NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 786/2013
ze dne 16. srpna 2013,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o přípustné limity yessotoxinů u živých mlžů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Uvedené nařízení stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby živí mlži uvádění na trh k lidské spotřebě neobsahovali určité mořské biotoxiny v celkovém množství (měřeno v celém těle nebo v jakékoliv jednotlivé jedlé části), které překračuje limity stanovené v příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 uvedeného nařízení. V bodě 2 písm. d) uvedené kapitoly se stanoví maximální limit pro yessotoxiny 1 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram.
(2)
V prosinci 2008 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) stanovisko vědecké komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci vypracované na žádost Evropské komise, které se týkalo mořských biotoxinů u korýšů - skupiny yessotoxinů (2). Na základě uvedeného stanoviska nebyla v řadě studií akutní toxicity po orálním podání yessotoxinů pozorována žádná letalita ani klinické známky toxicity. Kromě toho dospěl EFSA k závěru, že jedna porce korýšů by neměla obsahovat více než 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram. Uvedená hodnota přesahuje stávající limit stanovený v příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 písm. d) nařízení (ES) č. 853/2004.
(3)
Výbor Codex Alimentarius pro ryby a produkty rybolovu na svém 32. zasedání (ve dnech 1.-5. října 2012) potvrdil vyřazení yessotoxinů ze seznamu mořských biotoxinů, které by měly být testovány na mezinárodní úrovni.
(4)
Vzhledem ke stanovisku EFSA a k závěrům 32. zasedání Výboru Codex Alimentarius pro ryby a produkty rybolovu je vhodné zvýšit stávající limit pro yessotoxiny na 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram.
(5)
Příloha III nařízení (ES) č. 853/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 nařízení (ES) č. 853/2004 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
pro yessotoxiny 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram;“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. srpna 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 786/2013 AL COMISIEI
din 16 august 2013
de modificare a anexei III la Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele permise pentru iesotoxine în moluștele bivalve vii
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (1), în special articolul 10 alineatul (1) litera (d),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 853/2004 stabilește norme specifice privind igiena alimentelor de origine animală care trebuie respectate de operatorii din sectorul alimentar. Respectivul regulament prevede că operatorii din sectorul alimentar trebuie să se asigure că moluștele bivalve vii introduse pe piață pentru consumul uman nu conțin anumite biotoxine marine în cantități totale, măsurate în corpul întreg sau în orice parte comestibilă separat, care depășesc limitele stabilite la secțiunea VII capitolul V punctul 2 din anexa III la acesta. Punctul 2 litera (d) din capitolul respectiv stabilește limita maximă pentru iesotoxine la 1 miligram de echivalent iesotoxine la kilogram.
(2)
În decembrie 2008, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat un aviz al Grupului științific pentru contaminanții din lanțul alimentar cu privire la o cerere din partea Comisiei Europene referitoare la biotoxinele marine din moluște - grupul iesotoxinelor (2). În conformitate cu respectivul aviz, în urma administrării orale de iesotoxine în cadrul unei serii de studii de toxicitate acută, nu s-au observat mortalitate și semne clinice de toxicitate. În plus, EFSA a concluzionat că o porție de crustacee nu ar trebui să conțină mai mult de 3,75 miligrame de echivalent iesotoxine la kilogram. Acest nivel este mai mare decât actuala limită prevăzută la punctul 2 litera (d) din capitolul V din secțiunea VII a anexei III la Regulamentul (CE) nr. 853/2004.
(3)
Cea de a 32-a reuniune a Comitetului Codex alimentarius pentru pește și produse pescărești (1-5 octombrie 2012) a confirmat excluderea iesotoxinelor din lista biotoxinelor marine care ar trebui să fie testate la nivel internațional.
(4)
Având în vedere avizul EFSA și concluziile celei de a 32-a reuniuni a Comitetului Codex alimentarius pentru pește și produse pescărești, este adecvat să se mărească limita actuală pentru iesotoxine la 3,75 miligrame de echivalent iesotoxine la kilogram.
(5)
Prin urmare, anexa III la Regulamentul (CE) nr. 853/2004 trebuie modificată în consecință.
(6)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În anexa III la Regulamentul (CE) nr. 853/2004, punctul 2 litera (d) din capitolul V din secțiunea VII se înlocuiește cu următorul text:
„(d)
pentru iesotoxine, 3,75 miligrame de echivalent iesotoxine la kilogram;”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 august 2013.