PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 809/2014
ze dne 17. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 58 odst. 4, čl. 62 odst. 2 písm. a) až f) a písm. h), čl. 63 odst. 5, čl. 77 odst. 8, článek 78, čl. 96 odst. 4 a článek 101 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví základní pravidla týkající se mimo jiné povinností členských států chránit finanční zájmy Unie. Za účelem zajištění řádného fungování a jednotného uplatňování nového právního rámce stanoveného uvedeným nařízením byla Komisi svěřena pravomoc přijmout určitá pravidla týkající se správních kontrol a kontrol na místě, měření ploch, případů, kdy mohou být žádosti o podporu nebo žádosti o platbu opraveny, uplatňování a výpočtu částečného nebo celkového odnětí plateb a zpětného získávání neoprávněných plateb a sankcí, uplatňování a výpočtu správních sankcí, požadavků na počítačové databáze, žádostí o podporu a žádostí o platbu a žádostí o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, provádění kontrol, převodu zemědělských podniků, výplat záloh, provádění kontrol týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, výpočtu a uplatňování správních sankcí v oblasti podmíněnosti a technických specifikací potřebných za účelem jednotného provádění základních pravidel integrovaného administrativního a kontrolního systému („integrovaný systém“), pokud jde o podmíněnost.
(2)
Členské státy by měly přijmout požadovaná opatření, aby zajistily řádné fungování administrativního a kontrolního systému, je-li v případě téhož příjemce pověřeno více platebních agentur.
(3)
Pokud příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, měli by být příjemci oprávněni kdykoli vzít zpět své žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nebo jejich části. Příjemci by v určitých případech uznaných vnitrostátními orgány měli rovněž mít možnost opravit či upravit zjevné chyby vyskytující se v žádosti o podporu nebo v žádostech o platbu a podkladech.
(4)
Je nutné přijmout zvláštní a podrobná ustanovení, která zajistí spravedlivé používání různých snížení, jež mají být uplatněna na jednu nebo více žádostí o podporu nebo žádostí o platbu od téhož příjemce. Z tohoto důvodu by mělo být určeno pořadí výpočtu různých možných snížení u každého režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(5)
V zájmu zajištění jednotného uplatňování zásady dobré víry v celé Unii by měly být pro případ vymáhání neoprávněně vyplacených částek stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti se schválením účetní závěrky podle nařízení Rady (EU) č. 1306/2013.
(6)
Měla by se přijmout pravidla upravující důsledky převodů celých zemědělských podniků, na které se vztahují některé povinnosti v rámci režimů přímých plateb nebo v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(7)
Aby mohla Komise účinně sledovat integrovaný systém, měly by jí členské státy předávat roční kontrolní údaje a statistiky. Podobně by členské státy měly každoročně poskytovat statistické údaje o kontrolách opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, včetně výsledků těchto kontrol. V případě potřeby by měla být Komise informována o všech opatřeních přijatých členskými státy v souvislosti s podmíněností.
(8)
Podle článku 75 nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou členské za určitých podmínek, včetně dokončení správních kontrol a kontrol na místě pro daný rok podání žádosti, vyplácet zálohy, pokud jde o přímé platby. Článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (2) stanoví, že míra úpravy stanovená v souladu s článkem 26 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vztahuje na přímé platby přesahující pevně stanovenou prahovou hodnotu. Nicméně podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 může Komise do 1. prosince na základě nových informací, které má k dispozici, míru úpravy pro přímé platby přizpůsobit. V důsledku toho míra úpravy finanční kázně, která se může použít, nemusí být do 16. října ještě známa. Platby zůstatku od 1. prosince by měly zohledňovat míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době.
(9)
Měl by se vytvořit obecný rámec pro zavedení zjednodušených postupů v kontextu komunikace mezi příjemcem a vnitrostátními orgány. Tento rámec by měl zejména zajistit možnost používat elektronické prostředky. Musí se však zaručit zejména naprostá spolehlivost takto předaných údajů a fungování takových postupů bez jakékoli diskriminace příjemců. V zájmu zjednodušení administrativy pro příjemce i vnitrostátní orgány by mělo být příslušným orgánům umožněno, aby přímo využívaly informace, které mají vnitrostátní orgány k dispozici, namísto toho, aby vyžadovaly poskytnutí těchto informací za účelem ověření způsobilosti některých plateb od příjemce.
(10)
Za účelem umožnění účinných kontrol v členských státech, které se rozhodnou, že všechny žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami a žádosti o platbu v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému budou zahrnuty do jednotné žádosti podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013, by mělo být stanoveno, že všechny žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se nějakým způsobem týkají plochy, se předkládají pouze jednou za rok v jednotné žádosti.
(11)
Členské státy by měly stanovit konečné datum pro předkládání jednotné žádosti a/nebo žádostí o platbu, kterým by měl být nejpozději 15. květen, aby se umožnilo včasné zpracování a kontroly žádosti o podporu a žádostí o platbu. Kvůli zvláštním klimatickým podmínkám v Estonsku, Lotyšsku, Litvě, Finsku a Švédsku by se však těmto členským státům mělo povolit stanovení pozdějšího data, kterým by však měl být nejpozději 15. červen. Kromě toho by mělo být možné stanovit případ od případu odchylky, pokud by to v budoucnu vyžadovaly klimatické podmínky v daném roce.
(12)
V jednotné žádosti by měli příjemci ohlásit nejen plochu, kterou používají k zemědělským účelům, ale i své platební nároky a veškeré informace požadované ke stanovení způsobilosti k podpoře. Je nicméně vhodné povolit, aby členské státy stanovily odchylku od některých povinností, pokud platební nároky, které mají být v daném roce přiznány, dosud nebyly definitivně stanoveny.
(13)
S cílem zajistit co největší pružnost pro příjemce, pokud jde o plány příjemců týkající se využití plochy, mělo by jim být umožněno měnit svou jednotnou žádost nebo žádost o platbu až do obvyklého data osevu za předpokladu, že jsou dodrženy všechny zvláštní požadavky podle jednotlivých režimů podpor nebo opatření podpory a že příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, která odhalila chyby ohledně části, jíž se změna týká. Po provedení těchto změn by měla být dána možnost upravit příslušné podklady nebo smlouvy, které se mají předložit.
(14)
Jelikož příjemci zůstávají odpovědnými za předložení správné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, měli by v případě potřeby provést nezbytné opravy a změny do předtištěného tiskopisu.
(15)
V případě žádostí v rámci režimů podpory na plochu a/nebo žádostí o platbu pro opatření podpory na plochu by měl být příjemci poskytnut předtištěný tiskopis v elektronické podobě a odpovídající grafický materiál prostřednictvím softwarové aplikace založené na geografickém informačním systému (GIS) (dále jen „geoprostorový formulář žádosti o podporu“). Geoprostorové formuláře žádosti o podporu přispějí k předcházení chybám příjemců při ohlašování jejich zemědělských ploch a zefektivní správní křížové kontroly. Přesnější prostorové informace poskytnuté prostřednictvím geoprostorových formulářů žádostí o podporu navíc poskytnou spolehlivější údaje pro účel sledování a hodnocení. Je proto vhodné požadovat, aby od určitého data byly všechny takové žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu předkládány na základě elektronického geoprostorového formuláře žádosti o podporu. Pokud však příjemci nejsou schopni tento formulář použít, příslušný orgán by měl příjemcům poskytnout alternativu, aby žádost o podporu a/nebo žádost o platbu mohli předložit. Příslušný orgán by měl v každém případě zajistit, aby ohlášené plochy byly digitalizovány.
(16)
Spolu s jednotnou žádostí nebo později, je-li to vhodné vzhledem k povaze informací, by se měly poskytnout jakékoli specifické informace o produkci konopí nebo dobrovolné podpoře vázané na produkci nebo zvláštní podpoře pro bavlnu. Dále by se mělo stanovit, že se ve formuláři jednotné žádosti uvádějí plochy, pro něž se nežádá o žádnou podporu. Protože je důležité mít podrobné informace o některých typech využití plochy, měly by se informace o těchto typech využití uvádět samostatně, zatímco ostatní informace lze uvádět pod jedním záhlavím.
(17)
V případech, kdy se od příjemců vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu, aby byli způsobilí pro platby za zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí uvedené v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 („ekologická platba“), měli by příjemci ohlásit plochu využívanou v ekologickém zájmu spolu se žádostmi o režimy podpory na plochu. Pokud je část povinností týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu plněna na regionální úrovni nebo kolektivně, ohlášení ploch využívaných v ekologickém zájmu by mělo být doplněno samostatným ohlášením ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně.
(18)
Za účelem umožnění účinného sledování a kontroly by žádost o účast v režimu pro malé zemědělce měla obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou týmž příjemcem. Za účelem umožnění účinných kontrol, pokud jde o zvláštní podmínky pro režim pro malé zemědělce, by všechny potřebné informace měly být poskytovány za použití zjednodušeného postupu pro podávání žádosti stanoveného v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Dále je třeba upřesnit, že příjemci, kteří se rozhodnou vystoupit z režimu pro malé zemědělce, by měli být povinni včas informovat příslušný orgán, aby se umožnil hladký přechod na platby podle hlav III a IV nařízení 1307/2013.
(19)
Aby se umožnily kontroly související s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měl by být formulář žádosti o podporu předložen také příjemci, kteří disponují zemědělskou plochou, avšak nežádají o žádnou podporu, která je předmětem jednotné žádosti. Je však vhodné povolit, aby členské státy mohly příjemce od této povinnosti osvobodit, pokud jsou již dané informace orgánům k dispozici.
(20)
Za účelem zjednodušení postupů pro podávání žádostí a v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 by členské státy měly poskytnout příjemci pokud možno předtištěné tiskopisy obsahující informace nutné k tomu, aby příjemce mohl předložit správnou žádost o podporu nebo žádost o platbu. Mělo by být možné, aby předtištěný tiskopis byl navržen tak, aby příjemce musel pouze potvrdit, že v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu předloženými v předcházejícím roce nenastaly změny.
(21)
Pokud se členský stát rozhodne pro použití dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat, měla by být stanovena společná ustanovení týkající se podrobných informací, které je třeba zahrnout do žádostí o podporu nebo žádostí o platbu pro zvířata.
(22)
V souladu s čl. 53 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (3) mohou být platby v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat provedeny pouze pro zvířata, která jsou řádně identifikována a evidována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (4) nebo nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (5). Příjemcům, kteří podávají žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci příslušných režimů podpor nebo opatření podpory, by se proto měl umožnit včasný přístup k potřebným informacím.
(23)
Včasné podání žádostí o platební nároky příjemci je nezbytné k tomu, aby členské státy mohly stanovit platební nároky. Proto by mělo být stanoveno konečné datum pro předkládání žádostí.
(24)
Je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy byly platební nároky přiznány neoprávněně, zejména v důsledku vykázání větší plochy, nebo kdy hodnota platebních nároků byla stanovena v nesprávné výši, například proto, že byla vypočítána na základě nesprávné referenční částky. Mělo by být jasně stanoveno, že úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků by neměly vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků. V některých případech neoprávněně přiznané platební nároky odpovídají velmi malým částkám, avšak jejich vymáhání vede ke značným nákladům a administrativní zátěži. V zájmu zjednodušení a nalezení rovnováhy mezi náklady a administrativní zátěží na jedné straně a částkou, která se má vymoci na straně druhé, by se měla stanovit minimální částka, pod jejíž hranicí není vymáhání nutné.
(25)
Na dodržování ustanovení o režimech podpor a opatřeních podpory v rámci integrovaného systému by se mělo účinně dohlížet. Za tímto účelem a k zajištění jednotné úrovně dohledu ve všech členských státech je nezbytné podrobně stanovit kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě týkajících se kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností stanovených pro režimy přímých plateb, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost.
(26)
Mělo by být vyjasněno, že kdykoli se provádí vyhodnocování snímků, například během kontrol na místě nebo v souvislosti s aktualizací systému identifikace zemědělských pozemků, a kdykoli toto vyhodnocování snímků nepovede k přesvědčivým výsledkům, měly by být provedeny terénní kontroly.
(27)
Oznámení kontrol na místě, pokud jde o způsobilost nebo podmíněnost, by se mělo povolit pouze v případě, že se tímto oznámením neohrozí kontroly, a v každém případě by se měly použít vhodné lhůty. Dále, pokud zvláštní odvětvová pravidla pro akty či normy relevantní pro podmíněnost stanoví, že kontroly na místě se neoznamují, měla by se tato pravidla dodržet.
(28)
Mělo by se stanovit, že v případě potřeby by členské státy měly různé kontroly kombinovat. Avšak ve vztahu k některým opatřením podpory by měly být kontroly na místě rozloženy do celého roku, aby bylo možné ověřit dodržování závazků. Doba trvání kontroly na místě by měla být omezena na nezbytné minimum. Pokud jsou však kritéria způsobilosti, závazky nebo povinnosti spojeny s určitým časovým obdobím, může kontrola na místě vyžadovat další návštěvy u příjemce k pozdějšímu datu. Pro tyto případy by mělo být stanoveno, že doba trvání kontroly na místě, jakož i počet návštěv musí být omezeny na nezbytné minimum.
(29)
Mělo by být zajištěno, aby všechny zjištěné případy nesouladu byly náležitě sledovány a aby byly vzaty v úvahu při poskytnutí plateb. V této souvislosti by při ověřování dodržování podmínek způsobilosti měl být také vzat v úvahu jakýkoli možný nesoulad oznámený útvary, subjekty nebo organizacemi jinými než těmi, které jsou za kontroly přímo odpovědné. Členské státy by kromě toho měly zajistit, aby příslušné orgány odpovědné za poskytování plateb byly obeznámeny s veškerými relevantními zjištěními učiněnými v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností. Tato zásada by měla být rozšířena na všechna zjištění veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů ve vztahu k příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých ekologických povinností prostřednictvím rovnocenných postupů, které upravuje systém certifikace, který by měl být oznámen orgánu odpovědnému za poskytování ekologické platby. V případech, kdy kontroly ve vztahu k opatřením pro rozvoj venkova zahrnují rovnocenné postupy, měly by být výsledky těchto kontrol oznámeny všem příslušným místům, aby mohly být zohledněny při následném posuzování způsobilosti pro obdržení ekologických plateb.
(30)
Pro účinné odhalování nesouladu při správních kontrolách by měla být stanovena pravidla, zejména pokud jde o obsah křížových kontrol. Všechny případy nesouladu by měly být sledovány pomocí vhodného postupu.
(31)
Z důvodů zjednodušení, pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců žádajících o podporu v rámci stejného režimu podpory nebo opatření podpory, a pokud plocha, u níž byla vykázána větší rozloha, nebo překrývající se plocha spadá pod toleranci stanovenou pro měření zemědělských pozemků, mělo by se členským státům povolit, aby stanovily poměrné snížení příslušných ploch. Dotyční příjemci by však měli mít nárok se proti těmto rozhodnutím odvolat.
(32)
Měl by se stanovit minimální počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v rámci různých režimů podpor a opatření podpory.
(33)
Kontrolní vzorek, pokud jde o kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu, by měl být vytvořen na základě stratifikované metody výběru vzorku, aby se udržela přiměřená administrativní zátěž a počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě, na přiměřené úrovni. Stratifikovaná metoda výběru vzorku by se měla skládat z namátkové části, aby se získala reprezentativní míra chybovosti. Pokud však jde o kontroly na místě týkající se ekologické platby, režimů podpor pro zvířata nebo opatření pro rozvoj venkova, měl by být vzorek vybrán částečně na základě analýzy rizik. Příslušný orgán by měl stanovit rizikové faktory a zaměřit se při tom na oblasti, u nichž je riziko chyb největší. V zájmu zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být efektivnost rizikových kritérií každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového kritéria, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě a povahy nesouladu.
(34)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě před obdržením všech žádostí. Členské státy by proto měly mít možnost částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(35)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby zaměstnanci provádějící kontroly byli informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(36)
Významný nesoulad zjištěný během kontrol na místě by měl vést ke zvýšení počtu kontrol na místě v následujícím roce, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu nebo žádostí o platbu.
(37)
Je nutné stanovit podmínky, za nichž lze snížení minimální úrovně kontrol na místě pro některé režimy podpor a opatření podpory považovat za odůvodněné, neboť řídící a kontrolní systémy řádně fungují a míry chybovosti zůstávají na přijatelné úrovni.
(38)
Pro zajištění řádného sledování a účinné kontroly by kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu a opatření pro rozvoj venkova měly zahrnovat všechny ohlášené zemědělské pozemky. V případě některých opatření pro rozvoj venkova by kontrola na místě měla zahrnovat také nezemědělskou půdu. V zájmu usnadnění provádění integrovaného systému by mělo být povoleno omezit vlastní měření zemědělských pozemků na náhodný vzorek sestávající z 50 % ohlášených zemědělských pozemků. Výsledky měření získané ze vzorku by měly být extrapolovány na zbytek souboru nebo by měření mělo být rozšířeno na všechny ohlášené zemědělské pozemky.
(39)
Za účelem zajištění kvality měření, která odpovídá požadovaným technickým normám vypracovaným na úrovni Unie, by měla být stanovena pravidla týkající se prvků kontrol na místě, ověření podmínek způsobilosti, metod měření plochy a nástrojů měření, které členské státy musejí používat pro účely kontrol na místě.
(40)
Měly by se stanovit podmínky pro využití dálkového průzkumu Země pro kontroly na místě a přijmout ustanovení pro terénní kontroly, které se budou provádět ve všech případech, kdy vyhodnocení snímků nepovede k jasným výsledkům. Z důvodů povětrnostních podmínek by například mohlo dojít k tomu, že ne pro všechny pozemky budou k dispozici snímky dostatečné kvality pro ověření všech podmínek způsobilosti nebo pro provedení měření plochy. V takových případech by kontrola na místě měla být provedena tradičním způsobem nebo by měla být o tento způsob doplněna. Dále je vhodné požadovat, aby ověřování dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností bylo provedeno na stejné úrovni přesnosti jako v případě kontroly na místě provedené tradičním způsobem.
(41)
Aby mohly vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost zprávu podepsat. V případě kontrol na místě prováděných prostřednictvím dálkového průzkumu Země by však členské státy měly mít možnost stanovit, že poskytnou tuto možnost pouze v případech, kdy kontroly odhalí nesoulad. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(42)
Zvláštní ustanovení týkající se kontroly byla stanovena na základě nařízení Komise (ES) č. 1082/2003. (6) Pokud jsou kontroly prováděny podle uvedeného nařízení, jejich výsledky by se měly zahrnout do kontrolní zprávy pro účely integrovaného systému.
(43)
Pokud jde o členské státy, které se rozhodly pro použití režimu podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, je třeba stanovit časové rozvržení a minimální obsah kontrol na místě, pokud jde o podporu, o kterou se žádá v rámci těchto režimů podpory nebo opatření podpory. V zájmu účinného přezkoumání správnosti údajů v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu a v oznámeních do počítačové databáze zvířat je nezbytné provádět tyto kontroly na místě. Kontroly na místě týkající se režimů podpor na zvířata nebo opatření podpory na zvířata by měly zahrnovat zejména ověřování dodržování podmínek způsobilosti, správnosti údajů v evidenci a případně pasů.
(44)
Aby mohly příslušné vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost během kontroly zprávu podepsat. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(45)
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 by měla být stanovena pravidla pro provádění systému, který mají členské státy používat k ověření obsahu tetrahydrokanabinolu v konopí.
(46)
V této souvislosti je třeba stanovit období, po které se nesmí sklízet konopí pěstované na vlákno po odkvětu, aby se umožnilo účinné provádění kontrol předepsaných pro tuto plodinu.
(47)
Pro opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, jsou potřebná podrobnější pravidla pro organizaci správních kontrol a kontrol na místě a pro výpočet správních sankcí.
(48)
S ohledem na zvláštní vlastnosti těchto opatření by správní kontroly měly ověřovat soulad s právními předpisy Unie nebo vnitrostátními předpisy a s použitelnými programy rozvoje venkova a měly by zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, které je možné těmito kontrolami ověřit. Za účelem ověření realizace investičních operací by správní kontroly měly za běžných okolností zahrnovat také osobní účast na podporované operaci nebo návštěvu lokality, do níž plynou investice.
(49)
Kontroly na místě by měly být organizovány na základě namátkových vzorků a vzorků založených na rizicích. Podíl namátkového vzorku by měl být dostatečně vysoký, aby bylo možné získat reprezentativní míru chybovosti.
(50)
Za účelem zajištění dostatečných kontrol je nezbytné pro kontroly na místě definovat minimální úroveň kontroly. Tato úroveň by měla být zvýšena v případě, kdy kontroly odhalí závažný nesoulad. Podobně by členské státy měly mít možnost tuto úroveň snížit, pokud se míry chybovosti pohybují pod prahem významnosti a řídicí a kontrolní systémy řádně fungují.
(51)
Za účelem jednotného uplatňování těchto kontrol je nezbytné definovat obsah kontrol na místě.
(52)
Za účelem ověření souladu s požadavkem na trvalost, jak je uvedeno v článku 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (7), by měly být provedeny následné kontroly investičních operací. Měl by být určen základ a obsah těchto kontrol.
(53)
Ze zkušeností vyplynulo, že pro některá zvláštní opatření pro rozvoj venkova a výdaje týkající se technické pomoci z podnětu členských států jsou potřebná zvláštní ustanovení týkající se kontroly.
(54)
Podle nařízení (EU) č. 1306/2013 nesmí být uloženy žádné správní sankce, pokud je nesoulad méně závažné povahy, a to i v případě, že nedosahuje prahové hodnoty. Měla by být stanovena pravidla týkající se některých opatření pro rozvoj venkova, aby bylo možné identifikovat nesoulad jako méně závažný, včetně stanovení kvantitativní prahové hodnoty vyjádřené jako procento způsobilé částky podpory. Tato prahová hodnota by se měla stanovit a poté by se měla uplatnit přiměřená správní sankce.
(55)
Sledování toho, jak se plní různé povinnosti v oblasti podmíněnosti, vyžaduje zavedení kontrolního systému a vhodných správních sankcí. Pro tento účel musí různé orgány v členských státech sdělovat informace týkající se zejména žádostí o podporu, kontrolních vzorků a výsledků kontrol na místě. Měla by se stanovit opatření pro základní prvky tohoto systému.
(56)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 zavádí povinnosti v oblasti podmíněnosti pro příjemce, kteří dostávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) a roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b), článků 28 až 31 a článků 33 a 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (9), a stanoví systém snížení a vyloučení v případě neplnění těchto povinností. Je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto systému.
(57)
Kontroly podmíněnosti mohou být dokončeny před obdržením plateb a ročních prémií podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo po jejich obdržení. Zejména v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před obdržením těchto plateb a ročních prémií, měla by být částka, jež má být zaplacena příjemcem v důsledku správní sankce, vymáhána v souladu s tímto nařízením nebo započtením.
(58)
Měla by být stanovena pravidla týkající se orgánů v členských státech odpovědných za systém kontroly povinností v oblasti podmíněností.
(59)
Měla by se stanovit minimální míra kontrol pro ověřování povinností v oblasti podmíněnosti. Tato míra kontrol by měla být stanovena alespoň na úrovni 1 % celkového počtu příjemců podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, kteří spadají do oblasti působnosti příslušných kontrolních orgánů a kteří musí být vybráni na základě odpovídající analýzy rizik.
(60)
Pro účel výpočtu kontrolního vzorku by ve zvláštním případě skupiny osob podle článků 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 měla být členským státům poskytnuta flexibilita při určení toho, zda budou skupinu posuzovat jako celek nebo každého člena skupiny jednotlivě.
(61)
Členské státy by měly mít možnost vybrat si, zda splní minimální míru kontrol na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, na úrovni platební agentury nebo na úrovni aktu či normy, nebo souboru aktů či norem.
(62)
Pokud zvláštní právní předpisy použitelné na akt nebo normy stanoví minimální míry kontrol, členské státy by měly tyto míry dodržet. Členským státům by však mělo být povoleno použít jednotnou míru kontrol pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti. Pokud si členské státy vyberou tuto možnost, všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle odvětvových právních předpisů by měly být nahlášeny a následně sledovány v rámci podmíněnosti.
(63)
V zájmu zjednodušení, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici Rady 96/22/ES (10), by se použití specifické úrovně výběru vzorků z plánů sledování mělo považovat za splnění požadavku minimální míry stanovené v tomto nařízení.
(64)
Členským státům by měla být poskytnuta flexibilita nezbytná pro dosažení minimální míry kontroly použitím výsledků z jiných kontrol na místě nebo nahrazením příjemců.
(65)
Aby se zabránilo oslabení kontrolního systému, zejména pokud jde o výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti, neměly by se při výpočtu stanovení minimálního kontrolního vzorku týkajícího se podmíněnosti zohledňovat následné kontroly provedené ve vztahu k pravidlu de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(66)
Zjištění významného stupně nesouladu v souvislosti s podmíněností by mělo vést během následujícího roku ke zvýšení počtu kontrol na místě, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu. Dodatečné kontroly by se měly zaměřit na dané akty či normy.
(67)
Pokud jde o uplatnění pravidla de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, je důležité stanovit procentní podíl příjemců, kteří by měli být zkontrolováni za účelem ověření, že byly odstraněny zjištěné nedostatky v oblasti dodržování požadavků.
(68)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkovým výběrem. Rizikové faktory by měl stanovit příslušný orgán, jelikož je pro výběr relevantních rizikových faktorů v lepším postavení. Za účelem zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být jejich efektivnost každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového faktoru, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě.
(69)
Výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti se může zlepšit, pokud se členským státům umožní zohlednit analýzu rizik z hlediska účasti příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i účasti příjemců v příslušných certifikačních systémech. Avšak při zohlednění této účasti by mělo být prokázáno, že příjemci účastnící se těchto systémů představují menší riziko než příjemci, kteří se těchto systémů neúčastní.
(70)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě týkající se podmíněnosti před obdržením všech žádostí. Členským státům by proto mělo být povoleno částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(71)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být zpravidla vybírán z celkového souboru příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za který daný příslušný kontrolní orgán odpovídá. Jako odchylka od tohoto pravidla mohou být vzorky vybírány zvlášť pro každou ze tří kategorií příjemců. Členské státy by měly být oprávněny vybrat kontrolní vzorek na základě vzorků příjemců, kteří jsou vybráni pro kontrolu na místě, pokud jde o kritéria způsobilosti. Kombinace postupů by měla být povolena pouze tehdy, pokud zvyšuje účinnost kontrolního systému.
(72)
V případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, které jsou vybrány pro kontroly na místě, by mělo být zajištěno, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování příslušných požadavků a norem.
(73)
Kontroly na místě týkající se podmíněnosti by obecně vyžadovaly několik návštěv ve stejném zemědělském podniku. Aby se snížila zátěž kontrol pro příjemce i správu, mělo by být možné omezit kontroly na jednu návštěvu. Časový rozvrh této návštěvy by měl být upřesněn. Členské státy by však měly zajistit, že v rámci stejného kalendářního roku bude provedena reprezentativní a účinná kontrola požadavků a norem.
(74)
Omezení kontrol na místě na vzorek sestávající alespoň z poloviny daných pozemků by nemělo znamenat poměrné snížení příslušné možné sankce.
(75)
Aby se zjednodušily kontroly na místě týkající se podmíněnosti a zlepšilo využití stávajících kontrolních kapacit, mělo by být možné, aby kontroly na úrovni zemědělského podniku byly nahrazeny správními kontrolami, pokud účinnost kontrol je alespoň rovnocenná té, které lze dosáhnout kontrolami na místě.
(76)
Dále by mělo být členským státům umožněno, aby při provádění kontrol na místě v souvislosti s podmíněností používaly objektivní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům nebo normám. Tyto ukazatele by však měly přímo souviset s požadavky nebo normami, které představují, a pokrývat všechny prvky, které se mají kontrolovat.
(77)
Kontroly na místě by se měly provádět v kalendářním roce, ve kterém byly předloženy příslušné žádosti o podporu a žádosti o platbu. Pokud jde o žadatele o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by tyto kontroly být prováděny kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
(78)
Musí se stanovit pravidla pro vypracovávání podrobných a zvláštních kontrolních zpráv pro podmíněnost. Specializovaní inspektoři v terénu by měli informovat o svých zjištěních, jakož i o stupni závažnosti těchto zjištění, aby platební agentura mohla stanovit příslušná snížení nebo podle okolností rozhodnout o vyloučení z plateb nebo z ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(79)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby byli zaměstnanci provádějící kontroly informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly vést o takových informacích záznamy.
(80)
Informace o výsledcích kontrol podmíněnosti by měly být zpřístupněny všem platebním agenturám odpovědným za správu různých plateb, které podléhají požadavkům podmíněnosti, aby mohla být provedena příslušná snížení v případě, že jsou odůvodněna na základě zjištěných skutečností.
(81)
Příjemci by měli být informováni o jakémkoli možném nesouladu zjištěném na základě kontroly na místě. Je vhodné stanovit určitou časovou lhůtu, v rámci níž by příjemci tuto informaci měli obdržet. Nemělo by však být možné, aby se dotyční příjemci vyhnuli důsledkům zjištěného nesouladu v důsledku překročení této lhůty.
(82)
Pokud jde o pravidlo de minimis uvedené v čl. 97 odst. 3 (EU) č. 1306/2013 nebo systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, mělo by být jasně stanoveno, že povinnost informovat příjemce o nápravném opatření se nepoužije, pokud příjemce již přijal okamžité opatření.
(83)
Pro případy, kdy se členský stát rozhodne neuplatnit žádné správní sankce za nedodržení požadavků, jak je uvedeno v čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, by měly být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(84)
Za účelem zlepšení komunikace mezi stranami zapojenými do kontroly by mělo být stanoveno, že příslušné podklady jsou na žádost zaslány či zpřístupněny platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
(85)
Správní sankce by měla být uplatněna na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci v souvislosti s příslušnými žádostmi o podporu nebo žádostmi o platbu předloženými v průběhu kalendářního roku zjištění. Pokud jde o žadatele o režimy podpor v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by se správní sankce uplatnit zejména na celkovou částku obdrženou v souvislosti s žádostí o režimy podpory podle těchto článků. Pokud jde o opatření týkající se restrukturalizace a přeměny, měla by se celková částka vydělit třemi.
(86)
V případě skupiny osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, by se snížení v souvislosti s nedodržováním požadavků ze strany člena skupiny mělo vypočítat v souladu s příslušnými ustanoveními o podmíněnosti. Uplatňování výsledného procenta snížení by mělo zohlednit skutečnost, že povinnosti týkající se podmíněnosti jsou individuální a měla by se dodržovat zásada proporcionality. Členským státům by však měla být ponechána možnost rozhodnout, zda by se toto snížení mělo uplatňovat na skupinu nebo pouze na členy, kteří nedodržují požadavky.
(87)
Měla by být stanovena podrobná procedurální a technická pravidla týkající se výpočtu a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti.
(88)
Snížení a vyloučení by se měla odstupňovat podle závažnosti nesouladu a měla by zahrnovat i úplné vyloučení příjemce ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 v následujícím kalendářním roce.
(89)
Řídící výbor pro přímé platby a Výbor pro rozvoj venkova nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
oznámení členských států Komisi v souladu s jejich povinnostmi chránit finanční zájmy Unie;
b)
správní kontroly a kontroly na místě, které provádějí členské státy, pokud jde o dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností;
c)
minimální úroveň kontrol na místě a povinnost tuto úroveň zvýšit, popř. možnost ji snížit;
d)
podávání zpráv o provedených kontrolách a ověřeních a jejich výsledcích;
e)
orgány odpovědné za provádění kontrol souladu, jakož i obsahu těchto kontrol;
f)
zvláštní kontrolní opatření a metody pro zjišťování úrovní tetrahydrokanabinolu u konopí;
g)
vytvoření a fungování systému pro ověřování schválených mezioborových organizací pro účely zvláštní podpory pro bavlnu;
h)
případy, kdy žádosti o podporu a žádosti o platbu nebo jakákoli jiná sdělení, požadavky či žádosti mohou být po svém předložení opraveny a upraveny;
i)
uplatňování a výpočet částečného nebo celkového odnětí plateb;
j)
zpětné získávání neoprávněných plateb a sankce, jakož i neoprávněně přiznaných platebních nároků a uplatňování úroku;
k)
uplatnění a výpočet správních sankcí;
l)
vymezení nesouladu jako méně závažného;
m)
žádosti o podporu a žádosti o platby a žádosti o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, požadavky na minimální údaje, které mají být v žádostech uvedeny, ustanovení o změnách nebo stažení žádostí o podporu, výjimky z požadavku předkládat žádosti o podporu a ustanovení, která členskými státům umožní použít zjednodušené postupy;
n)
provádění kontrol za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti a zda jsou údaje uvedené v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu správné a úplné, včetně pravidel pro toleranční rozpětí v případě měření prováděných jako součást kontrol na místě;
o)
technické specifikace potřebné pro účel jednotného provádění kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č.1306/2013;
p)
převod zemědělských podniků;
q)
výplatu záloh;
r)
provádění kontrol týkajících se povinností podmíněnosti, včetně zohlednění účasti zemědělců v zemědělském poradenském systému a účasti zemědělců v certifikačním systému;
s)
výpočet a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, včetně příjemců sestávajících ze skupin osob.
Článek 2
Výměna informací o žádostech o podporu, žádostech o platbu a ostatních prohlášeních
1. Pro účely řádné správy režimů podpory a opatření podpory a v případě, že v členském státě odpovídá za řízení přímých plateb a opatření pro rozvoj venkova ve vztahu k témuž příjemci více než jedna platební agentura, přijme dotčený členský stát vhodná opatření, aby v patřičných případech zajistil, že požadované informace v žádostech o podporu, žádostech o platbu nebo ostatních prohlášeních jsou k dispozici všem dotčeným platebním agenturám.
2. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí daný členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje.
Článek 3
Zpětvzetí žádostí o podporu, žádostí o platbu a ostatních prohlášení
1. Žádost o podporu, žádost o platbu nebo jiné prohlášení lze kdykoliv zcela či částečně písemně stáhnout. Potvrzení o stažení zaznamená příslušný orgán.
V případě, že členský stát využívá možnosti stanovené v čl. 21 odst. 3, může členský stát stanovit, že písemné zpětvzetí lze nahradit oznámením v počítačové databázi zvířat o zvířatech, která opustila hospodářství.
2. Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o případech nesouladu v dokladech uvedených v odstavci 1 nebo pokud příslušný orgán oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nelze zpětvzetí žádosti povolit, pokud jde o ty části dokladů, jichž se nesoulad týká.
3. Zpětvzetí podle odstavce 1 uvede žadatele do postavení, v němž se nacházeli před podáním předmětných dokladů nebo jejich části.
Článek 4
Opravy a úpravy zjevných chyb
Žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a doklady poskytnuté příjemcem mohou být kdykoli po jejich podání opraveny nebo upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán na základě celkového posouzení konkrétního případu, a za předpokladu, že příjemce jednal v dobré víře.
Příslušný orgán může uznat zjevné chyby pouze tehdy, pokud mohou být zjištěny jednoduchou správní kontrolou informací poskytnutých v dokladech uvedených v prvním pododstavci.
Článek 5
Uplatňování snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí
Pokud případ nesouladu, na který se vztahuje uplatnění sankcí v souladu hlavou IV kapitolou II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (11), je také předmětem stažení nebo sankcí v souladu s hlavou II kapitolami III a IV, nebo v souladu s hlavou III uvedeného nařízení:
a)
snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v hlavě II kapitolách III a IV nebo v hlavě III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 by měly být uplatněny s ohledem na režimy přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému;
b)
sankce stanovené v hlavě IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 se uplatní na celkovou částku plateb, které mají být poskytnuty dotyčnému příjemci v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 a které nejsou předmětem snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcí uvedených v písmenu a).
Snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v prvním pododstavci se uplatní v souladu s článkem 6 tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny další sankce podle jiných ustanovení Unie nebo vnitrostátního práva.
Článek 6
Pořadí snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí u jednotlivých režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova
1. Částku platby, která má být poskytnuta příjemci v rámci režimu podpory uvedeného v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, určí členské státy na základě podmínek stanovených v souladu s daným nařízením a s programy pro nejvzdálenější regiony Unie a menší ostrovy v Egejském moři stanovenými nařízeními Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a (EU) č. 229/2013 (13) pro dané režimy přímých podpor.
2. Pro každý režim uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro každé opatření pro rozvoj venkova v rozsahu působnosti integrovaného systému, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se snížení, odnětí a sankce případně vypočítají v následujícím pořadí:
a)
snížení a sankce uvedené v hlavě II kapitole IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, s výjimkou sankcí uvedených v článku 16 uvedeného nařízení, se uplatní na jakýkoli případ nesouladu;
b)
částka vyplývající z uplatnění písmene a) slouží jako základ pro výpočet zamítnutí uvedených v kapitole III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
c)
částka vyplývající z uplatnění písmene b) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případě opožděného podání v souladu s články 13 a 14 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
d)
částka vyplývající z uplatnění písmene c) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případech neohlášení zemědělských pozemků v souladu s článkem 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
e)
částka vyplývající z uplatnění písmene d) slouží jako základ pro výpočet odnětí podle hlavy III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
f)
částka vyplývající z uplatnění písmene e) slouží jako základ pro použití:
i)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
ii)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013;
iv)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
v)
lineárního snížení, jež se uplatní v případě, kdy platby, které se mají vyplatit v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1307/2013 překročí vnitrostátní strop stanovený v souladu s čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. Částka vyplývající z uplatnění odst. 2 písm. f) slouží jako základ pro:
a)
uplatnění snížení plateb podle článku 11 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
uplatnění procenta lineárního snížení stanoveného v souladu s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
uplatnění míry úpravy uvedené v článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Částka platby vyplývající z uplatnění odstavce 3 slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna pro nedodržení podmíněnosti v souladu s hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 7
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčnou částku, která je případně zvýšena o úrok vypočítaný v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od uplynutí platební lhůty pro příjemce uvedené v inkasním příkazu, která nesmí být stanovena na více než 60 dnů, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
Článek 8
Převod zemědělských podniků
1. Pro účely tohoto článku se:
a)
„převodem zemědělského podniku“ rozumí prodej, pronájem nebo jakýkoli podobný typ transakce, který se týká dotyčných produkčních jednotek;
b)
„převodcem“ rozumí příjemce, jehož zemědělský podnik se převádí na jiného příjemce;
c)
„nabyvatelem“ rozumí příjemce, na něhož se zemědělský podnik převádí.
2. Pokud se zemědělský podnik převádí jako celek z jednoho příjemce na druhého po podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a před splněním všech podmínek pro poskytnutí podpory, neposkytne se převodci žádná podpora pro převáděný zemědělský podnik.
3. Podpora nebo platba, o kterou požádal převodce, se poskytne nabyvateli, pokud:
a)
nabyvatel informuje o převodu příslušný orgán ve lhůtě stanovené členskými státy a požádá o vyplacení podpory;
b)
nabyvatel předloží veškeré důkazy požadované příslušným orgánem;
c)
převáděný zemědělský podnik splňuje všechny podmínky pro poskytnutí podpory.
4. Jakmile nabyvatel informuje příslušný orgán a požádá o vyplacení podpory v souladu s odst. 3 písm. a):
a)
veškerá práva a povinnosti převodce, které vyplývají z právního vztahu mezi převodcem a příslušným orgánem v souvislosti se žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, přecházejí na nabyvatele;
b)
veškeré kroky nezbytné pro poskytnutí podpory a veškerá prohlášení, která učinil převodce před převodem, se přičítají nabyvateli pro účely uplatnění příslušných pravidel Unie;
c)
považuje se převáděný zemědělský podnik pro dotyčný rok podání žádosti za samostatný zemědělský podnik.
5. Členské státy mohou popřípadě rozhodnout, že poskytnou podporu převodci. V takovém případě:
a)
se neposkytne žádná podpora nabyvateli;
b)
členské státy zajistí, aby se obdobně použily požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Článek 9
Oznámení
1. Členské státy každoročně do 15. července oznámí Komisi pro všechny režimy přímých podpor, opatření pro rozvoj venkova a technickou pomoc a režimy podpory v odvětví vína uvedené v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 kontrolní údaje a kontrolní statistiky za předchozí kalendářní rok, a zejména:
a)
údaje týkající se jednotlivých příjemců, pokud jde o žádosti o podporu a žádosti o platbu, ohlášené a/nebo uvedené plochy a ohlášená a/nebo uvedená zvířata, výsledky správních kontrol, kontrol na místě a následných kontrol;
b)
případně výsledky kontrol týkajících se podmíněnosti, včetně příslušných snížení a vyloučení.
Toto oznámení se provádí elektronicky za použití technických specifikací pro přenos kontrolních údajů a kontrolních statistik, které jim poskytne Komise.
2. Členské státy předají Komisi do 15. července 2015 zprávu týkající se možností zvolených pro kontrolu dodržování požadavků podmíněnosti a příslušných kontrolních subjektů pověřených kontrolou dodržování požadavků a norem v oblasti podmíněnosti. Následné změny týkající se informací poskytnutých v této zprávě se oznamují neprodleně.
3. Členské státy předají Komisi každoročně do 15. července zprávu týkající se opatření přijatých pro správu a kontrolu dobrovolné podpory vázané na produkci za předchozí kalendářní rok.
4. Počítačové údaje stanovené jako součást integrovaného systému se využijí k podpoře informací uvedených v rámci odvětvových pravidel, které jsou členské státy povinny zasílat Komisi.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 10
Zálohy na přímé platby
Členské státy mohu příjemcům ve vztahu k žádostem o podporu pro daný rok vyplatit zálohy na přímé platby, aniž by uplatnily míru úpravy finanční kázně podle článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013. Platby zůstatku, které mají být příjemcům vypláceny od 1. prosince 2014, zohlední míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době pro celkovou částku přímých plateb v příslušném kalendářním roce.
KAPITOLA II
Žádosti o podporu a žádosti o platbu
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 11
Zjednodušení postupů
1. Pokud nařízení (EU) č. 1305/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo toto nařízení nestanoví jinak, mohou členské státy povolit nebo vyžadovat, aby veškerá sdělení podle tohoto nařízení mezi příjemcem a orgány byla zasílána elektronicky, pokud to nepovede k diskriminaci mezi příjemci a pokud budou přijata přiměřená opatření, která zejména zajistí, aby:
a)
byl příjemce jednoznačně identifikován;
b)
příjemce splňoval všechny požadavky vyplývající z dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
c)
zasílané údaje byly natolik spolehlivé, aby zaručovaly řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova; pokud se používají údaje obsažené v počítačové databázi zvířat uvedené v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby tato databáze poskytovala úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
d)
příslušné orgány v případě, že průvodní doklady nelze zaslat elektronicky, obdržely tyto doklady ve stejných lhůtách, jaké jsou stanoveny pro předání neelektronickými prostředky.
2. Pokud jde o podávání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, mohou členské státy za podmínek stanovených v odstavci 1 stanovit zjednodušené postupy, pokud již orgány mají údaje k dispozici, a zejména tehdy, pokud se nezměnila situace od posledního podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Členské státy mohou rozhodnout, že pro účely žádostí o podporu a žádosti o platbu použijí údaje získané ze zdrojů údajů, které mají k dispozici vnitrostátní orgány. V tomto případě členský stát zajistí, aby tyto zdroje údajů poskytovaly úroveň jistoty nezbytnou pro řádnou správu údajů tak, aby byla zajištěna spolehlivost, integrita a bezpečnost těchto údajů.
3. Informace vyžadované v jakýchkoli podkladech, které se mají předložit spolu s žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, může příslušný orgán, je-li to možné, požadovat přímo od zdroje informací.
Článek 12
Obecná ustanovení týkající se jednotné žádosti a předkládání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova
1. Pokud se členské státy podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 rozhodnou, že žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami nebo žádosti o platbu na opatření pro rozvoj venkova budou zahrnuty do jednotné žádosti, články 20, 21 a 22 tohoto nařízení, pokud jde o zvláštní požadavky stanovené v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu v rámci těchto režimů, se použijí obdobně.
2. Příjemci žádající o podporu v rámci jakékoli přímé platby na plochu nebo opatření pro rozvoj venkova mohou podat pouze jednu jednotnou žádost ročně.
3. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova.
Článek 13
Konečné datum pro podávání jednotné žádosti, žádostí o podporu nebo žádostí o platbu
1. Členské státy stanoví konečná data, k nimž se podávají jednotná žádost, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Tímto konečným datem je nejpozději 15. květen každého roku. Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen.
Při stanovení konečných dat vezmou členské státy v úvahu období nutné pro poskytnutí všech příslušných údajů, aby zaručily řádnou administrativní a finanční správu podpory, a zajistily, aby bylo možno naplánovat účinné kontroly.
2. V souladu s postupem uvedeným v čl. 78 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou být konečná data uvedená v odstavci 1 tohoto článku v některých oblastech s výjimečnými klimatickými podmínkami stanovena k pozdějšímu termínu.
Článek 14
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Jednotná žádost nebo žádost o platbu obsahuje veškeré informace nezbytné k prokázání způsobilosti pro podporu, zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
podrobné informace o dotčených režimech přímých plateb a/nebo opatřeních pro rozvoj venkova;
c)
identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 pro účely režimu základní platby;
d)
podrobné údaje umožňující jednoznačnou identifikaci všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku, jejich výměru vyjádřenou v hektarech na dvě desetinná místa, jejich umístění a v případě potřeby další specifikace týkající se využití zemědělských pozemků;
e)
případně náležitosti umožňující jednoznačnou identifikaci nezemědělské půdy, u níž je žádáno o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova;
f)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim a/nebo opatření;
g)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami týkajícími se dotčených režimů přímých podpor a/nebo opatření pro rozvoj venkova;
h)
případně prohlášení příjemce, že se na něj vztahuje seznam nezemědělských podniků nebo činností uvedených v čl. 9 odst. 2 prvním a druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely identifikace platebních nároků uvedených v odst. 1 písm. c) musí předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahovat identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. V prvním roce uplatňování režimu základní platby se členské státy mohou od tohoto článku a článku 17 tohoto nařízení, pokud jde o platební nároky, odchýlit.
Článek 15
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Po konečném datu podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu mohou být jednotlivé zemědělské pozemky nebo jednotlivé platební nároky v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu doplněny nebo upraveny, pokud jsou splněny požadavky v rámci dotčených režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova.
Změny způsobu využití nebo režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova, pokud jde o jednotlivé zemědělské pozemky či platební nároky již ohlášené v jednotné žádosti, lze provést za stejných podmínek.
Pokud mají změny uvedené v prvním a druhém pododstavci spojitost s jakýmikoli podklady nebo smlouvami, které je třeba předložit, mohou být tyto doklady nebo smlouvy odpovídajícím způsobem změněny.
2. Změny provedené podle odstavce 1 musí být do 31. května daného roku oznámeny písemně příslušnému orgánu, kromě případu Estonska, Lotyšska, Litvy, Finska a Švédska, kdy se oznámení provede nejpozději do 15. června daného roku.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit dřívější konečné datum pro oznámení změn. Toto datum však musí být minimálně 15 kalendářních dní po konečném termínu pro podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu stanoveném v souladu s čl. 13 odst. 1.
3. Pokud již příslušný orgán informoval příjemce o případech nesouladu v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu nebo pokud příjemci oznámil svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nejsou přípustné žádné změny podle odstavce 1 u těch zemědělských pozemků, kterých se daný nesoulad týká.
Článek 16
Opravy předtištěného formuláře
Při podávání formuláře jednotné žádosti, žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu opraví příjemce předtištěný tiskopis uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud došlo k jakýmkoli změnám, zejména k převodům platebních nároků v souladu s článkem 34 nařízení (ES) č. 1307/2013, nebo pokud je jakýkoli údaj obsažený v předtištěném tiskopisu nesprávný.
Oddíl 2
Žádosti o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
Článek 17
Zvláštní požadavky týkající se žádostí o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
1. Pro účely identifikace všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku a/nebo nezemědělské půdy, jak je uvedeno v čl. 14 odst. 1 písm. d) a e), poskytne příslušný orgán příjemci předtištěný tiskopis a odpovídající grafické dokumenty uvedené v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím rozhraní založeného na geografickém informačním systému, který umožňuje zpracování prostorových a alfanumerických údajů ohlášených ploch (dále jen „geoprostorové formuláře žádosti o podporu“).
2. Odstavec 1 se použije takto:
a)
Od roku podání žádosti 2016 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 25 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
b)
Od roku podání žádosti 2017 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 75 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
c)
od roku podání žádosti 2018 na všechny příjemce.
3. Pokud příjemce není schopen předložit žádost o podporu a/nebo žádost o platbu pomocí geoprostorového formuláře žádosti o podporu, příslušný orgán příjemci poskytne buď:
a)
požadovanou technickou pomoc, nebo
b)
předtištěné tiskopisy a odpovídající grafické dokumenty v tištěné podobě. V tomto případě příslušný orgán přenese údaje obdržené od příjemce do geoprostorového formuláře žádosti o podporu.
4. Předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci musí obsahovat maximální způsobilou plochu na referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a zjištěnou plochu v předchozím roce na zemědělský pozemek pro účely režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova vztahujícího se na plochu.
V grafických dokumentech poskytnutých příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se uvedou hranice a jedinečná identifikace referenčních pozemků, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a hranice zemědělských pozemků zjištěných v předchozím roce, aby příjemce mohl správně uvést velikost a polohu každého zemědělského pozemku. Od roku podání žádosti 2016 se bude rovněž uvádět typ, velikost a poloha ploch využívaných v ekologickém zájmu zjištěných v předchozím roce.
5. Příjemce musí jednoznačně identifikovat a ohlásit plochu každého zemědělského podniku a případně typ, velikost a polohu ploch využívaných v ekologickém zájmu. Pokud jde o ekologickou platbu, příjemce musí rovněž upřesnit využívání ohlášených zemědělských pozemků.
Za tímto účelem může příjemce potvrdit informace, které jsou již uvedeny v předtištěném tiskopisu. Pokud však informace týkající se plochy, polohy nebo hranice zemědělského pozemku nebo případně velikosti a polohy ploch využívaných v ekologickém zájmu nejsou správné nebo jsou neúplné, příjemce provede v předtištěném tiskopisu opravy nebo změny.
Příslušný orgán posoudí na základě oprav nebo doplnění provedených příjemcem v předtištěném tiskopise, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajícího referenčního pozemku.
6. Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 prostřednictvím závazků přijatých v souladu s čl. 39 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (14) nebo čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, uvede se závazek v žádosti o podporu s odkazem na odpovídající žádost o platbu.
Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy prostřednictvím celostátních nebo regionálních systémů ekologické certifikace v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí se odstavce 4 a 5 tohoto článku obdobně na předtištěný tiskopis a ohlášení příjemce.
Pro účely regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 a 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro část závazků týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu, které musí příjemci splnit individuálně, musí příjemci účastnící se těchto regionálních nebo kolektivních provádění ve vztahu ke každému zemědělskému pozemku jednoznačně identifikovat a ohlásit typ, velikost a polohu plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s odstavcem 5 tohoto článku. Příjemci ve své žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu učiní odkaz na ohlášení regionálního nebo kolektivního uplatňování podle článku 18 tohoto nařízení.
7. Pro plochy využívané k produkci konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí jednotná žádost obsahovat:
a)
veškeré informace nutné pro identifikaci pozemků osetých konopím, s uvedením odrůd použitého osiva;
b)
údaj o množství použitého osiva (v kg na ha);
c)
úřední návěsky použité na obalech osiva v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (15), a zejména s článkem 12 uvedené směrnice, nebo jakýkoli jiný doklad, který členský stát uzná za rovnocenný.
Odchylně od písm. c) prvního pododstavce musejí být tyto návěsky předloženy nejpozději do 30. června, pokud se osev uskutečnil až po konečném datu pro podání jednotné žádosti. Pokud návěsky musejí být předloženy též jiným vnitrostátním orgánům, mohou členské státy stanovit, že se tyto návěsky po jejich předložení v souladu s uvedeným písmenem vrací zpět příjemci. Vrácené návěsky se označí jako použité pro žádost.
8. V případě zvláštní podpory pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje jednotná žádost:
a)
jméno odrůdy použitého osiva bavlny;
b)
případně název a adresu schválené mezioborové organizace, jejímž je příjemce členem.
9. Plochy, které nejsou využívány pro účely režimů podpory uvedených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo režimů podpor v odvětví vína uvedených v nařízení (EU) č. 1308/2013, se ohlašují pod jednou nebo více hlavičkami „jiné využití“.
Článek 18
Ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění
Pro každé regionální či kolektivní provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se předkládá ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění, které doplňuje žádost o podporu nebo žádost o platbu každého zúčastněného příjemce.
Ohlášení musí obsahovat veškeré nezbytné doplňující informace za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti v souvislosti s regionálním nebo kolektivním prováděním v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 tohoto nařízení, a zejména:
a)
jedinečnou identifikaci každého zúčastněného příjemce;
b)
minimální procentní podíl, který každý zúčastněný příjemce musí individuálně splňovat, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 druhém pododstavci uvedeného nařízení;
c)
celkovou plochu souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 daného nařízení, jejíž závazky se plní kolektivně;
d)
předtištěné grafické dokumenty uvádějící hranice a jedinečnou identifikaci referenčních pozemků, které se používají k jednoznačné identifikaci souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu a k označení jejich hranic.
V případě regionálního provádění, pokud prováděcí plán stanovený v čl. 46 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 obsahuje všechny informace uvedené v druhém pododstavci tohoto článku, může být ohlášení uvedené v prvním pododstavci nahrazeno odkazem na plán.
V případě kolektivního provádění musí být ohlášení uvedené v prvním pododstavci doplněno písmennou dohodou uvedenou v čl. 47 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
Článek 19
Žádosti týkající se účasti v režimu pro malé zemědělce a vystoupení z tohoto režimu
1. Žádosti o účast v režimu pro malé zemědělce uvedeném v čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které budou podány v roce 2015, musí obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou pro rok podání žádosti 2015 týmž příjemcem a případně prohlášení příjemce, že se seznámil se zvláštními podmínkami týkajícími se režimu pro malé zemědělce uvedenými v článku 64 uvedeného nařízení.
Členské státy mohou rozhodnout, že žádost uvedená v prvním pododstavci bude podávána společně s jednotnou žádostí nebo jako její součást.
2. Od roku podání žádosti 2016 musí členské státy stanovit zjednodušený postup pro podávání žádostí uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Předtištěné tiskopisy používané v postupu pro podávání žádostí uvedeném v odstavci 2 musí být vytvořeny na základě informací poskytnutých v jednotné žádosti podané pro rok podání žádosti 2015 a musí obsahovat zejména:
a)
veškeré dodatečné informace nezbytné k zajištění souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně veškeré další informace nezbytné k doložení toho, že příjemce stále dodržuje článek 9 uvedeného nařízení;
b)
prohlášení příjemce, že si je vědom zvláštních podmínek týkajících se režimu pro malé zemědělce stanovených v článku 64 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se členské státy rozhodnou pro způsob platby uvedený v čl. 63 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, aniž by použily třetí pododstavec tohoto článku, poskytne se předtištěný tiskopis odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce v souladu s oddílem 1 této kapitoly.
4. Příjemci, kteří se rozhodli vystoupit z režimu pro malé zemědělce v roce následujícím po roce 2015 v souladu s čl. 62 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo čl. 62 odst. 2 uvedeného nařízení, informují příslušný orgán o svém vystoupení v souladu se způsoby zavedenými členskými státy.
Oddíl 3
Jiné žádosti
Článek 20
Zvláštní ustanovení týkající se žádostí o podporu
Příjemce, který nežádá o podporu v rámci žádného z režimů podpory na plochu, ale žádá o podporu v rámci některého z režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud disponuje zemědělskou půdou, ohlásí tyto plochy ve svém formuláři žádosti o podporu v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
Příjemce, na kterého se vztahují pouze povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s články 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, ohlásí ve svém formuláři žádosti o podporu plochy, jimiž disponuje, a to pro každý kalendářní rok, ve kterém se tyto povinnosti uplatňují.
Členské státy však mohou příjemce od povinností stanovených v prvním a druhém pododstavci osvobodit, pokud jsou příslušným orgánům poskytnuty dotyčné informace v rámci jiných administrativních a kontrolních systémů, které zaručují slučitelnost s integrovaným systémem v souladu s článkem 61 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 21
Požadavky týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
1. Žádost o podporu na hospodářská zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 15 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo žádost o platbu v rámci opatření podpory na zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 14 uvedeného nařízení musí obsahovat veškeré informace nutné k zjištění způsobilosti pro podporu, a zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
odkaz na jednotnou žádost, pokud již byla podána;
c)
počet zvířat každého druhu, pro která se podává žádost o podporu na hospodářská zvířata nebo žádost o platbu, a v případě skotu identifikační kódy zvířat;
d)
v případě potřeby závazek příjemce držet zvířata uvedená v písmenu c) během období stanoveného členskými státy ve svém hospodářství a informace o místu nebo místech, kde budou zvířata držena, včetně příslušného období;
e)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim nebo dotčené opatření;
f)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami pro poskytnutí dotyčné podpory.
2. Každý chovatel zvířat má právo dostávat bez omezení od příslušného orgánu v přiměřených intervalech a bez přílišného prodlení informace o údajích v počítačové databázi zvířat, které se vztahují k němu a jeho zvířatům. Při podání žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu příjemce prohlásí, že tyto údaje jsou správné a úplné, a opraví chybné údaje nebo doplní chybějící údaje.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že některé informace uvedené v odstavci 1 nemusí být v žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu obsaženy, pokud již byly dříve sděleny příslušnému orgánu.
4. Členské státy mohou zavést postupy, jejichž pomocí mohou být údaje obsažené v počítačové databázi zvířat použity pro účely žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu, za předpokladu, že počítačová databáze zvířat poskytuje dostatečnou úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčných režimů podpory nebo opatření podpory na úrovni jednotlivých zvířat.
Postupy uvedené v prvním pododstavci může představovat systém, podle něhož může příjemce žádat o podporu pro všechna zvířata, která jsou k určitému dni nebo během období stanoveného členským státem způsobilá pro podporu na základě údajů obsažených v počítačové databázi zvířat.
V tomto případě přijmou členské státy nezbytná opatření, která zaručí, že:
a)
v souladu s ustanoveními použitelnými na dotyčný režim podpory a/nebo opatření podpory bude jasně určeno a dáno na vědomí příjemci datum nebo období uvedené v druhém pododstavci;
b)
příjemce si je vědom toho, že jakákoli potenciálně způsobilá zvířata, která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci zvířat, jsou považována za zvířata, u kterých byl zjištěn nesoulad, jak je uvedeno v článku 31 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
5. Členské státy mohou stanovit, že některé informace uvedené v odstavci 1 mohou nebo musí být dále předány prostřednictvím subjektu nebo subjektů, které schválí. Za předávané údaje však nadále nese odpovědnost příjemce.
Oddíl 4
Zvláštní ustanovení týkající se platebních nároků
Článek 22
Přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků
1. Žádosti o přiznání platebních nároků nebo zvýšení hodnoty platebních nároků v rámci režimu základní platby v souladu s články 20, 24, 30, s výjimkou odst. 7 písm. e), a článkem 39 nařízení (EU) č. 1307/2013 se podávají do data, které stanoví členské státy. Stanoveným datem je nejpozději 15. květen příslušného kalendářního roku.
Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen příslušného kalendářního roku.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že žádost o přiznání platebních nároků se podává zároveň s žádostí o podporu v rámci režimu základní platby.
Článek 23
Zpětné získávání neoprávněných platebních nároků
1. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že počet přiznaných platebních nároků je příliš vysoký, počet neoprávněně přiznaných platebních nároků se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud chyba uvedená v prvním pododstavci byla učiněna příslušným orgánem nebo jiným orgánem a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit, bude hodnota zbývajících platebních nároků přiznaných tomuto příjemci odpovídajícím způsobem upravena.
V případě, že příjemce, kterého se týká přiznání příliš velkého počtu platebních nároků, mezitím převedl platební nároky na jiné příjemce, jsou nabyvatelé rovněž vázáni povinností stanovenou v prvním pododstavci poměrně k počtu platebních nároků, jež na ně byly převedeny, nedisponuje-li příjemce, kterému byly platební nároky původně přiznány, dostatečným počtem platebních nároků, aby pokryl počet neoprávněně přiznaných platebních nároků.
2. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že platby obdržené příjemcem za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo hodnota platebních nároků, jichž je příjemce držitelem ke dni podání své žádosti za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo jednotková hodnota platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo zvýšení této jednotkové hodnoty platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, nebo celková hodnota podpory obdržená příjemcem za kalendářní rok, který předchází provedení režimu základní platby, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, byly příliš vysoké, musí být hodnota těchto platebních závazků na základě chybného odkazu pro dotyčného příjemce odpovídajícím způsobem upravena.
Stejná úprava se provede i v případě platebních nároků, které byly mezitím převedeny na jiné příjemce.
Hodnota snížení se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že v případě téhož příjemce nastala jak situace uvedená v odstavci 1, tak situace uvedená v odstavci 2, bude úprava hodnoty všech platebních nároků podle odstavce 2 provedena před převedením neoprávněných platebních nároků do vnitrostátní nebo regionální rezervy v souladu s odstavcem 1.
4. Úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků podle tohoto článku však nesmí vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zpětně získávat neoprávněné platební nároky, pokud celková hodnota těchto platebních nároků uvedená v elektronické evidenci pro identifikaci a evidenci platebních závazků v době provádění ověřování v souvislosti s prováděním úprav uvedených v tomto článku pro jakýkoli rok, ve kterém byl proveden režim základní platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013, činí 50 EUR nebo méně.
Neoprávněně vyplacené částky pro roky podání žádosti, které předcházejí úpravám, by měly být získány zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení. Při určování takových neoprávněných částek je třeba vzít v úvahu dopad úprav stanovených v tomto článku na počet a případně hodnotu platebních nároků pro všechny dotyčné roky.
HLAVA III
KONTROLY
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 24
Obecné zásady
1. Správní kontroly a kontroly na místě stanovené tímto nařízením se provádějí způsobem, který zajistí účinné ověření:
a)
správnosti a úplnosti informací uvedených v žádosti o podporu, žádost o platbu nebo jiném ohlášení;
b)
dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností pro daný režim podpory a/nebo opatření podpory, podmínek, za nichž jsou udělovány podpory nebo výjimky z povinností;
c)
požadavků a norem týkajících se podmíněnosti.
2. Členské státy zajistí, aby plnění veškerých platných podmínek stanovených právními předpisy Unie nebo příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dokumenty obsahujícími prováděcí opatření či programem rozvoje venkova mohlo být kontrolováno podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které budou určeny členskými státy.
3. Na základě posouzení výsledků správních kontrol a kontrol na místě se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutná nápravná či preventivní opatření.
4. V případě, že vyhodnocení ortofotosnímků (družicových nebo leteckých) neposkytuje výsledky, které by umožnily učinit jednoznačné závěry ke spokojenosti příslušného orgánu týkající se způsobilosti nebo správné velikosti plochy, která podléhá správním kontrolám nebo kontrolám na místě, provede příslušný orgán fyzické prohlídky v terénu.
5. Tato kapitola se vztahuje na všechny kontroly prováděné v rámci tohoto nařízení, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v hlavě IV a V. Ustanovení odstavce 3 se však na hlavu V nevztahuje.
Článek 25
Oznámení kontrol na místě
Kontroly na místě mohou být oznámeny za předpokladu, že to nenaruší jejich účel nebo účinnost. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní.
U kontrol na místě týkajících se žádostí o podporu na hospodářská zvířata nebo žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata však nelze oznámení s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly. Kromě toho se v případě, že právní předpisy použitelné na akty a normy týkající se podmíněnosti vyžadují, aby kontrola na místě nebyla oznámena, použijí tato pravidla také v případě kontrol na místě souvisejících s podmíněností.
Článek 26
Časové rozvržení kontrol na místě
1. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními přepisy Unie.
2. Pro účely opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému se kontroly na místě mohou provádět po celý rok na základě analýzy rizik představovaných různými závazky v rámci každého opatření.
3. Kontroly na místě ověří dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností režimů podpory nebo opatření podpory, pro něž byl příjemce vybrán v souladu s článkem 34.
Doba trvání kontrol na místě musí být přísně omezena na nezbytné minimum.
4. Pokud určitá kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti lze zkontrolovat pouze během určitého období, mohou kontroly na místě vyžadovat dodatečné návštěvy k pozdějšímu datu. V takovém případě musí být kontroly na místě koordinovány takovým způsobem, aby se omezil počet a trvání těchto návštěv u jednoho příjemce na nezbytné minimum. Tyto návštěvy mohou být případně provedeny též formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40.
Pokud jsou požadovány dodatečné návštěvy týkající se půdy ležící ladem, souvratí, ochranných pásů, pásů způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodin a/nebo zeleného porostu ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, provedou se tyto dodatečné návštěvy z 50 % u téhož příjemce, který byl vybrán na základě posouzení rizik, a z 50 % u různých dodatečně vybraných příjemců. Různí dodateční příjemci jsou vybíráni namátkově ze všech příjemců, kteří mají půdu ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost ohlášené jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, a tyto návštěvy mohou být omezeny na plochy ohlášené jako půda ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost.
Pokud jsou vyžadovány dodatečné návštěvy, použije se článek 25 na každou další návštěvu.
Článek 27
Vzájemné oznamování výsledků kontrol
Správní kontroly a kontroly na místě týkající se způsobilosti zohlední případně podezřelé případy nesouladu oznámené jinými útvary, subjekty či organizacemi.
Členské státy zajistí, aby příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí odpovídající platby byla oznámena veškerá relevantní zjištění učiněná v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností týkajících se režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému. Členské státy rovněž zajistí, aby veřejné nebo soukromé certifikační orgány uvedené v článku 38 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 oznámily příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí platby pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí jakékoli zjištění, které je relevantní pro správné poskytnutí takové platby příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých povinností v rámci rovnocennosti prostřednictvím certifikace.
Pokud správní kontroly nebo kontroly na místě v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému zahrnují rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, probíhá s ohledem na další opatření v souvislosti s poskytováním plateb pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí vzájemné oznamování výsledků těchto kontrol.
KAPITOLA II
Správní kontroly v rámci integrovaného systému
Článek 28
Správní kontroly
1. Správní kontroly uvedené v článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013, včetně křížových kontrol, mají umožnit odhalování nesouladů, zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků. Kontroly zahrnují všechny prvky, které je možné a vhodné kontrolovat pomocí správních kontrol. Zejména zajistí, aby:
a)
byla plněna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti pro režim podpory nebo opatření podpory;
b)
neexistovalo dvojí financování v rámci jiného režimu Unie;
c)
žádost o podporu nebo žádost o platbu byla úplná a byla podána v příslušné lhůtě a popřípadě, aby byly předloženy doklady a aby prokázaly způsobilost;
d)
byly případně dodržovány dlouhodobé závazky.
2. V případě režimů podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata mohou členské státy případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, aby ověřily dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností za předpokladu, že dotyčný útvar, subjekt či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje kontrolovat dodržování výše uvedeného.
Článek 29
Křížové kontroly
1. Správní kontroly případně zahrnují křížové kontroly:
a)
ohlášených platebních nároků a ohlášených zemědělských pozemků, jejichž účelem je zabránit opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo roku podání žádosti a zamezit jakýmkoli nepřípustným kumulacím podpor poskytovaných v rámci režimů podpory na plochu uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a v příloze VI nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (16), a opatření podpory na plochu podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
b)
platebních nároků za účelem ověření jejich existence a způsobilosti pro podporu;
c)
mezi zemědělskými pozemky ohlášenými v jednotné žádosti a/nebo žádosti o platbu a informacemi uvedenými v systému identifikace zemědělských pozemků pro každý referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby se ověřila způsobilost pro režim přímých plateb a/nebo opatření pro rozvoj venkova těchto ploch jako takových;
d)
mezi platebními nároky a zjištěnou plochou, aby se ověřilo, zda jsou nároky doprovázeny alespoň stejným počtem hektarů, na které lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2 až 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
pomocí systému identifikace a evidence zvířat, aby se ověřila způsobilost pro podporu a zabránilo se neoprávněnému opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo v rámci téhož roku podání žádosti;
f)
mezi ohlášeními příjemců v jednotné žádosti o členství ve schválené mezioborové organizaci, údaji podle čl. 17 odst. 8 tohoto nařízení a údaji předanými dotčenými schválenými mezioborovými organizacemi k ověření způsobilosti pro zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
za účelem ověření splnění kritérií pro schválení mezioborových organizací a seznamu jejich členů alespoň jednou za pět let.
Pokud integrovaný systém poskytuje geoprostorové formuláře žádosti o podporu, provedou se křížové kontroly pro účely písmene c) prvního pododstavce prostřednictvím prostorových průsečíků s plochou ohlášenou v systému identifikace zemědělských pozemků. Křížové kontroly se navíc provádějí s cílem zabránit dvojímu uplatnění nároku za stejnou plochu.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesouladu, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
3. Pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu a/nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců v rámci stejného režimu podpory nebo v rámci stejného opatření podpory a pokud se ohlášené zemědělské pozemky prostorově překrývají nebo pokud celková ohlášená plocha přesahuje maximální způsobilou plochu určenou v souladu s čl. 5 písm. odst. 2 a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a rozdíl spadá pod definici přípustné odchylky ve vztahu k referenčnímu pozemku podle článku 38 tohoto nařízení, může členský stát stanovit poměrné snížení příslušných ploch, pokud příjemce neprokáže, že kterýkoli z jiných dotčených příjemců vykázal u svých ploch větší rozlohu na úkor prvně jmenovaného.
KAPITOLA III
Kontroly na místě v rámci integrovaného systému
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 30
Míra kontroly pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí v souladu s hlavou III kapitolou 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „ekologická platba“) musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech zemědělců, kteří podávají žádost v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy zajistí, aby kontrolní vzorek obsahoval alespoň 5 % všech příjemců, kteří ohlašují zejména zemědělské plochy, které jsou zemědělskými plochami přirozeně ponechávanými ve stavu vhodném pro pastvu v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
5 % všech příjemců, kteří žádají o redistributivní platbu v souladu s hlavou III kapitolou 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro oblasti s přírodními omezeními v souladu s hlavou III kapitolou 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro mladé zemědělce v souladu s hlavou III kapitolou 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platby na plochu v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v souladu s hlavou IV kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
30 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
h)
5 % všech příjemců žádajících o zvláštní podporu pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 31
Míra kontroly pro ekologickou platbu
1. V případě ekologické platby musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje dodržování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologické postupy“) a kteří nejsou součástí kontrolních souborů uvedených v písmenech b) a c) (dále jen „kontrolní soubory pro ekologické postupy“); tento vzorek musí zároveň pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří mají plochy s trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (17) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
3 %
i)
buď všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení;
ii)
nebo v letech, ve kterých se článek 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 v členském státě neuplatňuje, příjemců, kteří splňují podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení;
c)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje, aby dodržovali ekologické postupy a využívali celostátní nebo regionální systémy ekologické certifikace uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří se účastní provádění na regionální úrovni v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % kolektivního provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
100 % souvislých struktur přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
g)
100 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle článku 42 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
h)
20 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle čl. 44 odst. 2 a 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
2. Příjemci, kteří dodržují ekologické postupy prostřednictvím rovnocenných postupů v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo kteří se účastní režimu pro malé zemědělce v souladu s článkem 61 uvedeného nařízeni nebo kteří v rámci celého zemědělského podniku dodržují požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (19), pokud jde o ekologické zemědělství, nejsou součástí kontrolního vzorku a nezapočítávají se do měr kontrol stanovených v tomto článku.
3. Pokud plochy využívané v ekologickém zájmu nejsou identifikovány v systému identifikace zemědělských pozemků podle článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013, míra kontrol uvedená v odst. 1 písm. a) a c) až e) se doplní o 5 % všech příjemců příslušného kontrolního vzorku, u nichž se vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu v souladu s články 43 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se však nepoužije, pokud administrativní a kontrolní systém zajišťuje, že všechny ohlášené plochy využívané v ekologickém zájmu jsou před platbou identifikovány a případně evidovány v systému identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 32
Míra kontroly pro opatření pro rozvoj venkova
1. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každý rok pokrývá alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova. V případě opatření stanovených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být míry kontroly ve výši 5 % dosaženo na úrovni jednotlivého opatření.
Tento kontrolní vzorek musí navíc zahrnovat alespoň 5 % příjemců podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, který obsahuje rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se v případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 může za příjemce pro účel výpočtu míry kontroly stanovené v odstavci 1 považovat každý jednotlivý člen této skupiny.
3. V případě příjemců víceleté podpory poskytnuté v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a), články 28, 29 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo čl. 36 písm. a) body iv) a v) a písm. b) body i), iii) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která zahrnuje platby vyplácené po období delší než pět let, se členské státy mohou rozhodnout, že po pátém roce vyplácení zkontrolují alespoň 2,5 % těchto příjemců.
První pododstavec se použije na podporu poskytovanou podle čl. 28 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 po pátém roce platby u příslušného závazku.
4. Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle odstavce 3, nejsou pro účel odstavce 1 bráni v úvahu.
Článek 33
Míra kontroly pro režimy podpory na zvířata
1. V případě režimů podpory na zvířata musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně u každého z režimů podpory pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o příslušný režim podpory.
Pokud však počítačová databáze zvířat neposkytuje úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu podpory, zvýší se procentní podíl pro tento režim podpory na 10 %.
Tento kontrolní vzorek musí pokrývat alespoň 5 % všech zvířat, pro která se žádá o podporu v rámci jednotlivých režimů podpor.
2. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně musí v případě potřeby pokrývat 10 % jiných útvarů, subjektů či organizací, které poskytnou důkaz umožňující ověřit dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností podle čl. 28 odst. 2.
Článek 34
Výběr kontrolního vzorku
1. Žádosti nebo žadatelé, u nichž je k okamžiku předložení žádosti nebo po správních kontrolách shledáno, že nejsou přijatelné nebo způsobilí, nejsou součástí kontrolního souboru.
2. Pro účely článků 30 a 31 se výběr vzorku provádí takto:
a)
Ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 1 % až 1,25 % příjemců žádajících o tyto režimy.
b)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem a) se namátkově vybere 1 % až 1,25 % kontrolního souboru pro ekologické postupy. Je-li nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se z kontrolního souboru pro ekologické postupy namátkově dodateční příjemci.
c)
Zbývající počet příjemců v kontrolním vzorku uvedeném v čl. 31 odst. 1 písm. a) se vybere na základě analýzy rizik.
d)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až c) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolních vzorků uvedených v čl. 30 písm. b) až e), g) a h). Pokud je nutné dodržovat minimální míry kontrol, vyberou se z příslušných kontrolních souborů namátkově dodateční příjemci.
e)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až d) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolního vzorku uvedeného v čl. 30 písm. a). Pokud je nutné dodržovat minimální míru kontroly, vyberou se ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitoly 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 namátkově dodateční příjemci.
f)
Minimální počet příjemců podle čl. 30 písm. f) se vybere namátkově ze všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013.
g)
Minimální počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. b) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od závazků v oblasti diverzifikace plodin a v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení.
h)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem b) tohoto pododstavce se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h). Pokud je nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se ze všech příjemců vybraných v souladu s písm. a) tohoto pododstavce namátkově dodateční příjemci. Zbývající počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem c) tohoto pododstavce. Pokud je nutné dodržet minimální míry kontrol, vyberou se na základě analýzy rizik z příslušných kontrolních souborů dodateční příjemci.
i)
Ze všech kolektivních provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e). Zbývající počet kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e) se vybere na základě analýzy rizika.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s písmeny d), e) a h), jakož i příjemců vybraných v souladu s písmeny f) a g) lze omezit na režim podpory, pro nějž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory, o které žádali.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s čl. 31 odst. 3 a v souladu s písmenem h) prvního pododstavce tohoto odstavce, jakož i příjemců vybraných v souladu s písmenem i) prvního pododstavce tohoto odstavce lze omezit na ekologické postupy, pro něž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory a ekologické postupy, které mají povinnost dodržovat.
Pro účely článku 31 členské státy zajistí reprezentativnost kontrolního vzorku, pokud jde o různé postupy.
3. Pro účely článků 32 a 33 se nejdříve vybere namátkově 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě. Zbývající počet příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě, se vybere na základě analýzy rizik.
Pro účely článku 32 mohou členské státy na základě analýzy rizik vybrat určitá opatření pro rozvoj venkova, která se vztahují na příjemce.
4. Pokud počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, přesáhne minimální počet příjemců uvedených v článcích 30 až 33, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
5. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenou plochou a plochou určenou na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2; nebo porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenými zvířaty a zvířaty určenými na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2;
c)
zohledněním konkrétní situace a případně vývoje relevantnosti rizikových faktorů v členském státě;
d)
zohledněním povahy nesouladu, který je důvodem zvýšení míry kontrol v souladu s článkem 35.
6. Příslušný orgán eviduje důvody pro výběr každého příjemce pro kontrolu na místě. Inspektorovi, který provádí kontrolu na místě, jsou příslušné informace poskytnuty před zahájením kontroly na místě.
7. V případě potřeby lze na základě dostupných informací vybrat část kontrolního vzorku před konečným datem uvedeným v článku 13. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
Článek 35
Zvýšení míry kontrol
Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s daným režimem podpory nebo opatřením podpory nebo v regionu či části regionu, příslušný orgán přiměřeně zvýší procentní podíl příjemců, u nichž bude v následujícím roce provedena kontrola na místě.
Článek 36
Snížení míry kontrol
1. Míry kontrol stanovené v této kapitole mohou být sníženy pouze v případě režimů podpory nebo opatření podpory uvedených v tomto článku.
2. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně pro každý režim na 3 %.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud je zaveden systém prostorových průsečíků všech žádostí o podporu se systémem identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 17 odst. 2 a pokud jsou křížové kontroly prováděny u všech žádostí o podporu za účelem zabránění dvojímu uplatnění nároku na stejnou plochu během roku, který předchází uplatnění tohoto pododstavce.
Pro roky podání žádosti 2015 a 2016 míra chyb zjištěných v náhodném vzorku při kontrole na místě nesmí v předchozích dvou finančních rocích překročit 2 %. Členský stát musí danou chybovost potvrdit v souladu s metodikou vypracovanou na úrovni Unie.
3. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout zmenšit kontrolní vzorek na vzorek vybraný v souladu s čl. 34 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce, pokud jsou provedeny kontroly založené na ortofotosnímcích používaných k aktualizaci systému identifikace zemědělských pozemků uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud členské státy systém identifikace zemědělských pozemků systematicky aktualizují a kontrolují všechny příjemce v celé oblasti, na něž se vztahuje, maximálně po dobu tří let, přičemž ročně pokryjí alespoň 25 % způsobilých hektarů zaznamenaných v systému identifikace zemědělských pozemků. Minimální procento pokrytí pro každý rok se však nevztahuje na členský stát s méně než 150 000 způsobilými hektary zaznamenanými v systému identifikace zemědělských pozemků.
Během tří let před uplatněním prvního pododstavce členské státy provedou úplnou aktualizaci daného systému identifikace zemědělských pozemků.
Ortofotosnímky používané k aktualizaci nesmí být v den jejich použití pro účel aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků starší než 15 měsíců.
Kvalita systému identifikace zemědělských pozemků posuzovaná v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 během dvou let předcházejících uplatnění prvního pododstavce musí být dostatečná, aby bylo zaručeno účinné ověření podmínek, za kterých se podpory udělují.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci může být učiněno na celostátní nebo regionální úrovni. Pro účely tohoto pododstavce tvoří region celá plocha, na niž se vztahuje jeden nebo více autonomních systémů identifikace zemědělských pozemků.
Obdobně se použije odst. 2 třetí pododstavec.
4. Odchylně od čl. 32 odst. 1 se členské státy mohou rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každý kalendářní rok na 3 % příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova v rámci působnosti integrovaného systému.
První pododstavec se však neuplatní vůči příjemcům, kteří používají rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Odstavce 2, 3 a 4 se použijí pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013. Pokud kterákoli z těchto podmínek nebo podmínek stanovených v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku již není plněna, členské státy své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě okamžitě zruší a od následujícího roku podání žádosti pro dotčené režimy podpory nebo opatření podpory použijí minimální úroveň kontrol na místě stanovenou v čl. 30 písm. a), b) a f) a/nebo článku 32.
6. Odchylně od čl. 30 písm. g), pokud členský stát zavede systém předchozího schválení pro pěstování konopí, lze minimální úroveň kontrol na místě snížit na 20 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí podle čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
V tom případě členský stát informuje Komisi o svých podrobných pravidlech a podmínkách spojených s jeho systémem předchozího schválení rok před uplatněním snížené míry kontroly. Jakékoli změny těchto podrobných pravidel nebo podmínek musí být oznámeny Komisi bez zbytečného odkladu.
Oddíl 2
Kontroly na místě v souvislosti se žádostmi o podporu pro režimy podpory na plochu a žádostmi o platbu pro opatření podpory na plochu
Článek 37
Prvky kontrol na místě
1. Kontroly na místě zahrnují všechny zemědělské pozemky, pro které je žádána podpora v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo pro které je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova v působnosti integrovaného systému.
U kontroly opatření pro rozvoj venkova podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují kontroly na místě také veškerou nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Příslušný orgán posoudí na základě výsledků kontrol, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajících referenčních pozemků.
2. Kontroly na místě zahrnují měření plochy a ověřování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností pro plochy ohlášené příjemcem v rámci režimů podpory a/nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1.
Pro příjemce, kteří žádají o přímé platby v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, kontrola na místě zahrnuje též ověření minimální činnosti prováděné na těchto plochách, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Kontroly na místě, které se týkají ekologických postupů, zahrnují všechny povinnosti, které musí příjemce dodržovat. Součástí kontrol na místě je případně dodržování prahových hodnot uvedených v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro vyjmutí z postupů. Tento pododstavec se vztahuje také na kontroly na místě prováděné v souvislosti s celostátními nebo regionálními systémy ekologické certifikace uvedenými v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se kontrola na místě týká regionálního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, kontrola na místě zahrnuje také měření plochy a ověření povinností uložených členským státem příjemci nebo skupině příjemců.
Pokud se kontrola na místě týká kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, musí kontrola na místě obsahovat:
a)
ověřování kritérií pro těsnou blízkost stanovených v souladu s čl. 47 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
měření ploch a ověřování kritérií pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu;
c)
případně další povinnosti uložené členským státem příjemci nebo skupině příjemců;
d)
individuální ekologické závazky, které musí příjemce účastníci se kolektivního provádění dodržovat.
Článek 38
Měření plochy
1. Zatímco všechny zemědělské pozemky podléhají kontrolám způsobilosti, skutečné měření plochy zemědělského pozemku jako součást kontroly na místě může být omezeno na namátkově vybraný vzorek alespoň 50 % zemědělských pozemků, pro které byla v rámci režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova podána žádost o podporu a/nebo o platbu. Pokud tato kontrola vzorku odhalí jakýkoli nesoulad, musí být všechny zemědělské pozemky změřeny nebo musí být extrapolovány závěry ze změřeného vzorku.
První pododstavec se nevztahuje na zemědělské pozemky, které se kontrolují pro účely plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy zemědělských pozemků se změří osvědčenými prostředky, které zajistí přesnost měření přinejmenším rovnocennou té, kterou vyžadují platné technické normy stanovené na úrovni Unie.
3. Příslušný orgán může využít dálkový průzkum Země v souladu s článkem 40, a pokud je to možné, techniky globálního družicového navigačního systému (GNSS).
4. Pro všechna měření ploch provedená pomocí GNSS a/nebo ortofotosnímků se stanoví jediná hodnota tolerance vytýčení. Pro tento účel musí být měřící nástroje ověřeny alespoň pro jednu třídu ověřování tolerance vytýčení nacházející se pod úrovní jediné hodnoty. Jediná hodnota tolerance však nesmí překročit 1,25 m.
Maximální přípustná tolerance však u žádného zemědělského pozemku nepřekročí absolutní hodnotu 1,0 ha.
V případě opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a v článcích 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud se jedná o lesnickou oblast, mohou členské státy určit vhodné tolerance, které nesmí být v žádném případě větší než dvojnásobek tolerance stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
5. Při měření lze zohlednit celkovou plochu zemědělského pozemku za předpokladu, že je plně způsobilá. V ostatních případech se zohlední čistá způsobilá plocha. Za tímto účelem se může případně použít poměrný systém podle článku 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
6. Pro účel výpočtu podílů různých plodin pro diverzifikaci plodin, jak je uvedeno v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013, se pro účel měření zohlední plocha, na které se skutečně pěstuje jedna plodina v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (EU) č. 639/2014. V případě ploch, kde se používá smíšená kultura, se zohlední celková plocha, na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 prvním a druhým pododstavcem uvedeného nařízení nebo na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 třetím pododstavcem uvedeného nařízení.
7. V případě, že čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 může vést k umělému rozdělení plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu na samostatné pozemky, měření této plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu musí být sloučeno do jednoho měření dotyčných zemědělských pozemků.
8. V případě potřeby se provedou dvě samostatná měření na zemědělském pozemku pro účel režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a na prostorově různém překrývajícím se zemědělském pozemku pro účel zbývajících režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova.
Článek 39
Ověřování podmínek způsobilosti
1. Způsobilost zemědělských pozemků pro podporu se ověřuje všemi vhodnými prostředky. Uvedené ověření zahrnuje případně také ověření plodin. Je-li to nezbytné, budou za tímto účelem vyžadovány dodatečné důkazy.
2. Pro trvalé travní porosty, které lze spásat a které tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, se případně může na způsobilou plochu měřenou v souladu s článkem 38 tohoto nařízení použít koeficient snížení podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Je-li nějaká plocha ve společném užívání, rozdělí ji příslušné orgány pomyslně mezi jednotlivé příjemce v poměru k tomu, jak ji používají nebo jak jsou oprávněni ji používat.
3. Krajinné prvky ohlášené příjemci jako plochy využívané v ekologickém zájmu, které nejsou zahrnuty do způsobilé plochy v souladu s články 9 a 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se ověřují podle stejných zásad jako způsobilá plocha.
4. Pokud jde o kontroly opatření pro rozvoj venkova, a v případě, že členské státy určí, že určité prvky kontroly na místě lze provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zaručovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesoulad, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
Článek 40
Kontroly pomocí dálkového průzkumu Země
Pokud členský stát provádí kontroly na místě pomocí dálkového průzkumu Země, příslušný orgán:
a)
provede fotointerpretaci ortofotosnímků (družicových nebo leteckých snímků) všech zemědělských pozemků pro každou z žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu, které mají být kontrolovány, s cílem určit typy pokrytí půdy a případně typ plodiny a změřit plochu;
b)
provede fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost ohlášení ploch způsobem uspokojivým pro příslušný orgán;
c)
provede veškeré kontroly požadované k ověření dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností u zemědělských pozemků;
d)
přijme alternativní opatření, aby zajistil měření plochy všech pozemků v souladu s čl. 38 odst. 1, pro které neexistují snímky.
Článek 41
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly a učinit závěry týkající se dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory nebo opatření podpory, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky, případně včetně výsledků měření každého měřeného zemědělského pozemku a použité metody měření;
d)
případně výsledky měření nezemědělské půdy, pro niž je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova, a použité metody měření;
e)
zda příjemce obdržel oznámení o kontrole, a pokud ano, jak dlouho předem;
f)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s jednotlivými režimy podpory;
g)
informace o dalších provedených kontrolních opatřeních;
h)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl vyžadovat vzájemné oznamování v souvislosti s jinými režimy podpory, opatřeními podpory a/nebo podmíněností;
i)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl v následujících letech vyžadovat následná opatření.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Pokud byla kontrola na místě provedena formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40, mohou členské státy rozhodnout, že příjemci nemusí být dána příležitost podepsat kontrolní zprávu, pokud při kontrole dálkovým průzkumem Země nebyl odhalen žádný nesoulad. Pokud tyto kontroly odhalí nesoulad, dostane příjemce příležitost podepsat zprávu před tím, než příslušný orgán rozhodne na základě zjištění o jakémkoli snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcích.
Oddíl 3
Kontroly na místě týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 42
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že jsou splněna všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti, a vztahují se na všechna zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, které mají být zkontrolovány.
Pokud členský stát stanovil období v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. d), na celé toto období pro příslušný režim podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata se rozloží alespoň 50 % minimální míry kontrol na místě stanovené v článku 32 nebo 33.
Pokud členský stát využije možnost stanovenou v čl. 21 odst. 3, budou zkontrolována také potenciálně způsobilá zvířata ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 17 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Kontroly na místě zahrnují zejména ověření, zda počet zvířat přítomných v hospodářství, pro která byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, a případně počet potenciálně způsobilých zvířat, odpovídají počtu zvířat zapsaných v evidencích a počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze zvířat.
2. Kontroly na místě zahrnují také kontroly:
a)
správnosti a souladu zápisů v evidenci a hlášení do počítačové databáze zvířat na základě vzorku podkladů, jako jsou faktury týkající se nákupu a prodeje, osvědčení o porážce, veterinární osvědčení, popřípadě zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování, pokud jde o zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v posledních šesti měsících před kontrolou na místě; jsou-li však zjištěny anomálie, prodlužuje se kontrola na 12 měsíců před kontrolou na místě;
b)
zda jsou skot nebo ovce/kozy identifikovány pomocí ušních značek nebo jiných způsobů identifikace, a zda jsou popřípadě předloženy zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování a zda jsou vedeny v evidenci a byly řádně nahlášeny do počítačové databáze zvířat.
Kontroly uvedené v písmenu b) prvního pododstavce mohou být provedeny na základě namátkového vzorku. Pokud kontrola vzorku odhalí nesoulad, musí být zkontrolována všechna zvířata, nebo se závěry extrapolují ze vzorku.
Článek 43
Kontrolní zpráva týkající se režimů podpor na zvířata a opatření podpory na zvířata
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory na zvířata a/nebo opatření podpor na zvířata a žádosti o podporu na hospodářská zvířata a/nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
počet a druh zjištěných zvířat, popřípadě čísla ušních značek, záznamy do evidence a do počítačové databáze zvířat a veškeré kontrolované doklady, výsledky kontrol a případně zvláštní poznámky k pozorování týkající se jednotlivých zvířat a/nebo jejich identifikačních kódů;
d)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem, zejména v případech, kdy je překročena lhůta 48 hodin uvedená v článku 25, musí být v kontrolní zprávě uveden důvod;
e)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s režimy podpory na zvířata a/nebo opatřeními podpory na zvířata;
f)
informace o dalších kontrolních opatřeních, která mají být provedena.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
3. Pokud členské státy provádějí kontroly na místě podle tohoto nařízení současně s kontrolami podle nařízení (ES) č. 1082/2003, bude kontrolní zpráva doplněna zprávami uvedenými v čl. 2 odst. 5 uvedeného nařízení.
4. Pokud kontroly na místě provedené v souladu s tímto nařízením odhalí případy porušení ustanovení hlavy I nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo nařízení (ES) č. 21/2004, musí být kopie kontrolní zprávy uvedené v tomto článku neprodleně zaslány orgánům příslušným pro provádění uvedených nařízení.
KAPITOLA IV
Zvláštní pravidla
Článek 44
Pravidla týkající se výsledků kontrol, pokud jde o provádění povinností u ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně
V případě regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se plocha zjištěné společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu přidělí každému účastníkovi poměrně k jeho podílu na společných plochách využívaných v ekologickém zájmu, a to na základě jeho ohlášení podle článku 18 tohoto nařízení.
Pro účely uplatňování článku 26 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 na každého účastníka regionálního nebo kolektivního provádění je určená plocha využívaná v ekologickém zájmu součtem přiděleného podílu určených společných ploch využívaných v ekologickém zájmu podle prvního pododstavce tohoto článku a určených ploch využívaných v ekologickém zájmu, pokud jde o individuální povinnost.
Článek 45
Ověření obsahu tetrahydrokannabinolu v plodinách konopí
1. Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zřídí systém k určení obsahu tetrahydrokannabinolu (dále jen „THC“) v plodinách konopí, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení.
2. Příslušný orgán členského státu vede záznamy týkající se zjištěného obsahu THC. Tyto záznamy obsahují u každé odrůdy alespoň výsledný obsah THC v každém vzorku vyjádřený procentním podílem na dvě desetinná místa, použitý postup, počet provedených zkoušek, časový okamžik, kdy byl vzorek odebrán, a opatření přijatá na vnitrostátní úrovni.
3. Pokud průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí členské státy pro dotyčnou odrůdu v průběhu následujícího roku podání žádosti postup B uvedený v příloze I tohoto nařízení. Tento postup se použije v průběhu dalších roků podání žádosti, ledaže všechny analytické výsledky dané odrůdy jsou nižší než obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1307/2013.
Pokud v druhém roce průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, členský stát informuje Komisi o povolení zakázat uvádění této odrůdy na trh v souladu s článkem 18 směrnice Rady 2002/53/ES (20). Oznámení zašle Komisi nejpozději do 15. listopadu daného roku podání žádosti. Od následujícího roku podání žádosti není odrůda, která je předmětem žádosti, způsobilá pro přímé platby v dotčeném členském státě.
4. Konopí se nadále pěstuje za běžných vegetačních podmínek v souladu s místní praxí nejméně po dobu deseti dnů po odkvětu, aby bylo možné provést kontroly stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
Členské státy ovšem mohou povolit sklizeň konopí po začátku květu, avšak před uplynutím desetidenního období po odkvětu, jestliže inspektoři určí reprezentativní části každého dotčeného pozemku, které musí být zachovány deset dní po odkvětu pro účely kontrol v souladu s metodou stanovenou v příloze I.
5. Oznámení uvedené v odstavci 3 se provádí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (21).
HLAVA IV
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ S PLOCHOU A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ SE ZVÍŘATY
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 46
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na výdaje vzniklé v rámci opatření podle článků 14 až 20, čl. 21 odst. 1 s výjimkou roční prémie podle písm. a) a b), článku 27, čl. 28 odst. 9, článků 35 a 36 a čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, čl. 35 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a článku 20, čl. 36 písm. a) bodu vi), písm. b) bodu ii), vi) a vii), čl. 36 písm. b) bodu i) a iii), pokud jde o náklady na jejich zavedení, a podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005.
KAPITOLA II
Kontroly
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 47
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná ohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných ohlášení týkajících se opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících s plochou nebo opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících se zvířaty.
2. V případě opatření podle čl. 15 odst. 1 písm. b), čl. 16 odst. 1 a čl. 19 odst. 1 písm. c) a článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 podá příjemce roční žádost o platbu.
Oddíl 2
Ustanovení týkající se kontrol
Článek 48
Správní kontroly
1. Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných ohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zajistit soulad operace s příslušnými povinnostmi stanovenými v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech nebo v programech rozvoje venkova, včetně předpisů týkajících se veřejných zakázek, státní podpory a dalších povinných norem a požadavků. Kontroly zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti příjemce;
b)
kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností operace, pro kterou se žádá podpora;
c)
dodržování výběrových kritérií;
d)
způsobilosti nákladů operace, včetně dodržování kategorie nákladů nebo metody výpočtu, které se použijí v případě, že operace nebo její část spadá do působnosti čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
pro náklady uvedené v čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou věcných příspěvků a odpisů, ověření přiměřenosti předložených nákladů. Náklady se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru.
3. Správní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta;
b)
vzniklých nákladů a provedených plateb.
4. Správní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za předchozí programové období. V případě financování z jiných zdrojů musí tyto kontroly zajistit, aby celková obdržená podpora nepřekročila maximální přípustné částky nebo míry podpor.
5. Správní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Příslušný orgán se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět; zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 49;
b)
příslušný orgán má za to, že předmětná operace představuje malou investici;
c)
příslušný orgán má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
Článek 49
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se v co největší míře provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní správních kontrol téže operace.
Článek 50
Míra kontrol a výběr vzorků pro kontroly na místě
1. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 5 % výdajů uvedených v článku 46, jež jsou spolufinancovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura.
Pokud na operaci, která podléhá kontrole na místě, byla obdržena záloha nebo průběžná platba, započítají se tyto platby do výdajů, na které se vztahují kontroly na místě, jak je uvedeno v prvním pododstavci.
2. Pouze kontroly provedené do konce daného kalendářního roku se započítají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
Žádosti o platby, u nichž bylo po správních kontrolách shledáno, že nejsou způsobilé, se nezapočítávají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
3. Do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům článků 49 a 51.
4. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci typů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
způsobu, jakým operace přispívá k riziku chyb při provádění programu rozvoje venkova;
d)
potřeby zachování rovnováhy mezi opatřeními a typy operací;
e)
potřeby namátkově zvolit mezi 30 % a 40 % výdajů.
5. Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s opatřeními podpory nebo typy operací, příslušný orgán zvýší v nadcházejícím kalendářním roce míru kontrol pro dotčené opatření nebo typ operace na odpovídající úroveň.
6. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy rozhodnout, že sníží minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně podle odstavce 1, na 3 % částky spolufinancované z EZFRV.
Členské státy mohou použít první pododstavec pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud některé z podmínek uvedených v druhém pododstavci již nejsou plněny, členské státy okamžitě zruší své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě. Od následujícího kalendářního roku použijí minimální úroveň kontrol na místě uvedenou v odstavci 1.
Článek 51
Obsah kontrol na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že daná operace byla provedena v souladu s příslušnými pravidly, a musí zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti týkající se podmínek pro udělení podpory, které lze v době návštěvy zkontrolovat. Zajistí, že je operace způsobilá pro podporu z EZFRV.
2. Kontroly na místě ověří správnost údajů uvedených příjemcem porovnáním s podkladovými dokumenty.
Součástí je ověření, zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami.
3. Kontroly na místě ověří, zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s využitím popsaným v žádosti o podporu, u níž byla poskytnuta podpora.
4. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny příslušnými orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu místa, kde je operace prováděna, nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
Článek 52
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle článku 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce kalendářního roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, typů operací či opatření. Namátkově je vybráno 20 % až 25 % vzorku.
Článek 53
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolovaná opatření a žádosti nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Odstavec 1 se použije obdobně pro následné kontroly podle tohoto oddílu.
3. Příjemce má možnost zprávu podepsat, aby prokázal svoji přítomnost během kontroly, a připojit své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Oddíl 3
Ustanovení o kontrolách pro zvláštní opatření
Článek 54
Předávání znalostí a informační akce
Příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, že orgány poskytující předávání znalostí a informační útvary mají dostatečné kapacity, jak vyžaduje čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013. Příslušný orgán ověří obsah a dobu trvání programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy zemědělských a lesnických podniků podle čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení. Toto ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 55
Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství
Pro opatření uvedená v čl. 15 odst. 1 písm. a) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, aby orgány nebo subjekty vybrané pro poskytování poradenství měly odpovídající zdroje a aby výběrové řízení bylo provedeno prostřednictvím veřejné zakázky, jak vyžaduje čl. 15 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 56
Režimy jakosti zemědělských produktů a potravin
Příslušný orgán může v případě opatření podle článku 16 nařízení (EU) č. 1305/2013 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování povinností a kritérií způsobilosti. Příslušný orgán však musí být přesvědčen, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dodržování povinností a kritérií způsobilosti kontrolovat. K tomuto účelu příslušný orgán provádí správní kontroly a namátkově kontroly na místě.
Článek 57
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
Pro operace uvedené v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří dodržování:
a)
podnikatelského plánu v souladu s čl. 19 odst. 4 a odst. 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a článkem 8 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 808/2014 (22), v případě mladých zemědělců včetně požadavku, že odpovídají definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
pravidla pro odkladnou lhůtu pro splnění podmínek týkajících se profesních dovedností podle čl. 2 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 807/2014 (23).
Článek 58
Zřizování seskupení a organizací producentů
V případě opatření podle článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a vnitrostátní pravidla, seskupení producentů uznají. Po uznání musí příslušný orgán ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání a podnikatelský plán souladu s čl. 27 odst. 2 uvedeného nařízení, a to prostřednictvím správních kontrol a alespoň jednou za pět let prostřednictvím kontroly na místě.
Článek 59
Řízení rizik
Pokud jde o zvláštní podporu podle článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří zejména:
a)
že zemědělci byli způsobilí pro podporu v souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
při kontrole žádostí o platby od vzájemných fondů podle čl. 36 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013, že zemědělcům, kteří jsou jejich členy, byla vyplacena kompenzace v souladu s čl. 36 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 60
LEADER
1. Členské státy zavedou vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním správních kontrol podle článku 48 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členské státy však zůstávají odpovědné za ověření, zda místní akční skupiny mají správní a kontrolní kapacity pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeného v prvním pododstavci příslušný orgán vykonává pravidelné kontroly místních akčních skupin, včetně kontrol účetnictví a opakování správních kontrol na základě vzorku.
Příslušný orgán rovněž provádí kontroly na místě podle článku 49 tohoto nařízení. Pokud jde o kontrolní vzorek pro výdaje na program LEADER, použije se alespoň stejné procento, jaké je uvedeno v článku 50 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. a), d) a e) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) uvedeného nařízení, pokud byla místní akční skupina příjemcem podpory, provádějí správní kontroly osoby nezávislé na dotčené místní akční skupině.
Článek 61
Úroková míra a subvence poplatků za záruky
1. V případě výdajů vzniklých podle čl. 69 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 se správní kontroly a kontroly na místě vztahují na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle článku 50 tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
2. Příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemce zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami a zprostředkujícími finančními institucemi.
3. V případě, že úroková sazba nebo subvence poplatků za záruky jsou kombinovány s finančními nástroji v rámci jediné operace, která je zacílena na stejné koncové příjemce, provádí příslušný orgán kontroly na úrovni konečných příjemců pouze v případech stanovených v čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 62
Technická pomoc z podnětu členských států
V případě výdajů vzniklých podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 48 až 51 a článek 53 tohoto nařízení použijí obdobně.
Správní kontroly uvedené v článku 48 a kontroly na místě uvedené v článku 49 jsou prováděny subjektem, který je funkčně nezávislý na subjektu, který schvaluje prostředky na platby v rámci technické pomoci.
KAPITOLA III
Neoprávněné platby a správní sankce
Článek 63
Částečné nebo úplné odnětí podpory a správní sankce
1. Platby se vypočítávají na základě částek, které byly shledány způsobilými během správních kontrol uvedených v článku 48.
Příslušný orgán přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena na základě žádosti o platbu a rozhodnutí o grantu;
b)
částku, která má být zaplacena příjemci po přezkoumání způsobilosti výdajů v žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) druhého pododstavce přesahuje částku určenou podle písmene b) tohoto pododstavce o více než 10 %, uplatní se na částku určenou podle písmene b) správní sankce. Výše sankce se stanoví jako rozdíl mezi těmito dvěma částkami, avšak nesmí přesáhnout úplné odnětí podpory.
Avšak může-li příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, nebo pokud se příslušný orgán jinak přesvědčí, že dotčený příjemce nenese zavinění, sankce se neuplatní.
2. Správní sankce uvedená v odstavci 1 se obdobně použije na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě podle článku 49. V takovém případě musí být přezkoumány kumulativní výdaje vynaložené pro danou operaci. Tím nejsou dotčeny výsledky předchozích kontrol daných operací na místě.
HLAVA V
SYSTÉM KONTROL A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 64
Definice
Pro účely technických specifikací potřebných pro provádění systému kontrol a správních sankcí v oblasti podmíněnosti se použijí tyto definice:
a)
„specializovanými kontrolními orgány“ se rozumí příslušné vnitrostátní kontrolní orgány ve smyslu článku 67 tohoto nařízení odpovědné za zajišťování dodržování pravidel stanovených v článku 93 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
„aktem“ se rozumí každá směrnice a každé nařízení uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
„rokem zjištění“ se rozumí kalendářní rok, ve kterém byla provedena správní kontrola nebo kontrola na místě;
d)
„oblastmi podmíněnosti“ se rozumí tři různé oblasti uvedené v čl. 93 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a zachování stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 65
Kontrolní systém podmíněnosti
1. Členské státy vytvoří systém, který zaručí účinnou kontrolu dodržování podmíněnosti. Tento systém zejména stanoví:
a)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, poskytování nezbytných informací o příjemcích uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 platební agenturou specializovaným kontrolním orgánům a/nebo případně orgánem odpovědným za koordinaci;
b)
metody pro výběr kontrolních vzorků;
c)
označení povahy a rozsahu kontrol, které se provedou;
d)
kontrolní zprávy, ve kterých je uveden každý zjištěný nesoulad, včetně zhodnocení jeho závažnosti, rozsahu, trvání a opakovanosti;
e)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, předávání kontrolních zpráv specializovanými kontrolními orgány buď platební agentuře, nebo orgánu odpovědnému za koordinaci, popřípadě jim oběma;
f)
používání systému snížení a vyloučení platební agenturou.
2. Členské státy mohou stanovit postup, podle kterého příjemci sdělují platební agentuře údaje nezbytné k určení požadavků a norem, jež se na ně vztahují.
Článek 66
Výplata podpory ve vztahu ke kontrole podmíněnosti
Pokud jde o kontroly podmíněnosti v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny dříve, než dotčený příjemce obdrží platby a roční prémie uvedené v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, částka, jež má být zaplacena příjemcem jako správní sankce, se získává zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení nebo započtením.
Článek 67
Odpovědnost příslušného kontrolního orgánu
1. Odpovědnosti příslušných kontrolních orgánů:
a)
specializované kontrolní orgány nesou odpovědnost za provádění kontrol ohledně dodržování příslušných požadavků a norem;
b)
platební agentury nesou odpovědnost za stanovení správních sankcí v jednotlivých případech podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že kontroly ve vztahu ke všem nebo některým požadavkům, normám, aktům nebo oblastem podmíněnosti provádí platební agentura, pokud členský stát zaručí přinejmenším stejnou účinnost kontrol, jaké se dosahuje v případě, že kontroly provádí specializovaný kontrolní orgán.
Oddíl 2
Kontroly na místě
Článek 68
Minimální míra kontrol
1. Příslušný kontrolní orgán, s ohledem na požadavky a normy, za které odpovídá, provede kontroly na místě nejméně 1 % celkového počtu příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za které daný příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Odchylně od prvního pododstavce v případě skupin osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, se může za příjemce pro účel výpočtu kontrolního vzorku uvedeného v prvním pododstavci považovat každý jednotlivý člen těchto skupin.
Minimální míry kontrol uvedené v prvním pododstavci může být dosaženo na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, nebo na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem. V případech, kdy kontroly neprovede platební agentura, však této minimální míry kontrol může být dosaženo na úrovni každé platební agentury.
Pokud právní předpisy použitelné na akty a normy již stanoví minimální míru kontrol, použije se tato míra namísto minimální míry uvedené v prvním pododstavci. Členské státy mohou alternativně rozhodnout, že všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy, které jsou provedeny mimo vzorek uvedený v prvním pododstavci, jsou nahlášeny příslušnému kontrolnímu orgánu pověřenému dotčeným aktem nebo normou a následně jím sledovány. Použijí se ustanovení této kapitoly a kapitol I, II a III hlavy III.
Pokud jde o povinnosti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici 96/22/ES, považuje se za splnění požadavku minimální míry stanovené v prvním pododstavci použití specifické úrovně výběru vzorků plánů sledování.
2. Aby se na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem dosáhlo minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1, může členský stát odchylně od uvedeného odstavce:
a)
u vybraných příjemců použít výsledky kontrol na místě provedených podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy nebo
b)
nahradit vybrané příjemce příjemci, na které se vztahuje kontrola na místě provedená podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy za předpokladu, že tito příjemci jsou příjemci podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V takových případech se kontroly na místě týkají všech aspektů příslušných aktů nebo norem, jak jsou definovány v rámci podmíněnosti. Členské státy kromě toho zajistí, aby účinnost uvedených kontrol na místě byla přinejmenším stejná jako u kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány.
3. Při stanovení minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1 tohoto článku se nezohlední požadovaná opatření podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Pokud kontroly na místě odhalí závažný stupeň nesouladu daného aktu nebo normy, zvýší se počet kontrol na místě, které se mají u tohoto aktu nebo normy provést v následujícím kontrolním období. V rámci konkrétního aktu může příslušný kontrolní orgán rozhodnout, že omezí působnost těchto dalších kontrol na místě na nejčastěji porušované požadavky.
5. Pokud se členský stát rozhodne využít možnost stanovenou v čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, opatření nezbytná pro ověření, zda příjemci napravili situaci daného nesouladu, se uplatní na vzorku 20 % těchto příjemců.
Článek 69
Výběr kontrolního vzorku
1. Výběr vzorku zemědělských podniků, které mají být kontrolovány v souladu s článkem 68, musí být případně založen na analýze rizik podle příslušných právních předpisů nebo na analýze rizik přizpůsobené dotyčným požadavkům nebo normám. Tato analýza rizik může být prováděna na úrovni jednotlivých zemědělských podniků nebo na úrovni kategorií zemědělských podniků či zeměpisných oblastí.
Při analýze rizik se může zohlednit jeden nebo oba tyto faktory:
a)
účast příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
účast příjemců v certifikačním systému, pokud je daný režim příslušný pro dotčené požadavky a normy.
Členský stát může na základě analýzy rizik rozhodnout, že z výběru kontrolního vzorku na základě rizika vyloučí příjemce účastnící se certifikačního systému podle písm. b) druhého pododstavce. Pokud se však certifikační systém vztahuje pouze na část požadavků a norem, které má příjemce v rámci podmíněnosti dodržovat, použijí se na ty požadavky nebo normy, na něž se certifikační systém nevztahuje, vhodné rizikové faktory.
Pokud se analýzou výsledků kontrol odhalí časté porušování požadavků nebo norem obsažených v certifikačním systému podle písm. b) druhého pododstavce, budou rizikové faktory týkající se dotyčných požadavků nebo norem znovu posouzeny.
2. Odstavec 1 se nepožije na kontroly prováděné v návaznosti na případy nesouladu, na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán. Použije se však na kontroly prováděné jako návazné opatření podle čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Pro zajištění reprezentativnosti bude namátkově vybráno 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců, kteří se podrobí kontrolám na místě podle čl. 68 odst. 1 prvního pododstavce. Pokud však počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, překročí minimální počet, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
4. V případě potřeby lze na základě dostupných informací provést částečný výběr kontrolního vzorku před koncem dotyčného období pro podávání žádostí. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti.
5. Vzorek příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle čl. 68 odst. 1, může být vybrán ze vzorků příjemců, kteří již byli vybráni na základě článků 30 až 34 a na které se vztahují příslušné požadavky nebo normy. Tato možnost však neplatí pro kontroly příjemců v rámci režimů podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Odchylně od čl. 68 odst. 1 mohou být vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni na místě, vybrány na minimální úrovni 1 %, samostatně z každé z následujících souborů příjemců, na které se vztahují závazky podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013:
a)
příjemci, kteří získávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
příjemci, kteří získávají podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013;
c)
příjemci, kteří získávají roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článků 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud se na základě analýzy rizik použité na úrovni zemědělského podniku dospěje k závěru, že zemědělci, kteří nejsou příjemci, představují vyšší riziko než příjemci uvedení v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, mohou být nahrazeni zemědělci, kteří nejsou příjemci podpory. V tom případě musí nicméně celkový počet kontrolovaných zemědělců dosáhnout míry kontrol stanovené v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení. Tato nahrazení musí být řádně odůvodněna a zdokumentována.
8. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavcích 5 a 6.
Článek 70
Ověření souladu s požadavky a normami
1. Kde je to namístě, ověřuje se dodržování požadavků a norem prostředky uvedenými v právních předpisech použitelných na dotyčný požadavek nebo normu.
2. V ostatních případech se ověření provádí jakýmikoli vhodnými prostředky, o nichž rozhodne příslušný kontrolní orgán a které zajistí přinejmenším takovou přesnost, jaká se vyžaduje pro úřední ověření podle vnitrostátních předpisů.
3. Kde je to vhodné, lze kontroly na místě provést s použitím metod dálkového průzkumu Země.
Článek 71
Prvky kontrol na místě
1. Při provádění kontrol na vzorku uvedeném v čl. 68 odst. 1 zajistí příslušný kontrolní orgán, aby u všech vybraných příjemců bylo ověřeno dodržování požadavků a norem, za které příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Aniž je dotčen první pododstavec, je-li minimální míry kontrol dosaženo na úrovni každého aktu nebo normy či souboru aktů nebo norem podle čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce, zkontrolují se vybraní příjemci, pokud jde o dodržování požadavků daného aktu nebo normy či daného souboru aktů nebo norem.
Jestliže je do vzorku uvedeného v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení vybrána skupina osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný kontrolní orgán zajistí, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování požadavků a norem, za které jsou odpovědní.
Obecně je každý příjemce, který byl vybrán ke kontrole na místě, kontrolován v době, kdy lze kontrolovat většinu požadavků a norem, pro které byl vybrán. Členské státy však zajistí, že je během roku dosaženo přiměřené míry kontroly u všech požadavků a norem.
2. Kontroly na místě zahrnují případně veškerou zemědělskou půdu zemědělského podniku. Skutečná kontrola v terénu jako součást kontroly na místě se však může omezit na vzorek, který tvoří alespoň jedna polovina zemědělských pozemků, kterých se týká požadavek nebo norma na hospodářství, za předpokladu, že tento vzorek zaručuje spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly požadavků a norem.
První pododstavec se nedotýká výpočtu a uplatnění správní sankce podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy. Pokud kontrola vzorku uvedená v prvním pododstavci odhalí nesoulad, vzorek skutečně kontrolovaných zemědělských pozemků se rozšíří.
Pokud tak kromě toho stanoví právní předpisy použitelné na akty nebo normy, může se skutečná kontrola souladu s požadavky a normami, jako součást kontrol na místě, omezit na reprezentativní vzorek objektů kontroly. Členské státy však zajistí, že kontroly jsou prováděny u všech požadavků a norem, jejichž dodržování lze ověřit v době návštěvy.
3. Kontroly uvedené v odstavci 1 se zpravidla provádějí v rámci jedné kontrolní návštěvy. Jsou zaměřeny na požadavky a normy, jejichž dodržování lze ověřit v době této návštěvy. Cílem těchto kontrol je zjistit jakékoli porušení těchto požadavků a norem a navíc označit případy, které je třeba podrobit dalším kontrolám.
4. Kontroly na místě na úrovni zemědělských podniků lze nahradit správními kontrolami za předpokladu, že příslušný členský stát zajistí, že správní kontroly jsou přinejmenším stejně účinné jako kontroly na místě.
5. Při provádění kontrol na místě mohou členské státy použít objektivní kontrolní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům a normám, pokud zajistí, aby účinnost kontroly dotčených požadavků a norem byla alespoň rovnocenná kontrolám na místě, které jsou prováděny bez použití ukazatelů.
Tyto ukazatele musí přímo souviset s požadavky nebo normami, které reprezentují, a pokrývat všechny aspekty, které se mají kontrolovat při ověřování těchto požadavků nebo norem.
6. Kontroly na místě týkající se vzorku podle čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení se provádějí ve stejném kalendářním roce, ve kterém byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, nebo pokud jde o žádosti o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 72
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle této hlavy bude vypracována kontrolní zpráva buď příslušným kontrolním orgánem, nebo na jeho odpovědnost.
Tato zpráva se dělí na tyto části:
a)
všeobecná část obsahující zejména tyto informace:
i)
totožnost příjemce vybraného pro kontrolu na místě;
ii)
přítomné osoby;
iii)
údaje o tom, zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
b)
část, v níž jsou jednotlivě popsány provedené kontroly jednotlivých aktů a norem a která obsahuje zejména tyto informace:
i)
požadavky a normy, na něž se zaměřuje kontrola na místě;
ii)
povaha a rozsah provedených kontrol;
iii)
zjištění;
iv)
akty a normy, jejichž porušení bylo zjištěno;
c)
hodnotící část, v níž se posuzuje závažnost porušení jednotlivého aktu a/nebo normy na základě kritérií „závažnosti“, „rozsahu“, „trvání“ a „opakování“ v souladu s čl. 99 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 s uvedením všech faktorů, které by mohly vést ke zmírnění nebo zpřísnění snížení, které se má použít.
Pokud ustanovení vztahující se k dotyčnému požadavku nebo normě připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, musí na to být ve zprávě příslušným způsobem upozorněno.
2. Odstavec 1 se použije bez ohledu na to, zda daný příjemce byl vybrán pro kontrolu na místě v souladu s článkem 69, zkontrolován na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy podle čl. 68 odst. 2 nebo v důsledku následného sledování nesouladu, na které byl příslušný kontrolní orgán upozorněn jakýmkoli jiným způsobem.
3. Příjemci musí být informováni o jakémkoli zjištěném nesouladu ve lhůtě tří měsíců po dni kontroly na místě.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013, bude příjemce informován ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce o tom, že je nutné přijmout nápravné opatření podle čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 97 odst. 3 nařízení 1306/2013, bude daný příjemce informován nejpozději do jednoho měsíce po rozhodnutí o neuplatnění správní sankce uvedené ve zmíněném článku, že je nutné přijmout nápravné opatření.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení v právních předpisech z oblasti příslušných požadavků a norem, kontrolní zpráva se dokončí ve lhůtě jednoho měsíce po provedení kontroly na místě. Toto období však lze v řádně odůvodněných případech prodloužit na tři měsíce, zejména pokud to vyžaduje chemická nebo fyzikální analýza.
Pokud příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, zašle se nebo se zpřístupní kontrolní zpráva a příslušné doklady, jsou-li vyžadovány, platební agentuře nebo orgánu odpovědnému za koordinaci ve lhůtě jednoho měsíce po jejím dokončení.
Pokud však zpráva neobsahuje žádná zjištění, může členský stát rozhodnout tuto zprávu nezasílat, pokud je měsíc po jejím dokončení k dispozici přímo platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
KAPITOLA III
Výpočet a uplatňování správních sankcí
Článek 73
Obecné zásady
1. V případě, že je za správu různých režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č.1307/2013, opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článcích 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a plateb týkajících se režimů podpory v odvětví vína uvedených v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 odpovědná více než jedna platební agentura, zajistí členské státy, aby všechny platební agentury zapojené do těchto plateb byly informovány o zjištěném nesouladu a případně o veškerých odpovídajících správních sankcích. To zahrnuje případy, kdy nedodržení kritérií způsobilosti rovněž představuje porušení pravidel podmíněnosti a naopak. Členské státy případně zajistí, aby se použila jediná sazba snížení.
2. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení různých aktů nebo norem ze stejné oblasti podmíněnosti, tyto případy se pro účel stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 a článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 považují za jediné porušení.
3. Porušení normy, které představuje rovněž nedodržení požadavku, se považuje za jediné porušení. Pro účely výpočtu snížení se porušení považuje za část oblasti požadavku.
4. Správní sankce se uplatní na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci:
a)
na základě žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, které příjemce podal nebo podá během roku, kdy došlo ke zjištění, a/nebo
b)
ve vztahu k žádostem o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Pokud jde o písmeno b) prvního pododstavce, příslušná částka se pro účely restrukturalizace a přeměny vydělí třemi.
5. Ve vztahu ke skupině osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 se procento snížení vypočte v souladu s kapitolou III této hlavy a hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014. V takovém případě mohou členské státy v souladu se zásadou proporcionality použít toto procento snížení na část dotace přidělené členovi skupiny, který nedodržuje požadavky.
Článek 74
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení v rámci různých oblastí podmíněnosti z nedbalosti, použije se postup pro stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 zvlášť na každý případ porušení.
Výsledné procentní podíly snížení se sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 5 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4 tohoto nařízení.
2. V případě zjištění opakovaného porušení spolu s dalším porušením nebo dalším opakovaným porušením se výsledné procentní podíly snížení sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4.
Článek 75
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
V případech úmyslného nesouladu mimořádného rozsahu, závažného nebo trvalého charakteru se příjemce kromě sankce uložené a vypočtené v souladu s článkem 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 vyloučí ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 pro následující kalendářní rok.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají let podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. července 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 809/2014 AL COMISIEI
din 17 iulie 2014
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sistemul integrat de administrare și control, măsurile de dezvoltare rurală și ecocondiționalitatea
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (1), în special articolul 58 alineatul (4), articolul 62 alineatul (2) literele (a)-(f) și (h), articolul 63 alineatul (5), articolul 77 alineatul (8), articolul 78, articolul 96 alineatul (4), articolul 101 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 stabilește normele de bază privind, printre altele, obligațiile statelor membre de a proteja interesele financiare ale Uniunii. Pentru a se asigura faptul că noul cadru juridic stabilit prin respectivul regulament funcționează fără probleme și se aplică uniform, Comisia a fost împuternicită să adopte anumite norme în ceea ce privește controalele administrative și la fața locului, măsurarea suprafețelor, cazurile în care pot fi corectate cererile de ajutor sau de plată, aplicarea și calcularea retragerilor parțiale sau totale și recuperarea plăților necuvenite și a sancțiunilor, aplicarea și calcularea sancțiunilor administrative, cerințele referitoare la baza de date electronică, cererile de ajutor și de plată și cererile de alocare a drepturilor la plată, inclusiv data finală de depunere a cererilor, efectuarea de controale, transferul exploatațiilor agricole, plata avansurilor, efectuarea de controale pentru a se verifica îndeplinirea obligațiilor de ecocondiționalitate, calcularea și aplicarea sancțiunilor administrative legate de ecocondiționalitate și specificațiile tehnice necesare pentru aplicarea uniformă a normelor de bază privind sistemul integrat de administrare și control („sistemul integrat”) în ceea ce privește ecocondiționalitatea.
(2)
Statele membre ar trebui să adopte măsurile necesare pentru a asigura buna funcționare a sistemului de administrare și control în cazul în care mai multe agenții de plăți răspund de același beneficiar.
(3)
Beneficiarii ar trebui să aibă dreptul să își retragă în orice moment cererile de ajutor sau de plată sau părți din acestea, dacă autoritatea competentă nu i-a anunțat în prealabil cu privire la eventualele erori pe care le conține cererea de ajutor sau de plată sau nu a trimis o notificare cu privire la un control la fața locului. De asemenea, ar trebui să li se permită beneficiarilor să corecteze sau să modifice erorile evidente din cererile de ajutor sau de plată și din orice documente doveditoare, în anumite cazuri care trebuie recunoscute de autoritățile naționale.
(4)
Trebuie stabilite dispoziții specifice și detaliate pentru a se asigura aplicarea echitabilă a diverselor reduceri care trebuie aplicate în ceea ce privește una sau mai multe cereri de ajutor sau de plată depuse de același beneficiar. Prin urmare, este necesar să se stabilească secvența de calcul a diverselor reduceri posibile pentru fiecare schemă de plăți directe sau pentru fiecare măsură de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat.
(5)
Pentru a se asigura aplicarea uniformă a principiului bunei credințe în întreaga Uniune, potrivit căruia sumele plătite în mod necuvenit sunt recuperate, ar trebui prevăzute condițiile în care poate fi invocat acest principiu fără a se aduce atingere modului în care sunt tratate cheltuielile respective în contextul verificării conturilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1306/2013.
(6)
Ar trebui stabilite norme cu privire la consecințele transferului unor întregi exploatații care fac obiectul anumitor obligații în cadrul schemelor de plăți directe sau al măsurilor de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat.
(7)
Pentru a permite Comisiei să monitorizeze în mod eficace sistemul integrat, statele membre ar trebui să notifice acesteia datele și statisticile anuale privind controalele. În mod similar, statele membre ar trebui să furnizeze anual statistici privind controalele referitoare la măsurile de dezvoltare rurală din afara domeniului de aplicare al sistemului integrat, inclusiv privind rezultatele respectivelor controale. În plus, Comisia ar trebui informată, dacă este cazul, despre eventualele măsuri luate de statele membre în ceea ce privește ecocondiționalitatea.
(8)
În temeiul articolului 75 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, statele membre pot plăti avansuri în cazul plăților directe, în anumite condiții, inclusiv finalizarea controalelor administrative și la fața locului referitoare la anul de cerere în cauză. Articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2) prevede că rata de ajustare stabilită în conformitate cu articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 se aplică plăților directe care depășesc un prag fix. Totuși, în conformitate cu articolul 26 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, până la 1 decembrie, pe baza noilor informații pe care le deține, Comisia poate să adapteze rata de ajustare pentru plățile directe. În consecință, rata de ajustare a disciplinei financiare care poate fi aplicată nu poate fi cunoscută încă înainte de 16 octombrie. Începând de la 1 decembrie, plata soldului ar trebui să ia în considerare rata de ajustare a disciplinei financiare aplicabile la momentul respectiv.
(9)
Ar trebui creat cadrul general necesar pentru introducerea unor proceduri simplificate în ceea ce privește comunicarea dintre beneficiar și autoritățile naționale. În special, acest cadru ar trebui să ofere posibilitatea utilizării mijloacelor electronice. Totuși, trebuie să se garanteze în special că datele transmise în acest mod sunt perfect fiabile și că procedurile relevante sunt puse în aplicare fără discriminare între beneficiari. În plus, pentru a se simplifica gestionarea, atât pentru beneficiari, cât și pentru autoritățile naționale, autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza în mod direct informațiile aflate la dispoziția autorităților naționale, în loc să solicite beneficiarului să furnizeze respectivele informații pentru verificarea eligibilității anumitor plăți.
(10)
Pentru a se permite efectuarea unor controale eficace în statele membre care decid că toate cererile de ajutor pentru plăți directe și cererile de plată pentru măsurile de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat trebuie să facă obiectul cererii unice în temeiul articolului 72 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, ar trebui să se prevadă că toate cererile de ajutor sau de plată care sunt legate în vreun fel de suprafață trebuie depuse doar o dată pe an în cadrul unei cereri unice.
(11)
Statele membre ar trebui să stabilească datele finale pentru depunerea cererii unice și/sau a cererilor de plată, date care, pentru a se permite prelucrarea și verificarea cererilor de ajutor și a cererilor de plată în timp util, nu ar trebui să depășească data de 15 mai. Totuși, din cauza condițiilor climatice speciale din țări precum Estonia, Letonia, Lituania, Finlanda și Suedia, aceste state membre ar trebui să fie autorizate să stabilească o dată ulterioară care ar nu trebui să depășească data de 15 iunie. În plus, ar trebui să fie posibilă prevederea unor derogări de la caz la caz în eventualitatea în care condițiile climatice dintr-un anumit an ar impune acest lucru.
(12)
În cererea unică, beneficiarii ar trebui să declare nu numai suprafața utilizată în scopuri agricole, ci și drepturile lor la plată și orice informație necesară pentru stabilirea eligibilității pentru ajutor și/sau sprijin. Totuși, este adecvat să se permită statelor membre să facă derogări de la anumite obligații în cazul în care drepturile la plată care urmează a fi alocate într-un anumit an nu sunt încă stabilite în mod definitiv.
(13)
Pentru a oferi o cât mai mare flexibilitate beneficiarilor în ceea ce privește planificarea utilizării suprafețelor lor, ar trebui să se permită beneficiarilor să își modifice cererea unică sau cererea de plată până la datele obișnuite pentru semănare, cu condiția respectării tuturor cerințelor speciale din cadrul diverselor scheme de ajutoare sau măsuri de sprijin și cu condiția ca autoritatea competentă să nu fi informat în prealabil beneficiarii cu privire la erorile pe care le conține cererea unică sau cererea de plată și să nu fi notificat controlul la fața locului care a descoperit erori în ceea ce privește partea vizată de modificare. După efectuarea modificărilor respective, ar trebui să se ofere posibilitatea de a adapta documentele justificative sau contractele corespunzătoare care trebuie prezentate.
(14)
Deoarece depunerea unor cereri de ajutor sau de plată corecte rămâne în sarcina beneficiarilor, aceștia ar trebui să efectueze corecturile și modificările necesare în formularul prestabilit, dacă este cazul.
(15)
În cazul cererilor de ajutor pentru schemele de ajutoare pe suprafață și/sau al cererilor de plată pentru măsurile de sprijin pe suprafață, ar trebui furnizat beneficiarului un formular prestabilit în format electronic și documentele grafice corespunzătoare, prin intermediul unei aplicații software bazate pe un sistem de informații geografice (GIS) (denumit în continuare „formular de cerere de ajutor cu informații geospațiale”). Formularele de cerere de ajutor cu informații geospațiale vor contribui la prevenirea erorilor comise de beneficiari la momentul declarării suprafețelor agricole și vor crește eficiența controalelor administrative încrucișate. În plus, informațiile spațiale mai precise furnizate în formularele de cerere de ajutor cu informații geospațiale vor oferi date mai fiabile în scopul monitorizării și al evaluării. Prin urmare, ar trebui să se impună obligația ca, începând cu o anumită dată, toate cererile de ajutor și/sau de plată de acest tip să fie depuse pe baza formularului electronic de cerere de ajutor cu informații geospațiale. Totuși, dacă beneficiarii nu pot utiliza respectivul formular, autoritatea competentă ar trebui să le ofere o alternativă pentru a le permite să depună o cerere de ajutor și/sau de plată. În orice caz, autoritatea competentă ar trebui să se asigure că suprafețele declarate sunt digitalizate.
(16)
Eventualele informații specifice referitoare la producția de cânepă, la sprijinul cuplat facultativ sau la plata specifică pentru cultura de bumbac ar trebui furnizate cu cererea unică sau, după caz, în funcție de natura informațiilor, la o dată ulterioară. De asemenea, ar trebui prevăzut că suprafețele pentru care nu s-a depus nicio cerere de ajutor se declară în formularul cererii unice. Întrucât este important să existe informații detaliate pentru anumite tipuri de utilizare a unei suprafețe, informațiile privind respectivele tipuri de utilizare ar trebui declarate separat, în timp ce altele pot fi declarate într-o singură rubrică.
(17)
În cazurile în care li se solicită să dețină o zonă de interes ecologic pe suprafața agricolă pentru a fi eligibili pentru plata destinată practicilor agricole benefice pentru climă și mediu prevăzute la articolul 43 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 („plata de ecologizare”), beneficiarii ar trebui să declare zona de interes ecologic împreună cu cererile lor de ajutor în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață. În cazul în care o parte dintre obligațiile legate de zona de interes ecologic sunt îndeplinite la nivel regional sau colectiv, declarația cu privire la zonele de interes ecologic ar trebui să fie completată de o declarație separată cu privire la zonele de interes ecologic implementate la nivel regional sau colectiv.
(18)
Pentru a se permite o monitorizare și un control eficace, cererea de participare la schema pentru micii fermieri ar trebui să conțină o trimitere la cererea unică depusă de același beneficiar. Pentru a se permite controale eficiente în ceea ce privește condițiile speciale ale schemei pentru micii fermieri, toate informațiile necesare ar trebui furnizate cu ajutorul procedurii simplificate de depunere a cererilor prevăzută la articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. În plus, ar trebui să se precizeze faptul că beneficiarii care decid să se retragă din schema pentru micii fermieri ar trebui să aibă obligația de a informa autoritatea competentă în timp util pentru a permite o tranziție lină către plățile în temeiul titlurilor III și IV din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(19)
Pentru a se permite efectuarea controalelor legate de obligațiile în materie de ecocondiționalitate, și beneficiarii care dispun de suprafețe agricole, dar care nu solicită niciun ajutor și/sau sprijin care face obiectul cererii unice ar trebui să depună un formular de cerere de ajutor. Totuși, dacă autoritățile dispun deja de informațiile respective, ar trebui să se permită statelor membre să scutească beneficiarii de această obligație.
(20)
Pentru a simplifica procedurile de depunere a cererilor și în conformitate cu articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, statele membre ar trebui să furnizeze beneficiarului, în măsura posibilităților, formularele prestabilite care conțin informațiile necesare pentru a permite beneficiarului să depună o cerere de ajutor sau de plată corectă. Ar trebui să existe posibilitatea ca formularul prestabilit să fie conceput astfel încât beneficiarul să trebuiască doar să confirme absența unor modificări față de cererea de ajutor și/sau de plată depusă în anul anterior.
(21)
Dacă un stat membru optează pentru aplicarea sprijinului cuplat facultativ pentru animale sau a măsurilor de dezvoltare rurală pentru animale, ar trebui prevăzute dispoziții comune privind detaliile care trebuie incluse în cererile de ajutor sau de plată pentru animale.
(22)
În conformitate cu articolul 53 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014 (3) al Comisiei, plățile în cadrul sprijinului cuplat facultativ pentru animale sau al măsurilor de dezvoltare rurală pot fi efectuate doar pentru animale identificate și înregistrate în mod corespunzător în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului (4) sau cu Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului (5). Prin urmare, beneficiarii care depun cereri de ajutor sau de plată în cadrul schemelor de ajutoare sau al măsurilor de sprijin respective ar trebui să aibă acces în timp util la informațiile relevante.
(23)
Depunerea la timp de către beneficiari a cererilor de drepturi la plată este esențială pentru ca statele membre să poată stabili drepturile la plată. Prin urmare, ar trebui stabilită o dată finală pentru depunerea cererilor.
(24)
Este necesară stabilirea unor norme care să vizeze situațiile în care au fost alocate drepturi la plată necuvenite, în special ca urmare a unei supradeclarări, sau în care valoarea drepturilor la plată a fost stabilită la un nivel incorect, de exemplu pentru că a fost calculată pe baza unei sume de referință incorecte. Ar trebui să se precizeze că orice ajustare a numărului și/sau a valorii drepturilor la plată nu ar trebui să ducă la o recalculare sistematică a drepturilor la plată rămase. În anumite cazuri, drepturile la plată alocate în mod necuvenit corespund unor sume foarte mici, însă generează costuri semnificative și o sarcină administrativă pentru recuperarea respectivelor sume. Din motive de simplificare și pentru a se obține un echilibru între costuri și sarcina administrativă, pe de o parte, și suma care trebuie recuperată, pe de altă parte, ar trebui stabilită o sumă minimă sub care nu trebuie efectuată nicio recuperare.
(25)
Ar trebui monitorizată în mod eficace respectarea dispozițiilor referitoare la schemele de ajutoare și la măsurile de sprijin în cadrul sistemului integrat. În acest scop și pentru a se asigura un nivel de monitorizare armonizat în toate statele membre, este necesar să se descrie în detaliu criteriile și procedurile tehnice pentru efectuarea controalelor administrative și a controalelor la fața locului cu privire la criteriile de eligibilitate, la angajamente și la alte obligații stabilite pentru schemele de plăți directe, măsurile de dezvoltare rurală și ecocondiționalitate.
(26)
Ar trebui să se precizeze faptul că, ori de câte ori se realizează o fotointerpretare, de exemplu în timpul controalelor la fața locului sau în contextul actualizării sistemului de identificare a parcelelor agricole, și ori de câte ori respectiva fotointerpretare nu duce la rezultate concludente, ar trebui realizate controale pe teren.
(27)
Notificarea controalelor la fața locului referitoare la eligibilitate sau la ecocondiționalitate ar trebui să fie permisă doar dacă o astfel de notificare nu ar compromite controalele și, în orice caz, ar trebui să se aplice termene adecvate. Mai mult decât atât, dacă normele sectoriale specifice referitoare la acte sau la standarde relevante pentru ecocondiționalitate prevăd efectuarea de controale la fața locului neanunțate, normele respective ar trebui respectate.
(28)
Ar trebui să se prevadă că statele membre trebuie să combine diferitele controale, după caz. Totuși, în ceea ce privește anumite măsuri de sprijin, controalele la fața locului ar trebui repartizate pe întreaga durată a anului pentru a se putea verifica respectarea angajamentelor. Durata unui control la fața locului ar trebui limitată la minimum necesar. Totuși, în cazul în care criteriile de eligibilitate, angajamentele sau obligațiile sunt legate de o anumită perioadă de timp, un control la fața locului poate necesita vizite suplimentare la un beneficiar la o dată ulterioară. Pentru astfel de cazuri, ar trebui specificat faptul că intervalul de timp dedicat efectuării controlului la fața locului, precum și numărul vizitelor trebuie să se limiteze la minimum necesar.
(29)
Ar trebui să se asigure că orice caz de neconformitate depistat este monitorizat și luat în considerare în mod corespunzător pentru acordarea plăților. În acest context, la momentul verificării respectării condițiilor de eligibilitate, ar trebui luat în considerare, de asemenea, orice posibil caz de neconformitate raportat de organisme, servicii sau organizații altele decât cele responsabile în mod direct cu controalele. În plus, statele membre ar trebui să se asigure că orice constatare relevantă la care s-a ajuns în cadrul controalelor privind respectarea criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații face obiectul unei notificări încrucișate între autoritățile competente responsabile cu acordarea plăților. Acest principiu ar trebui extins astfel încât să cuprindă toate constatările autorităților de certificare publice sau private în ceea ce privește beneficiarii care au optat pentru îndeplinirea obligațiilor ce le revin în materie de ecologizare prin practici echivalente vizate de un sistem de certificare, constatări care ar trebui comunicate autorității responsabile cu acordarea plății pentru ecologizare. În sfârșit, în cazul în care controalele legate de măsurile de dezvoltare rurală vizează practicile echivalente, rezultatele respectivelor controale ar trebui să facă obiectul unei notificări încrucișate pentru a fi luate în considerare în cadrul evaluării ulterioare a eligibilității pentru primirea plăților pentru ecologizare.
(30)
Pentru o identificare eficace a neconformității pe parcursul controalelor administrative, ar trebui stabilite norme în special cu privire la conținutul controalelor încrucișate. Orice caz de neconformitate ar trebui monitorizat cu ajutorul oricărei proceduri adecvate.
(31)
Din motive de simplificare, dacă o parcelă de referință face obiectul unei cereri de ajutor sau de plată a doi sau mai mulți beneficiari care solicită ajutor și/sau sprijin în cadrul aceleiași scheme de ajutoare sau măsuri de sprijin, iar suprafața supradeclarată sau de suprapunere se încadrează în limitele de toleranță stabilite pentru măsurarea parcelelor agricole, statele membre ar trebui să fie autorizate să prevadă o reducere proporțională a suprafețelor respective. Totuși, beneficiarilor respectivi ar trebui să li se permită să conteste astfel de decizii.
(32)
Ar trebui să se stabilească numărul minim de beneficiari care trebuie să fie controlați la fața locului în cadrul diverselor scheme de ajutoare și măsuri de sprijin.
(33)
Eșantionul de control pentru controalele la fața locului din cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață ar trebui stabilit pe baza unei metode de eșantionare stratificate, în scopul menținerii sarcinii administrative la un nivel proporționat și a numărului beneficiarilor care trebuie controlați la fața locului la un nivel rezonabil. Metoda de eșantionare stratificată ar trebui să includă o parte selectată în mod aleatoriu, pentru a se obține o rată de eroare reprezentativă. Totuși, în ceea ce privește controalele la fața locului referitoare la plata pentru ecologizare, la schemele de ajutoare pentru animale sau la măsurile de dezvoltare rurală, eșantionul ar trebui stabilit parțial pe baza unei analize a riscurilor. Autoritatea competentă ar trebui să stabilească factorii de risc prin vizarea suprafețelor care prezintă cel mai ridicat risc de erori. Pentru a se asigura o analiză a riscurilor relevantă și eficientă, eficacitatea criteriilor de risc ar trebui evaluată și actualizată anual, luând în considerare relevanța fiecărui criteriu de risc, comparând rezultatele eșantioanelor selectate pe baza riscurilor și în mod aleatoriu, precum și situația specifică din statele membre și natura neconformității.
(34)
În anumite cazuri, este relevantă efectuarea de controale la fața locului înainte de primirea tuturor cererilor. Prin urmare, ar trebui să se permită statelor membre să realizeze o selecție parțială a eșantionului de control înainte de încheierea perioadei de depunere a cererilor.
(35)
Pentru ca un control la fața locului să fie eficace, este important ca personalul care efectuează controalele să fie informat cu privire la motivul pentru care a fost selecționat beneficiarul pentru a fi supus controlului la fața locului. Statele membre ar trebui să păstreze evidențe cu aceste informații.
(36)
O neconformitate semnificativă identificată pe parcursul controalelor la fața locului ar trebui să impună o creștere a nivelului controalelor la fața locului în anul următor pentru a se atinge un nivel acceptabil de asigurare a corectitudinii cererilor de ajutor și de plată în cauză.
(37)
Este necesară stabilirea condițiilor în care o reducere a nivelului minim al controalelor la fața locului pentru anumite scheme de ajutoare și măsuri de sprijin poate fi justificată pe baza unui sistem de gestionare și de control care funcționează bine și a unor rate de eroare care rămân la un nivel acceptabil.
(38)
Pentru a se asigura o monitorizare corespunzătoare și un control eficace, controalele la fața locului în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață și al măsurilor de dezvoltare rurală ar trebui să vizeze toate parcelele agricole declarate. În ceea ce privește anumite măsuri de dezvoltare rurală, controalele la fața locului ar trebui să vizeze și terenurile neagricole. Pentru a se facilita implementarea sistemului integrat, ar trebui să se permită limitarea măsurătorii efective a parcelelor agricole la un eșantion aleatoriu echivalent cu 50 % din parcelele agricole declarate. Rezultatele măsurătorilor bazate pe eșantioane ar trebui extrapolate la restul populației sau măsurătorile ar trebui extinse la toate parcelele agricole declarate.
(39)
Pentru asigurarea unei calități a măsurătorilor echivalente cu cea prevăzută de standardele tehnice stabilite la nivelul Uniunii, ar trebui stabilite reglementări privind elementele controalelor la fața locului, verificarea condițiilor de eligibilitate, metodele de măsurare a suprafețelor și instrumentele de măsurare pe care trebuie să le utilizeze statele membre în scopul controalelor la fața locului.
(40)
Ar trebui stabilite condițiile de utilizare a teledetecției în cadrul controalelor la fața locului și ar trebui prevăzută efectuarea unor controale pe teren în toate cazurile în care fotointerpretarea nu permite obținerea unor rezultate concludente. De exemplu, din cauza condițiilor meteorologice, s-ar putea ca nu toate parcelele să fie acoperite de imagini de o calitate suficientă pentru a se verifica toate condițiile de eligibilitate sau pentru a se efectua măsurarea suprafețelor. În astfel de cazuri, controalele la fața locului ar trebui efectuate prin mijloace tradiționale sau completate cu acestea. În plus, este oportun să se solicite ca verificarea respectării tuturor criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și altor obligații să se efectueze la același nivel de precizie ca în cazul unui control la fața locului efectuat prin mijloace tradiționale.
(41)
Pentru a se permite autorităților naționale, precum și oricărei autorități competente a Uniunii să întreprindă acțiuni ca urmare a controalelor efectuate la fața locului, detaliile referitoare la controale ar trebui consemnate într-un raport de control. Beneficiarul sau reprezentantul acestuia ar trebui să aibă posibilitatea să semneze acest raport. Totuși, în ceea ce privește controalele la fața locului efectuate prin teledetecție, ar trebui să se permită statelor membre să prevadă ca această posibilitate să fie acordată doar în cazul în care, în urma controlului, se constată o neconformitate. Indiferent de tipul de control efectuat la fața locului, beneficiarul ar trebui să primească o copie a raportului dacă se constată vreo neconformitate.
(42)
Pe baza Regulamentului (CE) nr. 1082/2003 al Comisiei, au fost stabilite dispoziții speciale privind controalele (6). Dacă se efectuează controalele în temeiul regulamentului menționat, rezultatele ar trebui incluse în raportul de control în scopul sistemului integrat.
(43)
În ceea ce privește opțiunea statelor membre pentru aplicarea unei scheme de ajutoare pentru animale sau a unei măsuri de sprijin pentru animale, trebuie stabilite calendarul și conținutul minim al controalelor la fața locului în raport cu ajutorul sau sprijinul solicitat în cadrul respectivelor scheme de ajutoare sau măsuri de sprijin. Pentru a se putea verifica în mod eficace corectitudinea declarațiilor din cererile de ajutor sau de plată și a notificărilor către baza de date electronică pentru animale, este esențial să se efectueze astfel de controale la fața locului. Controalele la fața locului cu privire la schemele de ajutoare pentru animale sau măsurile de sprijin pentru animale ar trebui să vizeze, în special, verificarea respectării condițiilor de eligibilitate, corectitudinea înregistrărilor în registru și, după caz, pașapoartele.
(44)
Pentru a se permite autorităților naționale competente, precum și oricărei autorități competente a Uniunii să întreprindă acțiuni ca urmare a controalelor efectuate la fața locului, detaliile referitoare la controale ar trebui consemnate într-un raport de control. Beneficiarul sau un reprezentant al acestuia ar trebui să aibă posibilitatea să semneze acest raport în timpul controlului. Indiferent de tipul de control efectuat la fața locului, beneficiarul ar trebui să primească o copie a raportului dacă se constată vreo neconformitate.
(45)
În sensul articolului 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, ar trebui prevăzute norme în ceea ce privește implementarea sistemului care trebuie utilizat de statele membre pentru verificarea conținutului de tetrahidrocanabinol din cânepă.
(46)
În acest context, este necesar să se prevadă o perioadă de timp în decursul căreia cânepa destinată producției de fibre să nu poată fi recoltată după înflorire, pentru a se permite îndeplinirea în mod eficace a obligațiilor de control prevăzute pentru astfel de culturi.
(47)
Sunt necesare norme mai detaliate pentru organizarea controalelor administrative și la fața locului și pentru calcularea sancțiunilor administrative în ceea ce privește măsurile de dezvoltare rurală din afara domeniului de aplicare al sistemului integrat.
(48)
Având în vedere caracteristicile deosebite ale respectivelor măsuri, controalele administrative ar trebui să verifice conformitatea cu legislația Uniunii sau cu cea națională și cu programul de dezvoltare rurală aplicabil și să vizeze toate criteriile de eligibilitate, angajamentele și alte obligații care pot fi verificate prin intermediul unor astfel de controale. Pentru a se verifica realizarea operațiunilor de investiții, controalele administrative ar trebui să includă în mod normal și o vizită la locul de desfășurare a operațiunii pentru care se acordă sprijin sau la locul investiției.
(49)
Controalele la fața locului ar trebui organizate pe baza unor eșantioane aleatorii și bazate pe riscuri. Proporția eșantionului aleatoriu ar trebui să fie suficient de mare pentru a se obține o rată de eroare reprezentativă.
(50)
Pentru a se asigura controale suficiente, este necesară definirea unui nivel minim de control pentru controalele la fața locului. Acest nivel ar trebui crescut dacă în urma controalelor se constată o neconformitate semnificativă. În mod similar, statele membre ar trebui să poată reduce nivelul dacă ratele de eroare sunt sub pragul de semnificație, iar sistemele de gestionare și control funcționează în mod corespunzător.
(51)
Este necesară definirea conținutului controalelor la fața locului, pentru a se asigura o aplicare uniformă a respectivelor controale.
(52)
Ar trebui efectuate controale ex post ale operațiunilor de investiții în scopul verificării conformității cu cerința privind caracterul durabil definit la articolul 71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7). Este necesar să se precizeze baza și conținutul respectivelor controale.
(53)
Experiența a demonstrat că este necesară adoptarea unor dispoziții specifice privind controalele în cazul anumitor măsuri specifice de dezvoltare rurală și în cel al cheltuielilor aferente asistenței tehnice la inițiativa statelor membre.
(54)
În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, nu se impun sancțiuni administrative în cazul în care neconformitatea este nesemnificativă, inclusiv în cazul în care este exprimată sub forma unui prag. Ar trebui stabilite norme în legătură cu anumite măsuri de dezvoltare rurală, în ceea ce privește clasificarea unei neconformități ca nesemnificativă, inclusiv stabilirea unui prag cantitativ exprimat ca procentaj din valoarea eligibilă a sprijinului. Ar trebui definit acest prag peste care ar trebui aplicată o sancțiune administrativă proporțională.
(55)
Pentru a se monitoriza respectarea diferitelor obligații în materie de ecocondiționalitate, este necesară instituirea unui sistem de control și a unor sancțiuni administrative corespunzătoare. În acest scop, diferitele autorități din state membre trebuie să comunice informații privind, în special, cererile de ajutor, eșantioanele de control și rezultatele controalelor la fața locului. Trebuie prevăzute elementele de bază ale unui astfel de sistem.
(56)
Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 stabilește obligații în materie de ecocondiționalitate pentru beneficiarii care primesc plăți directe în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1307/2013, sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (8) și primele anuale prevăzute la articolul 21 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolele 28-31, 33 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (9) și prevede un sistem de reduceri și de excluderi în cazul în care nu sunt îndeplinite respectivele obligații. Ar trebui stabilite detaliile referitoare la respectivul sistem.
(57)
Controalele referitoare la ecocondiționalitate pot fi finalizate înainte sau după primirea plăților și a primelor anuale prevăzute la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. În special, dacă respectivele controale nu pot fi finalizate înainte de primirea respectivelor plăți și a primelor anuale, suma care trebuie plătită de beneficiar ca urmare a unei eventuale sancțiuni administrative ar trebui recuperată în conformitate cu prezentul regulament sau prin compensare.
(58)
Ar trebui stabilite norme privind autoritățile din statele membre responsabile cu sistemul de control privind obligațiile de ecocondiționalitate.
(59)
Ar trebui definită rata minimă de control pentru verificarea respectării obligațiilor în materie de ecocondiționalitate. Respectiva rată de control ar trebui fixată la nivelul de cel puțin 1 % din numărul total al beneficiarilor menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 care intră în sfera de competență a fiecărei autorități de control și care trebuie selectați pe baza unei analize adecvate a riscurilor.
(60)
În scopul calculării eșantionului de control, în cazul specific al unui grup de persoane menționat la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, ar trebui să se acorde statelor membre flexibilitatea de a decide dacă să ia în considerare grupul în întregime sau fiecare dintre membrii acestuia, în mod individual.
(61)
Ar trebui să se ofere statelor membre posibilitatea de a respecta rata minimă de control la nivelul fiecărei autorități de control competente, la nivelul agenției de plăți sau la nivelul unui act sau al unui standard ori al unui grup de acte sau standarde.
(62)
În cazul în care legislația specifică aplicabilă actului sau standardelor prevede rate minime de control, statele membre ar trebui să respecte ratele respective. Totuși, ar trebui să se permită statelor membre să aplice o rată unică de control pentru controalele la fața locului referitoare la ecocondiționalitate. Dacă statele membre aleg această opțiune, orice caz de neconformitate constatat în cursul controalelor la fața locului în temeiul legislației sectoriale ar trebui raportat și monitorizat din punctul de vedere al ecocondiționalității.
(63)
Din motive de simplificare, în ceea ce privește obligațiile de în materie de ecocondiționalitate în legătură cu Directiva 96/22/CE a Consiliului (10), ar trebui luată în considerare aplicarea unui nivel specific de eșantionare a planurilor de monitorizare, în scopul respectării cerinței privind rata minimă prevăzută în prezentul regulament.
(64)
Ar trebui să se acorde statelor membre flexibilitatea necesară pentru atingerea ratei minime de control prin utilizarea rezultatelor altor controale la fața locului sau prin înlocuirea beneficiarilor.
(65)
Pentru a se evita orice relaxare a sistemului de control, în special în ceea ce privește eșantionarea în scopul controalelor la fața locului referitoare la ecocondiționalitate, controalele de monitorizare efectuate în legătură cu regula de minimis prevăzute la articolul 97 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 nu ar trebui luate în calcul la stabilirea eșantionului de control minim în scopul verificării ecocondiționalității.
(66)
Constatarea unui grad semnificativ de neconformități legate de ecocondiționalitate ar trebui să ducă la o creștere a numărului de controale la fața locului în anul următor, pentru a se ajunge la un nivel de siguranță acceptabil în ceea ce privește corectitudinea cererilor de ajutor vizate. Controalele suplimentare ar trebui să vizeze actele sau standardele în cauză.
(67)
În ceea ce privește aplicarea regulii de minimis în conformitate cu articolului 97 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, este important să se stabilească procentajul beneficiarilor care ar trebui supuși controlului pentru a se verifica remedierea de neconformităților constatate.
(68)
Eșantionul de control pentru ecocondiționalitate ar trebui constituit în parte pe baza unei analize a riscurilor și în parte prin selecție aleatorie. Autoritatea competentă ar trebui să stabilească factorii de risc, întrucât se situează într-o poziție mai bună pentru a selecta factorii de risc relevanți. Pentru a se asigura o analiză a riscurilor relevantă și eficientă, eficacitatea analizei riscurilor ar trebui evaluată și actualizată anual, luând în considerare relevanța fiecărui factor de risc, comparând rezultatele eșantioanelor selectate pe baza riscurilor și în mod aleatoriu, precum și situația specifică din statele membre.
(69)
Eșantionarea în vederea efectuării controalelor la fața locului referitoare la ecocondiționalitate poate fi îmbunătățită dacă se permite statelor membre să țină seama de analiza riscurilor privind participarea beneficiarilor la sistemul de consiliere agricolă prevăzut la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, precum și participarea beneficiarilor la sistemele de certificare relevante. Totuși, când se ține seama de participarea respectivă, ar trebui să se demonstreze că beneficiarii care participă la sistemele respective prezintă mai puține riscuri decât beneficiarii care nu participă la sistemele respective.
(70)
În anumite cazuri, este relevantă efectuarea de controale la fața locului referitoare la ecocondiționalitate înainte de primirea tuturor cererilor. Prin urmare, ar trebui să se permită statelor membre să realizeze o selecție parțială a eșantionului de control înainte de încheierea perioadei de depunere a cererilor.
(71)
Ca regulă generală, eșantionul de control pentru verificarea ecocondiționalității ar trebui prelevat din ansamblul populației beneficiarilor menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și de care răspunde autoritatea de control competentă în cauză. Ca o derogare de la această regulă, eșantioanele pot fi selectate separat din fiecare dintre cele trei categorii de beneficiari. Statele membre ar trebui să fie autorizate să constituie eșantionul de control pe baza eșantioanelor de beneficiari constituite pentru un control la fața locului privind criteriile de eligibilitate. De asemenea, o combinare a procedurilor ar trebui permisă numai în măsura în care aceasta sporește eficacitatea sistemului de control.
(72)
În cazul selectării unui grup de persoane menționat la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 pentru a fi supuse controalelor la fața locului, ar trebui să se asigure că toți membrii respectivului grup sunt supuși controalelor privind respectarea cerințelor și a standardelor relevante.
(73)
În general, controalele la fața locului referitoare la ecocondiționalitate ar necesita mai multe vizite la aceeași fermă. Pentru a se reduce povara pe care o reprezintă controalele atât pentru beneficiari, cât și pentru administrații, ar trebui oferită posibilitatea limitării controalelor la o singură vizită. Ar trebui să se precizeze momentul în care urmează să fie efectuată această vizită. Totuși, statele membre ar trebui să se asigure că în cursul aceluiași an calendaristic este efectuat un control reprezentativ și eficace privind cerințele și standardele.
(74)
Limitarea controalelor la fața locului la un eșantion constituit din cel puțin jumătate dintre parcelele vizate nu ar trebui să implice o reducere proporțională a posibilei sancțiuni corespunzătoare.
(75)
În scopul simplificării controalelor la fața locului referitoare la ecocondiționalitate și al unei mai bune utilizări a capacităților de control existente, ar trebui să fie posibilă înlocuirea controalelor la nivelul fermei cu verificări administrative, dacă eficacitatea controalelor este cel puțin egală cu cea obținută atunci când se efectuează controale la fața locului.
(76)
În plus, atunci când efectuează controalele la fața locului referitoare la ecocondiționalitate, statele membre ar trebui să poată utiliza indicatori obiectivi, specifici anumitor cerințe sau standarde. Totuși, indicatorii respectivi ar trebui să aibă o legătură directă cu cerințele sau standardele pe care le reprezintă și să cuprindă toate elementele care trebuie verificate.
(77)
Controalele la fața locului ar trebui efectuate în anul calendaristic în care au fost depuse cererile de ajutor și de plată relevante. În ceea ce privește solicitanții din cadrul schemelor de sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, respectivele controale ar trebui efectuate în orice moment pe parcursul perioadei indicate la articolul 97 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(78)
Trebuie stabilite norme privind elaborarea unor rapoarte de control detaliate și specifice privind ecocondiționalitatea. Inspectorii specializați de pe teren ar trebui să menționeze toate constatările, precum și gradul de gravitate al constatărilor respective, pentru ca agenția de plăți să poată stabili reducerile aferente sau, după caz, să decidă excluderea de la primirea plăților și a primelor anuale enumerate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(79)
Pentru ca un control la fața locului să fie eficace, este important ca personalul care îl efectuează să fie informat cu privire la motivul pentru care a fost selectat beneficiarul în vederea controlului la fața locului. Statele membre ar trebui să păstreze aceste informații.
(80)
Informațiile despre rezultatele controalelor referitoare la ecocondiționalitate ar trebui puse la dispoziția tuturor agențiilor de plăți responsabile cu gestionarea diferitelor plăți condiționate de îndeplinirea cerințelor privind ecocondiționalitatea, astfel încât să se aplice reducerile corespunzătoare în cazul în care constatările justifică acest lucru.
(81)
Beneficiarii ar trebui informați cu privire la orice posibilă neconformitate constatată în urma unui control la fața locului. Este oportun să se stabilească un anumit termen în care beneficiarii ar trebui să primească informațiile respective. Totuși, nu ar trebui să se dea beneficiarilor în cauză posibilitatea de a evita consecințele oricărei neconformități constatate, ca urmare a depășirii termenului respectiv.
(82)
În ceea ce privește regula de minimis sau sistemul de alertă timpurie prevăzute la articolul 97 alineatul (3) și, respectiv, la articolul 99 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, ar trebui să se precizeze că obligația de informare a beneficiarului cu privire la acțiunile corective nu se aplică în cazul în care beneficiarul a luat deja măsuri imediate.
(83)
Ar trebui stabilite cerințe privind remedierea neconformităților relevante, pentru situațiile în care un stat membru decide să nu aplice nicio sancțiune administrativă pentru neconformitate, astfel cum se prevede la articolul 97 alineatul (3) și la articolul 99 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(84)
Pentru a se îmbunătăți comunicarea dintre părțile implicate în control, ar trebui să se prevadă ca, la cerere, documentele justificative relevante să fie trimise sau puse la dispoziția agenției de plăți sau a autorității coordonatoare.
(85)
Sancțiunea administrativă ar trebui aplicată sumei totale a plăților enumerate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, acordate sau care urmează să fie acordate beneficiarului, în ceea ce privește cererile de ajutor sau de plată relevante depuse în cursul anului calendaristic al constatării. În ceea ce privește solicitanții din cadrul schemelor de sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, în special, sancțiunea administrativă ar trebui aplicată sumei totale primite în ceea ce privește cererea în cadrul schemelor de sprijin în temeiul articolelor menționate. În ceea ce privește măsura referitoare la restructurare și conversie, suma totală ar trebui împărțită la trei.
(86)
În cazul unui grup de persoane menționat la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, reducerea rezultată din neconformitatea unui membru al grupului ar trebui calculată în conformitate cu dispozițiile relevante privind ecocondiționalitatea. Aplicarea procentajului de reducere rezultat ar trebui să țină seama de faptul că obligațiile în materie de ecocondiționalitate sunt individuale și ar trebui să respecte principiul proporționalității. Totuși, statele membre ar trebui să fie cele care decid dacă reducerea ar trebui aplicată grupului sau numai membrilor aflați în situație de neconformitate.
(87)
Ar trebui stabilite norme procedurale și tehnice detaliate privind calcularea și aplicarea sancțiunilor administrative legate de obligațiile în materie de ecocondiționalitate.
(88)
Reducerile și excluderile ar trebui clasificate în funcție de gravitatea neconformității comise și ar trebui să ajungă la excluderea totală a beneficiarului de la toate plățile enumerate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 în următorul an calendaristic.
(89)
Comitetul privind plățile directe și Comitetul privind dezvoltarea rurală nu au emis un aviz în termenul stabilit de președinte,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament stabilește normele de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 în ceea ce privește:
(a)
notificările care trebuie transmise de statele membre Comisiei în conformitate cu obligațiile lor de a proteja interesele financiare ale Uniunii;
(b)
controalele administrative și la fața locului care trebuie efectuate de statele membre în ceea ce privește criteriile de eligibilitate, angajamentele și alte obligații;
(c)
nivelul minim al controalelor la fața locului și obligația de creștere a respectivului nivel sau posibilitatea reducerii acestuia;
(d)
raportarea controalelor și verificărilor efectuate și a rezultatelor acestora;
(e)
autoritățile responsabile cu efectuarea controalelor privind conformitatea, precum și conținutul unor astfel de controale;
(f)
măsurile specifice de control și metodele de stabilire a nivelurilor de tetrahidrocanabinol din cânepă;
(g)
crearea și funcționarea unui sistem de verificare a organizațiilor interprofesionale autorizate în scopul efectuării plății specifice pentru cultura de bumbac;
(h)
cazurile în care cererile de ajutor și de plată sau orice alte comunicări, cereri sau solicitări pot fi corectate și ajustate după depunere;
(i)
aplicarea și calcularea retragerii parțiale sau totale a plăților;
(j)
recuperarea plăților necuvenite și a sancțiunilor, precum și a drepturilor la plată alocate în mod necuvenit și în ceea ce privește aplicarea dobânzilor;
(k)
aplicarea și calcularea sancțiunilor administrative;
(l)
clasificarea unei neconformități ca minoră;
(m)
cererile de ajutor și de plată și cererile de alocare a drepturilor la plată, inclusiv data finală de depunere a cererilor, cerințele referitoare la informațiile minime care trebuie furnizate în cereri, dispozițiile privind modificarea sau retragerea cererilor de ajutor, scutirea de obligația de a depune cereri de ajutor și dispoziții care permit statelor membre să aplice proceduri simplificate;
(n)
efectuarea de controale pentru a se verifica îndeplinirea obligațiilor și corectitudinea și exhaustivitatea informațiilor furnizate în cererea de ajutor sau de plată, inclusiv normele referitoare la toleranțele măsurătorilor în cazul controalelor la fața locului;
(o)
specificațiile tehnice necesare pentru punerea în aplicare uniformă a titlului V capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(p)
transferul exploatațiilor;
(q)
plata avansurilor;
(r)
efectuarea de controale legate de obligațiile în materie de ecocondiționalitate, inclusiv luarea în considerare a participării unui fermier la sistemul de consiliere agricolă și a participării unui fermier la un sistem de certificare;
(s)
calcularea și aplicarea de sancțiuni administrative privind obligațiile în materie de ecocondiționalitate, inclusiv în ceea ce privește beneficiarii formați dintr-un grup de persoane.
Articolul 2
Schimbul de informații cu privire la cererile de ajutor, cererile de sprijin, cererile de plată și alte declarații
(1) În scopul gestionării corespunzătoare a schemelor de ajutoare și a măsurilor de sprijin și dacă, într-un stat membru, mai multe agenții de plăți sunt responsabile cu gestionarea plăților directe și a măsurilor de dezvoltare rurală care vizează același beneficiar, statul membru în cauză ia măsurile corespunzătoare pentru a se asigura, atunci când este cazul, că informațiile solicitate în cererile de ajutor, cererile de sprijin, cererile de plată sau alte declarații sunt puse la dispoziția tuturor agențiilor de plăți implicate.
(2) În cazul în care controalele nu se efectuează de către agenția de plăți responsabilă, statul membru în cauză se asigură că aceasta primește suficiente informații privind controalele efectuate și rezultatele acestora. Este de competența agenției de plăți să își definească nevoile de informare în acest sens.
Articolul 3
Retragerea cererilor de ajutor, a cererilor de sprijin, a cererilor de plată și a altor declarații
(1) O cerere de ajutor, o cerere de sprijin, o cerere de plată sau o altă declarație poate fi retrasă în totalitate sau parțial în orice moment, în scris. Autoritatea competentă înregistrează respectiva retragere.
Dacă recurge la posibilitățile prevăzute la articolul 21 alineatul (3), un stat membru poate dispune că notificarea către baza de date electronică pentru animale a faptului că un animal nu se mai află în exploatație poate înlocui retragerea în scris.
(2) Dacă autoritatea competentă a informat deja beneficiarul cu privire la eventualele cazuri de neconformitate din documentele menționate la alineatul (1), dacă autoritatea competentă a avertizat beneficiarul cu privire la intenția sa de a efectua un control la fața locului sau dacă, în cadrul unui control la fața locului, se constată orice neconformitate, nu sunt autorizate retragerile în ceea ce privește acele părți din respectivele documente care sunt implicate în neconformitate.
(3) În urma retragerilor efectuate în temeiul alineatului (1), beneficiarii revin la situația în care se aflau înainte de a depune documentele în cauză sau o parte a acestora.
Articolul 4
Corectări și ajustări ale erorilor evidente
Cererile de ajutor, cererile de sprijin sau cererile de plată și oricare dintre documentele justificative furnizate de beneficiar pot fi corectate și ajustate în orice moment după depunerea lor în cazul unor erori evidente recunoscute de autoritatea competentă pe baza unei evaluări de ansamblu a cazului respectiv și cu condiția ca beneficiarul să fi acționat cu bună credință.
Autoritatea competentă poate recunoaște erorile evidente numai dacă acestea pot fi identificate în mod direct în urma unei verificări administrative a informațiilor furnizate în documentele menționate la primul paragraf.
Articolul 5
Aplicarea reducerilor, a refuzurilor, a retragerilor și a sancțiunilor
Dacă un caz de neconformitate care face obiectul aplicării de sancțiuni în conformitate cu titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 al Comisiei (11) face, de asemenea, obiectul unor retrageri sau sancțiuni în conformitate cu titlul II capitolele III și IV sau cu titlul III din respectivul regulament:
(a)
reducerile, refuzurile, retragerile sau sancțiunile prevăzute la titlul II capitolele III și IV sau la titlul III din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 se aplică în ceea ce privește schemele de plăți directe sau măsurile de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat;
(b)
sancțiunile prevăzute la titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 se aplică întregului cuantum al plăților care urmează a fi acordate beneficiarului în cauză în conformitate cu articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și care nu fac obiectul reducerilor, refuzurilor, retragerilor sau sancțiunilor menționate la litera (a).
Reducerile, refuzurile, retragerile și sancțiunile menționate la primul paragraf se aplică în conformitate cu articolul 6 din prezentul regulament, fără a se aduce atingere eventualelor sancțiuni suplimentare în temeiul altor dispoziții din legislația Uniunii sau din dreptul național.
Articolul 6
Ordinea reducerilor, a refuzurilor, a retragerilor și a sancțiunilor în cadrul fiecărei scheme de plăți directe sau măsuri de dezvoltare rurală
(1) Statele membre stabilesc cuantumul plății care urmează să fie acordată unui beneficiar în cadrul uneia dintre schemele prezentate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 în funcție de condițiile stabilite pentru schema de ajutor direct în cauză în conformitate cu respectivul regulament și cu programele destinate regiunilor ultraperiferice ale Uniunii și insulelor mici din Marea Egee prin Regulamentele (UE) nr. 228/2013 (12) și, respectiv, (UE) nr. 229/2013 ale Parlamentului European și ale Consiliului (13).
(2) Pentru fiecare schemă enumerată în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și pentru fiecare măsură de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat, definită la articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 6 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, reducerile, retragerile și sancțiunile se calculează, dacă este cazul, în următoarea ordine:
(a)
reducerile și sancțiunile prevăzute în titlul II capitolul IV din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, cu excepția sancțiunilor menționate la articolul 16 din regulamentul menționat, se aplică în orice situație de neconformitate;
(b)
cuantumul rezultat din aplicarea literei (a) servește ca bază pentru calcularea refuzurilor prevăzute la titlul III din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014;
(c)
cuantumul rezultat din aplicarea literei (b) servește ca bază pentru calcularea eventualelor reduceri care trebuie aplicate în cazul unei întârzieri la depunerea cererilor, în conformitate cu articolele 13 și 14 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014;
(d)
cuantumul rezultat din aplicarea literei (c) servește ca bază pentru calcularea eventualelor reduceri care trebuie aplicate în cazul nedeclarării parcelelor agricole, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014;
(e)
cuantumul rezultat din aplicarea literei (d) servește ca bază pentru calcularea retragerilor prevăzute la titlul III din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014;
(f)
cuantumul rezultat din aplicarea literei (e) servește ca bază pentru aplicarea:
(i)
reducerii lineare prevăzute la articolul 51 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(ii)
reducerii lineare prevăzute la articolul 51 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(iii)
reducerii lineare prevăzute la articolul 65 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(iv)
reducerii lineare prevăzute la articolul 65 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(v)
reducerii lineare aplicabile în cazul în care plățile care urmează să fie efectuate în conformitate cu articolul 41 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 depășesc plafonul național stabilit în conformitate cu articolul 42 alineatul (2) din respectivul regulament.
(3) Cuantumul rezultat din aplicarea alineatului (2) litera (f) servește ca bază pentru:
(a)
aplicarea reducerii plăților prevăzute la articolul 11 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(b)
aplicarea procentajului reducerii lineare stabilit în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(c)
aplicarea ratei de ajustare menționate la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(4) Cuantumul plății rezultat din aplicarea alineatului (3) servește ca bază pentru calcularea eventualelor reduceri care trebuie aplicate în cazul nerespectării ecocondiționalității în conformitate cu titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
Articolul 7
Recuperarea plăților necuvenite
(1) În cazul efectuării unei plăți necuvenite, beneficiarul rambursează suma respectivă împreună cu dobânda aferentă acesteia, dacă este cazul, calculată în conformitate cu alineatul (2).
(2) Dobânzile se calculează pentru perioada cuprinsă între termenul limită de plată pentru beneficiar, termen care este indicat în ordinul de recuperare și care nu poate depăși 60 de zile, și data rambursării sau a deducerii.
Rata dobânzii aplicabile se calculează în conformitate cu dreptul național, dar nu poate fi mai mică decât rata dobânzii aplicabile prevăzută de dispozițiile naționale pentru recuperarea sumelor necuvenite.
(3) Obligația de rambursare menționată la alineatul (1) nu se aplică dacă plata a fost efectuată ca urmare a unei erori a autorității competente sau a unei alte autorități și dacă eroarea nu ar fi putut fi depistată în mod rezonabil de beneficiar.
Totuși, în cazul în care eroarea este legată de date faptice pertinente pentru calculul plății în cauză, primul paragraf se aplică numai dacă decizia de recuperare nu a fost comunicată în termen de 12 luni de la efectuarea plății.
Articolul 8
Transferul exploatațiilor
(1) În sensul prezentului articol:
(a)
„transferul unei exploatații” înseamnă vânzarea sau arendarea, sau orice alt tip de tranzacție similară care are drept obiect unitățile de producție în cauză;
(b)
„cedent” înseamnă beneficiarul a cărui exploatație este transferată unui alt beneficiar;
(c)
„cesionar” înseamnă beneficiarul căruia i se transferă exploatația.
(2) Dacă o exploatație este transferată integral de la un beneficiar la altul după depunerea unei cereri de ajutor, a unei cereri de sprijin sau a unei cereri de plată și înainte să fi fost îndeplinite toate condițiile de acordare a ajutorului sau a sprijinului, cedentului nu i se acordă niciun ajutor sau sprijin pentru exploatația transferată.
(3) Ajutorul sau plata solicitat(ă) de cedent se acordă cesionarului, cu respectarea următoarelor condiții:
(a)
pe parcursul unei perioade care urmează să fie stabilită de statele membre, cesionarul informează autoritatea competentă în legătură cu transferul și solicită plata ajutorului și/sau a sprijinului;
(b)
cesionarul furnizează toate documentele justificative solicitate de autoritatea competentă;
(c)
sunt îndeplinite toate condițiile pentru acordarea ajutorului și/sau a sprijinului în ceea ce privește exploatația transferată.
(4) După momentul în care cesionarul a informat autoritatea competentă și a solicitat plata ajutorului și/sau a sprijinului în conformitate cu alineatul (3) litera (a):
(a)
toate drepturile și obligațiile cedentului care decurg din raportul juridic dintre cedent și autoritatea competentă generat de cererea de ajutor, de cererea de sprijin sau de cererea de plată sunt atribuite cesionarului;
(b)
toate acțiunile necesare pentru acordarea ajutorului și/sau a sprijinului și toate declarațiile date de cedent înainte de transfer sunt atribuite cesionarului în scopul aplicării normelor relevante ale Uniunii;
(c)
exploatația transferată este considerată, după caz, o exploatație separată pe durata anului de cerere în cauză.
(5) După caz, statele membre pot decide să acorde ajutorul și/sau sprijinul cedentului. În acest caz:
(a)
cesionarul nu primește niciun ajutor sau sprijin;
(b)
statele membre aplică mutatis mutandis cerințele prevăzute la alineatele (2), (3) și (4).
Articolul 9
Notificări
(1) Până la data de 15 iulie a fiecărui an, pentru toate schemele de plăți directe, măsurile de dezvoltare rurală și asistența tehnică și schemele de sprijin în sectorul vitivinicol menționate la articolele 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, statele membre notifică Comisia cu privire la datele de control și statisticile de control corespunzătoare anului calendaristic anterior și, în special, cu privire la următoarele:
(a)
dalele privind beneficiarii individuali în ceea ce privește cererile de ajutor și de plată, suprafețele și animalele declarate și/sau pentru care s-au depus cereri, rezultatele controalelor administrative și la fața locului și a controalelor ex post;
(b)
după caz, rezultatele controalelor referitoare la ecocondiționalitate, inclusiv reducerile și excluderile relevante.
Notificarea respectivă se efectuează prin mijloace electronice conform specificațiilor tehnice pentru transferul datelor privind controalele și al statisticilor privind controalele puse la dispoziția statelor membre de către Comisie.
(2) Până la 15 iulie 2015, statele membre notifică Comisia printr-un raport cu privire la opțiunile alese pentru controlul privind respectarea cerințelor în materie de ecocondiționalitate și la organismele de control competente responsabile cu controalele privind respectarea cerințelor și standardelor în materie de ecocondiționalitate. Modificările ulterioare privind informațiile furnizate în respectivul raport se notifică fără întârziere.
(3) În fiecare an, până la 15 iulie, statele membre notifică Comisia printr-un raport cu privire la măsurile luate pentru gestionarea și controlul sprijinului cuplat facultativ corespunzător anului calendaristic anterior.
(4) Datele computerizate create în cadrul sistemului integrat sunt utilizate ca suport pentru informațiile care trebuie trimise Comisiei în cadrul normelor sectoriale.
TITLUL II
SISTEMUL INTEGRAT DE ADMINISTRARE ȘI CONTROL
CAPITOLUL I
Norme generale
Articolul 10
Avansuri pentru plățile directe
Statele membre pot plăti avansuri pentru plățile directe fără să aplice beneficiarilor rata de ajustare aferentă disciplinei financiare menționate la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 în ceea ce privește cererile de ajutor pentru un anumit an. Plata soldului care trebuie acordată beneficiarilor începând cu 1 decembrie ia în considerare rata de ajustare aferentă disciplinei financiare aplicabilă la momentul respectiv cuantumului total al plăților directe din anul calendaristic corespunzător.
CAPITOLUL II
Cereri de ajutor și cereri de plată
Secțiunea 1
Dispoziții comune
Articolul 11
Simplificarea procedurilor
(1) Cu excepția cazului în care Regulamentele (UE) nr. 1305/2013, (UE) nr. 1306/2013 și (UE) nr. 1307/2013, Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 sau prezentul regulament conțin dispoziții contrare, statele membre pot permite sau impune ca orice tip de comunicare dinspre beneficiar înspre autorități și viceversa în temeiul prezentului regulament să se efectueze prin mijloace electronice, cu condiția ca acest lucru să nu genereze niciun fel de discriminare între beneficiari și cu condiția să se ia măsuri adecvate pentru a se asigura în special că:
(a)
beneficiarul este identificat fără echivoc;
(b)
beneficiarul respectă toate cerințele privind schema de plăți directe sau măsura de dezvoltare rurală în cauză;
(c)
datele transmise sunt fiabile pentru gestionarea adecvată a schemei de plăți directe sau a măsurii de dezvoltare rurală în cauză; în cazul utilizării unor date incluse în baza de date electronică pentru animale, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 9 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, baza de date respectivă oferă nivelul de garanție și de punere în aplicare necesar pentru gestionarea corespunzătoare a schemei de plăți directe sau a măsurii de dezvoltare rurală în cauză;
(d)
dacă documentele însoțitoare nu pot fi transmise prin mijloace electronice, autoritățile competente le primesc în același termene ca și în cazul transmiterii prin alte mijloace decât cele electronice.
(2) În ceea ce privește depunerea cererilor de ajutor sau a cererilor de plată, statele membre pot să prevadă, în condițiile stabilite la alineatul (1), proceduri simplificate în cazul în care datele se află deja la dispoziția autorităților, în special atunci când situația nu s-a schimbat de la depunerea ultimei cereri de ajutor sau de plată în cadrul schemei de plăți directe sau al măsurii de dezvoltare rurală în cauză în conformitate cu articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. Statele membre pot decide să utilizeze date provenite din sursele de date aflate la dispoziția autorităților naționale în scopul cererilor de ajutor și al cererilor de plată. În acest caz, statul membru se asigură că respectivele surse de date oferă nivelul de garanție necesar pentru gestionarea corespunzătoare a datelor în vederea garantării fiabilității, integrității și securității respectivelor date.
(3) Atunci când este posibil, autoritatea competentă poate să ceară direct de la sursă informațiile solicitate în oricare dintre documentele justificative care trebuie prezentate împreună cu cererea de ajutor sau cu cererea de plată.
Articolul 12
Dispoziții generale privind cererea unică și depunerea de cereri de sprijin în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală
(1) Dacă, în temeiul articolului 72 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, statele membre decid că cererile de ajutor pentru plățile directe și cererile de plată pentru măsurile de dezvoltare rurală trebuie să facă obiectul cererii unice, articolele 20, 21 și 22 din prezentul regulament se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește cerințele specifice stabilite în vederea cererii de ajutor și/sau a cererii de plată din cadrul respectivelor scheme sau măsuri.
(2) Un beneficiar care depune o cerere de ajutor și/sau de sprijin în cadrul oricăreia dintre plățile directe pe suprafață sau măsurile de dezvoltare rurală poate depune o singură cerere pe an.
(3) Statele membre prevăd proceduri adecvate pentru depunerea cererilor de sprijin în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală.
Articolul 13
Data finală de depunere a cererii unice, a cererilor de ajutor sau a cererilor de plată
(1) Statele membre stabilesc datele finale până la care se depun cererea unică, cererile de ajutor sau cererile de plată. Datele finale nu depășesc data de 15 mai a fiecărui an. Totuși, Estonia, Letonia, Lituania, Finlanda și Suedia pot stabili o dată ulterioară care nu poate depăși data de 15 iunie.
La stabilirea datelor finale, statele membre țin seama de perioada necesară pentru ca toate informațiile relevante să fie disponibile pentru gestionarea administrativă și financiară adecvată a ajutorului și/sau a sprijinului, și se asigură că pot fi programate controale eficace.
(2) În conformitate cu procedura menționată la articolul 78 al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, datele finale menționate la alineatul (1) din prezentul articol pot fi stabilite la o dată ulterioară în anumite zone caracterizate de condiții climatice excepționale.
Articolul 14
Conținutul cererii unice sau al cererii de plată
(1) Cererea unică sau cererea de plată conține toate informațiile necesare pentru a se stabili eligibilitatea în vederea acordării ajutorului și/sau a sprijinului, în special:
(a)
identitatea beneficiarului;
(b)
detalii privind schemele de plăți directe și/sau măsurile de dezvoltare rurală în cauză;
(c)
identificarea drepturilor la plată, în conformitate cu sistemul de identificare și înregistrare prevăzut la articolul 7 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 în scopul schemei de plată de bază;
(d)
elementele care permit identificarea fără echivoc a tuturor parcelelor agricole ale exploatației, suprafața acestora exprimată în hectare cu până la două zecimale, localizarea acestora și, după caz, specificații suplimentare privind utilizarea parcelelor agricole;
(e)
dacă este cazul, elementele care permit identificarea fără echivoc a terenurilor neagricole pentru care se solicită sprijin în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală;
(f)
după caz, eventualele documente justificative necesare pentru stabilirea eligibilității pentru schema și/sau măsura în cauză;
(g)
o declarație a beneficiarului potrivit căreia acesta a luat la cunoștință condițiile aferente schemelor de plăți directe și/sau măsurilor de dezvoltare rurală în cauză;
(h)
dacă este cazul, o indicație din partea beneficiarului potrivit căreia acesta este vizat de lista întreprinderilor sau a activităților neagricolă menționate la articolul 9 alineatul (2) primul și al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(2) În scopul identificării drepturilor la plată menționate la alineatul (1) litera (c), formularele prestabilite puse la dispoziția beneficiarilor în conformitate cu articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 menționează identificarea drepturilor la plată în conformitate cu sistemul de identificare și înregistrare prevăzut la articolul 7 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
(3) În primul an de aplicare a schemei de plată de bază, statele membre pot acorda derogări de la dispozițiile prezentului articol și ale articolului 17 din prezentul regulament în ceea ce privește drepturile la plată.
Articolul 15
Modificări ale cererii unice sau ale cererii de plată
(1) După data finală de depunere a cererii unice sau a cererii de plată, se pot adăuga sau modifica parcele agricole individuale sau drepturi de plată individuale în cererea unică sau în cererea de plată, cu condiția să fie respectate cerințele aferente schemelor de plăți directe sau măsurilor de dezvoltare rurală în cauză.
În aceleași condiții, pot fi efectuate modificări referitoare la utilizare sau la schema de plăți directe sau la măsura de dezvoltare rurală în ceea ce privește parcelele agricole individuale sau drepturile la plată deja declarate în cererea unică.
Dacă modificările menționate la primul și la al doilea paragraf au incidență asupra documentelor justificative sau asupra contractelor care trebuie prezentate, respectivele documente sau contracte pot fi modificate în consecință.
(2) Modificările efectuate în conformitate cu alineatul (1) trebuie notificate autorității competente în scris până la data de 31 mai a anului în cauză, cu excepția Estoniei, Letoniei, Lituaniei, Finlandei și Suediei, în cazul cărora modificările trebuie notificate până la data de 15 iunie a anului în cauză.
Prin derogare de la primul paragraf, statele membre pot fixa o dată finală anticipată pentru notificarea modificărilor. Această dată trebuie să depășească însă cu cel puțin 15 zile calendaristice data finală pentru depunerea cererii unice sau a cererii de plată stabilite în conformitate cu articolul 13 alineatul (1).
(3) Dacă autoritatea competentă a informat deja beneficiarul cu privire la eventualele neconformități din cererea unică sau din cererea de plată, dacă i-a notificat beneficiarului intenția sa de a efectua un control la fața locului sau dacă, în cadrul unui control la fața locului, se constată vreo neconformitate, modificările în conformitate cu alineatul (1) nu sunt autorizate pentru parcelele agricole la care se referă neconformitatea.
Articolul 16
Corectarea formularelor prestabilite
Când depune formularul de cerere unică, de cerere de ajutor și/sau de cerere de plată, beneficiarul corectează formularul prestabilit menționat la articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 dacă au intervenit modificări, în special în ceea ce privește transferurile de drepturi la plată în conformitate cu articolul 34 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, sau dacă există informații eronate în formularele prestabilite.
Secțiunea 2
Cereri de ajutor în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață și cereri de plată în cadrul măsurilor de sprijin pe suprafață
Articolul 17
Cerințe specifice referitoare la cererile de ajutor în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață și la cererile de plată în cadrul măsurilor de sprijin pe suprafață
(1) În scopul identificării tuturor parcelelor agricole din cadrul exploatației și/sau a terenurilor neagricole menționate la articolul 14 alineatul (1) literele (d) și (e), autoritatea competentă pune la dispoziția beneficiarului formularul prestabilit și documentele grafice corespunzătoare menționate la articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, prin intermediul unei interfețe bazate pe GIS, care permite prelucrarea datelor spațiale și alfanumerice privind suprafețele declarate (denumit în continuare „formular de cerere de ajutor cu informații geospațiale”).
(2) Alineatul (1) se aplică după cum urmează:
(a)
începând din anul de cerere 2016, unui număr de beneficiari corespunzător celui necesar pentru a acoperi cel puțin 25 % din suprafața totală stabilită pentru schema de plată de bază sau pentru schema de plată unică pe suprafață din anul anterior;
(b)
începând din anul de cerere 2017, unui număr de beneficiari corespunzător celui necesar pentru a acoperi cel puțin 75 % din suprafața totală stabilită pentru schema de plată de bază sau pentru schema de plată unică pe suprafață din anul anterior;
(c)
începând din anul de cerere 2018, tuturor beneficiarilor.
(3) Dacă beneficiarul nu poate depune cererea de ajutor și/sau cererea de plată utilizând formularul de cerere de ajutor cu informații geospațiale, autoritatea competentă pune la dispoziția beneficiarului:
(a)
asistența tehnică necesară; sau
(b)
formularele prestabilite și documentele grafice corespunzătoare pe suport de hârtie. În acest caz, autoritatea competentă transcrie informațiile primite de la beneficiar în formularul de cerere de ajutor cu informații geospațiale.
(4) În formularele prestabilite puse la dispoziția beneficiarului se specifică suprafața maximă eligibilă per parcelă de referință în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 și suprafața stabilită în anul anterior per parcelă agricolă în scopul schemei de plată de bază, al schemei de plată unică pe suprafață și/sau al măsurii de dezvoltare rurală pe suprafață.
În documentele grafice furnizate beneficiarului în conformitate cu articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 se indică limitele și identificarea unică ale parcelelor de referință menționate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 și limitele parcelelor agricole stabilite în anul anterior, astfel încât beneficiarul să poată indica în mod corect dimensiunea și localizarea fiecărei parcele agricole. Începând cu anul de cerere 2016, se indică, de asemenea, tipul, dimensiunea și localizarea zonelor de interes ecologic stabilite în anul anterior.
(5) Beneficiarul identifică și declară fără echivoc suprafața fiecărei parcele agricole și, dacă este cazul, tipul, dimensiunea și localizarea zonelor de interes ecologic. În ceea ce privește plata pentru ecologizare, beneficiarul specifică, de asemenea, utilizarea parcelelor agricole declarate.
În acest scop, beneficiarul poate confirma informațiile furnizate deja în formularul prestabilit. Totuși, în cazul în care informațiile privind suprafața, localizarea sau limitele parcelei agricole sau, dacă este cazul, dimensiunea și localizarea zonelor de interes ecologic sunt incorecte sau incomplete, beneficiarul corectează sau modifică formularul prestabilit.
Pe baza corecțiilor sau completărilor efectuate de beneficiari în formularul prestabilit, autoritatea competentă evaluează dacă este necesară o actualizare a parcelei de referință corespunzătoare, având în vedere articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
(6) Dacă beneficiarul aplică practici echivalente în conformitate cu articolul 43 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 prin angajamente asumate în conformitate cu articolul 39 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (14) sau cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, angajamentul este indicat în cererea de ajutor cu trimitere la cererea de plată corespunzătoare.
Dacă beneficiarul aplică practici echivalente prin intermediul unor scheme de certificare ecologică naționale sau regionale în conformitate cu articolul 43 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, alineatele (4) și (5) din prezentul articol se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește formularul prestabilit și declarația beneficiarului.
În scopul implementărilor regionale sau colective în conformitate cu articolul 46 alineatele (5) și (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și pentru partea din obligațiile privind zona de interes ecologic pe care beneficiarii trebuie să le îndeplinească individual, beneficiarii participanți la respectivele implementări regionale sau colective identifică și declară fără echivoc, pentru fiecare parcelă agricolă, tipul, dimensiunea și localizarea zonei de interes ecologic, în conformitate cu alineatul (5) din prezentul articol. În cererea de ajutor sau de plată, beneficiarii fac trimitere la declarația privind implementarea regională sau colectivă menționată la articolul 18 din prezentul regulament.
(7) În cazul suprafețelor utilizate pentru producția de cânepă în conformitate cu articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, cererea unică conține:
(a)
toate informațiile necesare pentru identificarea parcelelor semănate cu cânepă, precizând soiurile de semințe utilizate;
(b)
o precizare privind cantitățile de semințe utilizate (în kg per ha);
(c)
etichetele oficiale aplicate pe ambalajele semințelor în conformitate cu Directiva 2002/57/CE a Consiliului (15), în special articolul 12 sau orice alt document recunoscut ca echivalent de către statul membru.
Prin derogare de la primul paragraf litera (c), în cazul în care semănarea are loc după data finală stabilită pentru depunerea cererii unice, etichetele sunt furnizate cel târziu până la 30 iunie. Dacă etichetele trebuie furnizate, de asemenea, altor autorități naționale, statele membre pot să prevadă restituirea respectivelor etichete beneficiarilor de îndată ce au fost prezentate în conformitate cu dispozițiile de la litera menționată. Etichetele înapoiate sunt marcate ca utilizate pentru o cerere.
(8) În cazul plății specifice pentru cultura de bumbac, prevăzută la titlul IV capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, cererea unică include:
(a)
denumirea soiului semințelor de bumbac utilizate;
(b)
după caz, denumirea și adresa organizației interprofesionale autorizate al cărei membru este beneficiarul.
(9) Suprafețele care nu sunt utilizate în scopurile schemelor de ajutoare prevăzute la titlurile III, IV și V din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 sau pentru schemele de sprijin în sectorul vitivinicol menționate în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 sunt declarate la una sau la mai multe dintre rubricile „alte utilizări”.
Articolul 18
Declarația privind implementarea regională sau colectivă
Pentru fiecare implementare regională sau colectivă în conformitate cu articolul 46 alineatul (5) sau (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, se depune o declarație privind implementarea regională sau colectivă care să completeze cererea de ajutor sau de plată a fiecărui beneficiar participant.
Declarația conține toate informațiile suplimentare necesare pentru a se verifica îndeplinirea obligațiilor privind implementările regionale sau colective în conformitate cu articolul 46 alineatul (5) sau (6) din respectivul regulament, în special:
(a)
identificarea unică a fiecărui beneficiar participant;
(b)
procentajul minim pe care trebuie să-l atingă în mod individual fiecare beneficiar participant, menționat la articolul 46 alineatul (6) al doilea paragraf din respectivul regulament;
(c)
suprafața totală a structurilor contigue ale zonelor de interes ecologic adiacente menționate la articolul 46 alineatul (5) din respectivul regulament sau a zonei de interes ecologic comune menționate la articolul 46 alineatul (6) din respectivul regulament, în cazul căreia obligațiile sunt îndeplinite în mod colectiv;
(d)
documentele grafice prestabilite în care se indică limitele și identificarea unică a parcelelor de referință care trebuie utilizate pentru identificarea fără echivoc a structurilor contigue ale zonelor de interes ecologic adiacente sau a zonei de interes ecologic comune și pentru indicarea limitelor acestora.
În cazul implementării regionale, dacă planul detaliat prevăzut la articolul 46 alineatul (6) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014 conține toate informațiile enumerate la al doilea paragraf din prezentul articol, declarația menționată la primul paragraf poate fi înlocuită de o trimitere la plan.
În cazul unei implementări colective, declarația menționată la primul paragraf trebuie completată de un acord scris prevăzut la articolul 47 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014.
Articolul 19
Cereri legate de participarea la schema pentru micii fermieri și de retragerea din aceasta
(1) Cererile de participare la schema pentru micii fermieri depuse în 2015, menționate la articolul 62 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, conțin o trimitere la cererea unică depusă pentru anul de cerere 2015 de către același beneficiar și, dacă este cazul, o declarație a beneficiarului că a luat la cunoștință condițiile speciale aferente schemei pentru micii fermieri prevăzute la articolul 64 din respectivul regulament.
Statele membre pot decide ca cererea menționată la primul paragraf să fie depusă împreună cu cererea unică sau ca parte a acesteia.
(2) Începând cu anul de cerere 2016, statele membre stabilesc procedura simplificată de depunere a cererilor menționată la articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(3) Formularele prestabilite care trebuie utilizate în cadrul procedurii de depunere a cererilor, menționată la alineatul (2), se întocmesc pe baza informațiilor furnizate în cererea unică depusă pentru anul de cerere 2015 și conțin, în special:
(a)
toate informațiile suplimentare necesare pentru stabilirea conformității cu dispozițiile articolului 64 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și, dacă este relevant, toate informațiile suplimentare necesare pentru confirmarea faptului că beneficiarul respectă în continuare dispozițiile articolului 9 din respectivul regulament;
(b)
o declarație a beneficiarului că a luat la cunoștință condițiile speciale aferente schemei pentru micii fermieri prevăzute la articolul 64 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Dacă statele membre optează pentru metoda de plată prevăzută la articolul 63 alineatul (2) primul paragraf litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, fără aplicarea celui de al treilea paragraf, formularele prestabilite sunt furnizate, prin derogare de la dispozițiile primului paragraf din prezentul alineat, în conformitate cu secțiunea 1 din prezentul capitol.
(4) Beneficiarii care decid să se retragă din schema pentru micii fermieri în ceea ce privește un an ulterior anului 2015, în conformitate cu articolul 62 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 sau cu articolul 62 alineatul (2) din respectivul regulament, informează autoritatea competentă cu privire la retragerea lor în conformitate cu modalitățile stabilite de statele membre.
Secțiunea 3
Alte cereri
Articolul 20
Dispoziții specifice aplicabile cererilor de ajutor
Un beneficiar care nu depune nicio cerere de ajutor în cadrul niciuneia dintre schemele de ajutoare pe suprafață, dar depune o cerere de ajutor în cadrul unei alte scheme, menționate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, sau în cadrul schemelor de sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, declară, dacă dispune de suprafețe agricole, respectivele suprafețe în formularul de cerere de ajutor în conformitate cu articolul 17 din prezentul regulament.
Un beneficiar care trebuie să respecte doar obligațiile în materie de ecocondiționalitate în conformitate cu articolele 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 declară în formularul de cerere de ajutor suprafețele pe care le are la dispoziție pentru fiecare an calendaristic în care se aplică respectivele obligații.
Totuși, statele membre pot să îi scutească pe beneficiari de obligațiile prevăzute la primul și al doilea paragraf dacă informațiile în cauză sunt puse la dispoziția autorităților competente în cadrul altor sisteme de administrare și control a căror compatibilitate cu sistemul integrat este garantată în conformitate cu articolul 61 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
Articolul 21
Cerințe aferente cererii de ajutor pentru animale și cererilor de plată în cadrul măsurilor de sprijin pentru animale
(1) O cerere de ajutor pentru animale, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 15 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, sau o cerere de plată în cadrul măsurilor de sprijin pentru animale, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 14 din respectivul regulament, conțin toate informațiile necesare pentru stabilirea eligibilității pentru ajutor și/sau pentru sprijin și, în special:
(a)
identitatea beneficiarului;
(b)
o trimitere la cererea unică, dacă aceasta a fost depusă deja;
(c)
numărul de animale de fiecare tip care fac obiectul unei cereri de ajutor pentru animale sau al unei cereri de plată și, în cazul bovinelor, codul de identificare al animalelor;
(d)
după caz, un angajament al beneficiarului de a ține animalele menționate la litera (c) în exploatația sa pe parcursul unei perioade stabilite de statul membru și indicarea locului sau locurilor unde vor fi ținute animalele, precum și perioada în cauză;
(e)
după caz, eventualele documente justificative necesare pentru stabilirea eligibilității pentru schema sau măsura în cauză;
(f)
o declarație a beneficiarului potrivit căreia a luat la cunoștință condițiile aferente ajutorului și/sau sprijinului în cauză.
(2) Fiecare deținător de animale are dreptul de a obține de la autoritatea competentă, fără constrângeri, la intervale rezonabile și fără întârzieri excesive, informații despre datele referitoare la persoana sa și la animalele sale care sunt păstrate în baza de date electronică pentru animale. La depunerea cererii de ajutor sau a cererii de plată pentru animale, beneficiarul declară că datele respective sunt corecte și complete sau corectează datele greșite sau adaugă datele care lipsesc.
(3) Statele membre pot decide că nu este necesară includerea în cererea de ajutor sau în cererea de plată pentru animale a unora dintre informațiile menționate la alineatul (1), dacă informațiile respective au fost deja comunicate autorității competente.
(4) Statele membre pot introduce proceduri care să permită utilizarea informațiilor existente în baza de date electronică pentru animale în scopurile cererii de ajutor sau de plată pentru animale, cu condiția ca baza de date electronică pentru animale să ofere nivelul de garanție și de punere în aplicare necesar pentru gestionarea corespunzătoare, la nivelul fiecărui animal, a schemelor de ajutoare sau a măsurilor de sprijin în cauză.
Procedurile menționate la primul paragraf pot consta într-un sistem care să îi permită beneficiarului să solicite un ajutor și/sau sprijin pentru toate animalele care, la o dată sau în timpul unei perioade care urmează a fi stabilită de statul membru, sunt eligibile pentru ajutor și/sau sprijin pe baza datelor existente în baza de date electronică pentru animale.
În acel caz, statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că:
(a)
în conformitate cu dispozițiile aplicabile schemei de ajutoare și/sau măsurii de sprijin în cauză, data sau perioada menționată la al doilea paragraf este clar stabilită și adusă la cunoștința beneficiarului;
(b)
beneficiarul știe că orice animal care este potențial eligibil pentru ajutor, dar care este identificat sau înregistrat incorect în sistemul de identificare și înregistrare a animalelor este considerat animal în cazul căruia s-a constatat o neconformitate, astfel cum se menționează la articolul 31 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
(5) Statele membre pot prevedea că unele dintre informațiile menționate la alineatul (1) pot sau trebuie să fie transmise prin intermediul unuia sau al mai multor organisme desemnate de respectivele state membre. Totuși, beneficiarul rămâne responsabil pentru datele transmise.
Secțiunea 4
Dispoziții specifice referitoare la drepturile la plată
Articolul 22
Alocarea sau creșterea valorii drepturilor la plată
(1) Cererile de alocare a drepturilor la plată sau de creștere a valorii drepturilor la plată în cadrul schemei de plată de bază în conformitate cu articolul 20, cu articolul 24, cu articolul 30, cu excepția alineatului (7) litera (e) și cu articolul 39 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 trebuie depuse până la o dată care urmează să fie stabilită de statele membre. Data stabilită nu poate depăși data de 15 mai a anului calendaristic relevant.
Totuși, Estonia, Letonia, Lituania, Finlanda și Suedia pot stabili o dată ulterioară care nu poate depăși data de 15 iunie a anului calendaristic relevant.
(2) Statele membre pot decide că cererea de alocare a drepturilor la plată se depune concomitent cu depunerea cererii de ajutor în cadrul schemei de plată de bază.
Articolul 23
Recuperarea drepturilor la plată necuvenite
(1) Dacă, după ce beneficiarilor li s-au alocat drepturi la plată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, se stabilește că numărul drepturilor la plată alocate a fost prea mare, numărul drepturilor la plată alocate în plus se restituie rezervei naționale sau rezervelor regionale menționate la articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Dacă eroarea menționată la primul paragraf a fost comisă de autoritatea competentă sau de o altă autoritate și dacă eroarea nu ar fi putut fi depistată în mod rezonabil de către beneficiar, valoarea drepturilor la plată rămase, alocate respectivului beneficiar, se ajustează în consecință.
Dacă beneficiarul vizat de alocarea unui număr prea mare de drepturi la plată a transferat între timp drepturi la plată unor alți beneficiari, aceștia au, de asemenea, obligația prevăzută la primul paragraf în ceea ce privește numărul drepturilor la plată care le-au fost transferate, dacă beneficiarul căruia i-au fost alocate inițial drepturile la plată nu dispune de un număr suficient de drepturi la plată pentru a acoperi numărul drepturilor la plată necuvenite.
(2) Dacă, după ce beneficiarilor li s-au alocat drepturi la plată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, se stabilește că plățile primite de un beneficiar pentru anul 2014 în conformitate cu articolul 26 alineatul (2) primul paragraf din respectivul regulament sau valoarea drepturilor la plată deținute de un beneficiar la data depunerii cererii pentru anul 2014 în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) primul paragraf din respectivul regulament sau valoarea unitară a drepturilor la plată menționată la articolul 26 alineatul (5) din respectivul regulament sau majorarea valorii unitare a drepturilor la plată în conformitate cu articolul 30 alineatul (10) din respectivul regulament sau valoarea totală a ajutoarelor primite de un beneficiar pentru anul calendaristic anterior punerii în aplicare a schemei de plată de bază în conformitate cu articolul 40 alineatul (3) primul paragraf din respectivul regulament a fost prea mare, valoarea respectivelor drepturi la plată bazată pe referințe incorecte pentru beneficiarul în cauză se ajustează în consecință.
Ajustarea se efectuează și în ceea ce privește drepturile la plată care au fost transferate între timp altor beneficiari.
Valoarea reducerii se restituie în rezerva națională sau în rezervele regionale menționate la articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(3) În cazul în care, după ce beneficiarilor le-au fost acordate drepturi la plată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, se stabilește că, pentru același beneficiar, s-au înregistrat atât situația menționată la alineatul (1), cât și cea menționată la alineatul (2), ajustarea valorii tuturor drepturilor la plată menționate la alineatul (2) se efectuează înainte de restituirea în rezerva națională sau în rezervele regionale a drepturilor la plată necuvenite, în conformitate cu alineatul (1).
(4) Ajustările numărului și/sau valorii drepturilor la plată prevăzute în prezentul articol nu duc la o recalculare sistematică a drepturilor la plată rămase.
(5) Statele membre pot decide să nu recupereze drepturile la plată necuvenite dacă valoarea totală a respectivelor drepturi la plată, astfel cum este stabilită în registrul electronic pentru identificarea și înregistrarea drepturilor de plată la momentul verificărilor în vederea efectuării ajustărilor prevăzute în prezentul articol, este de 50 EUR sau mai puțin pentru oricare dintre anii de implementare a schemei de plată de bază în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Sumele necuvenite plătite pentru anii de cerere anteriori ajustărilor sunt recuperate în conformitate cu articolul 7 din prezentul regulament. La momentul stabilirii unor astfel de sume necuvenite, va fi luat în considerare impactul ajustărilor prevăzute în prezentul articol asupra numărului și, dacă este cazul, asupra valorii drepturilor la plată pentru toți anii în cauză.
TITLUL III
CONTROALE
CAPITOLUL I
Dispoziții comune
Articolul 24
Principii generale
(1) Controalele administrative și controalele la fața locului prevăzute de prezentul regulament se efectuează astfel încât să se asigure o verificare eficace:
(a)
a corectitudinii și exhaustivității informațiilor furnizate în cererea de ajutor, în cererea de sprijin, în cererea de plată sau în alte declarații;
(b)
a conformității cu toate criteriile de eligibilitate, cu angajamentele și cu alte obligații privind schema de ajutoare și/sau măsura de sprijin în cauză, condițiile în care este acordat ajutorul și/sau sprijinul sau în care este acordată scutirea de la obligații;
(c)
a cerințelor și a standardelor relevante pentru ecocondiționalitate.
(2) Statele membre se asigură că respectarea tuturor condițiilor aplicabile stabilite de dreptul Uniunii sau stipulate în legislația națională relevantă și în documentele care conțin modalitățile de punere în aplicare sau a condițiilor stabilite de programul de dezvoltare rurală poate fi verificată conform unui set de indicatori verificabili care urmează să fie stabiliți de statele membre.
(3) Rezultatele controalelor administrative și la fața locului sunt evaluate pentru a se stabili dacă eventualele probleme survenite pot, în general, implica riscuri pentru alte operațiuni, alți beneficiari sau alte organisme similare. Prin evaluare se identifică, de asemenea, cauzele situațiilor respective, eventualele verificări ulterioare care se impun, precum și acțiunile corective și preventive necesare.
(4) Autoritatea competentă efectuează inspecții fizice pe teren în cazul în care fotointerpretarea ortoimaginilor (prin satelit sau aeriene) nu oferă rezultate care să permită formularea unor concluzii definitive acceptabile pentru autoritatea competentă cu privire la eligibilitatea sau la dimensiunea corectă a suprafeței care face obiectul controalelor administrative sau la fața locului.
(5) Prezentul capitol se aplică tuturor controalelor efectuate în temeiul prezentului regulament și fără a aduce atingere normelor specifice prevăzute la titlurile IV și V. Totuși, alineatul (3) nu se aplică titlului V.
Articolul 25
Anunțarea controalelor la fața locului
Controalele la fața locului pot fi anunțate cu condiția ca acest lucru să nu aducă atingere scopului sau eficacității acestora. Orice preaviz este strict limitat la perioada minimă necesară și nu depășește 14 zile.
Totuși, în cazul controalelor la fața locului cu privire la cererile de ajutor sau de plată pentru animale în cadrul măsurilor de sprijin pentru animale, preavizul nu depășește 48 de ore, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător. În plus, dacă legislația aplicabilă actelor și standardelor relevante în materie de ecocondiționalitate impune efectuarea controalelor la fața locului în mod inopinat, reglementările respective se aplică și în cazul controalelor la fața locului referitoare la ecocondiționalitate.
Articolul 26
Calendarul controalelor la fața locului
(1) Dacă este cazul, controalele la fața locului prevăzute în prezentul regulament se efectuează simultan cu orice alte controale prevăzute în dreptul Uniunii.
(2) În scopul măsurilor de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat, controalele la fața locului sunt repartizate pe parcursul întregului an pe baza unei analize a riscurilor prezentate de diferitele angajamente din cadrul fiecărei măsuri.
(3) Controalele la fața locului verifică respectarea tuturor criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații din cadrul schemelor de ajutoare sau al măsurilor de sprijin pentru care a fost selectat un beneficiar în conformitate cu articolul 34.
Durata controalelor la fața locului este strict limitată la perioada minimă necesară.
(4) Dacă anumite criterii de eligibilitate, angajamente și alte obligații pot fi verificate numai pe parcursul unei anumite perioade, controalele la fața locului pot necesita vizite suplimentare la o dată ulterioară. Într-un astfel de caz, controalele la fața locului sunt coordonate astfel încât să limiteze la minimum necesar numărul și durata unor astfel de vizite la un beneficiar. După caz, aceste vizite pot fi efectuate, de asemenea, prin teledetecție în conformitate cu articolul 40.
Dacă sunt necesare vizite referitoare la terenuri lăsate în pârloagă, margini de câmpuri, zone tampon, benzi de hectare eligibile de-a lungul marginilor de pădure, culturi secundare și/sau strat vegetal declarate ca zonă de interes ecologic, respectivele vizite suplimentare vor viza în proporție de 50 % același beneficiar, selectat pe baza riscurilor, și, pentru restul de 50 %, beneficiari diferiți selectați suplimentar. Beneficiarii suplimentari diferiți sunt selectați aleatoriu din rândul tuturor beneficiarilor care dețin terenuri lăsate în pârloagă, margini de câmpuri, zone tampon, benzi de hectare eligibile de-a lungul marginilor de pădure, culturi secundare și/sau strat vegetal declarate ca zonă de interes ecologic, iar respectivele vizite pot fi limitate la suprafețele declarate ca terenuri lăsate în pârloagă, margini de câmpuri, zone tampon, benzi de hectare eligibile de-a lungul marginilor de pădure, culturi secundare și/sau strat vegetal.
Dacă sunt necesare vizite suplimentare, în cazul fiecărei vizite suplimentare se aplică articolul 25.
Articolul 27
Raportarea încrucișată a rezultatelor controalelor
Dacă este cazul, controalele administrative și la fața locului privind eligibilitatea iau în considerare cazurile suspecte de neconformitate raportate de alte servicii, organisme sau organizații.
Statele membre se asigură că toate constatările relevante la care s-a ajuns în cadrul controalelor privind respectarea criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații aferente schemelor enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și/sau sprijinului acordat în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat fac obiectul notificării încrucișate a autorității competente relevante care răspunde de acordarea plăților corespunzătoare. Statele membre se asigură, de asemenea, că autoritățile de certificare publice sau private menționate la articolul 38 din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014 notifică autorității competente responsabile cu acordarea plăților pentru practicile agricole benefice pentru climă și mediu orice constatare relevantă pentru acordarea corectă a respectivelor plăți beneficiarilor care au optat pentru îndeplinirea obligațiilor cu ajutorul echivalării prin certificare.
În cazul în care controalele administrative sau la fața locului referitoare la măsurile de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat vizează practicile echivalente menționate la articolul 43 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, rezultatele respectivelor controale fac obiectul unei notificări încrucișate în vederea monitorizării acordării plăților pentru practicile agricole benefice pentru climă și mediu.
CAPITOLUL II
Controale administrative în cadrul sistemului integrat
Articolul 28
Controale administrative
(1) Controalele administrative menționate la articolul 74 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, inclusiv controalele încrucișate, trebuie să permită depistarea neconformităților, în special depistarea automată prin mijloace electronice. Controalele vizează toate elementele al căror control prin mijloace administrative este posibil și oportun. Controalele garantează că:
(a)
sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate, angajamentele și alte obligații privind schema de ajutoare sau măsura de sprijin;
(b)
nu există dublă finanțare din alte scheme ale Uniunii;
(c)
cererea de ajutor sau de plată este completă și depusă până la termenul limită relevant și, dacă este cazul, că documentele justificative au fost depuse și demonstrează eligibilitatea;
(d)
după caz, sunt respectate angajamentele pe termen lung.
(2) În ceea ce privește schemele de ajutoare pentru animale și măsurile de sprijin pentru animale, statele membre pot utiliza, dacă este cazul, dovezile primite de la alte servicii, organisme sau organizații pentru a verifica respectarea criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații, cu condiția ca serviciile, organismele sau organizațiile în cauză să opereze la standarde suficient de înalte pentru a verifica o astfel de conformitate.
Articolul 29
Controale încrucișate
(1) Dacă este cazul, controalele administrative includ controale încrucișate:
(a)
privind drepturile la plată declarate și, respectiv, parcelele agricole declarate, pentru a se evita ca același ajutor sau sprijin să fie acordat de mai multe ori în același an calendaristic sau de cerere și pentru prevenirea oricărei acumulări necuvenite a ajutoarelor acordate în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și în anexa VI la Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (16) și în cadrul măsurilor de sprijin pe suprafață definite la articolul 2 al doilea paragraf punctul 21 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014;
(b)
privind drepturile la plată, pentru a se verifica existența acestora și eligibilitatea lor pentru ajutor;
(c)
efectuate între parcelele agricole declarate în cererea unică și/sau în cererea de plată și informațiile conținute în sistemul de identificare a parcelelor agricole pentru fiecare parcelă de referință în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, pentru a se verifica eligibilitatea suprafețelor în cauză pentru schema de plăți directe și/sau măsura de dezvoltare rurală;
(d)
efectuate între drepturile la plată și suprafața determinată, pentru a se verifica dacă drepturile la plată respective sunt însoțite de un număr cel puțin egal de hectare eligibile, astfel cum sunt definite la articolul 32 alineatele (2)-(6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(e)
efectuate cu ajutorul sistemului de identificare și înregistrare a animalelor, pentru a se verifica eligibilitatea pentru ajutor și/sau pentru sprijin și pentru a se evita ca același ajutor și/sau sprijin să fie acordat în mod necuvenit de mai multe ori pentru același an calendaristic sau de cerere;
(f)
efectuate între declarațiile beneficiarului din cererea unică, potrivit cărora este membru al unei organizații interprofesionale autorizate, informațiile în conformitate cu articolul 17 alineatul (8) din prezentul regulament și informațiile transmise de organizațiile interprofesionale autorizate în cauză, pentru a se verifica eligibilitatea pentru majorarea ajutorului prevăzută la articolul 60 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(g)
pentru a se verifica respectarea criteriilor de autorizare a organizațiilor interprofesionale și lista membrilor acestora cel puțin o dată la fiecare 5 ani.
În sensul primului paragraf litera (c), dacă sistemul integrat prevede formulare de cerere de ajutor cu informații geospațiale, controalele încrucișate se efectuează ca o intersectare spațială a suprafeței digitalizate declarate cu sistemul de identificare a parcelelor agricole. În plus, se efectuează controale încrucișate pentru prevenirea cazurilor în care se depun două cereri de plată pentru aceeași suprafață.
(2) Notificarea neconformităților constatate prin controalele încrucișate este urmată de orice altă procedură administrativă adecvată și, după caz, de un control la fața locului.
(3) Dacă o parcelă de referință face obiectul unei cereri de ajutor și/sau de plată depuse de doi sau mai mulți beneficiari în cadrul aceleiași scheme de ajutoare sau al aceleiași măsuri de sprijin și dacă parcelele agricole declarate sunt spațial suprapuse sau dacă suprafața totală declarată este mai mare decât suprafața maximă eligibilă determinată în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, iar diferența se încadrează în toleranța de măsurare definită în conformitate cu articolul 38 din prezentul regulament în ceea ce privește respectiva parcelă de referință, statele membre pot prevedea o reducere proporțională a suprafețelor în cauză, cu excepția cazului în care un beneficiar demonstrează că unul dintre ceilalți beneficiari în cauză și-a supradeclarat suprafețele în detrimentul primului beneficiar.
CAPITOLUL III
Controale la fața locului în cadrul sistemului integrat
Secțiunea 1
Dispoziții comune
Articolul 30
Rata controalelor pentru schemele de ajutoare pe suprafață altele decât plata pentru practicile agricole benefice pentru climă și mediu
Pentru schemele de ajutoare pe suprafață altele decât plata pentru practicile agricole benefice pentru climă și mediu în conformitate cu titlul III capitolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 (denumită în continuare „plata de ecologizare”), eșantionul de control pentru controalele la fața locului efectuate în fiecare an cuprinde cel puțin:
(a)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri în cadrul schemei de plată de bază sau al schemei de plată unică pe suprafață în conformitate cu titlul III capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013. Statele membre se asigură că eșantionul de control conține cel puțin 5 % din totalul beneficiarilor care declară în principal suprafețele agricole menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014;
(b)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plata redistributivă în conformitate cu titlul III capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(c)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plata pentru zonele cu constrângeri naturale în conformitate cu titlul III capitolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(d)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plata pentru tinerii fermieri în conformitate cu titlul III capitolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(e)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plățile pe suprafață din cadrul sprijinului cuplat facultativ în conformitate cu titlul IV capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(f)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plata din cadrul schemei pentru micii fermieri în conformitate cu titlul V din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(g)
30 % din suprafețele declarate pentru producția de cânepă în conformitate cu articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(h)
5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri pentru plata specifică pentru cultura de bumbac în conformitate cu titlul IV capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Articolul 31
Rata controalelor pentru plata de ecologizare
(1) Pentru plata de ecologizare, eșantionul de control pentru controalele la fața locului efectuate în fiecare an cuprinde cel puțin:
(a)
5 % din totalul beneficiarilor care trebuie să respecte practicile agricole benefice pentru climă și mediu (denumite în continuare „practici de ecologizare”), și care nu fac parte din populațiile de control menționate la literele (b) și (c) (denumite în continuare „populația de control pentru ecologizare”); acest eșantion cuprinde, în același timp, cel puțin 5 % din totalul beneficiarilor care dețin suprafețe acoperite cu pășuni permanente sensibile din punct de vedere ecologic în zone vizate de Directiva 92/43/CEE a Consiliului (17) sau de Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18) și alte suprafețe sensibile menționate la articolul 45 alineatul (1) la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(b)
3 % din:
(i)
fie toți beneficiarii care se califică pentru plata de ecologizare, sunt scutiți de obligațiile privind diversificarea culturilor și zonele de interes ecologic prin neatingerea pragurilor menționate la articolele 44 și 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și nu sunt vizați de obligațiile menționate la articolul 45 din respectivul regulament;
(ii)
fie, în anii în care dispozițiile articolului 44 din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014 nu se aplică într-un stat membru, beneficiarii care se califică pentru plata de ecologizare, sunt scutiți de obligațiile privind diversificarea culturilor și zonele de interes ecologic prin neatingerea pragurilor menționate la articolele 44 și 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și nu sunt vizați de obligațiile menționate la articolul 45 alineatul (1) din respectivul regulament;
(c)
5 % din totalul beneficiarilor care trebuie să respecte practicile de ecologizare și care utilizează schemele de certificare de mediu naționale sau regionale menționate la articolul 43 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(d)
5 % din totalul beneficiarilor care participă la o implementare regională în conformitate cu articolul 46 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(e)
5 % din implementarea colectivă în conformitate cu articolul 46 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(f)
100 % din structurile contigue ale zonelor de interes ecologic adiacente menționate la articolul 46 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014;
(g)
100 % din totalul beneficiarilor care au obligația de a reconverti suprafețe în suprafețe cu pășuni permanente în conformitate cu articolul 42 din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014;
(h)
20 % din totalul beneficiarilor care au obligația de a reconverti suprafețe în suprafețe cu pășuni permanente în conformitate cu articolul 44 alineatele (2) și (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014.
(2) Beneficiarii care respectă practicile de ecologizare prin practici echivalente în conformitate cu articolul 43 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 sau care participă la schema pentru micii fermieri în conformitate cu articolul 61 din respectivul regulament sau care respectă, pentru întreaga exploatație, cerințele prevăzute la articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (19) în ceea ce privește agricultura ecologică nu sunt incluși în eșantionul de control și nu sunt socotiți în ceea ce privește ratele controalelor prevăzute în prezentul articol.
(3) Dacă zonele de interes ecologic nu sunt identificate în sistemul de identificare a parcelelor agricole menționat la articolul 70 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, rata controalelor prevăzută la alineatul (1) literele (a) și (c)-(e) se suplimentează cu 5 % din totalul beneficiarilor din eșantionului de control respectiv, care trebuie să dețină o suprafață de interes ecologic pe suprafața agricolă, în conformitate cu articolele 43 și 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Totuși, primul paragraf nu se aplică dacă sistemul de administrare și control asigură identificarea tuturor zonelor de interes ecologic declarate și, după caz, înregistrarea lor în sistemul de identificare a parcelelor agricole în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, înainte de plată.
Articolul 32
Rata controalelor pentru măsurile de dezvoltare rurală
(1) Eșantionul de control pentru controalele la fața locului efectuate în fiecare an cuprinde cel puțin 5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală. În cazul măsurilor prevăzute la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, rata controalelor de 5 % se atinge la nivelul măsurii individuale.
Respectivul eșantion de control reprezintă, de asemenea, cel puțin 5 % dintre beneficiarii dispozițiilor articolului 28 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 care includ practicile echivalente menționate la articolul 43 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), în cazul grupurilor de persoane menționate la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, fiecare membru în parte al respectivului grup poate fi considerat beneficiar în scopul calculării ratei controalelor prevăzute la alineatul (1).
(3) În cazul beneficiarilor unui sprijin multianual acordat în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) litera (a) și cu articolele 28, 29 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 sau cu articolul 36 litera (a) punctele (iv) și (v) și cu articolul 36 litera (b) punctele (i), (iii) și (v) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, care implică plăți acordate pentru o perioadă mai mare de cinci ani, statele membre pot decide, după cel de-al cincilea an de plată, să verifice cel puțin 2,5 % dintre respectivii beneficiari.
Primul paragraf se aplică sprijinului acordat în temeiul articolului 28 alineatul (6) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 după cel de-al cincilea an de plată pentru angajamentul relevant.
(4) Beneficiarii controlați în temeiul alineatului (3) nu sunt luați în considerare în sensul alineatului (1).
Articolul 33
Rata controalelor pentru schemele de ajutoare pentru animale
(1) În cazul schemelor de ajutoare pentru animale, eșantionul de control pentru controalele la fața locului efectuate în fiecare an cuprinde, pentru fiecare schemă de ajutoare, cel puțin 5 % din totalul beneficiarilor care depun cereri în cadrul respectivei scheme de ajutoare.
Totuși, dacă baza de date electronică pentru animale nu oferă nivelul de garanție și de punere în aplicare necesar pentru gestionarea corespunzătoare a schemei de ajutoare în cauză, procentajul este de 10 % pentru respectiva schemă de ajutoare.
Eșantionul de control selectat cuprinde cel puțin 5 % din totalul animalelor pentru care se solicită ajutoare în cadrul fiecărei scheme de ajutoare.
(2) Dacă este cazul, eșantionul de control pentru controalele la fața locului efectuate în fiecare an cuprinde 10 % din alte servicii, organisme sau organizații care furnizează dovezi pentru a se verifica respectarea criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații menționate la articolul 28 alineatul (2).
Articolul 34
Selectarea eșantionului de control
(1) Cererile sau solicitanții considerați inadmisibili sau neeligibili pentru plată la momentul depunerii cererilor sau după efectuarea controalelor administrative nu sunt incluși în populația de control.
(2) În sensul articolelor 30 și 31, selectarea eșantionului se realizează după cum urmează:
(a)
între 1 și 1,25 % dintre beneficiarii care depun cereri în cadrul schemei de plată de bază sau al schemei de plată unică pe suprafață în conformitate cu titlul III capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 sunt selectați aleatoriu din totalul beneficiarilor care depun cereri în cadrul respectivelor scheme;
(b)
între 1 și 1,25 % din populația de control pentru ecologizare este selectată aleatoriu din totalul beneficiarilor selectați în conformitate cu litera (a). Dacă acest lucru este necesar pentru obținerea respectivului procentaj, se selectează aleatoriu beneficiari suplimentari din populația de control pentru ecologizare;
(c)
numărul rămas de beneficiari din eșantionul de control menționat la articolul 31 alineatul (1) litera (a) se selectează pe baza unei analize a riscurilor;
(d)
toți beneficiarii selectați în conformitate cu prezentul paragraf literele (a)-(c) pot fi considerați parte a eșantioanelor de control prevăzute la articolul 30 literele (b)-(e), (g) și (h). Dacă acest lucru este necesar pentru respectarea ratelor minime de control, se selectează aleatoriu beneficiari suplimentari din rândul respectivelor populații de control;
(e)
toți beneficiarii selectați în conformitate cu prezentul paragraf literele (a)-(d) pot fi considerați parte a eșantionului de control prevăzut la articolul 30 litera (a). Dacă acest lucru este necesar pentru respectarea ratei minime de control, se selectează aleatoriu beneficiari suplimentari din rândul tuturor beneficiarilor care depun cereri în cadrul schemei de plată de bază sau al schemei de plată unică pe suprafață în conformitate cu titlul III capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(f)
numărul minim de beneficiari menționat la articolul 30 litera (f) este selectat aleatoriu din rândul tuturor beneficiarilor care depun cereri pentru plata din cadrul schemei pentru micii fermieri în conformitate cu titlul V din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(g)
numărul minim de beneficiari menționat la articolul 31 alineatul (1) litera (b) este selectat pe baza unei analize a riscurilor din rândul tuturor beneficiarilor care se califică pentru plata de ecologizare și care sunt scutiți de obligațiile privind diversificarea culturilor și zonele de interes ecologic prin nerespectarea pragurilor menționate la articolele 44 și 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și care nu sunt vizați de obligațiile menționate la articolul 45 din respectivul regulament;
(h)
între 20 % și 25 % din numărul minim de beneficiari menționat la articolul 31 alineatul (1) literele (c), (d) și (h) se selectează aleatoriu din rândul tuturor beneficiarilor selectați în conformitate cu prezentul paragraf litera (b). Dacă acest lucru este necesar pentru atingerea respectivului procentaj, sunt selectați aleatoriu beneficiari suplimentari din rândul tuturor beneficiarilor selectați în conformitate cu prezentul paragraf litera (a). Numărul rămas de beneficiari menționat la articolul 31 alineatul (1) literele (c), (d) și (h) se selectează pe baza unei analize a riscurilor din rândul tuturor beneficiarilor selectați în conformitate cu prezentul paragraf litera (c). Dacă acest lucru este necesar pentru respectarea ratelor minime de control, sunt selectați, pe baza unei analize a riscurilor, beneficiari suplimentari din rândul respectivelor populații de control;
(i)
între 20 % și 25 % din numărul minim de implementări colective menționat la articolul 31 alineatul (1) litera (e) se selectează aleatoriu dintre toate implementările colective în conformitate cu articolul 46 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013. Numărul rămas de implementări colective menționat la articolul 31 alineatul (1) litera (e) se selectează pe baza unei analize a riscurilor.
Controlul la fața locului privind beneficiarii suplimentari selectați în conformitate cu literele (d), (e) și (h), precum și beneficiarii selectați în conformitate cu literele (f) și (g) poate fi limitat la schema de ajutoare pentru care au fost selectați aceștia, dacă sunt deja respectate ratele minime de control ale celorlalte scheme de ajutoare pentru care au depus cereri.
Controlul la fața locului privind beneficiarii suplimentari selectați în conformitate cu articolul 31 alineatul (3) și în conformitate cu primul paragraf litera (h) din prezentul alineat, precum și privind beneficiarii selectați în conformitate cu primul paragraf litera (i) din prezentul alineat poate fi limitat la practicile de ecologizare pentru care au fost selectați aceștia, dacă sunt deja respectate ratele minime de control ale celorlalte scheme de ajutoare și practici de ecologizare pe care trebuie să le respecte.
În sensul articolului 31, statele membre asigură reprezentativitatea eșantionului de control în ceea ce privește diferitele practici.
(3) În sensul articolelor 32 și 33, se selectează mai întâi aleatoriu între 20 % și 25 % din numărul minim de beneficiari care urmează a fi supuși controalelor la fața locului. Numărul rămas de beneficiari care vor fi supuși controalelor la fața locului se selectează pe baza unei analize a riscurilor.
În sensul articolului 32, statele membre pot să selecteze, în urma analizei riscurilor, măsuri de dezvoltare rurală specifice care se aplică beneficiarilor.
(4) Dacă numărul beneficiarilor care urmează a face obiectul controalelor la fața locului depășește numărul minim al beneficiarilor menționat la articolele 30-33, procentajul beneficiarilor selectați aleatoriu în eșantionul suplimentar nu depășește 25 %.
(5) Eficacitatea analizei riscurilor este evaluată și actualizată anual, după cum urmează:
(a)
prin stabilirea relevanței fiecărui factor de risc;
(b)
prin compararea rezultatelor în ceea ce privește diferența dintre suprafața declarată și suprafața determinată ale eșantionului bazat pe riscuri și selectat aleatoriu menționat la alineatul (2) primul paragraf; sau prin compararea rezultatelor în ceea ce privește diferența dintre animalele declarate și animalele determinate ale eșantionului bazat pe riscuri și selectat aleatoriu menționat la alineatul (2) primul paragraf;
(c)
prin luarea în considerare a situației specifice și, dacă este cazul, a evoluției relevanței factorilor de risc în statul membru;
(d)
prin luarea în considerare a naturii neconformității care determină o creștere a ratei controalelor în conformitate cu articolul 35.
(6) Autoritatea competentă păstrează evidențe referitoare la motivele pentru care a fost ales fiecare beneficiar pentru a fi supus unui control la fața locului. Inspectorul care efectuează controlul la fața locului este informat în mod corespunzător înainte de începerea controlului la fața locului.
(7) După caz, se poate efectua o selecție parțială a eșantionului de control pe baza informațiilor disponibile înaintea datei finale menționate la articolul 13. Eșantionul provizoriu se completează atunci când sunt disponibile toate cererile de ajutor sau de plată relevante.
Articolul 35
Creșterea ratei controalelor
Dacă, în urma controalelor la fața locului, se constată o neconformitate semnificativă în cadrul unei anumite scheme de ajutoare sau măsuri de sprijin sau într-o regiune sau o parte a unei regiuni, autoritatea competentă mărește în consecință procentajul beneficiarilor care vor face obiectul controalelor la fața locului în anul următor.
Articolul 36
Reducerea ratei controalelor
(1) Ratele controalelor prevăzute în prezentul capitol pot fi reduse numai în ceea ce privește schemele de ajutoare sau măsurile de sprijin menționate în prezentul articol.
(2) Prin derogare de la dispozițiile articolului 30 literele (a), (b) și (f), statele membre pot decide, pentru fiecare schemă, să reducă la 3 % nivelul minim al controalelor la fața locului efectuate anual în ceea ce privește schema de plată de bază, schema de plată unică pe suprafață, schema de plată redistributivă și schema de plată pentru micii fermieri.
Primul paragraf se aplică numai cu condiția să fie instituit un sistem de intersectare spațială a tuturor cererilor de ajutor cu sistemul de identificare a parcelelor agricole în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) și să fie efectuate controale încrucișate pentru toate cererile de ajutor, pentru a se preveni depunerea a două cereri de plată pentru aceeași suprafață pe parcursul anului anterior aplicării respectivului paragraf.
În ceea ce privește anii de cerere 2015 și 2016, rata erorilor constatate în cadrul eșantionului aleatoriu supus controalelor la fața locului nu trebuie să depășească 2 % în cele două exerciții financiare anterioare. Respectiva rată a erorilor este certificată de statul membru în conformitate cu metodologia elaborată la nivelul Uniunii.
(3) Prin derogare de la dispozițiile articolului 30 literele (a), (b) și (f), statele membre pot decide reducerea eșantionului de control la eșantionul selectat în conformitate cu articolul 34 alineatul (2) primul paragraf litera (a) în ceea ce privește schema de plată de bază, schema de plată unică pe suprafață, schema de plată redistributivă și schema de plată pentru micii fermieri, dacă se efectuează controale bazate pe ortoimaginile utilizate pentru actualizarea sistemului de identificare a parcelelor agricole menționat la articolul 70 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
Primul paragraf se aplică numai cu condiția ca statele membre să actualizeze, în mod sistematic, sistemul de identificare a parcelelor agricole și să verifice toți beneficiarii de pe întreaga suprafață vizată de acesta într-o perioadă de maximum trei ani, acoperind, per an, cel puțin 25 % din numărul hectarelor eligibile înregistrate în sistemul de identificare a parcelelor agricole. Totuși, respectivul procentaj minim de acoperire per an nu se aplică statelor membre cu mai puțin de 150 000 de hectare eligibile înregistrate în sistemul de identificare a parcelelor agricole.
Înainte de a aplica primul paragraf, statele membre trebuie să fi efectuat o actualizare completă a sistemului de identificare a parcelelor agricole în cauză în cursul celor trei ani anteriori.
La data utilizării lor în scopul actualizării sistemului de identificare a parcelelor agricole, ortoimaginile utilizate pentru actualizare nu trebuie să fie mai vechi de 15 luni.
Calitatea sistemului de identificare a parcelelor agricole, evaluată în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 în cursul celor doi ani care preced aplicarea primului paragraf, trebuie să fie suficientă pentru a asigura o verificare eficace a condițiilor de acordare a ajutoarelor.
Decizia la care se face referire în primul paragraf poate fi luată fie la nivel național, fie la nivel regional. În sensul prezentului paragraf, o regiune este formată din întreaga zonă vizată de unul sau mai multe sisteme autonome de identificare a parcelelor agricole.
Alineatul (2) al treilea paragraf se aplică mutatis mutandis.
(4) Prin derogare de la dispozițiile articolului 32 alineatul (1), statele membre pot decide să reducă nivelul minim al controalelor la fața locului efectuate în fiecare an calendaristic la 3 % din beneficiarii care depun cereri în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat.
Totuși, primul paragraf nu se aplică în cazul beneficiarilor care includ practici echivalente menționate la articolul 43 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(5) Alineatele (2), (3) și (4) se aplică numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile generale pentru reducerea nivelului minim al controalelor la fața locului stabilite de Comisie în conformitate cu articolul 62 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. Dacă oricare dintre respectivele condiții sau condițiile prevăzute la alineatul (2) sau (3) din prezentul articol nu mai sunt îndeplinite, statele membre își revocă imediat decizia de a reduce nivelul minim al controalelor la fața locului și aplică nivelul minim al controalelor la fața locului prevăzute la articolul 30 literele (a), (b) și (f) și/sau la articolul 32, începând cu anul de cerere următor pentru schemele de ajutoare sau măsurile de sprijin în cauză.
(6) Prin derogare de la dispozițiile articolului 30 litera (g), dacă un stat membru introduce un sistem de aprobare prealabilă pentru cultivarea cânepii, nivelul minim al controalelor la fața locului poate fi redus la 20 % din suprafețele declarate pentru producția de cânepă menționate la articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
În acest caz, în anul anterior aplicării ratei reduse a controalelor, statul membru informează Comisia cu privire la normele și condițiile detaliate aferente sistemului său de aprobare prealabilă. Eventualele modificări aduse respectivelor norme și condiții detaliate trebuie notificate fără întârziere Comisiei.
Secțiunea 2
Controalele la fața locului privind cererile de ajutor în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață și privind cererile de plată pentru măsurile de sprijin pe suprafață
Articolul 37
Elementele controalelor la fața locului
(1) Controalele la fața locului vizează toate parcelele agricole pentru care se solicită ajutor în cadrul schemelor enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și/sau pentru care se solicită sprijin în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală care intră în sfera de aplicare a sistemului integrat.
În ceea ce privește controlul măsurilor de dezvoltare rurală prevăzute la articolul 21 alineatul (1) litera (a) și la articolele 30 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, controalele la fața locului vizează, de asemenea, toate terenurile neagricole pentru care se solicită sprijin.
Pe baza rezultatelor controalelor, autoritatea competentă evaluează dacă este necesară o actualizare a parcelelor de referință corespunzătoare, având în vedere articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
(2) Controalele la fața locului vizează măsurarea suprafețelor și verificarea criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și altor obligații privind suprafața declarată de beneficiar în cadrul schemei de ajutoare și/sau al măsurilor de sprijin menționate la alineatul (1).
În cazul beneficiarilor care depun cereri pentru plăți directe în cadrul schemelor enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și ale căror suprafețe agricole sunt în principal suprafețe menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau cultivare, controlul la fața locului vizează, de asemenea, verificarea activității minime desfășurate pe respectivele suprafețe, astfel cum se menționează la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(3) Controalele la fața locului referitoare la practicile de ecologizare vizează toate obligațiile care trebuie respectate de beneficiar. Dacă este cazul, respectarea pragurilor menționate la articolele 44 și 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 pentru scutirea de practici face parte din controalele la fața locului. Prezentul paragraf se aplică, de asemenea, controalelor la fața locului efectuate cu privire la schemele de certificare ecologică naționale sau regionale menționate la articolul 43 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
În cazul în care controlul vizează o implementare regională în conformitate cu articolul 46 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, controlul la fața locului vizează, de asemenea, măsurarea suprafețelor și verificarea îndeplinirii obligațiilor impuse de statul membru beneficiarilor sau grupurilor de beneficiari.
În cazul în care controlul la fața locului vizează o implementare colectivă în conformitate cu articolul 46 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, controlul la fața locului vizează:
(a)
verificarea criteriilor privind imediata apropiere stabilite în conformitate cu articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014;
(b)
măsurarea suprafețelor și verificarea criteriilor pentru zonele de interes ecologic contigue;
(c)
obligațiile suplimentare impuse de statul membru beneficiarilor sau grupurilor de beneficiari, dacă este cazul;
(d)
obligațiile individuale în materie de ecologizare care trebuie îndeplinite de beneficiarul care participă la implementarea colectivă.
Articolul 38
Măsurarea suprafețelor
(1) Deși toate parcelele agricole fac obiectul unor controale privind eligibilitatea, măsurarea efectivă a suprafeței parcelei agricole în cadrul unui control la fața locului poate fi limitată la un eșantion selectat aleatoriu de cel puțin 50 % dintre parcelele agricole pentru care s-a depus o cerere de ajutor și/sau o cerere de plată în cadrul schemelor de ajutoare pe suprafață și/sau al măsurilor de dezvoltare rurală. Dacă, în urma respectivului control asupra eșantionului, se constată o neconformitate, se măsoară toate parcelele agricole sau se extrapolează concluziile bazate pe măsurarea eșantionului.
Primul paragraf nu se aplică parcelelor agricole care urmează să fie controlate în scopul stabilirii zonei de interes ecologic în conformitate cu articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(2) Măsurarea suprafețelor parcelelor agricole se efectuează prin orice mijloc care garantează o calitate a măsurătorilor cel puțin echivalentă cu cea impusă de standardele tehnice aplicabile, elaborate la nivelul Uniunii.
(3) Autoritatea competentă poate utiliza teledetecția în conformitate cu articolul 40 și, atunci când este posibil, tehnicile aferente sistemelor globale de navigație prin satelit (GNSS).
(4) Pentru toate măsurările suprafețelor efectuate utilizând GNSS și/sau ortoimaginile, se stabilește o toleranță-tampon cu valoare unică. În acest scop, instrumentele de măsurare utilizate sunt validate pentru cel puțin o categorie de validare a toleranței-tampon sub valoarea unică. Totuși, valoarea unică a toleranței nu depășește 1,25 m.
Toleranța maximă pentru fiecare parcelă agricolă nu depășește, ca valoare absolută, 1,0 ha.
Totuși, în cazul măsurilor menționate la articolul 21 alineatul (1) litera (a) și la articolele 30 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, în ceea ce privește suprafața forestieră, statele membre pot defini toleranțe adecvate, care nu trebuie să fie în niciun caz mai mari decât dublul toleranței stabilite la primul paragraf din prezentul alineat.
(5) Suprafața totală a unei parcele agricole poate fi luată în considerare pentru măsurare cu condiția să fie complet eligibilă. În alte cazuri, se ia în considerare suprafața eligibilă netă. În acest scop, după caz, poate fi aplicat sistemul proporțional menționat la articolul 10 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
(6) În scopul calculării proporțiilor diferitelor culturi pentru diversificarea culturilor menționată la articolul 44 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, pentru măsurare este luată în considerare suprafața efectiv acoperită cu o cultură în conformitate cu articolul 40 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014. În cazul suprafețelor pe care se aplică culturile mixte, se ia în considerare suprafața totală acoperită cu culturi mixte în conformitate cu articolul 40 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din respectivul regulament sau cu o cultură mixtă în conformitate cu articolul 40 alineatul (3) al treilea paragraf din respectivul regulament.
(7) Deși articolul 17 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 poate duce la o împărțire artificială în parcele agricole separate a suprafeței unor parcele agricole adiacente cu un tip de acoperire omogenă a terenului, măsurarea respectivei suprafețe a parcelelor agricole adiacente cu un tip de acoperire omogenă a terenului se combină într-o singură măsurătoare a parcelelor agricole în cauză.
(8) După caz, se efectuează două măsurări separate; pe parcela agricolă în scopul schemei de plată de bază sau al schemei de plată unică pe suprafață în conformitate cu titlul III capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și pe o parcelă agricolă suprapusă diferită din punct de vedere spațial în scopul celorlalte scheme de ajutoare pe suprafață și/sau al măsurilor de dezvoltare rurală, după caz.
Articolul 39
Verificarea condițiilor de eligibilitate
(1) Eligibilitatea parcelelor agricole se verifică prin orice mijloc corespunzător. Respectiva verificare include și o verificare a culturii, dacă este cazul. În acest scop, se solicită dovezi suplimentare, dacă este necesar.
(2) În cazul pășunilor permanente care pot fi utilizate pentru păscut și care fac parte din practicile ancorate în obiceiurile locului, unde, în mod tradițional, suprafețele de pășunat nu sunt predominant acoperite cu iarbă și cu alte plante furajere, se poate aplica coeficientul de reducere în conformitate cu articolul 32 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, dacă este cazul, suprafeței eligibile măsurate în conformitate cu articolul 38 din prezentul regulament. În cazul în care o suprafață este utilizată în comun, autoritățile competente o împart între beneficiarii individuali proporțional cu utilizarea efectivă practicată de aceștia sau cu drepturile lor de utilizare a suprafeței.
(3) Elementele de peisaj declarate de beneficiari ca zonă de interes ecologic care nu sunt incluse în suprafața eligibilă în conformitate cu articolele 9 și 10 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 se verifică în conformitate cu aceleași principii care se aplică și în cazul suprafeței eligibile.
(4) În ceea ce privește controlul măsurilor de dezvoltare rurală și dacă statele membre prevăd că anumite elemente ale unui control la fața locului pot fi efectuate pe baza unui eșantion, respectivul eșantion trebuie să garanteze un nivel de control fiabil și reprezentativ. Statele membre stabilesc criteriile pentru selectarea eșantionului. Dacă, în urma controlului asupra eșantionului, se constată orice fel de neconformitate, dimensiunea și amploarea eșantionului trebuie extinse în mod corespunzător.
Articolul 40
Controale prin teledetecție
Dacă un stat membru efectuează controale la fața locului prin teledetecție, autoritatea competentă:
(a)
realizează o fotointerpretare a ortoimaginilor (prin satelit sau aeriene) tuturor parcelelor agricole pentru fiecare cerere de ajutor și/sau de plată, pentru a fi verificate în vederea recunoașterii tipurilor de acoperire a terenurilor și, dacă este cazul, a tipului de culturi, precum și în vederea măsurării suprafeței;
(b)
efectuează inspecții fizice pe teren în cazul tuturor parcelelor agricole pentru care fotointerpretarea nu permite autorității competente să verifice în mod satisfăcător exactitatea declarării suprafețelor;
(c)
efectuează toate controalele necesare pentru verificarea conformității parcelelor agricole cu criteriile de eligibilitate, cu angajamentele și alte obligații;
(d)
ia măsuri alternative pentru a efectua măsurarea suprafeței, în conformitate cu articolul 38 alineatul (1), a eventualelor parcele neacoperite de imagini.
Articolul 41
Raport de control
(1) Pentru fiecare control la fața locului efectuat în temeiul prezentei secțiuni se întocmește un raport de control care permite analiza detaliilor controalelor efectuate și formularea unor concluzii privind conformitatea cu criteriile de eligibilitate, cu angajamentele și cu alte obligații. Raportul indică în special:
(a)
schemele de ajutoare sau măsurile de sprijin, cererile de ajutor sau de plată controlate;
(b)
persoanele prezente;
(c)
parcelele agricole controlate, parcelele agricole măsurate, inclusiv, după caz, rezultatele măsurătorilor în cazul fiecărei parcele agricole măsurate, precum și metodele de măsurare utilizate;
(d)
dacă este cazul, rezultatele măsurărilor terenurilor neagricole pentru care se solicită sprijin în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală și metodele de măsurare utilizate;
(e)
dacă beneficiarul a fost avertizat cu privire la control și, dacă da, perioada de preaviz;
(f)
eventualele măsuri specifice de control care trebuie puse în practică în cadrul diferitor scheme de ajutoare sau scheme de sprijin individuale;
(g)
orice alte măsuri de control suplimentare puse în aplicare;
(h)
eventualele neconformități constatate care ar putea necesita o notificare încrucișată în scopul altor scheme de ajutoare, măsuri de sprijin și/sau în scopul ecocondiționalității;
(i)
eventualele neconformități constatate care ar putea necesita o monitorizare pe parcursul următorilor ani.
(2) Beneficiarului i se oferă posibilitatea de a semna raportul în timpul controlului, pentru a atesta prezența sa la control, și posibilitatea de a adăuga observații. Dacă statele membre utilizează un raport de control întocmit prin mijloace electronice pe parcursul controlului, autoritatea competentă prevede posibilitatea unei semnături electronice a beneficiarului sau posibilitatea ca raportul de control să fie trimis fără întârziere beneficiarului, căruia i se oferă astfel posibilitatea să semneze raportul și să adauge eventuale observații. În cazul constatării oricărei neconformități, beneficiarul primește o copie a raportului de control.
În cazul în care controlul la fața locului este efectuat prin teledetecție în conformitate cu articolul 40, statele membre pot decide să nu îi ofere beneficiarului posibilitatea de a semna raportul de control dacă, în urma controlului prin teledetecție, nu s-a constatat nicio neconformitate. Dacă, în urma controalelor respective, se constată o neconformitate, beneficiarului i se oferă posibilitatea de a semna raportul înainte ca autoritatea competentă să ia decizii, pe baza constatărilor, cu privire la eventuale reduceri, refuzuri, retrageri sau sancțiuni.
Secțiunea 3
Controalele la fața locului cu privire la cererile de ajutor sau de plată pentru animale în cadrul măsurilor de sprijin pentru animale
Articolul 42
Controale la fața locului
(1) Controalele la fața locului verifică dacă sunt îndeplinite toate criteriile de eligibilitate, angajamentele și alte obligații și vizează toate animalele pentru care au fost depuse cereri de ajutor sau de plată în cadrul schemelor de ajutoare pentru animale sau al măsurilor de sprijin pentru animale care trebuie controlate.
Dacă statul membru a stabilit o perioadă în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) litera (d), cel puțin 50 % din rata minimă a controalelor la fața locului prevăzută la articolul 32 sau la articolul 33 se repartizează pe parcursul întregii perioade în cauză pentru respectiva schemă de ajutoare pentru animale sau măsură de sprijin pentru animale.
Dacă statul membru recurge la posibilitatea prevăzută la articolul 21 alineatul (3), sunt controlate, de asemenea, animalele potențial eligibile definite la articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 17 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014.
Controalele la fața locului includ în special un control prin care să se constate dacă numărul animalelor prezente în exploatație pentru care au fost depuse cereri de ajutor și/sau de plată și, după caz, numărul animalelor potențial eligibile corespund cu numărul animalelor care figurează în registre și cu numărul animalelor notificate către baza de date electronică pentru animale.
(2) Controalele la fața locului includ, de asemenea:
(a)
controale privind corectitudinea și coerența înregistrărilor din registru și ale notificărilor către baza de date electronică pentru animale, pe baza unui eșantion de documente justificative, precum facturi de cumpărare și vânzare, certificate de sacrificare, certificate veterinare și, după caz, pașapoarte ale animalelor sau documente privind deplasarea animalelor, în ceea ce privește animalele pentru care au fost depuse cereri de ajutor sau de plată în perioada de șase luni care precedă data controlului la fața locului; totuși, dacă se constată anomalii, controlul se extinde la o perioadă de 12 luni înainte de data controlului la fața locului;
(b)
controale menite să confirme că bovinele/caprinele sunt identificate cu crotalii sau prin alte mijloace de identificare și însoțite, după caz, de pașapoarte pentru animale sau de documente privind deplasarea animalelor, și că acestea figurează în registru și au fost notificate corect către baza de date electronică pentru animale.
Controalele menționate la primul paragraf litera (b) pot fi efectuate pe baza unui eșantion selectat aleatoriu. Dacă, în urma respectivului control asupra eșantionului, se constată orice fel de neconformitate, se controlează toate animalele sau se extrapolează concluziile formulate în urma controlului asupra eșantionului.
Articolul 43
Raport de control privind schemele de ajutoare pentru animale și măsurile de sprijin pentru animale
(1) Pentru fiecare control la fața locului efectuat în temeiul prezentei secțiuni se întocmește un raport de control care permite analizarea detaliilor referitoare la controalele efectuate. Raportul indică în special:
(a)
schemele de ajutoare pentru animale și/sau măsurile de sprijin pentru animale și cererile de ajutor și/sau de plată pentru animale controlate;
(b)
persoanele prezente;
(c)
numărul și tipul animalelor constatate și, după caz, numerele crotaliilor, înregistrările în registru și în baza de date electronică pentru animale și eventualele documente justificative verificate, precum și rezultatele controalelor și, după caz, observații speciale referitoare la anumite animale și/sau la codul lor de identificare;
(d)
dacă beneficiarul a fost avertizat cu privire la vizită și, dacă da, perioada de preaviz. În special, dacă este depășită limita de 48 de ore menționată la articolul 25, în raportul de control se specifică motivul respectivei depășiri;
(e)
eventualele măsuri specifice de control care trebuie puse în practică în cadrul diferitor scheme de ajutoare pentru animale și/sau măsuri de sprijin pentru animale;
(f)
orice alte măsuri de control suplimentare de pus în aplicare;
(2) Beneficiarului i se oferă posibilitatea de a semna raportul în timpul controlului, pentru a atesta prezența sa la control, și posibilitatea de a adăuga observații. Dacă statele membre utilizează un raport de control întocmit prin mijloace electronice pe parcursul controlului, autoritatea competentă prevede posibilitatea unei semnături electronice a beneficiarului sau posibilitatea ca raportul de control să fie trimis fără întârziere beneficiarului, căruia i se oferă astfel posibilitatea să semneze raportul și să adauge eventuale observații. În cazul constatării oricărei neconformități, beneficiarul primește o copie a raportului de control.
(3) Dacă statele membre efectuează controale la fața locului în temeiul prezentului regulament împreună cu inspecții în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1082/2003, raportul de control trebuie completat de rapoartele prevăzute la articolul 2 alineatul (5) din respectivul regulament.
(4) Dacă, în urma controalelor la fața locului efectuate în conformitate cu prezentul regulament, se constată cazuri de nerespectare a dispozițiilor titlului I din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 sau din Regulamentul (CE) nr. 21/2004, copii ale raportului de control prevăzut la prezentul articol trebuie transmise imediat autorităților responsabile cu punerea în aplicare a regulamentelor respective.
CAPITOLUL IV
Norme specifice
Articolul 44
Norme privind rezultatele controalelor referitoare la zonele de interes ecologic regionale sau colective
În cazul implementării regionale sau colective în conformitate cu articolul 46 alineatul (5) sau (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, suprafața determinată a zonelor de interes ecologic comune contigue se alocă fiecărui participant proporțional cu cota lui din zonele ecologice comune pe baza declarațiilor sale formulate în conformitate cu articolul 18 din prezentul regulament.
În scopul aplicării articolului 26 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 fiecărui participant la o implementare regională sau colectivă, zona de interes ecologic determinată reprezintă suma cotelor alocate din zonele de interes ecologic comune determinate, menționate în primul paragraf al prezentului articol, și a zonelor de interes ecologic determinate în raport cu obligațiile individuale.
Articolul 45
Verificarea conținutului de tetrahidrocanabinol din culturile de cânepă
(1) În scopul aplicării articolului 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, statele membre stabilesc sistemul pentru a determina conținutul de tetrahidrocanabinol (denumit în continuare „THC”) din culturi, în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
(2) Autoritatea competentă a statului membru păstrează evidența constatărilor privind conținutul de THC. O astfel de evidență cuprinde, pentru fiecare soi, cel puțin rezultatele privind conținutul de THC al fiecărui eșantion, exprimat ca procentaj cu două zecimale, procedura utilizată, numărul testelor efectuate, momentul în care a fost prelevat eșantionul și măsurile luate la scară națională.
(3) Dacă media tuturor eșantioanelor dintr-un anumit soi depășește conținutul de THC prevăzut la articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, statele membre aplică procedura B din anexa I la prezentul regulament în cazul soiului respectiv în cursul anului de cerere următor. Această procedură se utilizează în cursul anilor de cerere următori, cu excepția cazului în care toate rezultatele analizelor cu privire la soiul în cauză arată un conținut de THC mai mic decât cel prevăzut la articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Dacă, în cel de-al doilea an, media tuturor eșantioanelor dintr-un anumit soi depășește conținutul de THC prevăzut la articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, statul membru în cauză informează Comisia cu privire la autorizarea de a interzice comercializarea soiului respectiv în conformitate cu articolul 18 din Directiva 2002/53/CE a Consiliului (20). Notificarea respectivă se trimite până cel târziu la data de 15 noiembrie a anului de cerere în cauză. Începând cu anul de cerere următor, soiul care face obiectul acestei solicitări nu este eligibil pentru plățile directe în statul membru în cauză.
(4) Cânepa se cultivă în continuare, în condiții de creștere normale, în conformitate cu practica locală, timp de cel puțin 10 zile de la data la care se încheie înflorirea, astfel încât să se poată efectua controalele prevăzute la alineatele (1), (2) și (3).
Totuși, statele membre pot autoriza recoltarea cânepii după începerea înfloririi, dar înainte de sfârșitul perioadei de 10 zile după încheierea înfloririi, cu condiția ca inspectorii să indice, pentru fiecare parcelă în cauză, părțile reprezentative care trebuie să fie cultivate în continuare timp de cel puțin 10 zile după încheierea înfloririi, în vederea inspecției, în conformitate cu metoda stabilită în anexa I.
(5) Notificarea menționată la alineatul (3) se efectuează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009 al Comisiei (21).
TITLUL IV
MĂSURI DE DEZVOLTARE RURALĂ ALTELE DECÂT CELE PE SUPRAFAȚĂ ȘI PENTRU ANIMALE
CAPITOLUL I
Dispoziție introductivă
Articolul 46
Domeniu de aplicare
Prezentul titlu se aplică cheltuielilor suportate în cadrul măsurilor prevăzute la articolele 14-20, la articolul 21 alineatul (1), cu excepția primelor anuale prevăzute la literele (a) și (b), la articolul 27, la articolul 28 alineatul (9), la articolele 35 și 36 și la articolul 51 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, la articolul 35 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și la articolul 20, la articolul 36 litera (a) punctul (vi), la articolul 36 litera (b) punctele (ii), (vi) și (vii), la articolul 36 litera (b) punctele (i) și (iii) în ceea ce privește costul de instalare și la articolele 52 și 63 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005.
CAPITOLUL II
Controale
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 47
Cereri de sprijin, cereri de plată și alte declarații
(1) Statele membre prevăd proceduri corespunzătoare pentru depunerea cererilor de sprijin, a cererilor de plată și a altor declarații privind măsurile de dezvoltare rurală altele decât cele pe suprafață și pentru animale.
(2) Măsurile prevăzute la articolul 15 alineatul (1) litera (b), la articolul 16 alineatul (1) și la articolul 19 alineatul (1) litera (c), precum și la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, beneficiarul depune o cerere de plată anuală.
Secțiunea 2
Dispoziții privind controalele
Articolul 48
Controale administrative
(1) Controalele administrative se efectuează pentru toate cererile de ajutor, cererile de plată sau alte declarații care trebuie depuse de un beneficiar sau de o terță parte și cuprind toate elementele al căror control prin verificări administrative este posibil și oportun. Procedurile impun înregistrarea activităților de control efectuate, a rezultatelor verificărilor și a măsurilor luate cu privire la eventualele neconcordanțe constatate.
(2) Controalele administrative privind cererile de sprijin asigură conformitatea operațiunii cu obligațiile aplicabile stabilite de Uniune sau de dreptul național sau de programul de dezvoltare rurală, inclusiv cu standardele și cerințele privind achizițiile publice, ajutoarele de stat și alte standarde și cerințe obligatorii. Controalele includ in special verificarea:
(a)
eligibilității beneficiarului;
(b)
criteriilor de eligibilitate, a angajamentelor și a altor obligații aferente operațiunii pentru care este solicitat sprijinul;
(c)
respectării criteriilor de selecție;
(d)
eligibilității costurilor operațiunii, inclusiv conformitatea cu categoria de costuri sau metoda de calcul care trebuie utilizată în cazul în care operațiunea sau o parte din aceasta intră sub incidența articolului 67 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013;
(e)
în ceea ce privește costurile menționate la articolul 67 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, cu excepția contribuțiilor în natură și a deprecierilor, o verificare a caracterului rezonabil al costurilor prezentate. Costurile trebuie evaluate utilizând un sistem de evaluare adecvat, precum costuri de referință, o comparație a diferitelor oferte sau un comitet de evaluare.
(3) Controalele administrative privind cererile de plată includ, în special și în măsura în care acest lucru este relevant pentru cererea de plată în cauză, verificarea următoarelor elemente:
(a)
operațiunea încheiată, prin compararea acesteia cu operațiunea pentru care a fost solicitat și acordat sprijinul.
(b)
costurile suportate și plățile efectuate.
(4) Controalele administrative includ proceduri pentru evitarea unei duble finanțări neconforme prin suprapunerea cu alte scheme ale Uniunii sau naționale și cu perioada de programare anterioară. Dacă există o finanțare din alte surse, respectivele controale garantează faptul că sprijinul total primit nu depășește sumele maxime sau ratele de sprijin permise.
(5) Controalele administrative privind operațiunile de investiții includ cel puțin o vizită la locul de desfășurare a operațiunii pentru care se acordă sprijin sau la locul investiției, pentru a se verifica realizarea investiției.
Totuși, autoritatea competentă poate decide să nu efectueze astfel de vizite când există motive întemeiate, precum:
(a)
operațiunea este inclusă în eșantionul pentru un control la fața locului care urmează să se efectueze în conformitate cu articolul 49;
(b)
autoritatea competentă consideră că operațiunea în cauză este o investiție redusă;
(c)
autoritatea competentă consideră că riscul neîndeplinirii condițiilor pentru primirea sprijinului este scăzut sau că riscul de a nu fi fost realizată investiția este scăzut.
Decizia menționată la al doilea paragraf, precum și justificarea acesteia se înregistrează.
Articolul 49
Controale la fața locului
(1) Statele membre organizează controale la fața locului asupra operațiunilor aprobate, pe baza unui eșantion adecvat. În măsura în care acest lucru este posibil, controalele respective se efectuează înainte de efectuarea plății finale pentru o operațiune.
(2) Inspectorii care efectuează controalele la fața locului trebuie să nu fi fost implicați în controale administrative asupra aceleiași operațiuni.
Articolul 50
Rata controalelor și stabilirea eșantioanelor pentru controalele la fața locului
(1) Cheltuielile care fac obiectul controalelor la fața locului reprezintă cel puțin 5 % din cheltuielile menționate la articolul 46 care sunt cofinanțate de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și care trebuie plătite de agenția de plăți în fiecare an calendaristic.
În cazul în care o operațiune care face obiectul unui control la fața locului a beneficiat de plăți anticipate sau intermediare, respectivele plăți se scad din cheltuielile aferente controalelor la fața locului menționate la primul paragraf.
(2) Numai controalele efectuate până la sfârșitul anului calendaristic în cauză se iau în considerare pentru atingerea nivelului minim menționat la alineatul (1).
Cererile de plată considerate neeligibile în urma controalelor administrative nu se iau în considerare pentru atingerea nivelului minim menționat la alineatul (1).
(3) Numai controalele care îndeplinesc toate cerințele prevăzute la articolele 49 și 51 pot fi luate în considerare pentru atingerea nivelului minim menționat la alineatul (1).
(4) În ceea ce privește eșantionul operațiunilor aprobate care trebuie controlate în conformitate cu alineatul (1), se ține seama în special de următoarele aspecte:
(a)
necesitatea de a controla operațiuni de tipuri și dimensiuni suficient de variate;
(b)
eventualii factori de risc identificați în urma controalelor naționale sau a controalelor efectuate la nivelul Uniunii;
(c)
tipul contribuției operațiunii la riscul de eroare în implementarea programului de dezvoltare rurală;
(d)
necesitatea menținerii unui echilibru între măsuri și tipurile de operațiuni;
(e)
necesitatea de a selecta în mod aleatoriu între 30 % și 40 % dintre cheltuieli.
(5) Dacă, în urma controalelor la fața locului, se constată vreo neconformitate în cadrul unei măsuri de sprijin sau a unui tip de operațiune, autoritatea competentă crește rata controalelor la un nivel corespunzător în următorul an calendaristic pentru măsura sau tipul de operațiune în cauză.
(6) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), statele membre pot decide să reducă la 3 % din suma cofinanțată de FEADR nivelul minim al controalelor la fața locului efectuate în fiecare an calendaristic în conformitate cu alineatul (1).
Statele membre pot aplica primul paragraf numai dacă sunt îndeplinite condițiile generale de reducere a nivelului minim al controalelor la fața locului stabilite de Comisie în conformitate cu articolul 62 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
Dacă nu mai este îndeplinită vreuna dintre condițiile menționate la al doilea paragraf, statele membre își revocă imediat decizia de a reduce nivelul minim al controalelor la fața locului. Statele membre aplică nivelul minim al controalelor la fața locului menționat la alineatul (1) începând cu următorul an calendaristic.
Articolul 51
Conținutul controalelor la fața locului
(1) Controalele la fața locului verifică dacă operațiunea a fost implementată în conformitate cu normele aplicabile și vizează toate criteriile de eligibilitate, angajamentele și alte obligații privind condițiile de acordare a sprijinului care pot fi verificate la momentul vizitei. Controalele garantează că operațiunea este eligibilă pentru un sprijin din FEADR.
(2) Controalele la fața locului verifică exactitatea datelor declarate de beneficiar în raport cu documentele subiacente.
Acest lucru include o verificare pentru a constata dacă cererile de plată depuse de beneficiar sunt susținute de documente contabile sau de alte documente, inclusiv, dacă este necesar, o verificare a exactității datelor din cererea de plată, pe baza datelor sau a documentelor comerciale deținute de terțe părți.
(3) Controalele la fața locului verifică dacă utilizarea sau utilizarea prevăzută a operațiunii corespunde cu utilizarea descrisă în cererea de sprijin și pentru care a fost acordat sprijinul.
(4) Cu excepția circumstanțelor excepționale înregistrate și justificate în mod corespunzător de autoritățile competente, controalele la fața locului includ o vizită la locul de desfășurare a operațiunii sau, în cazul în care este vorba de o operațiune necorporală, la promotorul operațiunii.
Articolul 52
Controale ex post
(1) Se efectuează controale ex post în ceea ce privește operațiunile de investiții, pentru a se verifica respectarea angajamentelor în temeiul articolului 71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 sau detaliate în programul de dezvoltare rurală.
(2) Controalele ex post vizează în fiecare an calendaristic cel puțin 1 % din cheltuielile FEADR pentru operațiunile de investiții care fac încă obiectul angajamentelor menționate la alineatul (1) și pentru care s-a efectuat plata finală din FEADR. Se iau în considerare numai controalele efectuate până la sfârșitul anului calendaristic în cauză.
(3) Eșantionul de operațiuni care urmează a fi controlate în conformitate cu alineatul (1) se bazează pe o analiză a riscurilor și a impactului financiar ale diferitelor operațiuni, tipuri de operațiuni sau măsuri. Eșantionul se selectează în mod aleatoriu în proporție de 20-25 %.
Articolul 53
Raport de control
(1) Pentru fiecare control la fața locului efectuat în temeiul prezentei secțiuni se întocmește un raport de control care permite analizarea detaliilor referitoare la controalele efectuate. Raportul indică în special:
(a)
măsurile și cererile sau cererile de plată controlate;
(b)
persoanele prezente;
(c)
dacă beneficiarul a fost avertizat cu privire la vizită și, dacă da, perioada de preaviz;
(d)
rezultatele controalelor și, după caz, eventualele observații speciale;
(e)
orice alte măsuri de control care urmează să fie puse în aplicare.
(2) Alineatul (1) se aplică mutatis mutandis controalelor ex post efectuate în temeiul prezentei secțiuni.
(3) Beneficiarului i se oferă oportunitatea de a semna raportul în timpul controlului, pentru a se atesta prezența beneficiarului la control, și posibilitatea de a adăuga observații. Dacă statele membre utilizează un raport de control întocmit prin mijloace electronice pe parcursul controlului, autoritatea competentă prevede posibilitatea unei semnături electronice a beneficiarului sau posibilitatea ca raportul de control să fie trimis fără întârziere beneficiarului, căruia i se oferă astfel posibilitatea să semneze raportul și să adauge eventuale observații. În cazul constatării oricărei neconformități, beneficiarul primește o copie a raportului de control.
Secțiunea 3
Dispoziții privind controalele asupra măsurilor specifice
Articolul 54
Transfer de cunoștințe și acțiuni de informare
Autoritatea competentă verifică respectarea cerinței ca organismele care furnizează servicii de transfer de cunoștințe și servicii de informare să dețină capacitățile corespunzătoare prevăzute la articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013. Autoritatea competentă verifică durata și conținutul schemelor de schimb în cadrul exploatațiilor și al pădurilor și ale vizitelor în exploatații și păduri în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul menționat. Respectivele verificări se efectuează prin controale administrative și, pe bază de eșantioane, prin controale la fața locului.
Articolul 55
Servicii de consiliere, servicii de gestionare a exploatației și servicii de înlocuire în cadrul exploatației
În ceea ce privește operațiunile prevăzute la articolul 15 alineatul (1) literele (a) și (c) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, autoritatea competentă verifică respectarea cerinței ca autoritățile sau organismele selectate pentru a oferi servicii de consiliere să dispună de resurse corespunzătoare, iar procedura de selecție să se desfășoare prin intermediul achizițiilor publice, în conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din regulamentul menționat. Respectiva verificare se efectuează prin controale administrative și, pe bază de eșantioane, prin controale la fața locului.
Articolul 56
Sisteme de calitate în domeniul produselor agricole și alimentare
În ceea ce privește măsura prevăzută la articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, autoritatea competentă poate, după caz, să utilizeze dovezile primite de la alte servicii, organisme sau organizații pentru a verifica respectarea obligațiilor și a criteriilor de eligibilitate. Totuși, autoritatea competentă se asigură la un nivel satisfăcător că serviciul, organismul sau organizația operează la standarde suficient de înalte pentru a verifica respectarea obligațiilor și a criteriilor de eligibilitate. În cest scop, autoritatea competentă efectuează controale administrative și, pe bază de eșantioane, controale la fața locului.
Articolul 57
Dezvoltarea exploatațiilor și a întreprinderilor
În ceea ce privește operațiunile prevăzute la articolul 19 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, autoritatea competentă verifică, prin controale administrative și, pe bază de eșantioane, prin controale la fața locului, respectarea următoarelor elemente:
(a)
planul de afaceri în conformitate cu articolul 19 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu articolul 8 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 808/2014 al Comisiei (22), inclusiv, în cazul tinerilor fermieri, cerința ca aceștia să respecte definiția fermierului activ menționată la articolul 19 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
(b)
regula privind perioada de grație pentru îndeplinirea condițiilor referitoare la competențele profesionale menționate la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 807/2014 al Comisiei (23).
Articolul 58
Înființarea de grupuri și organizații de producători
În ceea ce privește măsura prevăzută la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, statele membre recunosc grupul de producători după verificarea respectării de către grupul respectiv a criteriilor stabilite la alineatul (1) din articolul menționat și a normelor naționale. După recunoaștere, autoritatea competentă verifică respectarea continuă a criteriilor de recunoaștere și a planului de afaceri, în conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din respectivul regulament, prin controale administrative și, cel puțin o dată pe parcursul perioadei de cinci ani, printr-un control la fața locului.
Articolul 59
Gestionarea riscurilor
În ceea ce privește sprijinul specific prevăzut la articolul 36 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, autoritatea competentă verifică, prin controale administrative și, pe bază de eșantioane, prin controale la fața locului, în special următoarele:
(a)
că fermierii erau eligibili pentru sprijin în conformitate cu articolul 36 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
(b)
că, la momentul controlării cererilor de plăți din fondurile mutuale prevăzute la articolul 36 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, compensațiile au fost plătite în întregime fermierilor afiliați, în conformitate cu articolul 36 alineatul (3) din respectivul regulament.
Articolul 60
LEADER
(1) Statele membre implementează un sistem adecvat de supraveghere a grupurilor de acțiune locală.
(2) În ceea ce privește cheltuielile efectuate în temeiul articolului 35 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, statele membre pot delega unor grupuri de acțiune locală, printr-un act oficial, sarcina efectuării controalelor administrative prevăzute la articolul 48 din prezentul regulament. Totuși, statele membre rămân responsabile cu a verifica dacă respectivele grupuri de acțiune locală dispun de capacitatea administrativă și de control necesară îndeplinirii acestei atribuții.
În cazul delegării menționate la primul paragraf, autoritatea competentă efectuează controale periodice în privința grupurilor de acțiune locală, inclusiv verificări contabile și repetarea controalelor administrative pe bază de eșantioane.
Autoritatea competentă efectuează, de asemenea, controale la fața locului conform articolului 49 din prezentul regulament. În ceea ce privește eșantionul de control al cheltuielilor privind LEADER, se aplică cel puțin același procentaj ca cel menționat la articolul 50 din prezentul Regulament.
(3) În ceea ce privește cheltuielile efectuate în temeiul articolului 35 alineatul (1) literele (a), (d) și (e) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și al articolului 35 alineatul (1) literele (b) și (c) din respectivul regulament și în cazul în care grupul de acțiune locală însuși este beneficiarul sprijinului, controalele administrative sunt efectuate de persoane independente de grupul de acțiune locală în cauză.
Articolul 61
Subvenționarea ratei dobânzii și subvenții pentru comisioanele de garantare
(1) În ceea ce privește cheltuielile efectuate în temeiul articolului 69 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, se efectuează controale administrative și controale la fața locului asupra beneficiarului și în funcție de realizarea operațiunii în cauză. Analiza riscurilor efectuată în conformitate cu articolul 50 din prezentul Regulament vizează, cel puțin o dată, operațiunea în cauză, pe baza valorii actualizate a subvenției.
(2) Autoritatea competentă se asigură, prin controale administrative și, dacă este necesar, prin vizite in situ la instituțiile financiare intermediare și la beneficiar, că plățile către instituțiile financiare intermediare sunt efectuate în conformitate cu legislația Uniunii și cu acordul încheiat între agenția de plăți și instituția financiară intermediară.
(3) Dacă subvenționarea ratei dobânzii sau subvențiile pentru comisioanele de garantare sunt combinate cu instrumente financiare în cadrul unei singure operațiuni destinate acelorași beneficiari finali, autoritatea competentă efectuează controale la nivelul beneficiarilor finali numai în cazurile prevăzute la articolul 40 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Articolul 62
Asistența tehnică la inițiativa statelor membre
În cazul cheltuielilor efectuate în temeiul articolului 51 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, articolele 48-51 și articolul 53 din prezentul regulament se aplică mutatis mutandis.
Controalele administrative menționate la articolul 48 și controalele la fața locului menționate la articolul 49 se efectuează de către o entitate independentă din punct de vedere funcțional de entitatea care autorizează plata pentru asistența tehnică.
CAPITOLUL III
Plăți necuvenite și sancțiuni administrative
Articolul 63
Retragerea parțială sau totală a sprijinului și sancțiuni administrative
(1) Plățile se calculează pe baza sumelor considerate eligibile în urma controalelor administrative menționate la articolul 48.
Autoritatea competentă examinează cererea de plată primită de la beneficiar și stabilește sumele eligibile pentru sprijin. Autoritatea competentă stabilește:
(a)
suma care trebuie plătită beneficiarului pe baza cererii de plată și a deciziei de acordare a sprijinului;
(b)
suma care trebuie plătită beneficiarului după examinarea eligibilității cheltuielilor incluse în cererea de plată.
Dacă suma stabilită în conformitate cu al doilea paragraf litera (a) depășește cu mai mult de 10 % suma stabilită în conformitate cu litera (b) din respectivul paragraf, se aplică o sancțiune administrativă pentru suma stabilită în conformitate cu respectiva literă (b). Cuantumul sancțiunii este diferența dintre cele două sume, însă sancțiunea nu trebuie să implice mai mult decât retragerea totală a sprijinului.
Totuși, nu se aplică niciun fel de sancțiune dacă beneficiarul poate demonstra, spre satisfacția autorității competente, că nu este responsabil pentru includerea sumei neeligibile sau dacă autoritatea competentă este convinsă, din alte motive, că beneficiarul în cauză nu este vinovat.
(2) Sancțiunea administrativă menționată la alineatul (1) se aplică mutatis mutandis cheltuielilor neeligibile identificate în urma controalelor la fața locului menționate la articolul 49. În acest caz, cheltuielile examinate sunt cheltuieli cumulative efectuate pentru realizarea operațiunii în cauză. Această dispoziție nu aduce atingere rezultatelor controalelor la fața locului anterioare efectuate cu privire la operațiunile în cauză.
TITLUL V
SISTEMUL DE CONTROL ȘI SANCȚIUNILE ADMINISTRATIVE LEGATE DE ECOCONDIȚIONALITATE
CAPITOLUL I
Dispoziții comune
Articolul 64
Definiții
În sensul specificațiilor tehnice necesare pentru implementarea sistemului de control și a sancțiunilor administrative legate de ecocondiționalitate, se aplică următoarele definiții:
(a)
„organisme de control specializate” înseamnă autoritățile de control naționale competente, menționate la articolul 67 din prezentul regulament, responsabile cu asigurarea respectării normelor prevăzute la articolul 93 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(b)
„act” înseamnă fiecare dintre directivele și regulamentele enumerate în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(c)
„anul constatării” înseamnă anul calendaristic în care a fost efectuat controlul administrativ sau controlul la fața locului;
(d)
„domenii de ecocondiționalitate” înseamnă oricare dintre cele trei domenii diferite menționate la articolul 93 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și întreținerea pășunilor permanente în conformitate cu articolul 93 alineatul (3) din respectivul regulament.
CAPITOLUL II
Controlul
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 65
Sistemul de control în ceea ce privește ecocondiționalitatea
(1) Statele membre instituie un sistem care garantează un control eficace al respectării ecocondiționalității. Respectivul sistem prevede în special:
(a)
transferul de la agenția de plăți la organismele de control specializate și/sau, după caz, prin intermediul autorității de coordonare, a informațiilor necesare privind beneficiarii menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, dacă autoritatea de control competentă nu este agenția de plăți;
(b)
metodele care trebuie aplicate pentru selectarea eșantioanelor de control;
(c)
indicații privind tipul și anvergura controalelor care trebuie efectuate;
(d)
rapoarte de control care să menționeze, în special, orice neconformitate constatată, precum și o evaluare privind gravitatea, amploarea, persistența și repetarea acesteia;
(e)
transferul rapoartelor de control de la organismele de control specializate fie la agenția de plăți, fie la autoritatea de coordonare, fie la amândouă, dacă autoritatea de control competentă nu este agenția de plăți;
(f)
aplicarea sistemului de reduceri și excluderi de către agenția de plăți.
(2) Statele membre pot să prevadă o procedură conform căreia beneficiarul comunică agenției de plăți elementele necesare pentru identificarea cerințelor și a standardelor care îi sunt aplicabile.
Articolul 66
Plata ajutorului în raport cu controalele privind ecocondiționalitatea
În ceea ce privește controalele referitoare la ecocondiționalitate și în cazul în care controalele respective nu pot fi finalizate înainte de primirea de către beneficiarul în cauză a plăților și a primelor anuale menționate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, suma care trebuie plătită de beneficiar ca urmare a oricărei sancțiuni administrative se recuperează în conformitate cu articolul 7 din prezentul regulament sau prin compensare.
Articolul 67
Responsabilitățile autorității de control competente
(1) Responsabilitățile autorităților de control competente sunt următoarele:
(a)
organismele de control specializate sunt responsabile cu efectuarea controalelor și a verificărilor referitoare la respectarea cerințelor și standardelor în cauză;
(b)
agențiile de plăți sunt responsabile cu stabilirea sancțiunilor administrative în cazuri individuale în conformitate cu titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 și cu capitolul III din prezentul titlu.
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), statele membre pot decide să încredințeze agenției de plăți efectuarea controalelor și a verificărilor referitoare la toate cerințele, standardele, actele sau domeniile ecocondiționalității sau la unele dintre acestea, cu condiția ca statul membru să garanteze că eficacitatea acestor controale și verificări este cel puțin echivalentă cu cea a controalelor și verificărilor realizate de un organism de control specializat.
Secțiunea 2
Controale la fața locului
Articolul 68
Rata minimă de control
(1) În privința cerințelor și standardelor care sunt în responsabilitatea sa, autoritatea de control competentă efectuează controale la fața locului care vizează cel puțin 1 % din numărul total al beneficiarilor menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și care sunt în sarcina autorității de control competente respective.
Prin derogare de la dispozițiile primului paragraf, în cazul grupurilor de persoane menționate la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, fiecare membru în parte al respectivelor grupuri poate fi considerat beneficiar în scopul calculării eșantionului de control indicat la primul paragraf.
Rata minimă de control menționată la primul paragraf poate fi atinsă la nivelul fiecărei autorități de control competente sau la nivelul fiecărui act sau standard sau al fiecărui grup de acte sau standarde. Totuși, în cazul în care controalele nu sunt efectuate de agenția de plăți, această rată minimă de control poate să fie atinsă la nivelul fiecărei agenții de plăți.
Dacă legislația aplicabilă actului și standardelor stabilește deja o rată minimă de control, respectiva rată se aplică în locul ratei minime menționate la primul paragraf. Ca alternativă, statele membre pot decide că orice caz de neconformitate constatat în cursul oricăror controale la fața locului în temeiul legislației aplicabile actelor și standardelor, efectuate în afara eșantionului menționat la primul paragraf, trebuie raportat autorității de control competente responsabile cu actul sau standardul respectiv și trebuie monitorizat de către aceasta. Se aplică dispozițiile prezentului capitol și ale titlului III capitolele I, II și III.
În ceea ce privește obligațiile în materie de ecocondiționalitate în legătură cu Directiva 96/22/CE a Consiliului, pentru îndeplinirea cerinței privind rata minimă menționată la primul paragraf se ia în considerare aplicarea unui nivel de eșantionare specific planurilor de monitorizare.
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), în vederea atingerii ratei minime de control menționate la respectivul alineat la nivelul fiecărui act, al fiecărui standard sau al fiecărui grup de acte sau standarde, statul membru:
(a)
poate să utilizeze rezultatele controalelor la fața locului efectuate în conformitate cu legislația aplicabilă respectivelor acte și standarde pentru beneficiarii selectați; sau
(b)
poate să înlocuiască beneficiarii selectați cu beneficiari supuși unui control la fața locului efectuat în conformitate cu legislația aplicabilă respectivelor acte și standarde, cu condiția ca respectivii beneficiari să fie cei menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
În aceste cazuri, controalele la fața locului vizează toate aspectele actelor sau standardelor relevante definite în cadrul ecocondiționalității. În plus, statul membru se asigură că respectivele controale la fața locului sunt cel puțin la fel de eficace precum cele efectuate de autoritățile de control competente.
(3) La stabilirea ratei minime de control menționate la alineatul (1) din prezentul articol, nu se iau în considerare măsurile necesare menționate la articolul 97 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(4) În cazul în care controalele la fața locului evidențiază un nivel considerabil de neconformitate cu un anumit act sau standard, se mărește numărul controalelor la fața locului care trebuie efectuate în privința actului sau standardului respectiv în cursul următoarei perioade de control. În cadrul unui anumit act, autoritatea de control competentă poate decide să limiteze domeniul de aplicare al respectivelor controale la fața locului suplimentare la cazurile cele mai frecvente de cerințe nerespectate.
(5) Dacă un stat membru decide să utilizeze opțiunea prevăzută la articolul 97 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, acțiunile necesare pentru verificarea remedierii de către beneficiari a situației de neconformitate în cauză se aplică unui eșantion de 20 % dintre respectivii beneficiari.
Articolul 69
Selectarea eșantionului de control
(1) Selectarea eșantionului de ferme care urmează să fie controlate în conformitate cu articolul 68 se bazează, după caz, pe o analiză a riscurilor în conformitate cu legislația aplicabilă sau pe o analiză a riscurilor adaptată cerințelor sau standardelor în cauză. Respectiva analiză a riscurilor poate fi efectuată la nivelul unei ferme individuale sau la nivelul unor categorii de ferme sau zone geografice.
Analiza riscurilor poate ține cont de unul dintre criteriile de mai jos sau de ambele:
(a)
participarea beneficiarului la sistemul de consiliere agricolă instituit în temeiul articolului 12 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(b)
participarea beneficiarului la un sistem de certificare, dacă schema respectivă este relevantă pentru cerințele și standardele în cauză.
Pe baza unei analize a riscurilor, un stat membru poate decide să îi excludă din eșantionul de control stabilit pe baza riscurilor pe beneficiarii care participă la un sistem de certificare menționat la paragraful al doilea litera (b). Totuși, dacă sistemul de certificare vizează doar o parte a cerințelor și standardelor pe care trebuie să le respecte beneficiarul în cadrul ecocondiționalității, pentru cerințele sau standardele care nu sunt vizate de sistemul de certificare se aplică factori de risc adecvați.
Dacă analiza rezultatelor controalelor arată că frecvența nerespectării cerințelor sau standardelor incluse într-un sistem de certificare menționat la paragraful al doilea litera (b) este semnificativă, factorii de risc legați de cerințele sau standardele respective trebuie reevaluați.
(2) Alineatul (1) nu se aplică în cazul controalelor efectuate pentru monitorizarea eventualelor neconformități aduse în atenția autorității de control competente în orice alt mod. Totuși, alineatul (1) se aplică în cazul controalelor efectuate pentru monitorizare în temeiul articolului 97 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(3) Pentru a se asigura reprezentativitatea eșantionului, beneficiarii trebuie selectați în mod aleatoriu în proporție de 20-25 % din numărul minim al beneficiarilor care urmează să facă obiectul controalelor la fața locului, prevăzut la articolul 68 alineatul (1) primul paragraf. Totuși, dacă numărul beneficiarilor care urmează să facă obiectul controalelor la fața locului depășește respectivul număr minim, proporția beneficiarilor selectați aleatoriu în cadrul eșantionului suplimentar nu trebuie să depășească 25 %.
(4) O selecție parțială a eșantionului de control poate fi efectuată, după caz, pe baza informațiilor disponibile, înainte de încheierea perioadei respective de depunere a cererilor. Eșantionul provizoriu se completează atunci când sunt disponibile toate cererile relevante.
(5) Eșantionul de beneficiari care urmează să fie controlat în conformitate cu articolul 68 alineatul (1) poate fi selectat dintre eșantioanele de beneficiari care au fost deja selectate în temeiul articolelor 30-34 și cărora li se aplică cerințele sau standardele relevante. Totuși, această posibilitate nu se aplică în ceea ce privește controlul beneficiarilor în cadrul schemelor de sprijin în sectorul vitivinicol menționate la articolele 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
(6) Prin derogare de la dispozițiile articolului 68 alineatul (1), eșantioanele de beneficiari care urmează să facă obiectul controlului la fața locului pot fi selectate la rata minimă de 1 %, separat de fiecare dintre următoarele populații de beneficiari care fac obiectul obligațiilor în materie de ecocondiționalitate în conformitate cu articolul 92 din Regulamentul (UE) 1306/2013:
(a)
beneficiarii care primesc plăți directe în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1307/2013;
(b)
beneficiarii care primesc sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;
(c)
beneficiarii care primesc prime anuale în temeiul articolului 21 alineatul (1) literele (a) și (b) și al articolelor 28-31, 33 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.
(7) În cazul în care se constată, pe baza analizei riscurilor efectuată la nivelul exploatației, că fermierii care nu au beneficiat de ajutoare reprezintă un risc mai ridicat decât beneficiarii menționați la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, respectivii beneficiari pot fi înlocuiți de fermierii care nu au beneficiat de ajutoare. În acest caz, numărul total al fermierilor verificați trebuie totuși să atingă rata controalelor prevăzută la articolul 68 alineatul (1) din prezentul Regulament. Motivele unei astfel de înlocuiri trebuie justificate și documentate în mod adecvat.
(8) Procedurile prevăzute la alineatele (5) și (6) pot fi combinate dacă o astfel de combinație sporește eficacitatea sistemului de control.
Articolul 70
Constatarea respectării cerințelor și a standardelor
(1) După caz, respectarea cerințelor și a standardelor este verificată prin utilizarea mijloacelor prevăzute de legislația aplicabilă cerinței sau standardului în cauză.
(2) În celelalte cazuri și atunci când este adecvat, verificarea se efectuează în orice mod corespunzător decis de autoritatea de control competentă și care este de natură să asigure o precizie cel puțin echivalentă cu cea necesară pentru verificările oficiale realizate conform normelor naționale.
(3) După caz, controalele la fața locului pot fi efectuate cu ajutorul tehnicilor de teledetecție.
Articolul 71
Elementele controalelor la fața locului
(1) La efectuarea controalelor asupra eșantionului prevăzut la articolul 68 alineatul (1), autoritatea de control competentă se asigură că toți beneficiarii selectați sunt verificați în ceea ce privește respectarea standardelor și cerințelor care sunt în responsabilitatea sa.
Fără a se aduce atingere primului paragraf, dacă rata minimă de control este atinsă la nivelul fiecărui act sau standard sau la nivelul unui grup de acte sau standarde în conformitate cu articolul 68 alineatul (1) al treilea paragraf, beneficiarii selectați trebuie verificați în ceea ce privește conformitatea cu actul sau standardul sau cu grupul de acte sau standarde în cauză.
În cazul selectării în cadrul eșantionului prevăzut la articolul 68 alineatul (1) din prezentul regulament a unui grup de persoane menționate la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, autoritatea de control competentă se asigură că toți membrii grupului sunt controlați în ceea ce privește respectarea cerințelor și a standardelor care sunt în responsabilitatea lor.
În general, fiecare beneficiar selectat pentru un control la fața locului trebuie controlat în momentul în care pot fi controlate cele mai multe dintre cerințele și standardele pentru care a fost selectat. Totuși, statele membre se asigură că, pe parcursul anului, se atinge un nivel de control adecvat pentru toate cerințele și standardele.
(2) Controalele la fața locului trebuie să vizeze, după caz, toate terenurile agricole ale exploatației. Totuși, controlul efectiv pe teren ca parte a unui control la fața locului se poate limita la un eșantion format din cel puțin jumătate dintre parcelele agricole ale exploatației vizate de cerința sau standardul în cauză, cu condiția ca eșantionul respectiv să garanteze un nivel de control fiabil și reprezentativ în ceea ce privește cerințele și standardele.
Dispozițiile primului paragraf nu aduc atingere calculării și aplicării sancțiunii administrative menționate la titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 și la capitolul III din prezentul titlu. Dacă, în urma controlului asupra eșantionului menționat la primul paragraf, se constată o neconformitate, trebuie mărit eșantionul de parcele agricole inspectate efectiv.
În plus, în cazul în care legislația aplicabilă actului sau standardelor dispune astfel, verificarea efectivă a respectării cerințelor și standardelor ca parte a controlului la fața locului poate fi limitată la un eșantion reprezentativ din elementele de controlat. Totuși, statele membre se asigură că se efectuează controale în privința tuturor cerințelor și standardelor a căror respectare poate fi verificată la momentul vizitei.
(3) Controalele menționate la alineatul (1) sunt efectuate, în general, ca parte a unei vizite. Acestea constau într-o verificare a cerințelor și standardelor a căror respectare poate fi verificată la momentul vizitei respective. Scopul respectivelor controale este de a depista orice posibilă neconformitate cu respectivele cerințe și standarde și, în plus, de a identifica acele cazuri care trebuie să facă obiectul unor controale suplimentare.
(4) Controalele la fața locului efectuate la nivelul fermei pot fi înlocuite de controale administrative, cu condiția ca statul membru să se asigure că respectivele controale administrative au cel puțin aceeași eficacitate ca cele la fața locului.
(5) La momentul efectuării controalelor la fața locului, statele membre pot utiliza indicatori de control obiectivi specifici anumitor cerințe și standarde, cu condiția ca aceștia să garanteze că eficacitatea controlului privind cerințele și standardele în cauză este cel puțin egală cu cea a controalelor la fața locului efectuate fără utilizarea indicatorilor.
Indicatorii trebuie să aibă o legătură directă cu cerințele sau standardele pe care le reprezintă și trebuie să vizeze toate elementele care urmează a fi verificate în cazul controalelor care au drept obiect respectivele cerințe sau standarde.
(6) Controalele la fața locului asupra eșantionului prevăzut la articolul 68 alineatul (1) din prezentul regulament sunt efectuate în același an calendaristic în care au fost depuse cererile de ajutor și/sau de plată sau, în ceea ce privește cererile în cadrul schemelor de sprijin din sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, în orice moment pe parcursul perioadei indicate la articolul 97 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
Articolul 72
Raport de control
(1) Fiecare control la fața locului efectuat în temeiul prezentului titlu face obiectul unui raport de control care urmează să fie elaborat de autoritatea de control sau sub responsabilitatea acesteia.
Raportul se împarte în următoarele părți:
(a)
o parte generală care conține, în special, următoarele informații:
(i)
identitatea beneficiarului selectat pentru controlul la fața locului;
(ii)
persoanele prezente;
(iii)
dacă beneficiarul a fost avertizat cu privire la vizită și, dacă da, perioada de preaviz;
(b)
o parte care descrie, separat, controalele efectuate în ceea ce privește fiecare cerință și standard și care conține, în special, următoarele informații:
(i)
standardele și cerințele care au făcut obiectul controlului la fața locului;
(ii)
natura și amploarea controalelor efectuate;
(iii)
constatările;
(iv)
actele și standardele cu privire la care s-au constatat neconformități;
(c)
o parte de evaluare care prezintă un bilanț al importanței neconformităților referitoare la fiecare act și/sau standard, pe baza criteriilor „gravitate”, „amploare”, „persistență” și „repetare”, în conformitate cu articolul 99 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, cu menționarea factorilor care pot determina o scădere sau o majorare a reducerii care trebuie aplicată.
Dacă dispozițiile referitoare la standardul sau cerința în cauză prevăd o marjă de toleranță în limitele căreia nu trebuie luat în considerare un caz de neconformitate constatat sau dacă se acordă sprijin în temeiul articolului 17 alineatele (5) și (6) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, acest lucru este indicat în raport.
(2) Alineatul (1) se aplică indiferent dacă beneficiarul în cauză a fost selectat pentru controlul la fața locului în conformitate cu articolul 69, supus controlului la fața locului în temeiul legislației aplicabile actelor și standardelor în conformitate cu articolul 68 alineatul (2) sau ca urmare a unui caz de neconformitate adus la cunoștința autorității de control competente în orice alt mod.
(3) Orice caz de neconformitate constatat este adus la cunoștința beneficiarului în termen de trei luni de la data controlului la fața locului.
Cu excepția cazului în care a luat măsuri corective imediate, punând capăt situației de neconformitate constatate în temeiul articolului 99 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, beneficiarul este informat că se vor lua măsuri corective în temeiul articolului 99 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 în termenul limită stabilit la primul paragraf din prezentul alineat.
Cu excepția cazului în care a luat măsuri corective imediate, punând capăt situației de neconformitate constatate în temeiul articolului 97 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, beneficiarul în cauză este informat că se vor lua măsuri corective cel târziu în termen de o lună după decizia de neaplicare a sancțiunii administrative prevăzute la respectivul articol.
(4) Fără a se aduce atingere vreunei dispoziții speciale din legislația aplicabilă standardelor și cerințelor respective, raportul de control trebuie finalizat în termen de o lună de la data controlului la fața locului. Totuși, acest termen se poate prelungi la trei luni în cazuri justificate în mod corespunzător, mai ales dacă această prelungire este impusă de analizele fizice sau chimice.
Dacă autoritatea de control competentă nu este agenția de plăți, în termen de o lună de la finalizarea sa, raportul de control și, dacă este cazul, documentele justificative relevante trebuie transmise agenției de plăți sau autorității de coordonare sau trebuie puse la dispoziția acestora.
Totuși, dacă raportul nu conține nicio constatare, un stat membru poate decide că nu este cazul să îl trimită agenției de plăți sau autorității de coordonare, cu condiția ca raportul să le fie direct accesibil timp de o lună de la finalizarea acestuia.
CAPITOLUL III
Calcularea și aplicarea de sancțiuni administrative
Articolul 73
Principii generale
(1) În cazul în care există mai multe agenții de plăți care răspund de gestionarea diverselor scheme enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, a măsurilor menționate la articolul 21 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolele 28-31, 33 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și a plăților legate de schemele de sprijin în sectorul vitivinicol prevăzute la articolele 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, statele membre se asigură că neconformitățile constatate și, după caz, eventualele sancțiuni administrative corespunzătoare sunt aduse la cunoștința tuturor agențiilor de plăți implicate în gestionarea plăților respective. Sunt incluse aici cazurile în care nerespectarea criteriilor de eligibilitate constituie, de asemenea, o nerespectare a normelor în materie de ecocondiționalitate și viceversa. Statele membre asigură, după caz, aplicarea unei rate de reducere unice.
(2) În cazul în care s-au constatat mai multe cazuri de neconformitate cu privire la diverse acte sau standarde care țin de același domeniu al ecocondiționalității, pentru stabilirea reducerii prevăzute la articolul 39 alineatul (1) și la articolul 40 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, respectivele cazuri sunt considerate un singur caz de neconformitate.
(3) Nerespectarea unui standard care constituie totodată o nerespectare a unei cerințe trebuie considerată un singur caz de neconformitate. În scopul calculării reducerilor, cazul de neconformitate se consideră parte a domeniului cerinței.
(4) Sancțiunea administrativă se aplică întregului cuantum al plăților menționate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 care au fost sau care urmează să fie acordate respectivului beneficiar:
(a)
în urma cererilor de ajutor sau de plată pe care le-a depus sau pe care le va depune acesta în cursul anului constatării; și/sau
(b)
cu privire la cererile din cadrul schemelor de sprijin în sectorul vitivinicol în temeiul articolelor 46 și 47 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
În ceea ce privește primul paragraf litera (b), cuantumul relevant se împarte la 3 în cazul restructurării și conversiei.
(5) În cazul unui grup de persoane menționat la articolele 28 și 29 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, procentajul reducerii se calculează în conformitate cu capitolul III din prezentul titlu și cu titlul IV capitolul II din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014. În acest caz, pentru a respecta principiul proporționalității, statele membre pot aplica respectivul procentaj de reducere părții din subvenție care este alocată acelui membru al grupului care se află în situație de neconformitate.
Articolul 74
Calcularea și aplicarea sancțiunilor administrative în caz de neglijență
(1) Dacă s-au constatat mai multe cazuri de neconformitate din neglijență în diferite domenii ale ecocondiționalității, procedura de stabilire a reducerii prevăzută la articolul 39 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 se aplică individual fiecărui caz de neconformitate.
Procentajele de reducere care rezultă se adună. Totuși, reducerea maximă nu trebuie să depășească 5 % din suma totală menționată la articolul 73 alineatul (4) din prezentul regulament.
(2) Dacă o neconformitate repetată este constatată împreună cu un alt caz de neconformitate sau cu o altă neconformitate repetată, procentajele de reducere rezultate se adună. Totuși, reducerea maximă nu trebuie să depășească 15 % din cuantumul total menționat la articolul 73 alineatul (4).
Articolul 75
Calcularea și aplicarea sancțiunilor administrative în cazul unei neconformități deliberate
În cazurile de neconformitate deliberată de amploare, gravitate sau persistență extreme, în plus față de sancțiunea impusă și calculată în conformitate cu articolul 40 din Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014, beneficiarul este exclus de la toate plățile menționate la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 în următorul an calendaristic.
TITLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 76
Intrarea în vigoare și aplicarea
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică cererilor de ajutor, cererilor de sprijin sau cererilor de plată referitoare la anii de cerere sau la perioadele de primă care încep din 1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 iulie 2014.