PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 28 august 2013
privind proiectul de decret din Italia privind metodele care să indice originea laptelui cu durată lungă de conservare, a laptelui UHT, a laptelui pasteurizat microfiltrat și a laptelui pasteurizat la temperatură înaltă
[notificată cu numărul C(2013) 5517]
(Numai textul în limba italiană este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/444/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora (1), în special articolul 19,
întrucât:
(1)
În conformitate cu procedura menționată la articolul 19 al doilea paragraf din Directiva 2000/13/CE, la 9 noiembrie 2012, autoritățile italiene au notificat Comisiei proiectul de decret care prevede, printre altele, cerințele de etichetare obligatorii pentru laptele cu durată lungă de conservare, laptele UHT, laptele pasteurizat microfiltrat și laptele pasteurizat la temperatură înaltă.
(2)
Articolul 2 alineatul (1) din decretul care face obiectul notificării prevede că etichetele laptelui cu durată lungă de conservare, laptelui UHT, laptelui pasteurizat microfiltrat și laptelui pasteurizat la temperatură ridicată trebuie să indice țara de origine a fermelor producătoare de lactate de unde provine laptele tratat sau indicația „UE” sau „țări terțe”, în cazul în care laptele provine din unul sau mai multe state membre ale Uniunii Europene sau, respectiv, din țări terțe.
(3)
Directiva 2000/13/CE armonizează normele care reglementează etichetarea produselor alimentare, prevăzând, pe de o parte, armonizarea unor dispoziții naționale și, pe de altă parte, măsuri pentru dispozițiile naționale nearmonizate. Domeniul de aplicare al armonizării este definit la articolul 3 alineatul (1) din directiva respectivă, care enumeră toate mențiunile care trebuie să figureze în mod obligatoriu pe eticheta produselor alimentare în conformitate cu articolele 4-17 și sub rezerva derogărilor prevăzute la articolele menționate.
(4)
Articolul 3 alineatul (1) punctul 8 din Directiva 2000/13/CE prevede că informațiile privind locul de origine sau de proveniență se specifică „în cazurile în care omiterea acestei mențiuni ar putea induce consumatorul în eroare cu privire la originea sau proveniența reală a produsului alimentar”.
(5)
Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE prevede că, în cazul anumitor produse alimentare, dispozițiile Uniunii sau, în absența acestora, dispozițiile naționale pot prevedea includerea altor mențiuni pe lângă cele enumerate la articolul 3 alineatul (1) din directiva respectivă.
(6)
Articolul 18 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE permite adoptarea unor dispoziții naționale nearmonizate, în cazul în care acestea sunt justificate de unul dintre motivele enumerate la articolul menționat, inclusiv, inter alia, protecția sănătății publice și prevenirea fraudei, cu condiția ca acestea să nu fie de o asemenea natură încât să împiedice aplicarea definițiilor și a normelor prevăzute în Directiva 2000/13/CE. Prin urmare, atunci când într-un stat membru au fost propuse proiecte de dispoziții naționale în materie de etichetare, este necesar să se analizeze compatibilitatea acestora cu cerințele menționate anterior și cu dispozițiile Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.
(7)
Autoritățile italiene susțin că măsura care face obiectul notificării este necesară pentru a asigura protecția intereselor consumatorilor și pentru a consolida aplicarea prevenirii și reprimării fraudei în materie de alimente. Se precizează că, contrar opiniei consumatorilor italieni, laptele comercializat în Italia nu este numai de origine națională și, prin urmare, indicarea originii pe etichetă a devenit indispensabilă pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor. Având în vedere considerentele de mai sus, autoritățile italiene susțin că dispozițiile articolului 2 alineatul (1) sunt justificate în temeiul articolului 3 alineatul (1) punctul 8 din Directiva 2000/13/CE.
(8)
Articolul 3 alineatul (1) punctul 8 din Directiva 2000/13/CE instituie un mecanism adecvat pentru a preveni riscul inducerii în eroare a consumatorilor în cazurile în care anumite elemente ar putea sugera că un aliment are altă origine sau proveniență decât cea reală. Operatorilor din industria alimentară le revine sarcina de a se asigura că informațiile privind locul de origine sau de proveniență sunt prezente pe etichetă în cazul în care omiterea lor ar putea crea confuzii în mintea consumatorului. De asemenea, autorităților naționale le revine sarcina de a aplica legea pentru a asigura respectarea acestei obligații.
(9)
Dispozițiile de la articolul 2 alineatul (1) din decretul notificat ar însemna în acest caz că produsele alimentare în cauză sunt întotdeauna prezentate astfel încât acestea ar induce în eroare consumatorul italian cu privire la adevărata lor origine sau loc de proveniență. În acest sens, Comisia remarcă faptul că domeniul de aplicare al decretului care face obiectul notificării nu se aplică tipurilor de lapte cu o valabilitate (foarte) limitată (laptele crud, laptele pasteurizat). Or tocmai acestea din urmă sunt susceptibile de a sugera consumatorului originea italiană a tipurilor de lapte în cauză.
(10)
În afara unei mențiuni referitoare la necesitatea protejării interesului consumatorilor, autoritățile italiene nu au furnizat justificări suficiente care să permită să se concluzioneze că, în ceea ce privește produsele enumerate la articolul 1 din decretul care face obiectul notificării, este necesară indicarea obligatorie a locului de origine, pe lângă obligația stabilită la articolul 3 alineatul (1) punctul 8 din Directiva 2000/13/CE.
(11)
Prin urmare, autoritățile italiene nu au demonstrat că indicarea locului de origine, astfel cum este prevăzută în decretul care face obiectul notificării, este necesară în vederea atingerii unuia dintre obiectivele enumerate la articolul 18 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE.
(12)
În lumina acestor observații, Comisia a emis un aviz negativ privind dispozițiile menționate anterior ale decretului care face obiectul notificării, în conformitate cu articolul 19 al treilea paragraf din Directiva 2000/13/CE.
(13)
În consecință, ar trebui să se solicite autorităților italiene să nu adopte dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din decretul care face obiectul notificării.
(14)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Republica Italiană nu adoptă dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din decretul care face obiectul notificării privind metodele pentru indicarea originii laptelui cu durată lungă de conservare, laptelui UHT, laptelui pasteurizat microfiltrat și laptelui pasteurizat la temperatură înaltă.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Republicii Italiene.
Adoptată la Bruxelles, 28 august 2013.