă. În plus, Comisia a informat producătorii din Statele Unite ale Americii (denumite în continuare „SUA”) și din Africa de Sud cu privire la deschiderea anchetei și ia invitat să participe. În avizul de deschidere, Comisia a informat părțile interesate că SUA au fost propuse ca țară terță cu economie de piață (denumită în continuare „țară analogă”), în sensul articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.
(6)
Părțile interesate au avut posibilitatea de a prezenta observații cu privire la deschiderea anchetei și de a solicita o audiere în fața Comisiei și/sau a consilierului-auditor în cadrul procedurilor comerciale.
(a) Eșantionarea
(7)
În avizul său de deschidere, Comisia a declarat că ar putea eșantiona părțile interesate, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
Eșantionarea producătorilor din Uniune
(8)
În avizul său de deschidere, Comisia a afirmat că a ales în mod provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Comisia a selectat eșantionul pe baza volumului de producție. Eșantionul este format din patru producători din Uniune. Producătorii din Uniune incluși în eșantion au reprezentat aproximativ 50 % din volumul producției. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la eșantionul provizoriu. Nu s-au prezentat observații privind eșantionul provizoriu, iar eșantionul provizoriu a fost confirmat. Eșantionul este reprezentativ pentru industria din Uniune.
Eșantionarea importatorilor
(9)
Pentru a decide dacă este necesară eșantionarea și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor independenți să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere.
(10)
Treizeci și unu de importatori independenți au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de patru, pe baza celui mai mare volum al importurilor în Uniune. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți importatorii cunoscuți interesați au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului.
(11)
S-au primit observații cu privire la structura de proprietate a unuia dintre importatorii selectați. Părțile interesate au susținut că un importator nu ar trebui inclus în eșantion, întrucât este afiliat cu un producător din Uniune. Cu toate acestea, importatorul nu era afiliat cu niciun producător din Uniune în cursul perioadei de anchetă, ci a devenit afiliat ulterior. De asemenea, termenul „importator neafiliat” înseamnă că nu este afiliat cu producători-exportatori. Un importator neafiliat poate fi într-adevăr afiliat cu un producător din Uniune.
Eșantionarea producătorilor-exportatori din Taiwan
(12)
Pentru a decide dacă este necesară eșantionarea și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori din Taiwan să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. De asemenea, Comisia a solicitat reprezentanților Taiwanului în UE să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă este cazul, care ar putea fi interesați să participe la anchetă.
(13)
În total, nouă producători-exportatori declarați din țara în cauză au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de patru producători-exportatori (dintre care trei sunt afiliați) pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi către Uniune care pot fi anchetați în mod rezonabil în intervalul de timp disponibil. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză, precum și autoritățile din țara în cauză, au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului. Nu s-au prezentat observații.
(14)
Ancheta a arătat că două întreprinderi incluse în eșantion și două întreprinderi cooperante care nu au fost selectate în eșantion nu se încadrează în definiția producătorului-exportator, întrucât acestea acționează doar ca centre de servicii și utilizează produsul în cauză ca factor de producție. S-a stabilit că întreprinderile respective nu au instalații de laminare la rece sau la cald și că valoarea lor adăugată este minoră în raport cu costul factorilor lor de producție. De fapt, acestea cumpără și vând diferite tipuri ale produsului în cauză (a se vedea considerentele 26 și 28 de mai jos).
(15)
Cu toate acestea, una dintre aceste întreprinderi este afiliată unui producător-exportator inclus în eșantion. Prin urmare, în cadrul anchetei, aceasta a fost considerată ca aparținând respectivului grup de întreprinderi. După excluderea din eșantion a întreprinderii care nu corespundea definiției termenului de producător-exportator, întreprinderile rămase în eșantion reprezintă cel puțin aproximativ 48 % din volumul total de exporturi din Taiwan către Uniune și aproximativ 80 % din vânzările pe piața internă din Taiwan. Prin urmare, eșantionul era încă reprezentativ.
(16)
Comisia a exclus celelalte trei întreprinderi din orice calcul individual al nivelului de marjă de dumping și de eliminare a prejudiciului. Ca urmare, pentru cele trei întreprinderi nu s-a stabilit niciun nivel al taxei.
Examinarea individuală
(17)
Un producător-exportator din Taiwan a solicitat și a beneficiat de o examinare individuală în temeiul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază.
Eșantionarea producătorilor-exportatori din RPC
(18)
Pentru a decide dacă este necesară eșantionarea și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori din RPC să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. De asemenea, Comisia a solicitat autorităților din RPC să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă este cazul, care ar putea fi interesați să participe la anchetă.
(19)
Opt producători-exportatori din RPC au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de patru întreprinderi, care constituie două grupuri, pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi către Uniune care poate fi investigat în mod rezonabil în intervalul de timp disponibil. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză, precum și autoritățile din țara în cauză, au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului. Nu s-au prezentat observații.
(b) Formulare de cerere pentru acordarea tratamentului de întreprindere care funcționează în condițiile unei economii de piață (denumit în continuare „TEP”) pentru producătorii-exportatori din RPC
(20)
În sensul articolului 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, Comisia a trimis formulare de cerere TEP tuturor producătorilor-exportatori cooperanți din RPC selectați pentru a face parte din eșantion și producătorilor-exportatori cooperanți neincluși în eșantion care au dorit să solicite o examinare individuală în temeiul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază, asociațiilor cunoscute de producători-exportatori, precum și autorităților din RPC. Niciunul dintre producătorii-exportatori nu a solicitat statutul de TEP.
(c) Chestionarul
(21)
Comisia a trimis chestionare producătorilor-exportatori incluși în eșantion din China și Taiwan, producătorilor-exportatori care doresc să solicite o examinare individuală, producătorilor din două potențiale țări analoge, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion, importatorilor independenți incluși în eșantion, precum și utilizatorilor care s-au făcut cunoscuți.
(22)
S-au primit răspunsuri la chestionar de la patru producători-exportatori din China incluși în eșantion, patru producători-exportatori din Taiwan incluși în eșantion (inclusiv doi care s-au dovedit a nu fi producători-exportatori), un producător-exportator din Taiwan care solicită o examinare individuală, doi producători din SUA (țară analogă), patru producători din Uniune incluși în eșantion, patru importatori independenți incluși în eșantion și șase utilizatori.
(d) Vizitele de verificare
(23)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru determinarea provizorie a dumpingului, a prejudiciului cauzat și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare în conformitate cu articolul 16 din regulamentul de bază la sediile următoarelor întreprinderi:
Producători din Uniune
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Italia
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios și Madrid, Spania
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Franța
Centru de servicii conexe din Acciai Speciali Terni S.P.A.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italia
Reclamant
-
Eurofer, Bruxelles, Belgia
Producători-exportatori din Taiwan
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., orașul Taipei
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., orașul Kaohsiung
-
YC Inox Co., Ltd., orașul Chang-Hua Hsien
-
Yieh Mau Corporation, orașul Kaohsiung
-
Yieh United Steel Corporation, orașul Kaohsiung
Producători-exportatori din RPC
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Shanghai
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, orașul Taiyuan
Importator afiliat din Uniune
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Germania
(24)
Comisia a organizat audieri, inclusiv audieri cu consilierul-auditor, cu producători-exportatori, cu asociații și cu importatori.
1.4. Perioada de anchetă și perioada examinată
(25)
Ancheta privind dumpingul și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2013 și 31 decembrie 2013 (denumită în continuare „perioada de anchetă”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Produsul în cauză
(26)
Produsul în cauză constă în produse plate din oțeluri inoxidabile, simplu laminate la rece, originare din RPC și din Taiwan, încadrate în prezent la codurile NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81și 7220 20 89 (denumit în continuare „produsul în cauză”).
(27)
Produsele plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece sunt utilizate într-o gamă largă de aplicații, de exemplu în producția de aparate de uz casnic (cum ar fi interiorul mașinilor de spălat și al mașinilor de spălat vase), tuburi sudate și echipamente medicale, precum și în prelucrarea produselor alimentare și în industriile de automobile.
(28)
Ancheta a demonstrat că diferitele tipuri de produs în cauză prezintă aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și sunt destinate, în general, acelorași utilizări.
2.2. Produsul similar
(29)
Produsele plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece produse și vândute în Uniune de către industria din Uniune și produsele plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece produse și vândute în țările în cauză și în țara analogă s-au dovedit a avea, în esență, aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări de bază ale produselor plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece produse în țările în cauză și vândute la export către Uniune. Prin urmare, acestea sunt considerate a fi similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
2.3. Afirmații cu privire la definiția produsului
(30)
Părțile interesate au susținut că anumite tipuri de produse (inclusiv benzile înguste și de precizie) ar trebui excluse din domeniul de aplicare al anchetei, întrucât producătorii din Uniune nu pot aproviziona în mod corespunzător respectivele segmente de piață. Cu toate acestea, industria din Uniune a furnizat elemente de probă conform cărora aceasta este într-adevăr în măsură să aprovizioneze în mod corespunzător respectivele segmente de piață.
(31)
În ceea ce privește benzile de precizie, aceleași părți au susținut în continuare că Direcția Generală Concurență din cadrul Comisiei Europene a decis să excludă acest tip de produs de pe piața relevantă a produsului în analiza cazului de fuziune Outokumpu/INOXUM (5). Cu toate acestea, definiția pieței într-un caz de fuziune se axează pe substituția din perspectiva cererii și a ofertei. Într-un caz de antidumping, piața este definită de caracteristicile fizice ale produsului care fac obiectul anchetei. Prin urmare, într-un caz de antidumping, tipurile de produse pot fi diferite în ceea ce privește unii parametri (lățime, toleranțe, proprietăți mecanice). În plus, tipul de produs în cauză a făcut parte de la început din anchetă, întrucât producătorii de benzi de precizie din Uniune au fost contactați în cadrul exercițiului în curs.
(32)
Prin urmare, Comisia a respins argumentul și a păstrat neschimbat domeniul de aplicare a anchetei.
3. DUMPING
3.1. RPC
3.1.1. Valoarea normală
3.1.1.1. Tratamentul de întreprindere care funcționează în condițiile unei economii de piață (denumit în continuare „TEP”)
(33)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, Comisia stabilește valoarea normală, conform articolului 2 alineatele (1)-(6) din regulamentul de bază, pentru producătorii-exportatori din RPC care au susținut și au demonstrat că respectă criteriile prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul în cauză și care, prin urmare, pot beneficia de TEP.
(34)
Pentru a stabili dacă sunt îndeplinite criteriile de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, Comisia a solicitat informațiile necesare cerând producătorilor-exportatori în cauză să completeze formularul de cerere TEP. Niciunul dintre aceștia nu a solicitat TEP.
3.1.1.2. Țara analogă
(35)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului sau a valorii construite într-o țară terță cu economie de piață pentru producătorii-exportatori cărora nu li s-a acordat TEP. În acest scop, a trebuit să se selecteze o țară analogă.
(36)
În avizul de deschidere, Comisia a informat părțile interesate că propune SUA ca țară analogă adecvată și a invitat părțile interesate să prezinte observații.
(37)
Comisia a contactat o serie de țări analoge potențiale (India, Africa de Sud, Coreea de Sud, Taiwan și SUA) și, pe baza informațiilor primite, a solicitat unui număr de 32 de producători cunoscuți ai produsului similar din Africa de Sud, Coreea de Sud și SUA să furnizeze informații. Nu s-au primit informații despre producătorii din India, prin urmare, India nu poate fi considerată ca țară analogă potențială. Taiwanul face obiectul aceleiași anchete și, prin urmare, în acest scop, au fost luate în considerare informațiile furnizate de producătorii care au făcut obiectul anchetei.
(38)
Doar doi producători din SUA au răspuns la chestionarul adresat producătorilor din țara analogă. Prin urmare, Comisia a trebuit să aleagă între SUA și Taiwan.
(39)
În SUA, există cel puțin patru mari producători de produs similar (trei sunt integrați pe verticală, unul nu), iar producția și consumul totale sunt comparabile cu cele ale RPC. În Taiwan, există un grup mare de producători integrați pe verticală care ghidează piața, indiferent de existența unor producători mici neintegrați. Procesul de producție din SUA este similar cu cel din Taiwan și cel puțin cu cel al unor producător-exportatori din RPC. Materiile prime utilizate în SUA și Taiwan sunt în general aceleași. În SUA există taxe antidumping împotriva Japoniei, Coreei de Sud și Taiwanului, iar în Taiwan, împotriva RPC și Coreei de Sud. Cu toate acestea, importurile de produs similar în SUA și Taiwan sunt substanțiale, reprezentând aproximativ 17 % și, respectiv, 37 % din consumurile totale ale acestora în timpul perioadei de anchetă. Principalele țări exportatoare în SUA includ: Mexic, RPC, Taiwan, Franța, Finlanda, Japonia și Germania, iar în Taiwan: RPC, Coreea de Sud, Japonia, Finlanda și Vietnam.
(40)
Având în vedere aceste circumstanțe, SUA este considerată mai potrivită ca țară analogă din două motive principale:
(i)
în timp ce piața din SUA este foarte competitivă, piața și prețurile produselor plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece în Taiwan sunt determinate, în mare măsură, de un grup de întreprinderi;
(ii)
piața internă din Taiwan este mult mai mică decât cea din RPC și SUA.
(41)
Părțile interesate s-au opus utilizării SUA ca țară analogă, în principal din cauza presupusului proces de producție diferit și a tipurilor diferite de materii prime utilizate în producție. Acestea au susținut că, în această privință, Taiwan, care face, de asemenea, obiectul prezentei anchete, ar fi o țară analogă mai potrivită decât SUA.
(42)
Comisia a concluzionat în acest stadiu că SUA este o țară analogă adecvată în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.
3.1.1.3. Valoarea normală (țară analogă)
(43)
Informațiile primite de la producătorii cooperanți din țara analogă au fost utilizate ca bază pentru determinarea valorii normale pentru producătorii-exportatori cărora nu li s-a acordat TEP, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.
(44)
Comisia a examinat mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne ale celor doi producători cooperanți din țara analogă a fost reprezentativ, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne sunt reprezentative dacă volumul total al vânzărilor pe piața internă de produs similar către clienți independenți de pe piața internă a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs în cauză către Uniune ale fiecărui producător-exportator chinez inclus în eșantion în cursul perioadei de anchetă. Pe această bază, vânzările totale ale celor doi producători cooperanți de produs similar pe piața internă a țării analoge au fost reprezentative.
(45)
Ulterior, Comisia a identificat tipurile de produs vândute pe piața internă care erau identice sau comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion.
(46)
În etapa următoare, Comisia a definit proporția de vânzări rentabile către clienți independenți de pe piața internă pentru fiecare tip de produs în cursul perioadei de anchetă pentru a decide dacă este cazul să utilizeze vânzările interne efective pentru calcularea valorii normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(47)
Valoarea normală se bazează pe prețul intern real pentru fiecare tip de produs, indiferent dacă vânzările sunt sau nu rentabile, în cazul în care:
(i)
volumul de vânzări al tipului de produs, vândut la un preț net egal sau mai mare decât costul de producție calculat, a reprezentat peste 80 % din volumul total al vânzărilor de acest tip; și
(ii)
prețul de vânzare mediu ponderat pentru tipul de produs este egal cu sau mai mare decât costul unitar de producție.
(48)
În cazul de față, valoarea normală este media ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne ale tipului de produs în cursul perioadei de anchetă. Comisia a avut în vedere toate tranzacțiile raportate ca vânzări pe piața internă, deoarece nu existau motive pentru a pune la îndoială faptul că erau destinate consumului intern.
(49)
Valoarea normală este prețul intern real pe tip de produs numai pentru vânzările interne rentabile ale tipurilor de produse în cursul perioadei de anchetă, în cazul în care:
(i)
volumul vânzărilor rentabile ale tipului de produs reprezintă cel mult 80 % din volumul total al vânzărilor de acest tip; sau
(ii)
prețul mediu ponderat al tipului de produs este mai mic decât costul unitar de producție.
3.1.2. Prețul de export
(50)
Producătorii-exportatori incluși în eșantion au vândut la export către Uniune, fie direct către clienți independenți fie, în cazul unui producător-exportator, prin intermediul unei întreprinderi afiliate care acționează în calitate de importator.
(51)
În cazul în care producătorii-exportatori au vândut la export produsul în cauză direct către clienți independenți din Uniune, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor plătite efectiv sau de plătit pentru produsul în cauză în momentul vânzării la export către Uniune, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(52)
În cazul în care producătorul-exportator a vândut la export produsul în cauză către Uniune printr-o întreprindere afiliată care acționează ca importator, prețul de export a fost stabilit pe baza prețului la care produsul importat a fost revândut pentru prima oară către clienți independenți din Uniune, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. În acest caz, s-au operat ajustări ale prețului pentru a ține seama de toate costurile care survin între import și revânzare, inclusiv cheltuielile de vânzare generale și administrative, precum și de o marjă de profit.
3.1.3. Comparație
(53)
Comisia a comparat valoarea normală și prețul de export al producătorilor-exportatori incluși în eșantion pe o bază franco fabrică.
(54)
În cazul în care acest lucru este justificat de necesitatea de a asigura o comparație echitabilă, Comisia a ajustat valoarea normală și/sau prețul de export pentru a ține seama de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Au fost operate ajustări pentru transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, ambalare, credit, taxe și comisioane bancare.
3.1.4. Marjele de dumping
(55)
Pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion, Comisia a comparat valoarea normală medie ponderată a fiecărui tip de produs similar din țara analogă (a se vedea considerentele 43-49 de mai sus) cu prețul de export mediu ponderat al tipului corespunzător de produs în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază.
(56)
Pe această bază, marjele de dumping medii ponderate provizorii, exprimate ca procentaj din prețul „CIF” (cost, asigurare și navlu) la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Tabelul 1
Marjele de dumping, RPC
Întreprindere
Marjă de dumping provizorie
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Pentru producătorii-exportatori cooperanți care nu sunt incluși în eșantion, Comisia a calculat marja de dumping medie ponderată, în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază. Prin urmare, marja a fost stabilită pe baza mediei ponderate a marjelor de dumping ale producătorilor-exportatori incluși în eșantion.
(58)
Pe această bază, marja de dumping provizorie a producătorilor-exportatori cooperanți care nu sunt incluși în eșantion este de 30,0 %.
(59)
Pentru toți ceilalți producători-exportatori din țara în cauză, Comisia a stabilit marja de dumping pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În acest scop, Comisia a stabilit gradul de cooperare a producătorilor-exportatori. Nivelul de cooperare reprezintă volumul exporturilor către Uniune realizate de producătorii-exportatori cooperanți, exprimat ca procent din volumul total al exporturilor - astfel cum a fost raportat în statisticile Eurostat privind importurile - din țara în cauză către Uniune.
(60)
Nivelul de cooperare a fost considerat ca fiind ridicat și, pe această bază, Comisia a decis să stabilească marja de dumping reziduală la nivelul întreprinderii incluse în eșantion care a avut cea mai ridicată marjă de dumping.
(61)
Marjele de dumping provizorii, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt după cum urmează:
Tabelul 2
Marjele de dumping, RPC
Întreprindere
Marjă de dumping provizorie
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Alte întreprinderi cooperante
30,0
Toate celelalte întreprinderi
34,9
3.2. Taiwan
3.2.1. Valoarea normală
(62)
Comisia a examinat mai întâi dacă volumul total al vânzărilor pe piața internă pentru fiecare producător-exportator care a făcut obiectul anchetei a fost reprezentativ, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Prin producători-exportatori care au făcut obiectul anchetei, Comisia a înțeles producătorii-exportatori selectați în eșantion, împreună cu un producător-exportator care beneficiază de examinare individuală. Vânzările interne sunt reprezentative dacă volumul total al vânzărilor pe piața internă de produs similar către clienți independenți de pe piața internă pentru fiecare producător-exportator a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs în cauză către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
(63)
Comisia a constatat că vânzările interne raportate de producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei au inclus cantități semnificative de produs similar vândut către distribuitori, care ulterior l-au exportat. Un calcul pe baza datelor de producție puse la dispoziție de întreprinderile cooperante și a statisticilor privind importurile și exporturile de produs similar din Taiwan a confirmat faptul că vânzările interne raportate de producătorii-exportatori cooperanți au cuprins în jur de 50 % vânzări la export indirecte, care nu erau pentru consumul intern.
(64)
De asemenea, Comisia a constatat că pe piața internă din Taiwan exista un sistem de reduceri. Unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion a explicat că sistemul a fost creat pentru a oferi un stimulent centrelor locale de servicii (distribuitori) care exportau în continuare produsele lor din oțel. Întrucât prețurile stabilite pe piața internă de către cei doi producători principali, care includ reducerile, sunt comunicate pe scară largă, lunar, tuturor distribuitorilor, inclusiv în absența reducerilor acordate de alți producători clienților lor, stabilirea prețurilor pentru mărfurile care ajung pe piața internă și pentru cele care sunt exportate în continuare a fost puternic influențată de sistemul de stabilire a prețurilor care exista în Taiwan.
(65)
Având în vedere concluziile verificărilor la fața locului, trei dintre producătorii-exportatori au fost invitați să reexamineze vânzările pe care le-au raportat pentru piața internă din Taiwan și să elimine toate vânzările care nu au fost destinate consumului intern. Cu toate acestea, producătorii-exportatori au confirmat doar că nu aveau cunoștință de destinația finală a produsului pe care îl vând clienților lor.
(66)
Având în vedere explicațiile de la considerentul 63 de mai sus și pentru a se asigura că valoarea normală s-a bazat numai pe prețurile stabilite pentru consumul intern, Comisia a adoptat o abordare conservatoare la calcularea provizorie a dumpingului prin utilizarea vânzărilor raportate către utilizatorii finali din Taiwan. Comisia a considerat ca fiind utilizator final orice operator care a transformat produsul similar într-un alt produs care nu mai era ca produsul inițial. Vânzările către distribuitori sau comercianți au fost excluse din vânzările interne deoarece Comisia a constatat în cursul anchetei că unul dintre principalii distribuitori din Taiwan, care a dobândit un volum important de produs similar raportat ca vânzări interne de către furnizorii săi, a exportat cea mai mare parte din acest volum achiziționat.
(67)
Pe această bază, vânzările totale ale fiecărui producător-exportator de produs similar pe piața internă, care a făcut obiectul anchetei, au fost reprezentative.
(68)
Comisia a identificat ulterior tipurile de produs vândute pe piața internă care erau identice sau comparabile cu tipurile de produs vândute la export către Uniune pentru producătorii-exportatori cu vânzări interne reprezentative care au făcut obiectul anchetei.
(69)
Ulterior, Comisia a examinat dacă tipurile de produs vândute de producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei pe piața lor internă în comparație cu tipurile de produs vândute la export către Uniune au fost reprezentative, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui tip de produs sunt reprezentative dacă volumul total al vânzărilor interne pentru respectivul tip de produs către clienți independenți în cursul perioadei de anchetă reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export către Uniune ale tipului de produs identic sau comparabil.
(70)
În etapa următoare, Comisia a definit proporția de vânzări rentabile către clienți independenți de pe piața internă pentru fiecare tip de produs în cursul perioadei de anchetă pentru a decide dacă să utilizeze vânzările interne efective pentru calcularea valorii normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(71)
Valoarea normală se bazează pe prețul intern real pentru fiecare tip de produs, indiferent dacă vânzările sunt sau nu rentabile, în cazul în care:
(i)
volumul de vânzări al tipului de produs, vândut la un preț net egal sau mai mare decât costul de producție calculat, a reprezentat peste 80 % din volumul total al vânzărilor de acest tip; și
(ii)
prețul de vânzare mediu ponderat pentru tipul de produs este egal cu sau mai mare decât costul unitar de producție.
(72)
În cazul de față, valoarea normală este media ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne ale tipului de produs în cursul perioadei de anchetă.
(73)
Valoarea normală este prețul intern real pe tip de produs numai pentru vânzările interne rentabile ale tipurilor de produse în cursul perioadei de anchetă, în cazul în care:
(i)
volumul vânzărilor rentabile ale tipului de produs reprezintă cel mult 80 % din volumul total al vânzărilor de acest tip; sau
(ii)
prețul mediu ponderat al tipului de produs este mai mic decât costul unitar de producție.
(74)
Analiza vânzărilor interne a arătat că, pentru anumite tipuri de produse, unele vânzări interne au fost rentabile și prețul de vânzare mediu ponderat a fost mai ridicat decât costul de producție. În consecință, valoarea normală a fost calculată ca medie ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne în cursul perioadei de anchetă în cazul în care au fost îndeplinite condițiile prevăzute la considerentul 71 de mai sus, sau ca o medie ponderată a vânzărilor rentabile numai în cazul în care nu au fost îndeplinite condițiile respective. În măsura în care nu s-au realizat vânzări sau s-au realizat vânzări insuficiente de anumite tipuri de produs similar sau în cazul în care nu s-au constatat vânzări în cadrul operațiunilor comerciale normale, Comisia a construit valoarea normală, în conformitate cu articolul 2 alineatele (3) și (6) din regulamentul de bază.
(75)
Valoarea normală a fost construită prin adăugarea următoarelor elemente la costul mediu de producție al produsului similar pentru producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă:
(i)
cheltuielile de vânzare generale și administrative medii ponderate suportate de producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei cu privire la vânzările interne ale produsului similar, în cadrul operațiunilor comerciale normale, în cursul perioadei de anchetă; și
(ii)
profitul mediu ponderat realizat de producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei din vânzările interne ale produsului similar, în cadrul operațiunilor comerciale normale, în cursul perioadei de anchetă.
(76)
Pentru unul dintre producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei, costul de producție a fost ajustat. Întrucât un volum semnificativ de factori de producție utilizați pentru producerea produsului similar a fost achiziționat, de asemenea, de către un furnizor afiliat, Comisia a înlocuit costul achizițiilor factorilor de producție cu costul de producție al factorilor de producție suportat de producătorul-exportator care a făcut obiectul anchetei.
(77)
Pentru același producător-exportator, Comisia a constatat, de asemenea, că s-a înregistrat de două ori o ajustare pentru valoarea fierului vechi deoarece volumul de factori de producție transformați în produse finite a fost înregistrat fără a se include fierul vechi. Prin urmare, Comisia a respins deducerea valorii fierului vechi din costul de producție al produsului finit.
(78)
Pentru tipurile de produs care nu au fost vândute în cantități reprezentative pe piața internă, s-au adăugat cheltuielile de vânzare generale și administrative medii și profitul tranzacțiilor efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale de pe piața internă pentru respectivele tipuri de produs. Pentru tipurile de produs care nu au fost vândute deloc pe piața internă sau în cazul în care nu s-au constatat vânzări în cadrul operațiunilor comerciale normale, s-au adăugat cheltuielile de vânzare generale și administrative medii ponderate și profitul tuturor tranzacțiilor efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale de pe piața internă.
3.2.2. Prețul de export
(79)
Producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei au vândut produsul în cauză pentru export, fie direct către clienți independenți din Uniune, fie prin intermediul distribuitorilor independenți din Taiwan. Prin urmare, prețul la export a fost stabilit pe baza prețurilor plătite efectiv sau de plătit, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
3.2.3. Comparație
(80)
Comisia a comparat valoarea normală și prețul de export al producătorilor-exportatori care au făcut obiectul anchetei pe o bază franco fabrică.
(81)
În cazul în care acest lucru este justificat de necesitatea de a asigura o comparație echitabilă, Comisia a ajustat valoarea normală și/sau prețul de export pentru a ține seama de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Au fost operate ajustări pentru transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, ambalare, credit, taxe și comisioane bancare.
(82)
Producătorii-exportatori incluși în eșantion nu au utilizat ratele de schimb valutar puse la dispoziția lor în chestionarele antidumping trimise înainte de vizitele de verificare. Prin urmare, Comisia a recalculat valorile tranzacțiilor utilizând ratele indicate în chestionare.
3.2.4. Marjele de dumping
(83)
Pentru producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei, inclusiv două întreprinderi afiliate incluse în eșantion și o întreprindere căreia i s-a acordat o examinare individuală, Comisia a comparat valoarea normală medie ponderată a fiecărui tip de produs similar cu prețul la export mediu ponderat al tipului corespunzător de produs în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază.
(84)
Pe această bază, marjele de dumping medii ponderate provizorii, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt după cum urmează:
Tabelul 3
Marjele de dumping, Taiwan
Întreprindere
Marjă de dumping provizorie
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (examinare individuală)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. și Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pentru producătorii-exportatori cooperanți care nu sunt incluși în eșantion, Comisia a calculat marja de dumping medie ponderată, în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază. Prin urmare, marja a fost stabilită pe baza marjelor producătorilor-exportatori incluși în eșantion.
(86)
Pe această bază, marja de dumping provizorie calculată a producătorilor-exportatori cooperanți care nu sunt incluși în eșantion este de 10,9 %.
(87)
Pentru toate celelalte întreprinderi din țara în cauză, Comisia a stabilit marja de dumping pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În acest scop, Comisia a stabilit nivelul de cooperare. Nivelul de cooperare reprezintă volumul exporturilor întreprinderilor cooperante către Uniune exprimat ca procent din volumul total al exporturilor - astfel cum a fost raportat în statisticile Eurostat privind importurile - din țara în cauză către Uniune.
(88)
Nivelul de cooperare a fost considerat ca fiind ridicat în cazul de față și, pe această bază, Comisia a decis să stabilească marja de dumping reziduală în funcție de nivelul întreprinderii cu cea mai ridicată marjă de dumping.
(89)
Marjele de dumping provizorii, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt după cum urmează:
Tabelul 4
Marjele de dumping, Taiwan
Întreprindere
Marjă de dumping provizorie
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. și Yieh United Steel Corporation
10,9
Alte întreprinderi cooperante
10,9
Toate celelalte întreprinderi
12,0
4. PREJUDICIU
4.1. Definiția industriei din Uniune și a producției din Uniune
(90)
Produsul similar a fost fabricat de nouă producători cunoscuți din Uniune în cursul perioadei de anchetă. Aceștia constituie „industria din Uniune” în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(91)
Producția totală a Uniunii în cursul perioadei de anchetă a fost stabilită la peste 3 milioane de tone. Comisia a stabilit această cifră pe baza tuturor informațiilor disponibile privind industria din Uniune, cum ar fi informațiile colectate de la producătorii incluși în eșantion și datele din reclamație pentru ceilalți producători din Uniune. Cel mai mare producător din Uniune nu a cooperat, nici nu s-a opus reclamației. Șase producători din Uniune reprezentând aproximativ 55 % din vânzările și producția din Uniune nu au cooperat la anchetă. Astfel cum se menționează la considerentul 8 de mai sus, în eșantion au fost selectați patru producători din Uniune, reprezentând aproximativ 50 % din producția totală a Uniunii de produs similar.
(92)
Părțile interesate au susținut că un producător din Uniune inclus în eșantion ar trebui să fie exclus din definiția industriei din Uniune deoarece a importat cantități semnificative de produs în cauză. Cu toate acestea, importurile producătorului din Uniune din țările în cauză au reprezentat sub 5 % din importurile totale de produs în cauză și sub 2 % din volumul vânzărilor lor în Uniune. Pe această bază, se susține în acest stadiu că respectivul producător din Uniune a făcut parte din industria din Uniune.
(93)
Părțile interesate au susținut că neincluderea celui mai mare producător din Uniune în eșantion face ca eșantionul să nu fie reprezentativ. Astfel cum s-a arătat deja, cei patru producători din Uniune incluși în eșantion reprezintă aproximativ 50 % din producția totală a Uniunii de produs similar. Prin urmare, Comisia a concluzionat că eșantionul a fost reprezentativ. În orice caz, cel mai mare producător nu s-a prezentat.
4.2. Consumul din Uniune
(94)
Comisia a stabilit consumul din Uniune pe baza informațiilor privind volumul de vânzări al producției industriei din Uniune colectate de la producătorii incluși în eșantion, a datelor din reclamație pentru ceilalți producători din Uniune și a datelor referitoare la volumul importurilor pe piața Uniunii obținute din statisticile Eurostat.
(95)
Consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
Tabelul 5
Consumul Uniunii
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Consumul din Uniune (tone)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indice
100
103
103
104
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion, plângerea, Eurostat.
(96)
Consumul la nivelul Uniunii a crescut continuu cu 4 % pe parcursul perioadei examinate.
4.3. Importurile din țările în cauză
4.3.1. Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor din țările în cauză
(97)
Comisia a examinat dacă importurile de produs vizat originar din țările în cauză ar trebui să fie evaluate cumulativ, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(98)
Marja de dumping stabilită cu privire la importurile din RPC și din Taiwan a fost peste pragul de minimis prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază. Volumul importurilor din fiecare dintre țările în cauză nu a fost neglijabil în sensul articolului 5 alineatul (7) din regulamentul de bază. Cotele de piață în perioada de anchetă au fost de 5,1 % pentru Taiwan și de 4,3 % pentru RPC.
(99)
Condițiile de concurență între importurile care fac obiectul unui dumping din RPC și Taiwan și produsul similar au fost similare. Mai precis, produsele importate au concurat între ele și cu produsul similar fabricat în Uniune, întrucât toate produsele sunt conforme cu aceleași standarde globale și, prin urmare, interschimbabile. De asemenea, acestea sunt vândute prin aceleași canale de vânzare și către categorii similare de clienți.
(100)
Taiwan Steel & Iron Industries Association (denumită în continuare „TSIIA”) a susținut că nu ar trebui să se evalueze cumulativ de către Comisie efectele importurilor care fac obiectul unui dumping din RPC și din Taiwan. Acesta a afirmat că, deși produsele plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece pot fi considerate ca similare în sensul regulamentului de bază, vânzările din Taiwan pe piața Uniunii nu întrunesc aceleași condiții de concurență ca cele ale importurilor din China. Acestea ar fi diferite în principal în ceea ce privește clasele și calitatea, produsele din Taiwan fiind de o calitate superioară.
(101)
Argumentul privind clasele diferite se referă numai la produse de specialitate, care reprezintă sub 1 % din importuri. În plus, toate produsele (din UE, China și Taiwan) îndeplinesc aceleași standarde la nivel mondial și nu s-au prezentat argumente pentru cuantificarea diferențelor la nivelul proprietăților fizice între produsul similar fabricat în Uniune și importuri, argumentul rămânând nefondat. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(102)
În consecință, au fost respectate toate criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază, iar importurile din RPC și din Taiwan au fost examinate cumulativ în vederea stabilirii prejudiciului.
4.3.2. Volumul și cota de piață ale importurilor din țările în cauză
(103)
Comisia a stabilit volumul importurilor pe baza volumului importurilor obținut din statisticile Eurostat. Cota de piață a importurilor a fost stabilită pe aceeași bază.
(104)
Importurile în Uniune din țările în cauză au evoluat după cum urmează:
Tabelul 6
Volumul importurilor și cota de piață
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul importurilor din RPC (tone)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indice
100
170
155
254
Cota de piață (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indice
100
165
151
243
Volumul importurilor din Taiwan (tone)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indice
100
136
104
132
Cota de piață (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indice
100
133
101
127
Volumul importurilor din țările în cauză (tone)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indice
100
147
120
170
Cota de piață (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indice
100
143
116
163
Sursa: Eurostat.
(105)
Importurile cumulate din țările în cauză au crescut cu 70 %, de la 184 140 de tone la 312 517 de tone între 2010 și perioada de anchetă. Importurile au crescut constant de-a lungul perioadei examinate, cu excepția anului 2012 când volumul importurilor a fost mai ridicat decât în 2010, dar sub nivelul din 2011.
(106)
Cota de piață cumulată a crescut cu 63 %, de la 5,8 % la 9,5 % în cursul perioadei examinate. Similar cu volumul importurilor, cota de piață a crescut constant de-a lungul perioadei examinate, cu excepția anului 2012.
4.3.3. Prețurile importurilor din țările în cauză și subcotarea prețurilor
(107)
Comisia a stabilit prețurile importurilor pe baza informațiilor privind valoarea și volumul importurilor obținut din statisticile Eurostat. Subcotarea prețurilor importurilor a fost stabilită pe baza răspunsurilor la chestionar prezentate de producătorii din Uniune incluși în eșantion, de producătorii-exportatori incluși în eșantion și de producătorul-exportator căruia i s-a acordat o examinare individuală, menționate la considerentul 17 de mai sus.
(108)
Prețul mediu ponderat al importurilor în Uniune din țările în cauză a evoluat după cum urmează:
Tabelul 7
Prețurile de import
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
RPC (EUR/tonă)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indice
100
105
104
92
Taiwan (EUR/tonă)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indice
100
106
94
84
Țările în cauză (EUR/tonă)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indice
100
106
98
87
Sursa: Eurostat.
(109)
Prețurile de import din RPC și din Taiwan au crescut inițial cu 6 puncte procentuale între 2010 și 2011. Ulterior, acestea au scăzut cu 19 puncte procentuale, pentru o scădere generală cu 13 %. Prețurile de import din RPC și din Taiwan au urmat o tendință similară, cu excepția anului 2012, când s-au înregistrat în continuare prețuri comparabil ridicate pentru RPC, dar prețuri deja comparabil mici pentru Taiwan. Pentru ambele țări, prețurile au scăzut și mai mult între 2012 și perioada de anchetă.
(110)
Comisia a stabilit subcotarea prețurilor în cursul perioadei de anchetă comparând:
(i)
prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs al producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți independenți de pe piața Uniunii, ajustate la nivelul franco fabrică; și
(ii)
prețurile medii ponderate corespunzătoare pentru fiecare tip de produs din importurile de la producătorii chinezi și taiwanezi care au făcut obiectul anchetei către primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe baza CIF - cost, asigurare, navlu, cu ajustări adecvate pentru costurile ulterioare importului.
(111)
Compararea prețurilor s-a realizat de la un tip la altul pentru tranzacțiile ajustate în mod corespunzător, în cazul în care este necesar, și după deducerea reducerilor, a comisioanelor și a costurilor de livrare. Rezultatul comparației a fost exprimat ca procent din cifra de afaceri a producătorilor din Uniune incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă. Acesta a arătat o marjă de subcotare medie ponderată de 9,6 %-11,3 % pentru importurile din țările în cauză pe piața Uniunii.
(112)
Ancheta a arătat că producătorii-exportatori vând aproape exclusiv către distribuitorii independenți sau centrele de servicii siderurgice, în timp ce industria din Uniune a vândut către distribuitori, centre de servicii siderurgice și utilizatori finali. Cu toate acestea, ancheta nu a demonstrat că această diferență de nivel comercial a avut un impact asupra prețurilor. Dimpotrivă, distribuitorii independenți și centrele de servicii siderurgice au afirmat că nu obțin condiții favorabile privind vânzările de la producătorii din Uniune față de utilizatori.
4.4. Situația economică a industriei din Uniune
4.4.1. Observații generale
(113)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune a inclus o evaluare a tuturor indicatorilor economici care influențează situația industriei din Uniune în cursul perioadei examinate.
(114)
Astfel cum se menționează la considerentul 8 de mai sus, eșantionarea a fost utilizată pentru determinarea eventualului prejudiciu suferit de industria din Uniune. Patru producători au fost incluși în eșantion.
(115)
Pentru determinarea prejudiciului, Comisia a făcut o distincție între indicatorii de prejudiciu macroeconomici și cei microeconomici. Comisia a evaluat indicatorii macroeconomici pe baza datelor colectate de la producătorii incluși în eșantion și a datelor din reclamație pentru ceilalți producători din Uniune. Datele se referă la toți producătorii din Uniune. Comisia a evaluat indicatorii microeconomici pe baza datelor din răspunsurile la chestionar de la producătorii din Uniune incluși în eșantion. Datele se referă la producătorii din Uniune incluși în eșantion. Ambele seturi de date au fost considerate reprezentative pentru situația economică a industriei din Uniune.
(116)
Indicatorii macroeconomici sunt: producția, capacitatea de producție, utilizarea capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea economică, ocuparea forței de muncă, productivitatea și amploarea marjei de dumping.
(117)
Indicatorii microeconomici sunt: prețurile unitare medii, costul unitar, costurile forței de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri.
(118)
Părțile interesate au susținut că datele producătorilor din Uniune incluși în eșantion ar trebui să fie utilizate în mod consecvent pentru evaluarea prejudiciului în loc să se împartă indicatorii în indicatori macroeconomici și indicatori microeconomici. Aceștia au susținut că analiza separată a indicatorilor macroeconomici și microeconomici putea fi manipulată de către reclamant, întrucât reclamantul putea orienta colectarea de date la nivel macroeconomic, având în vedere că decizia dacă un anumit indicator era indicator macroeconomic sau microeconomic se baza pe disponibilitatea informațiilor.
(119)
Comisia a stabilit și a analizat indicatorii macroeconomici, astfel cum s-au constatat la nivelul Uniunii și nu doar la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Se consideră că, în ceea ce privește indicatorii macroeconomici, datele complete ale întregii industrii din Uniune, care includ și datele societăților incluse în eșantion, reflectă mai bine situația în cursul perioadei examinate decât datele care provin doar de la o parte a industriei.
(120)
Datele furnizate de reclamant în vederea evaluării indicatorilor macroeconomici au fost considerate precise și fiabile. Validitatea datelor a fost verificată prin informațiile prezentate de producătorii din Uniune incluși în eșantion. În spiritul dezbaterii, o analiză a prejudiciului care utilizează constant numai datele puse la dispoziție de producătorii din Uniune incluși în eșantion ar prezenta o imagine mai negativă asupra indicatorilor macroeconomici. Nu au existat dovezi pentru a stabili că reclamantul a ascuns informații în mod intenționat pentru a manipula analiza prejudiciului. Prin urmare, nu există niciun motiv pentru a nu lua în considerare informațiile furnizate de reclamant cu privire la indicatorii macroeconomici. În consecință, nu se poate accepta argumentul potrivit căruia analiza tuturor indicatorilor de prejudiciu ar trebui să se limiteze la informațiile prezentate doar de producătorii din Uniune incluși în eșantion.
4.4.2. Indicatori macroeconomici
4.4.2.1. Producția, capacitatea de producție și utilizarea capacității
(121)
Pe parcursul perioadei examinate, producția totală din Uniune, capacitatea de producție (la nivel de laminare la rece) și capacitatea de utilizare au evoluat după cum urmează:
Tabelul 8
Producția, capacitatea de producție și utilizarea capacității
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul producției (tone)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indice
100
99
101
95
Capacitatea de producție (tone)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indice
100
102
103
104
Utilizarea capacității (%)
77
74
75
70
Indice
100
97
98
92
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion, plângerea.
(122)
În perioada 2010-2012, volumul de producție a rămas stabil. În perioada cuprinsă între 2012 și perioada de anchetă, volumul de producție a scăzut semnificativ, cu 6 puncte procentuale, ceea ce a dus la o scădere totală cu 5 % în pofida unei cereri stabile.
(123)
În același timp, capacitatea de producție a crescut moderat, cu 4 %, în perioada examinată. Creșterea limitată a capacității de producție ar putea fi atribuită unei mai bune utilizări a utilajelor datorită programelor de eficiență puse în practică de industria din Uniune.
(124)
Ca urmare, utilizarea capacității a scăzut cu 8 % în cursul perioadei examinate. Se cunoaște faptul că o utilizare a capacității de 100 % nu este realizabilă și sustenabilă pe termen lung în industria produselor plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece. Cu toate acestea, nivelul de utilizare a capacității atins de industria din Uniune în timpul perioadei examinate, este cu mult sub nivelul de utilizare a capacității de peste 90 % care este considerat ca realizabil pentru un nivel de producție sustenabil pe termen lung. Mai mult, deoarece diferența dintre capacitatea de producție și nivelul de producție sustenabil pe termen lung este minoră, aceasta nu poate avea un impact asupra tendinței de scădere pe care o prezintă industria din Uniune.
4.4.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(125)
Volumul vânzărilor și cota de piață a industriei din Uniune au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 9
Volumul vânzărilor și cota de piață
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul vânzărilor pe piața Uniunii (tone)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indice
100
100
103
100
Cota de piață (%)
84
81
84
80
Indice
100
97
100
95
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion, plângerea.
(126)
Volumul vânzărilor industriei din Uniune a fost stabil de-a lungul perioadei examinate, cu volume de vânzări ușor mai ridicate în 2012.
(127)
Întrucât consumul din Uniune a crescut de-a lungul perioadei examinate, astfel cum se menționează la considerentul 96 de mai sus, volumul de vânzări destul de stabil a condus la o scădere cu 5 % a cotei de piață deținute de industria din Uniune pe parcursul perioadei examinate. Similar cu volumul de vânzări, anul 2012 a arătat o imagine mai pozitivă.
4.4.2.3. Creșterea economică
(128)
Astfel cum s-a descris mai sus, pe parcursul perioadei examinate, volumul vânzărilor industriei din Uniune a fost relativ stabil pe o piață în creștere. În același timp, importurile din țările în cauză au crescut în mod semnificativ. Ca urmare, creșterea pieței cu aproximativ 140 000 de tone pe parcursul perioadei examinate a fost aproape exclusiv în beneficiul importurilor din țările în cauză, care au crescut volumele cu aproximativ 128 000 de tone în aceeași perioadă. Prin urmare, industria din Uniune nu a putut beneficia deloc de creșterea pieței.
4.4.2.4. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(129)
Ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 10
Ocuparea forței de muncă și productivitatea
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Numărul de angajați
13 223
12 978
12 471
11 820
Indice
100
98
94
89
Productivitate (tonă/angajat)
242
235
258
257
Indice
100
97
107
106
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion, plângerea.
(130)
Numărul de angajați ai industriei din Uniune a scăzut cu 2 puncte procentuale în 2011, cu încă 4 puncte procentuale în 2012 și cu încă 5 puncte procentuale în perioada de anchetă, indicând în mod clar o tendință de scădere. Raționalizarea numărului de angajați ar putea fi atribuită punerii în aplicare a diferitor planuri de „eficacitate” ale producătorilor din Uniune și scăderii volumului de producție.
(131)
Industria produselor plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece este considerată în general o industrie cu investiții masive de capital. Cu toate acestea, numărul de locuri de muncă oferite de industria din Uniune este semnificativ. De asemenea, costul forței de muncă reprezintă al doilea cel mai important factor de costuri după materiile prime, reprezentând, în medie, aproximativ 10 %-15 % din costurile totale. Prin urmare, ocuparea forței de muncă este un indicator relevant al prejudiciului pentru industria în cauză.
(132)
Productivitatea industriei din Uniune a scăzut ușor în 2011 cu 3 puncte procentuale, scăzând ulterior cu 10 puncte procentuale în 2012 și cu încă 1 punct procentual în perioada de anchetă. În general, aceasta a crescut cu 6 puncte procentuale, de la 242 de tone pe angajat la 257 de tone pe salariat în perioada în cauză, în pofida numărului mai mic de angajați, ceea ce a demonstrat o eficacitate mai mare.
4.4.2.5. Amploarea marjei de dumping și redresarea în urma practicilor anterioare de dumping
(133)
Toate marjele de dumping au fost semnificativ peste nivelul de minimis. Impactul amplorii marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune a fost substanțial, având în vedere volumul și prețurile importurilor din țările în cauză.
(134)
Aceasta este a doua anchetă antidumping privind produsul în cauză. Importurile de același produs originar din RPC, Coreea de Sud și Taiwan au făcut deja obiectul unei investigații în perioada 2008-2009 (6). Chiar dacă ancheta respectivă nu a condus la instituirea de măsuri antidumping, aceasta a stabilit provizoriu existența dumpingului încă din acel moment (7).
4.4.3. Indicatori microeconomici
4.4.3.1. Prețurile și factorii care influențează prețurile
(135)
În cursul perioadei examinate, prețurile de vânzare unitare medii ponderate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți independenți din Uniune au evoluat după cum urmează:
Tabelul 11
Prețurile de vânzare în Uniune
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Prețurile de vânzare unitare medii în Uniune (EUR/tonă)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indice
100
106
97
89
Costul unitar de producție (EUR/tonă)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indice
100
104
96
86
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(136)
Prețurile de vânzare ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți independenți au scăzut cu 11 % în perioada în cauză. În timp ce în 2011 prețurile au crescut cu 6 %, acestea au scăzut ulterior cu 17 puncte procentuale până la sfârșitul perioadei examinate.
(137)
Costul de producție unitar pentru producția totală de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece (inclusiv a mărfurilor exportate în cele din urmă) a urmat în mare tendința prețurilor de vânzare, scăzând cu 14 % pe parcursul perioadei examinate. Cu toate acestea, deoarece prețurile de vânzare și costul de producție unitar nu sunt direct comparabile, există o anumită diferență în timp între producție și vânzare. Având în vedere că nivelul mediu al stocurilor industriei din Uniune a reprezentat aproximativ 15 % din cifra de afaceri, în medie, există un decalaj de aproape două luni între producție și vânzare.
(138)
În general, atât costurile de producție, cât și prețurile de vânzare sunt determinate de evoluția costurilor materiilor prime, în special crom și nichel. Într-adevăr, prețurile practicate de industria din Uniune se bazează pe un așa-numit mecanism al „suprataxei pe aliaj”. În cadrul acestui mecanism, prețurile constau dintr-un „preț de bază” fix și o „suprataxă pe aliaj”, care fluctuează în funcție de compoziția chimică a clasei oțelului și cotațiile aliajelor stabilite de Bursa de metale din Londra (London Metal Exchange - LME). Prin urmare, prețurile sunt legate de clasa oțelului și de costurile materiilor prime corespunzătoare.
(139)
Părțile interesate au sugerat că tendința prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune ar trebui să fie analizată fără „suprataxa pe aliaj”. Având în vedere că industria din Uniune nu influențează prețul nichelului, părțile interesate au susținut că ar trebui să se examineze de către Comisie doar „prețul de bază”.
(140)
Prețul total constă într-adevăr în prețul de bază și suprataxa pe aliaj, iar clienții, în mod normal, sunt la curent cu această defalcare. Cu toate acestea, ancheta a arătat că, în timpul perioadei de anchetă, aceste două elemente de prețuri nu au fost în mod normal precizate separat pe facturi. În astfel de cazuri, documente comerciale anterioare facturii, precum comanda sau confirmarea comenzii, nu indicau nici ele aceste două elemente separat.
(141)
Prin urmare, evoluția prețului de bază a fost analizată pe baza informațiilor publice disponibile prezentate de părțile interesate. Aceste informații arată o defalcare detaliată a prețului total perceput pentru produsele de clasa de mărfuri 304 (8) în Germania (9), exprimată ca preț de bază și suprataxa pe aliaj. În timp ce suprataxa pe aliaj a fluctuat în funcție de evoluția costurilor cu materiile prime, prețul de bază a scăzut în mod continuu în perioada examinată cu aproximativ 20 %, de la aproximativ 1 200 EUR/tonă în 2010, la aproximativ 1 000 EUR/tonă în perioada de anchetă. În timp ce nivelul scăderii nu este neapărat reprezentativ pentru toate produsele și pentru toți producătorii din uniune, magnitudinea scăderii sprijină concluzia că tendința de scădere a fost înregistrată nu numai de nivelul suprataxei pe aliaj, ci și de nivelul prețului de bază.
4.4.3.2. Costul forței de muncă
(142)
Costurile medii ale forței de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 12
Costurile medii ale forței de muncă pe salariat
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Costurile medii ale forței de muncă pe salariat (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indice
100
102
105
108
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(143)
Costurile medii ale forței de muncă pe salariat erau în creștere pe parcursul perioadei examinate și au crescut în general cu 8 % între 2010 și perioada de anchetă.
4.4.3.3. Stocurile
(144)
Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 13
Stocurile
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Stocuri finale (tone)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indice
100
99
86
93
Stocuri finale ca procent din producție
15
16
14
15
Indice
100
103
90
99
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(145)
Volumul stocurilor a rămas relativ stabil între 2010 și 2011, apoi a scăzut cu 13 puncte procentuale în 2012 și a crescut ușor cu 7 puncte procentuale în perioada de anchetă. În general, acesta a scăzut cu 7 % în cursul perioadei examinate. Întrucât cea mai mare parte a producției se realizează la comandă, stocurile nu reprezintă un indicator semnificativ în industria în cauză.
4.4.3.4. Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital
(146)
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 14
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Rentabilitatea vânzărilor din Uniune către clienți independenți (% vânzări din cifra de afaceri din vânzări)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indice
- 100
- 214
- 330
- 253
Fluxul de lichidități (milioane EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indice
- 100
54
- 5
- 20
Investițiile (milioane EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indice
100
91
85
83
Randamentul investițiilor (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indice
- 100
- 246
- 370
- 269
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(147)
Comisia a stabilit rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion prin exprimarea profitului net înainte de impozitare care rezultă din vânzările de produs similar către clienți independenți din Uniune, ca procentaj din cifra de afaceri generată de vânzările respective. Rentabilitatea producătorilor incluși în eșantion a fost negativă pe parcursul întregii perioade examinate - a scăzut cu 1,5 puncte procentuale în perioada 2010-2012 și a crescut ușor în perioada de anchetă cu 0,5 puncte procentuale, ajungând la -1,6 %. După cum se explică la considerentul 141 de mai sus, rentabilitatea negativă s-a datorat, în principal, unei scăderi constante a prețului de bază și nu prețurilor fluctuante la materiile prime precum nichelul.
(148)
Fluxul net de lichidități reprezintă capacitatea producătorilor din Uniune de a-și autofinanța activitățile. Fluxul de lichidități a fost negativ în trei dintre cei patru ani luați examinați - s-a îmbunătățit în 2011, dar ulterior a început să scadă din nou. Ameliorarea temporară din 2011 s-a datorat în mare parte unei scăderi semnificative a stocurilor de produse semifinite.
(149)
Investițiile au indicat o tendință de scădere - în 2011, acestea au scăzut cu 9 %, în 2012 cu încă 6 % și cu încă 2 % în perioada de anchetă. În general, acestea au scăzut cu 17 puncte procentuale în cursul perioadei examinate.
(150)
Randamentul investițiilor reprezintă profitul în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor. Acesta a fost negativ în toți cei patru ani examinați. În 2011, a scăzut cu 146 %, în 2012 cu încă 124 % și a ajuns la -3,1 % în perioada de anchetă.
(151)
Capacitatea de a mobiliza capitaluri a tuturor celor patru producători incluși în eșantion a fost afectată negativ deoarece, ca urmare a cifrelor de rentabilitate negative, aceștia nu au fost în măsură să obțină finanțare de la bănci. Producătorii au fost nevoiți să utilizeze fonduri oferite de alte întreprinderi din grup.
4.4.4. Concluzie privind prejudiciul
(152)
Majoritatea indicatorilor de prejudiciu pentru industria din Uniune au arătat o tendință negativă în perioada examinată. Volumul de producție a scăzut cu 5 %, ceea ce a dus la o scădere cu 8 % a capacității utilizate. Volumele stabile de vânzări pe o piață în creștere au dus la o scădere a cotei de piață cu 5 %. Numărul locurilor de muncă a scăzut cu 11 %, în timp ce costurile cu forța de muncă au crescut cu 8 %. Investițiile au scăzut cu 17 %, în timp ce randamentul investițiilor a rămas negativ pe durata întregii perioade examinate, arătând o tendință negativă și mai pronunțată.
(153)
Singurii factori de prejudiciu care au indicat clar o tendință ușor pozitivă sunt capacitatea de producție și productivitatea. În orice caz, creșterea capacității de producție corespunde creșterii consumului în cursul perioadei examinate. Creșterea productivității a fost o consecință a reducerii numărului de angajați.
(154)
Anumiți factori de prejudiciu au avut o evoluție temporar mai favorabilă în 2011 sau 2012 în comparație cu anul precedent și ulterior au scăzut din nou - cum ar fi cota de piață, prețurile de vânzare, costul de producție. Rentabilitatea a fost negativă în toți cei patru ani, iar fluxul de lichidități, în trei dintre cei patru ani.
(155)
Pe baza informațiilor de mai sus, Comisia a concluzionat în acest stadiu că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
5. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
(156)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au provocat un prejudiciu important industriei din Uniune. De asemenea, în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă alți factori cunoscuți ar fi putut prejudicia, în același timp, industria din Uniune. Comisia s-a asigurat că orice prejudiciu eventual cauzat de alți factori decât importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză nu a fost atribuit importurilor în cauză. Factorii respectivi sunt: importurile din țări terțe, performanța la export a industriei din Uniune, costul energiei, capacitatea excedentară și concurența în cadrul Uniunii.
5.1. Efectele importurilor care fac obiectul unui dumping
(157)
Consumul la nivelul Uniunii a crescut cu 4 % în cursul perioadei examinate, dar, în același timp, volumul importurilor din țările în cauză a crescut cu 70 %, în timp ce cota de piață a industriei din Uniune a indicat o tendință descrescătoare. Modelul în care importurile au câștigat o cotă de piață și industria din Uniune a pierdut din cota de piață a fost considerat corespunzător. Creșterea cotei de piață a importurilor a încetinit în 2012 și a crescut ușor în perioada de anchetă, în timp ce scăderea pieței industriei din Uniune a încetinit, de asemenea, în 2012 și a scăzut din nou în perioada de anchetă. Prin urmare, este clar că a existat o corelație între cota de piață pierdută a industriei din Uniune și creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping.
(158)
Prețurile importurilor din țările în cauză au scăzut cu 13 % în cursul perioadei examinate. Prețurile industriei din Uniune au scăzut cu 11 % în aceeași perioadă. Pe parcursul perioadei de anchetă, importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au determinat subcotarea prețurilor industriei din Uniune cu 9,6 %-11,3 %, exercitând astfel o presiune asupra prețurilor industriei din Uniune. Politica de prețuri pentru importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză aflate în creștere nu a permis industriei din Uniune să își mențină cota de piață sau să devină rentabilă.
(159)
Părțile interesate au susținut că produsele importate din țările în cauză nu sunt în concurență cu produsele vândute de către industria din Uniune. Se afirmă că importurile din țările în cauză sunt formate, în mod predominant, din produse subțiri, cu o grosime de cel mult 2 mm, în timp ce produsele care depășesc această grosime sunt furnizate în principal de industria din Uniune. Acest argument nu a fost confirmat de faptele stabilite de anchetă. De fapt, producătorii-exportatori și industria din Uniune vând produse cu o grosime mai mare de 2 mm, precum și produse subțiri cu o grosime mai mică. De asemenea, în medie, raportul dintre produsele groase și produsele subțiri este similar, la un nivel aproximativ de 30 %-35 % atât pentru industria din Uniune, cât și pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion din țările în cauză.
(160)
Părțile interesate au susținut că nu a existat nicio corelație între nivelul și prețurile importurilor din RPC și rentabilitatea industriei din Uniune. În special, acestea s-au referit la scăderea importurilor și la prețurile stabile din RPC în 2011-2012, despre care se afirmă că nu ar fi putut cauza scăderea prețurilor medii de pe piața Uniunii. În același timp, pierderile industriei din Uniune au crescut, iar volumul de vânzări a fost destul de stabil.
(161)
Cu toate acestea, o astfel de analiză se concentrează în mod selectiv doar asupra unei perioade izolate de doi ani, în loc să ia în considerare întreaga perioadă examinată. La analiza întregii perioade, a fost clar că o creștere puternică a importurilor care fac obiectul unui dumping a condus nu numai la deteriorarea rentabilității, ci și la o pierdere a cotei de piață de către industria din Uniune și la scăderea producției, a utilizării capacității, a ocupării forței de muncă, a investițiilor și a randamentului investițiilor. În timp ce anul 2012 nu a urmat cu strictețe tendința generală, tendința a rămas negativă. Scopul evaluării indicatorilor de prejudiciu pe o perioadă de peste patru ani este de a evita formularea de concluzii pe baza evoluției izolate, după caz. În orice caz, efectele importurilor care fac obiectul unui dumping din ambele țări în cauză au fost evaluate cumulativ din motivele explicate la considerentele 97-102 de mai sus. Prin urmare, nu a fost justificată evaluarea efectelor independente ale importurilor care fac obiectul unui dumping originare doar din RPC.
(162)
Părțile interesate au susținut că respectiva cotă de piață pe care industria din Uniune a pierdut-o în favoarea importurilor din Taiwan a fost nesemnificativă. Importurile din Taiwan, potrivit informațiilor furnizate în reclamație, au reprezentat o cotă de piață de 4,98 % în perioada de anchetă și au crescut cu 1,09 % între 2010 și perioada de anchetă. Prin urmare, părțile interesate au susținut că era imposibil ca exporturile taiwaneze să fi cauzat prejudiciul pe care reclamanții au afirmat că l-au suferit.
(163)
Conform constatărilor anchetei, cota de piață a importurilor din Taiwan a crescut în general în cursul perioadei examinate și a atins 5,1 % în cursul perioadei de anchetă. De asemenea, ancheta a stabilit în mod clar că respectivele importuri care fac obiectul unui dumping au determinat o subcotare substanțială a prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune. Prin urmare, contrar celor susținute de partea interesată, importurile care fac obiectul unui dumping din Taiwan au exercitat o presiune asupra prețurilor și, împreună cu importurile din China care fac obiectul unui dumping, au cauzat un prejudiciu industriei din Uniune, astfel cum s-a arătat mai sus. Se reamintește faptul că efectele importurilor din cele două țări în cauză au fost evaluate cumulativ din motivele expuse la considerentele 97-102 de mai sus. Prin urmare, efectele importurilor care fac obiectul unui dumping originare exclusiv din Taiwan nu au fost evaluate în mod independent.
(164)
Părțile interesate au susținut că s-a supraestimat cantitatea de importuri din Taiwan, întrucât se presupune că acestea au inclus cantități semnificative de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din China sau din Coreea, declarate în mod eronat ca fiind originare din Taiwan. Cu toate acestea, afirmația nu a fost susținută de elemente de probă.
(165)
Cu toate acestea, întreprinderile taiwaneze cooperante (producători și alte părți cooperante) au raportat exporturi care reprezintă marea majoritate a importurilor din Taiwan. Prin urmare, problema produselor din afara Taiwanului care se presupune că ar fi fost declarate în mod eronat ar putea avea, dacă este cazul, un impact foarte limitat.
(166)
Părțile interesate au susținut că prețurile producătorilor-exportatori din China și Taiwan, la fel precum cele ale industriei din Uniune, au urmat tendința prețului nichelului. Deși, în timp, poate că evoluția prețurilor producătorilor-exportatori a urmat într-adevăr tendința prețurilor materiilor prime, acest aspect nu abordează problema nivelului absolut de preț. În acest sens, ancheta a constatat că atât prețurile Chinei, cât și ale Taiwanului au determinat o subcotare a prețului industriei din Uniune cu 9,6 % - 11,3 %. Dacă ar fi valabil, argumentul potrivit căruia prețurile Chinei, Taiwanului și ale industriei din Uniune au urmat o tendință similară pe parcursul perioadei examinate ar conduce doar la concluzia că exporturile din China și Taiwan au determinat subcotarea prețurilor industriei din Uniune cu o marjă similară de-a lungul întregii perioade examinate.
(167)
Părțile interesate au afirmat că presupusele creșteri ale investițiilor nu demonstrează că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important. Cu toate acestea, argumentul nu a fost confirmat de anchetă. Într-adevăr, investițiile au scăzut în mod constant cu 17 % pe parcursul perioadei examinate, astfel cum se menționează la considerentul 149 de mai sus.
(168)
Comisia a concluzionat în acest stadiu că numărul în creștere al importurilor la preț scăzut, care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, a provocat prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
5.2. Efectele altor factori
5.2.1. Importurile din țări terțe
(169)
Volumul importurilor din alte țări terțe a evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 15
Importurile din țări terțe
Țara
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
India
Volum (tone)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indice
100
168
192
352
Cota de piață (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Preț mediu (EUR/tonă)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indice
100
127
116
110
Coreea de Sud
Volum (tone)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indice
100
97
86
128
Cota de piață (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Preț mediu (EUR/tonă)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indice
100
109
98
95
Africa de Sud
Volum (tone)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indice
100
78
77
78
Cota de piață (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Preț mediu (EUR/tonă)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indice
100
102
91
84
SUA
Volum (tone)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indice
100
87
87
96
Cota de piață (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Preț mediu (EUR/tonă)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indice
100
109
98
85
Alte țări terțe
Volum (tone)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indice
100
128
87
69
Cota de piață (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Preț mediu (EUR/tonă)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indice
100
109
111
109
Totalul pentru toate țările terțe, cu excepția țărilor în cauză
Volum (tone)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indice
100
102
90
106
Cota de piață (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Preț mediu (EUR/tonă)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indice
100
108
101
92
Sursa: Eurostat.
(170)
Țările terțe cu cele mai mari volume de importuri au fost India, Coreea de Sud, Africa de Sud și SUA, având cote de piață cuprinse între 1,6 % și 2,8 % în perioada de anchetă. Cota de piață a tuturor celorlalte țări terțe a fost de 10,8 %.
(171)
Importurile din India au fost neglijabile, la un nivel de cel mult 1 % în cea mai mare a perioadei examinate. Acestea au depășit pragul de 1 % o singură dată în cursul perioadei de anchetă, când au deținut o cotă de piață de 1,9 %.
(172)
Cota de piață a Coreei de Sud a fost relativ stabilă în cursul perioadei examinate, în scădere de la 2,3 % la 1,9 % în perioada 2010-2012 și, în cele din urmă, în creștere la doar 2,8 % în perioada de anchetă.
(173)
Importurile din Africa de Sud și din SUA indică o tendință descrescătoare pe parcursul perioadei examinate. Cota de piață a importurilor din Africa de Sud a scăzut de la 2,1 % la 1,6 %, în timp ce cota de piață a importurilor din SUA a scăzut de la 3,0 % la 2,8 %.
(174)
În ceea ce privește prețurile stabilite pe baza datelor Eurostat, se poate observa că numai prețul importurilor din Coreea de Sud a fost mai mic decât prețul importurilor din RPC și Taiwan, în timp ce importurile din Africa de Sud au avut prețuri similare, iar importurile din India și din SUA au avut prețuri mai mari. Cu toate acestea, trebuie remarcat că produsul în cauză/produsul similar este format din clase de oțel diferite, ceea ce determină diferențe semnificative de preț care nu au putut fi luate în considerare în prețul mediu stabilit de Eurostat.
(175)
Părțile interesate au făcut trimitere la importurile din alte țări terțe, inclusiv SUA, Coreea de Sud, India și Africa de Sud. Acestea au susținut că importurile respective trebuie să fi influențat situația industriei din Uniune și, din moment ce există importuri substanțiale din alte țări terțe care nu fac obiectul anchetei Comisiei, importurile din RPC și Taiwan nu ar trebui să fie considerate responsabile pentru vreun prejudiciu cauzat de importurile din alte țări.
(176)
Astfel cum s-a menționat mai sus, în perioada de anchetă, printre alte țări care sunt surse de import de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece către Uniune, Taiwanul și RPC au cele mai mari cote de piață (5,1 % și, respectiv, 4,3 %). Importurile niciunei alte țări nu au depășit o cotă de piață de 3 % în cursul perioadei examinate. De asemenea, în timp ce cota de piață din țările în cauză a crescut cu 3,7 puncte procentuale în cursul perioadei examinate, în total, cota de piață a importurilor din țări terțe altele decât țările în cauză a rămas stabilă, crescând cu doar 0,2 puncte procentuale în cursul perioadei examinate.
(177)
Prin urmare, datorită tendinței stabile a volumului importurilor, Comisia a concluzionat, în mod provizoriu, că importurile din alte țări terțe nu au contribuit la prejudiciul suferit de industria din Uniune într-o măsură semnificativă.
5.2.2. Rezultatele la export ale industriei din Uniune
(178)
Volumul exporturilor efectuate de producătorii din Uniune incluși în eșantion a evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
Tabelul 16
Rezultatele la export ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul exporturilor (tone)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indice
100
102
98
96
Preț mediu (EUR/tonă)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indice
100
110
97
89
Sursa: Producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(179)
Exporturile efectuate de producătorii din Uniune incluși în eșantion sunt în scădere după creșterea unică din 2011, atât ca volum, cât și ca preț de vânzare. În general, volumul exporturilor efectuate de producătorii incluși în eșantion a reprezentat aproximativ 12 % din producția combinată a acestora. Deși scăderea exporturilor ar fi putut contribui la scăderea producției, având în vedere nivelul scăzut al exporturilor în raport cu vânzările din Uniune, orice contribuție a exporturilor la prejudiciul suferit de industria din Uniune ar fi foarte limitată.
5.2.3. Costurile energiei, capacitatea excedentară
(180)
Părțile interesate au afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de costurile ridicate ale energiei, despre care se susține că sunt cu 20 % mai ridicate decât în RPC. Cu toate acestea, energia este doar un factor minor de cost pentru producția de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece, aceasta reprezentând, de regulă, sub 10 % din costurile totale. Lăsând la o parte problema dacă costurile energiei din RPC reflectă sau nu valorile de piață, nu este posibil ca diferența prețului pentru energie să fi cauzat prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(181)
Părțile interesate au susținut, contrar informațiilor furnizate în reclamație, că industria din Uniune s-a confruntat cu probleme de capacitate de producție semnificativ excedentară. Comisia a observat scăderea ratei de utilizare a capacității industriei din Uniune de la 77 % în 2010 la 70 % în perioada luată în considerare. Cu toate acestea, capacitatea de producție a industriei din Uniune și consumul pe piața Uniunii au evoluat în paralel, ambele crescând cu 4 % în cursul perioadei examinate. Diminuarea ratei de utilizare a capacității este cauzată, prin urmare, de incapacitatea industriei din Uniune de a profita de piața în creștere, întrucât creșterea a fost absorbită de importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză. Prin urmare, presupusa capacitate excedentară rezultată este mai degrabă un efect al importurilor care fac obiectul unui dumping decât o cauză a prejudiciului suferit de industria din Uniune.
(182)
Comisia a concluzionat că atât costul energiei al industriei din Uniune, cât și presupusa capacitate excedentară nu ar fi putut cauza prejudiciul suferit.
5.3. Probleme de concurență
(183)
Părțile interesate au susținut că importurile de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece din RPC au crescut ca urmare a concentrării capacităților în Uniune asupra unui număr mic de furnizori, utilizatorii din Uniune rămânând cu un număr limitat de producători din Uniune. Cu toate acestea, în ultimii 10 ani, pe piața din Uniune au fost întotdeauna patru furnizori medii și o serie de furnizori mai mici. Deși proprietarii unora dintre aceste întreprinderi s-au schimbat în respectiva perioadă, numărul de furnizori a rămas stabil. În consecință, creșterea importurilor din China care fac obiectul unui dumping nu se poate să fi fost cauzată de reducerea numărului de furnizori din Uniune.
(184)
Părțile interesate au afirmat că piața Uniunii a fost extrem de concentrată și că importurile din țările în cauză nu ar fi putut cauza prejudiciul suferit de industria din Uniune. Acestea au susținut că volumul importurilor din Asia era insuficient pentru a constrânge concurență și nu putea împiedica industria din Uniune să majoreze prețurile. În acest sens, aceleași părți fac trimitere la decizia Comisiei privind concentrarea economică, de aprobare a fuziunii (sub rezerva angajamentelor) între Outokumpu și Inoxum (10) din noiembrie 2012 (denumită în continuare „decizia privind fuziunea Outokumpu”).
(185)
Cu toate acestea, analiza realizată în cadrul unei proceduri de fuziune și cea din cadrul unei anchete antidumping se bazează pe cadre juridice diferite, care au obiective diferite. În timp ce o procedură de fuziune analizează dacă fuziunea propusă ar ridica probleme de concurență, o anchetă antidumping analizează dacă industria din Uniune face obiectul unui dumping prejudiciabil.
(186)
În orice caz, în cadrul deciziei privind fuziunea Outokumpu, s-a analizat dacă achiziția Inoxum de către Outokumpu ar duce la apariția unui actor dominant pe piața din Uniune. Entitatea rezultată din fuziunea dintre Outokumpu și Inoxum ar fi deținut o cotă de piață combinată de peste 50 % și ar fi redus de la patru la trei numărul de producători principali. Această decizie de fuziune a obligat Outokumpu să cesioneze o parte din Inoxum, inclusiv societatea de producție Acciai Speciali Terni (denumită în continuare „AST”). Scopul cesiunii a fost tocmai menținerea concurenței pe piața produselor plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece din Uniune, iar entitatea planificată care ar fi rezultat în urma fuziunii (Outokumpu și toate activele Inoxum, inclusiv AST), cu o cotă de piață de peste 50 % pe piața Uniunii, nu s-a materializat niciodată. În schimb, există în continuare patru actori de talie medie și o serie de actori de talie mai mică în concurență, fără ca oricare dintre aceste părți să dețină nivelul de putere pe piață pe care l-ar fi deținut entitatea propusă prin fuziunea analizată în cazul de concentrare economică.
(187)
De asemenea, părțile interesate au menționat discuția din decizia privind fuziunea Outokumpu referitoare la faptul că producătorii din Uniune nu au fost constrânși de importurile din Asia în perioadele de timp în care fluctuațiile prețurilor nichelului, rata schimbului valutar și prețurile mici ale nichelului pe LME au determinat scăderea competitivității importurilor din Asia. În decizia privind fuziunea Outokumpu s-a remarcat că, „chiar dacă constrângerea pe care o reprezintă importurile ar putea să nu fie puternică în prezent, ar fi posibil ca aceasta să crească în viitor” (11), ceea ce a condus ulterior la o evaluare a evoluțiilor probabile de pe piață. Ancheta actuală a arătat următoarele: importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au atins în perioada de anchetă o cotă de piață de 9,5 % și au crescut cu 70 % comparativ cu 2010. De asemenea, s-a stabilit că importurile care fac obiectul unui dumping au determinat subcotarea prețurilor industriei din Uniune cu 9,6 %-11,3 %.
(188)
În plus, faptul că cererea pe piața din Uniune este comparabil stabilă, chiar și în cazul unor fluctuații semnificative ale prețurilor, nu înseamnă că prețul nu este un factor care influențează cumpărătorii. În timp ce prețurile mai scăzute oferite de exportatori nu duc la creșterea consumului pe piața din Uniune, ancheta a arătat clar disponibilitatea cumpărătorilor de a achiziționa cantități tot mai mari provenite din importuri la prețuri scăzute. Cum aceste importuri la prețuri scăzute nu generează cerere suplimentară, aceste vânzări sunt în detrimentul vânzărilor celorlalți actori de pe piață, în principal în detrimentul industriei din Uniune.
(189)
Ancheta a confirmat faptul că industria din Uniune vinde o gamă mai largă de produse decât vând producătorii-exportatori cooperanți. Cu toate acestea, pe parcursul perioadei de anchetă, aproximativ 75 % din vânzările industriei din Uniune au fost legate de primele patru cele mai obișnuite clase de oțel (304, 304L, 316L și 430). Toate aceste clase sunt vândute de exportatorii din țările în cauză într-o gamă largă de lățimi, grosimi și finisaje. De asemenea, produsele care nu fac parte din aceste clase de produse se află în concurență directă deoarece sunt vândute și de exportatorii din țările în cauză.
(190)
Niciuna dintre părțile interesate nu a abordat subiectul calității produselor în prezenta anchetă. Decizia privind fuziunea Outokumpu a stabilit că, deși în medie calitatea produsă de către producătorii din afara Europei poate fi considerată ca fiind comparabilă cu cea a producătorilor europeni (12), a constatat, de asemenea, faptul că cumpărătorii cu cerințe specifice nu pot face achiziții din Asia (13). Cu toate acestea, după cum se prezintă mai sus, marea majoritate a vânzărilor industriei din Uniune privesc produse de bază a căror calitate este comparabilă.
(191)
Alți factori care împiedică anumiți clienți să cumpere produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece importate sunt timpul de așteptare mai mare din cauza timpului îndelungat de transport al produselor din țările în cauză și condițiile de plată mai puțin favorabile oferite de producătorii din țările în cauză. Cu toate acestea, aceste aspecte sunt în principal relevante pentru clienții care cumpără direct de la oțelărie, care reprezintă numai o treime din piața din Uniune.
(192)
În același timp, majoritatea vânzărilor au fost făcute prin intermediul centrelor de servicii siderurgice, care reprezintă aproximativ două treimi din piața din Uniune. Într-adevăr, aproape toate vânzările din țările în cauză se fac prin intermediul centrelor de servicii independente, care cumpără și de la industria din Uniune. În acest caz, termenii de plată oferiți de distribuitor sunt relevanți pentru utilizator. Având în vedere că aceste vânzări sunt în mod normal făcute din inventarul distribuitorului, termenul de așteptare relevant include și timpul necesar pentru expedierea mărfurilor de la distribuitor la utilizator. Prin urmare, majoritatea vânzărilor nu sunt afectate de aceste aspecte.
(193)
Astfel, majoritatea vânzărilor industriei din Uniune sunt afectate direct de importurile care fac obiectul unui dumping provenite din țările în cauză.
(194)
Prin urmare, Comisia a concluzionat că condițiile de concurență din Uniune nu ar fi putut preveni prejudiciul adus industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză.
5.4. Efectul prețurilor la materiile prime
(195)
Părțile interesate susțin că decizia de a cumpăra produsul în cauză originar din țările în cauză sau produsul similar produs de industria din Uniune se bazează pe evoluția prețurilor la materiile prime, în special a prețului la nichel. Explicația ar fi faptul că exportatorii percep un preț unic, iar industria din Uniune percepe un preț de bază plus suprataxa pe aliaj.
(196)
Prin urmare, se afirmă că ar fi mai benefic pentru importatori să cumpere din țările în cauză atunci când prețurile la materii prime cresc (deoarece prețurile industriei din Uniune vor fi ajustate în sensul creșterii, în timp ce prețurile exportatorilor vor rămâne stabile). Pe de altă parte, în cazul în care prețurile la materiile prime scad, se afirmă că ar fi mai puțin benefic pentru importatori să cumpere din țările în cauză (deoarece prețurile industriei din Uniune vor scădea, în timp ce prețurile exportatorilor vor rămâne stabile).
(197)
În decizia privind fuziunea Outokumpu s-a analizat impactul evoluției preconizate a prețului la nichel asupra deciziei de cumpărare a importatorilor (14). În cadrul prezentei anchete, s-a analizat în ce măsură evoluția importurilor a urmat într-adevăr evoluția prețurilor reale la nichel și dacă aceasta a urmat modelul de mai sus. Prețurile la nichel (15) au scăzut cu 31 % de la 16 453 EUR/tonă în 2010 la 11 327 EUR/tonă în timpul perioadei de anchetă. Conform afirmațiilor părților interesate menționate la considerentul 196 de mai sus, această scădere a prețurilor la nichel ar fi trebuit să ducă la o scădere a importurilor din țările în cauză. Cu toate acestea, ancheta a arătat că, în pofida scăderii semnificative a prețurilor la nichel, exporturile din țările în cauză au crescut cu 70 % în aceeași perioadă, după cum se arată la considerentul 104 de mai sus.
(198)
Deși evoluția prețurilor la materiile prime poate a avut un anumit efect asupra evoluției volumelor de import, alți factori, precum nivelul scăzut al prețurilor producătorilor-exportatori, au compensat în mod evident acest efect. Evoluția prețurilor la nichel este așadar considerată ca neavând un impact de durată asupra tendinței generale de creștere a importurilor care fac obiectul unui dumping provenind din țările în cauză în perioada examinată.
5.5. Schimbarea modelelor de consum
(199)
În decizia privind fuziunea Outokumpu, s-a stabilit că atât nivelul prețului absolut la nichel, cât și volatilitatea prețului la nichel pot reduce atractivitatea oțelului inoxidabil ca material și pot stimula cererea de oțeluri inoxidabile fără nichel (16).
(200)
În ceea ce privește atractivitatea oțelului inoxidabil ca material, s-a susținut, de asemenea, că o serie de tendințe ar putea avea un impact asupra utilizării/înlocuirii oțelului inoxidabil, cum ar fi: necesitatea de a utiliza materiale mai ușoare, de exemplu în construcția automobilelor (impact negativ asupra oțelurilor; înlocuirea oțelurilor cu materiale compozite), ciclurile de viață mai scurte ale bunurilor de consum (impact negativ asupra oțelurilor; se utilizează materiale mai ieftine), nevoia tot mai mare de a trata apa și de a produce energie din surse regenerabile (impact pozitiv asupra oțelurilor; greu de înlocuit în multe aplicații) și evoluția prețurilor la materialele posibil concurente (minereu de fier, aluminiu, cupru) (17).
(201)
În acest sens, prezenta anchetă a confirmat constatările din decizia privind fuziunea Outokumpu (18), potrivit cărora cererea de oțeluri inoxidabile în general și de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece în special este destul de rigidă. Consumul a progresat cel mai mult între 2010 și 2011, atunci când prețurile erau în creștere. În timpul perioadei de scădere a prețurilor, din 2011 și până în perioada de anchetă, consumul a rămas stabil și a crescut doar cu 1 %. În consecință. utilizarea/înlocuirea oțelului inoxidabil, inclusiv factorii menționați mai sus, nu a avut un impact cuantificabil asupra consumului total de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece.
(202)
O analiză detaliată a tranzacțiilor de vânzare raportate de producătorii din Uniune incluși în eșantion confirmă constatările din decizia privind fuziunea Outokumpu privind trecerea către cererea de clase de oțeluri inoxidabile fără nichel, care reprezintă de asemenea produsul similar.
(203)
Totuși, după cum se menționează la considerentul 138 de mai sus, prețurile percepute de industria din Uniune sunt direct legate de clasa de oțel și de costurile corespunzătoare cu materiile prime. O trecere a cererii de la o clasă de oțel la alta are așadar un impact neutru asupra performanței industriei din Uniune.
(204)
Prin urmare, se concluzionează, în această etapă, că schimbările modelelor de consum nu au avut un impact negativ asupra performanței industriei din Uniune.
5.6. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(205)
Importurile la preț scăzut care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au crescut atât în termeni absoluți, cât și în raport cu consumul în condițiile Uniunii în momentul în care majoritatea factorilor de prejudiciu ai industriei din Uniune (producția, utilizarea capacității, cota de piață, ocuparea forței de muncă, prețurile de vânzare, costul forței de muncă, rentabilitatea, investițiile, randamentul investițiilor) s-au deteriorat. Importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au determinat subcotarea prețurilor industriei din Uniune cu 9,6 % - 11,3 % în perioada de anchetă.
(206)
Alți factori cum ar fi costul energiei, capacitatea și condițiile de concurență de pe piața Uniunii nu au contribuit la prejudiciul suferit de industria din Uniune. Factori cum ar fi importurile din alte țări terțe și exporturile industriei din Uniune ar fi putut contribui la prejudiciu, dar într-o măsură foarte limitată.
(207)
Pe baza celor menționate mai sus, Comisia a concluzionat în mod provizoriu că prejudiciul important adus industriei din Uniune a fost cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, iar ceilalți factori luați în considerare în mod individual nu au rupt legătura de cauzalitate. Prejudiciul constă, în principal, din situația financiară fragilă a industriei din Uniune și scăderea producției, a ratei de utilizare a capacității, a ratei de ocupare a forței de muncă și a cotei de piață.
(208)
Comisia a distins și a separat efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei din Uniune de efectele prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unui dumping. Efectul altor importuri, al exporturilor industriei din Uniune, al costului energiei, al capacității și al condițiilor de concurență asupra evoluțiilor negative ale industriei din Uniune în ceea ce privește situația financiară, producția și cota de piață a fost fie foarte limitat, fie inexistent.
6. INTERESUL UNIUNII
(209)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă s-ar putea concluziona în mod clar că nu este în interesul Uniunii să se adopte măsuri în cazul de față, în pofida stabilirii existenței unui dumping prejudiciabil. Stabilirea interesului Uniunii s-a bazat pe o evaluare a tuturor intereselor implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor.
6.1. Interesul industriei din Uniune
(210)
Majoritatea industriei din Uniune susține instituirea de măsuri. Cel mai mare producător din Uniune nu a cooperat la anchetă, dar nici nu s-a opus reclamației. Șase producători din Uniune reprezentând aproximativ 55 % din vânzările și producția din Uniune au cooperat la anchetă și au susținut reclamația.
(211)
Industria din Uniune a suferit un prejudiciu important. Toți indicatorii financiari (rentabilitatea, fluxul de lichidități, randamentul investițiilor) au fost în mare parte negativi de-a lungul perioadei examinate. Alți indicatori, cum ar fi producția, utilizarea capacităților, ocuparea forței de muncă și cota de piață, au evoluat în sens negativ pe parcursul perioadei examinate. Industria din Uniune a reușit doar să mențină volumul scăzut de vânzări post-criză și nu a putut beneficia de creșterea pieței.
(212)
În lipsa unor măsuri, importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză vor continua să forțeze industria din Uniune să vândă la prețuri care generează pierderi. Acumularea de pierderi suplimentare va conduce la deteriorarea în continuare a situației industriei din Uniune. Prin urmare, este în interesul industriei din Uniune să se instituie măsuri.
6.2. Interesul importatorilor și al distribuitorilor independenți
(213)
Importatorii și distribuitorii (inclusiv centrele de servicii siderurgice) au fost foarte activi în această anchetă. Treizeci și unu de importatori și distribuitori s-au prezentat și și-au exprimat opoziția față de instituirea măsurilor.
(214)
Importatorii și distribuitorii au susținut că posibilele lor surse de aprovizionare vor fi limitate de instituirea de măsuri. Aceștia au susținut că, în cazul în care ar fi instituite măsuri, nu ar mai putea să se aprovizioneze cu produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece din RPC și Taiwan.
(215)
Cu toate acestea, ancheta a arătat că toți importatorii și distribuitorii cumpără din mai multe surse, inclusiv de la industria din Uniune, țările în cauză și alte țări terțe. Prin urmare, acestea depind doar într-o anumită măsură de aprovizionarea din țările în cauză.
(216)
Aceștia pot continua să cumpere produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece provenind din industria din Uniune și din alte țări care nu fac obiectul prezentei anchete (de exemplu, India, Africa de Sud, Coreea de Sud sau SUA), care dețin cumulat o cotă de piață de 11 %. Prin urmare, atât industria din Uniune, cât și importurile din alte țări terțe sunt alternative credibile pentru importurile din China și Taiwan.
(217)
Prin urmare, s-a ajuns la concluzia în acest stadiu că instituirea de măsuri poate avea doar un impact negativ minor asupra situației importatorilor și distribuitorilor independenți.
6.3. Interesul utilizatorilor
(218)
O serie de părți interesate, inclusiv producători-exportatori și distribuitori, și-au exprimat preocuparea cu privire la posibilele efecte negative ale măsurilor asupra utilizatorilor. Utilizatorii înșiși nu împărtășesc aceste preocupări. Într-adevăr, gradul de participare a utilizatorilor a fost foarte scăzut în cazul de față. Șase utilizatori (inclusiv un grup de patru întreprinderi) au exprimat o opinie, dintre care doar unul s-a opus instituirii de măsuri. Alți utilizatori și asociațiile acestora fie nu au participat, fie s-au abținut în mod explicit să adopte o poziție.
(219)
Prin urmare, se concluzionează în mod provizoriu că instituirea măsurilor nu este împotriva interesului utilizatorilor.
6.4. Probleme de concurență
(220)
În decizia privind fuziunea Outokumpu, Comisia a stabilit că fuziunea propusă între Outokumpu și Inoxum ar duce la crearea unui impediment semnificativ pentru concurența efectivă prin efecte necoordonate, ca urmare a creării unei poziții dominante pe piața SEE de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece (19). Pentru a evita un astfel de impediment, Comisia a acceptat un pachet de cesionare, care includea AST și care a fost considerat suficient pentru a rezolva problemele legate de concurență (20). Într-adevăr, prin soluția acceptată de Comisie se mențineau patru producători de talie medie la nivelul Uniunii.
(221)
Această soluție a fost deja pusă în aplicare și este acum pe deplin funcțională. De asemenea, impunerea de măsuri antidumping nu reduce numărul producătorilor de talie medie din Uniune. În consecință, se concluzionează în acest stadiu că impunerea de măsuri nu reduce sau elimină efectele angajamentului acceptat de Comisie prin decizia privind fuziunea Outokumpu.
6.5. Concluzie privind interesul Uniunii
(222)
Pe baza informațiilor de mai sus, Comisia a ajuns la concluzia că, în acest stadiu al anchetei, nu există motive întemeiate care să indice că nu ar fi în interesul Uniunii să se instituie măsuri asupra importurilor de produs în cauză originar din RPC și Taiwan.
7. MĂSURI ANTIDUMPING PROVIZORII
(223)
Pe baza concluziilor la care a ajuns Comisia cu privire la dumping, prejudiciu, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri provizorii pentru a împiedica agravarea prejudiciului cauzat industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unui dumping.
7.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului (marja de prejudiciu)
(224)
Pentru a stabili nivelul măsurilor, Comisia a stabilit mai întâi valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(225)
Prejudiciul ar fi eliminat în cazul în care industria din Uniune ar fi în măsură să acopere costurile de producție și să obțină un profit înainte de impozitare din vânzarea produsului similar pe piața Uniunii care ar putea fi realizat în mod rezonabil în condiții normale de concurență de către o industrie de acest tip din sectorul în cauză, și anume în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(226)
Randamentul industriei din Uniune a fost negativ pe toată durata perioadei examinate, și anume pentru anii 2010-2013. Anii anteriori, 2008 și 2009, au fost afectați de o prăbușire a cererii odată cu criza economică mondială, iar profitul realizat în acești ani poate așadar să nu fie considerat ca fiind realizat în condiții de concurență normale. În timp ce ancheta anterioară a stabilit în mod provizoriu, după cum se menționează la considerentul 134 de mai sus, existența dumpingului pentru anul 2007, nu s-a putut stabilit nicio legătură fundamentală între aceste importuri și situația industriei din Uniune. Astfel, profitul țintă a fost stabilit la 8,1 %, care a fost profitul obținut de industria din Uniune în 2007. Acesta a fost ultimul an reprezentativ, marcat de condiții normale de concurență înainte de scăderea drastică a cererii în 2008 și 2009. Într-adevăr, dimensiunea pieței din 2013 aproape că a ajuns la nivelul de consum din 2007.
(227)
Pe această bază, Comisia a calculat un preț neprejudiciabil al produsului similar pentru industria din Uniune prin eliminarea din prețurile de vânzare din Uniune a pierderii reale suferite în timpul perioadei de anchetă și prin adăugarea marjei de profit menționate mai sus de 8,1 %.
(228)
Ulterior, Comisia a stabilit nivelul de eliminare a prejudiciului pe baza unei comparări a prețului mediu ponderat al importurilor producătorilor-exportatori cooperanți incluși în eșantion din țările în cauză, astfel cum a fost stabilit pentru calculele privind subcotarea prețului, cu prețul mediu ponderat neprejudiciabil al produsului similar vândut de producătorii din Uniune incluși în eșantion pe piața Uniunii în cursul perioadei de anchetă. Orice diferență rezultată din această comparație a fost exprimată ca procentaj din valoarea medie ponderată a CIF de import.
(229)
Nivelul de eliminare a prejudiciului pentru „alte întreprinderi cooperante” și pentru „toate celelalte întreprinderi” este definit în același mod ca și marja de dumping pentru aceste întreprinderi (a se vedea considerentele 57, 60, 85 și 88 de mai sus).
7.2. Măsuri provizorii
(230)
Ar trebui instituite măsuri antidumping provizorii asupra importurilor de produse plate din oțeluri inoxidabile laminate la rece originare din RPC și Taiwan, în conformitate cu regula celei mai reduse taxe în temeiul articolului 7 alineatul (2) din regulamentul de bază. Comisia a comparat marjele de prejudiciu și marjele de dumping. Valoarea ratelor taxei ar trebui stabilită la nivelul marjei celei mai scăzute dintre marjele de dumping și de prejudiciu.
(231)
Astfel cum se menționează la considerentul 4 de mai sus, Comisia a prevăzut obligativitatea înregistrării importurilor produsului în cauză originar din RPC și din Taiwan prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1331/2014, în vederea eventualei aplicări retroactive a oricăror măsuri antidumping și compensatorii prevăzute la articolul 10 alineatul (4) din regulamentul de bază și la articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (21) (denumit în continuare „regulamentul de bază antisubvenții”).
(232)
În ceea ce privește ancheta antidumping curentă și având în vedere constatările de mai sus, ar trebui să se întrerupă înregistrarea importurilor în scopul anchetei antidumping, în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(233)
În ceea ce privește ancheta antisubvenție paralelă (a se vedea considerentul 3 de mai sus), ar trebui să se continue înregistrarea importurilor din RPC în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază antisubvenții.
(234)
Nicio decizie cu privire la o posibilă aplicare retroactivă a măsurilor antidumping nu poate fi luată în acest stadiu al procedurii.
(235)
Pe baza informațiilor de mai sus, nivelurile taxelor antidumping provizorii de mai sus, exprimate pe baza prețului CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, ar trebui să fie stabilite după cum urmează:
Țara
Întreprindere
Marjă de dumping
(%)
Marjă de prejudiciu
(%)
Taxă antidumping provizorie
(%)
RPC
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Alte întreprinderi cooperante
30,0
24,5
24,5
Toate celelalte întreprinderi
34,9
25,2
25,2
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Alte întreprinderi cooperante
10,9
22,9
10,9
Toate celelalte întreprinderi
12,0
23,9
12,0
(236)
Nivelurile taxei antidumping ale întreprinderii individuale menționate în prezentul regulament au fost stabilite pe baza constatărilor anchetei curente. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată în cursul anchetei cu privire la întreprinderile respective. Nivelurile taxelor se aplică exclusiv importurilor produsului în cauză originar din țările în cauză și fabricate de entitățile juridice menționate. Importurile de produse în cauză fabricate de orice altă întreprindere care nu este menționată în mod specific în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv entitățile afiliate întreprinderilor menționate în mod specific, ar trebui să facă obiectul nivelului taxei aplicabile pentru „toate celelalte întreprinderi”. Acestea nu trebuie să facă obiectul niciunuia dintre nivelurile individuale ale taxei antidumping.
(237)
O întreprindere poate solicita aplicarea nivelurilor individuale ale taxei antidumping dacă își modifică ulterior numele ca entitate. Cererea trebuie să fie adresată Comisiei (22). Cererea trebuie să conțină toate informațiile relevante care să permită demonstrarea faptului că modificarea nu afectează dreptul întreprinderii de a beneficia de nivelul taxei aplicabil acesteia. În cazul în care modificarea numelui întreprinderii nu afectează dreptul său de a beneficia de nivelul taxei aplicabil acesteia, se va publica un aviz de informare cu privire la modificarea numelui în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(238)
Pentru a se asigura o aplicare corespunzătoare a taxelor antidumping, nivelul taxei antidumping pentru „toate celelalte întreprinderi” ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu au cooperat în ancheta curentă, ci și producătorilor care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
(239)
Începând de la 26 martie 2015, o taxă antidumping provizorie oferă protecție împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping. Prin urmare, nu mai este necesar să se înregistreze importurile în scopul protecției împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping. Prin urmare, articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1331/2014 trebuie modificat în consecință.
8. DISPOZIȚII FINALE
(240)
În interesul unei bune administrări, Comisia va invita părțile interesate să prezinte observații scrise și/sau să solicite o audiere în fața Comisiei și/sau a consilierului-auditor în cadrul procedurilor comerciale într-un termen stabilit.
(241)
Concluziile privind instituirea unei taxe provizorii sunt provizorii și pot fi modificate în etapa definitivă a anchetei,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se impune o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de produse plate din oțeluri inoxidabile, simplu laminate la rece, încadrate în prezent la codurile NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 și 7220 20 89, originare din Republica Populară Chineză și din Taiwan.
(2) Nivelurile taxei antidumping provizorii aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, al produsului descris la alineatul (1), fabricat de întreprinderile enumerate mai jos, vor fi după cum urmează:
Țara
Întreprindere
Taxă antidumping provizorie
(%)
Codul adițional TARIC
Republica Populară Chineză
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Alte întreprinderi cooperante enumerate în anexa I
24,5
Toate celelalte întreprinderi
25,2
C999
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Alte întreprinderi cooperante enumerate în anexa II
10,9
Toate celelalte întreprinderi
12,0
C999
(3) Punerea în liberă circulație în Uniune a produsului menționat la alineatul (1) este condiționată de depunerea unei garanții echivalente cu valoarea taxei provizorii.
(4) În lipsa unor indicații contrare, se aplică dispozițiile relevante în vigoare cu privire la taxele vamale.
Articolul 2
(1) În termen de 25 de zile calendaristice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, părțile interesate pot:
(a)
solicita dezvăluirea faptelor și a considerațiilor esențiale pe baza cărora a fost adoptat prezentul regulament;
(b)
prezenta Comisiei observații în scris; și
(c)
solicita o audiere în fața Comisiei și/sau a consilierului-auditor în cadrul procedurilor comerciale.
(2) În termen de 25 de zile calendaristice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, părțile menționate la articolul 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 pot prezenta observații privind aplicarea măsurilor provizorii.
Articolul 3
Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1331/2014 se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009, autoritățile vamale sunt invitate să ia măsurile corespunzătoare pentru a înregistra importurile în Uniune de produse plate din oțeluri inoxidabile, simplu laminate la rece, încadrate în prezent la codurile NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 și 7220 20 89, originare din Republica Populară Chineză.”
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 se aplică pe o perioadă de șase luni.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 24 martie 2015.