PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2013,
kterým se schvaluje prozatímní opatření přijaté Francouzskou republikou v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, aby se omezilo používání amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty
(oznámeno pod číslem C(2013) 6658)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/505/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Francouzská republika informovala dne 14. srpna 2013 v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 (ochranná doložka) Komisi, Evropskou agenturu pro chemické látky (dále jen „agentura“) a ostatní členské státy o tom, že má oprávněné důvody domnívat se, že je nutné přijmout naléhavá opatření na ochranu veřejnosti před expozicí amoniaku uvolňovaného z amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty používaných v budovách. Francouzská republika přijala dne 21. června 2013 prozatímní opatření a zveřejnila je v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. července 2013.
(2)
Vyhláška ze dne 21. června 2013 o zákazu uvádění na trh, dovozu, prodeje a distribuce a výroby izolačních materiálů z buničité vaty s amonnými solemi jako adjuvanty (dále jen „vyhláška“) zakazuje uvádění na trh, dovoz, držení za účelem prodeje nebo distribuce, prodej nebo distribuci a výrobu izolačních materiálů z buničité vaty obsahujících amonné soli jako přídatné látky. Tyto výrobky musí být ve Francii rovněž staženy z trhu a z prodeje na náklady osoby, která je odpovědná za jejich první uvedení na trh.
(3)
Návrh vyhlášky byl podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (2) nejprve předložen Komisi. V souladu s čl. 9 odst. 7 uvedené směrnice Francie prohlásila, že zmíněná vyhláška je naléhavá, a Komise dospěla k názoru, že důvody, které Francie uvedla pro potvrzení naléhavosti této záležitosti, jsou uspokojivé.
(4)
V návaznosti na výzvu Komise Francie vyhlášku znovu předložila v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006. Komise ji prozkoumala spolu s předloženými vědeckými a technickými informacemi. Komise ohledně vyhlášky uspořádala krátkou konzultaci s členskými státy a zúčastněnými stranami.
(5)
Vzhledem ke krátké lhůtě, během níž musí Komise podle čl. 129 odst. 2 nařízení (ES) č. 1907/2006 přijmout rozhodnutí ohledně prozatímního opatření, musí své rozhodnutí založit především na informacích, které jí poskytla Francie.
(6)
Do září 2011 obsahovaly izolační materiály z buničité vaty ve Francii kyselinu boritou, která měla funkci jako látka zpomalující hoření a biocidní látka. Po zákazu kyseliny borité pro biocidní účely a za účelem zachování těch vlastností určitých izolačních materiálů (včetně buničité vaty), které zajišťují zpomalování hoření, nahradilo francouzské výrobní odvětví sloučeniny boru amonnými solemi.
(7)
Toto francouzské opatření je oprávněné na základě incidentů zaznamenaných vnitrostátními toxikologickými středisky (několik případů intoxikace osob od listopadu 2011) a stížností zaznamenaných profesním sdružením výrobců izolačních materiálů z buničité vaty (asi 150 případů). Francouzské orgány rovněž měřily koncentraci amoniaku v domech, ohledně nichž byly podány stížnosti, a tato měření prokázala, že úrovně expozice amoniaku jsou vyšší než referenční toxikologické hodnoty pro bezpečnou dlouhodobou expozici. Proto by amonné soli měly být nahrazeny.
(8)
Informace, které poskytla Francie, naznačují, že amonné soli v izolačních materiálech z buničité vaty představují riziko pro lidské zdraví, které nelze odpovídajícím způsobem kontrolovat a které musí být řešeno. V tomto konkrétním případě by v zájmu dosažení rychlé harmonizace vnitřního trhu a současně v zájmu vysoké úrovně ochrany lidského zdraví mělo být opatření přijaté Francií považováno za naléhavé, jak vyžaduje ustanovení čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006.
(9)
Jelikož prozatímní opatření přijaté Francií spočívá v omezení uvedení na trh nebo použití určité látky, požaduje ustanovení čl. 129 odst. 3 nařízení (ES) č. 1907/2006, aby Francie zahájila řízení o omezení na úrovni Unie tím, že předloží agentuře dokumentaci podle přílohy XV do tří měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(10)
Na základě všech těchto důvodů by uvedená vyhláška měla být schválena.
(11)
Rozhodnutí podle čl. 129 odst. 2, kterým se schvaluje prozatímní opatření, musí stanovit dobu vymezenou pro toto schválení. Vzhledem ke lhůtě pro zahájení řízení o omezení na úrovni Unie stanovené v čl. 129 odst. 3 a aby byl poskytnut dostatečný čas pro rozhodnutí, které má být přijato v rámci běžného řízení o omezení poté, co Francie předloží dokumentaci podle přílohy XV, aniž by se musela prodlužovat doba platnosti schválení, měla by tato doba činit 21 měsíců.
(12)
Tímto rozhodnutím není nijak dotčeno rozhodnutí Komise podle článku 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 68 uvedeného nařízení.
(13)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. S výhradou odstavce 2 se prozatímní opatření oznámené Francouzskou republikou dne 14. srpna 2013 schvaluje na dobu 21 měsíců ode dne nabytí účinku tohoto rozhodnutí.
2. Platnost tohoto schválení vyprší k dřívějšímu z níže uvedených dat, pokud nastanou před uplynutím doby uvedené v odstavci 1:
-
datum, kdy se úprava přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 způsobem, který vyžaduje schválené prozatímní opatření, stane použitelnou, nebo
-
šest měsíců po ukončení řízení o omezení stanoveném v článcích 69 až 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud Komise nepředložila návrh omezení.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 15. října 2013.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. října 2013.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 14 octombrie 2013
de autorizare a măsurii provizorii luate de Republica Franceză, în conformitate cu articolul 129 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de a restricționa utilizarea sărurilor de amoniu în materialele izolante din vată de celuloză
[notificată cu numărul C(2013) 6658]
(Numai textul în limba franceză este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/505/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (1), în special articolul 129 alineatul (2),
întrucât:
(1)
La 14 august 2013, Republica Franceză a informat Comisia, Agenția Europeană pentru Produse Chimice (denumită în continuare „agenția”) și celelalte state membre, în conformitate cu articolul 129 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (clauza de salvgardare), că are motive întemeiate să considere că este esențială o acțiune urgentă în vederea protejării publicului împotriva expunerii la amoniacul eliberat de sărurile de amoniu conținute de materialele izolante din vată de celuloză folosite în construcții. Republica Franceză a adoptat o măsură provizorie la 21 iunie 2013 și a publicat-o în Jurnalul Oficial al Republicii Franceze la 3 iulie 2013.
(2)
Ordinul din 21 iunie 2013 privind interzicerea introducerii pe piață, a importului, vânzării și distribuției și a fabricării de materiale izolante din vată de celuloză care conțin săruri de amoniu ca adjuvanți („ordinul”) interzice introducerea pe piață, importul, deținerea în vederea vânzării sau a distribuției, vânzarea sau distribuția și producția de materiale izolante din vată de celuloză care conțin săruri de amoniu ca adjuvanți. Aceste produse trebuie, de asemenea, să fie retrase de pe piața franceză și rechemate pe cheltuiala persoanei responsabile pentru prima lor introducere pe piață.
(3)
Proiectul de ordin a fost mai întâi trimis Comisiei, în temeiul Directivei 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2). În conformitate cu articolul 9 alineatul (7) din directiva respectivă, Franța a afirmat că ordinul este urgent și Comisia a considerat că motivele invocate de Franța pentru a justifica urgența au fost satisfăcătoare.
(4)
În urma invitației din partea Comisiei, Franța a prezentat din nou ordinul în conformitate cu articolul 129 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. Comisia a examinat ordinul, precum și informațiile științifice și tehnice care au fost, de asemenea, prezentate. Comisia a întreprins o scurtă consultare cu statele membre și cu părțile interesate cu privire la ordin.
(5)
Având în vedere perioada scurtă de timp de care dispune pentru a lua o decizie în ceea ce privește măsurile provizorii în conformitate cu articolul 129 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, Comisia trebuie să își bazeze decizia, în principal, pe informațiile furnizate de Franța.
(6)
Până în septembrie 2011, materialele izolante din vată de celuloză din Franța au conținut acid boric, care acționa ca produs ignifug și biocid. În urma interdicției de a folosi acidul boric ca produs biocid și pentru a menține proprietățile ignifuge ale anumitor materiale izolante (inclusiv vata de celuloză), industria franceză a înlocuit compușii borului cu săruri de amoniu.
(7)
Măsura adoptată de autoritățile franceze este justificată de incidentele înregistrate de centrele toxicologice naționale (mai multe cazuri de persoane intoxicate începând cu luna noiembrie 2011) și de plângerile înregistrate de asociația profesională a producătorilor de materiale izolante din vată de celuloză (aproximativ 150 de cazuri). De asemenea, autoritățile franceze au măsurat concentrația de amoniac în locuințele vizate în plângerile primite și s-a demonstrat că nivelurile de expunere la amoniac sunt mai mari decât valorile toxicologice de referință pentru expunerea pe termen lung în condiții de siguranță. Prin urmare, sărurile de amoniu ar trebui să fie înlocuite.
(8)
Informațiile furnizate de Franța arată că sărurile de amoniu conținute de materialele izolante din vată de celuloză prezintă un risc pentru sănătatea umană care nu poate fi controlat în mod adecvat și necesită luarea unor măsuri. În acest caz specific, în vederea obținerii unei armonizări rapide a pieței interne și a unui nivel ridicat de protejare a sănătății umane, ar trebui să se considere că măsura luată de Franța are caracterul urgent solicitat la articolul 129 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006.
(9)
Dat fiind că măsura provizorie luată de Franța constă într-o restricție privind introducerea pe piață sau utilizarea unei substanțe, conform articolului 129 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, Franța trebuie să inițieze o procedură de restricționare la nivelul Uniunii prin transmiterea unui dosar către agenție, în conformitate cu anexa XV, în termen de trei luni de la data prezentei decizii.
(10)
Ca urmare a tuturor acestor motive, ordinul ar trebui să fie autorizat.
(11)
Orice decizie de autorizare a unei măsuri provizorii în temeiul articolului 129 alineatul (2) trebuie să stabilească un termen definit pentru o astfel de autorizare; având în vedere termenul-limită pentru inițierea procedurii de restricționare la nivelul Uniunii stabilit la articolul 129 alineatul (3) și pentru a acorda suficient timp pentru luarea unei decizii în cadrul procedurii normale de restricționare, în urma prezentării de către Franța a unui dosar în conformitate cu anexa XV, fără să fie necesar să se prelungească autorizarea, această perioadă de timp trebuie să fie de 21 de luni.
(12)
Prezenta decizie nu aduce atingere în niciun fel unei decizii a Comisiei adoptate în conformitate cu articolul 73 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 în cazul în care condițiile stabilite la articolul 68 din regulamentul respectiv sunt îndeplinite.
(13)
Prezenta decizie este în conformitate cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 133 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Sub rezerva alineatului (2), măsura provizorie notificată de Republica Franceză la 14 august 2013 este autorizată pentru o perioadă de timp de 21 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.
(2) Autorizarea expiră în prima dintre următoarele situații, în cazul în care oricare dintre ele are loc înainte de expirarea perioadei de timp menționate la alineatul (1):
-
data la care devine aplicabilă adaptarea anexei XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 conform măsurii provizorii autorizate; sau
-
la șase luni după ce procedura de restricționare, astfel cum este stabilită la articolele 69-73 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, este finalizată fără să fie propus un proiect de restricționare de către Comisie.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la 15 octombrie 2013.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles, 14 octombrie 2013.