PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. září 2012
o mimořádných opatřeních proti šíření háďátka Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (háďátka borovicového) na území Unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 6543)
(2012/535/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 16 odst. 3 čtvrtou větu uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/133/ES (2) se po členských státech žádá dočasné přijetí doplňujících opatření proti šíření háďátka borovicového z oblastí Portugalska, mimo oblastí, ve kterých se nevyskytuje. Ohniska výskytu háďátka borovicového ve Španělsku a opakující se případy, kdy jiné členské státy zadržely borové dřevo, dřevěný obalový materiál a kůru napadené háďátkem borovicovým dodané z Portugalska, ukazují, že vzrostlo riziko možného šíření háďátka borovicového z oblastí v Portugalsku, ve kterých se vyskytuje. Hospodářský, sociální a environmentální dopad rozšíření háďátka borovicového v Unii by byl nepřijatelně velký. Je proto žádoucí rozšířit oblast působnosti opatření týkajících se háďátka borovicového na všechny členské státy.
(2)
Aby se zabránilo zavlékání a šíření háďátka borovicového, měly by členské státy provádět každoroční průzkumy výskytu háďátka borovicového v oblastech, v nichž jeho výskyt není znám, a měly by přijmout pohotovostní plány pro případ, že bude výskyt háďátka borovicového zjištěn.
(3)
V případě zjištění výskytu háďátka borovicového v oblasti, kde jeho výskyt dříve nebyl znám, by členské státy měly vymezit oblasti, v nichž je třeba provést eradikační opatření. Tato opatření by měla zahrnovat preventivní kácení náchylných rostlin v zamořené zóně a v zóně o poloměru 500 m obklopující rostliny napadené háďátkem borovicovým a posílení úředního dozoru zaměřeného na výskyt háďátka borovicového v celé vymezené oblasti.
(4)
Pokud členský stát dojde k závěru, že by vykácení náchylných rostlin v okruhu až do 500 m od rostlin napadených háďátkem borovicovým bylo nepřiměřené, například v případě, že součástí postižené zóny jsou oblasti chráněné v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (4), měly by být k dispozici alternativní možnosti řízení rizika, zahrnující omezení kácení náchylných rostlin. V takovém případě by měla být přijata alternativní ochranná opatření, jež zajistí obdobnou míru snížení rizika šíření háďátka borovicového.
(5)
Hlavním cílem opatření proti háďátku borovicovému by měla být jeho eradikace, přičemž izolace výskytu háďátka borovicového je povolena pouze v oblastech, kde eradikace není proveditelná. Aby bylo zajištěno dosažení eradikace všude tam, kde je to možné, měly by členské státy provádět eradikační opatření nejméně po dobu čtyř let. Pokud však eradikace možná není, mělo by být členským státům v určitých případech povoleno uplatňovat opatření k izolaci výskytu háďátka borovicového ještě před uplynutím tohoto čtyřletého období.
(6)
O eradikačních opatřeních nebo opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového, která členské státy přijaly nebo se rozhodly přijmout, by měly informovat Komisi a ostatní členské státy.
(7)
O přijatých eradikačních opatřeních a opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového by měly být informovány příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
(8)
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci vymezených oblastí a mimo tyto oblasti by mělo podléhat určitým omezením. Členské státy by měly kontrolovat, zda jsou tyto zákazy a omezení dodržovány, a v případě potřeby přijímat opatření k nápravě.
(9)
Pokud omezení týkající se přemísťování náchylného dřeva a kůry zahrnují požadavky na jejich ošetření, měly by členské státy oprávnit zařízení, jež jsou dostatečně vybavená k provádění takového ošetření a vydávání rostlinolékařských pasů nebo označování ošetřeného náchylného dřeva nebo kůry, a provádět nad nimi dohled. Měla by být stanovena pravidla pro opravňování takových zařízení a dohled nad nimi. Měla by také být stanovena pravidla pro opravňování výrobců dřevěného obalového materiálu provádějících takové označování a pro dohled nad nimi.
(10)
Informace o těchto oprávněných zařízeních by měly být zpřístupněny členským státům a hospodářským subjektům. Komise by proto měla sestavit a vést seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu.
(11)
Rozhodnutí 2006/133/ES by proto mělo být zrušeno.
(12)
Toto rozhodnutí by mělo být po třech letech přezkoumáno s ohledem na odborný a vědecký pokrok.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„náchylnými rostlinami“ se rozumí rostliny (kromě plodů a semen) Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. a Tsuga Carr.;
b)
„náchylným dřevem“ se rozumí dřevo jehličnanů (Coniferales), s výjimkou řeziva a kulatiny Taxus L. a Thuja L.;
c)
„náchylnou kůrou“ se rozumí kůra jehličnanů (Coniferales);
d)
„místem produkce“ se rozumí jakékoli prostory provozované/provozy fungující jako jedna produkční jednotka. Mohou zahrnovat stanoviště produkce, v nichž se z fytosanitárních důvodů hospodaří odděleně;
e)
„přenašečem“ se rozumí brouci náležející k rodu Monochamus Megerle in Dejean, 1821;
f)
„letovým obdobím přenašeče“ se rozumí období od 1. dubna do 31. října, vyjma případů, kdy je odborně či vědecky zdůvodněna odlišná doba trvání letového období přenašeče, se zohledněním bezpečnostního hraničního období čtyř týdnů navíc na začátku a na konci předpokládaného letového období;
g)
„dřevěným obalovým materiálem“ se rozumí dřevo nebo dřevěné produkty používané na podporu, ochranu nebo přepravu komodit, ve formě obalových beden, bedniček, přepravek, bubnů a podobných obalů, palet, skříňových palet a jiných přepravních podložek, nástavných rámů palet a prokladů, ať už jsou nebo nejsou právě používány při přepravě předmětů. Toto ustanovení se nevztahuje na zpracované dřevo vyrobené pomocí lepidla, tepla nebo tlaku či jejich kombinace a obalový materiál sestávající pouze ze dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm.
Článek 2
Průzkumy v oblastech, ve kterých není znám výskyt háďátka borovicového
1. Členské státy každoročně provádějí průzkumy výskytu háďátka borovicového Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (dále jen „háďátko“) v náchylných rostlinách, náchylném dřevu a kůře a v přenašeči a zjišťují, zda existuje jakýkoliv důkaz o výskytu háďátka na jejich území v oblastech, ve kterých dříve výskyt háďátka nebyl znám.
Tyto průzkumy sestávají z odběru vzorků náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů a jejich laboratorního testování. Počet vzorků se stanoví podle uznávaných vědeckých a odborných zásad.
2. Členské státy sdělí Komisi popis průzkumů uvedených v odstavci 1, kde uvedou počet míst průzkumu, oblasti, ve kterých má být průzkum proveden, a počet vzorků, jež budou každoročně podrobeny laboratornímu testování. V popisu se uvede, na jakých vědeckých a odborných zásadách jsou tyto průzkumy založeny.
Tento popis se sdělí Komisi do 1. března roku, v němž mají být průzkumy provedeny.
3. Výsledky průzkumů uvedených v odstavci 1 sdělí každý členský stát Komisi a ostatním členským státům do 1. března roku následujícího po roce, ve kterém byly průzkumy provedeny.
Článek 3
Laboratorní testování
Laboratorní testování náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů na přítomnost háďátka se provádí podle diagnostického protokolu pro háďátko Bursaphelenchus xylophilus uvedeného ve standardu EPPO PM7/4(2) (5). Metody uvedené v tomto standardu mohou být doplněny nebo nahrazeny vědecky ověřenými metodami molekulární diagnostiky, jež jsou prokazatelně přinejmenším stejně citlivé a spolehlivé jako metody uvedené ve standardu EPPO.
Článek 4
Pohotovostní plány
1. Každý členský stát do 31. prosince 2013 stanoví plán činností, jež mají být provedeny na jeho území v souladu s články 5 až 16 v případě potvrzeného výskytu háďátka nebo podezření na jeho výskyt (dále jen „pohotovostní plán“).
2. Pohotovostní plán stanoví:
a)
úkoly a odpovědnosti zapojených subjektů a ústředního orgánu při těchto činnostech;
b)
pravidla komunikace o těchto činnostech mezi zapojenými subjekty, ústředním orgánem, příslušným soukromým sektorem a veřejností;
c)
pravidla laboratorního testování a
d)
pravidla školení pracovníků subjektů zapojených do těchto činností.
3. Členské státy zajistí hodnocení a přezkoumání svých pohotovostních plánů.
4. Členské státy informují o svých pohotovostních plánech Komisi, jestliže o to požádá.
Článek 5
Vymezené oblasti
1. Pokud výsledky každoročního průzkumu stanoveného v čl. 2 odst. 1 prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině v části území členského státu, ve které dříve nebyl znám, nebo pokud je výskyt háďátka prokázán jiným způsobem, vymezí členský stát bezodkladně oblast v souladu s odstavcem 2 (dále jen „vymezená oblast“).
Pokud je zjištěn výskyt háďátka v přenašeči nebo v dodávce náchylného dřeva, náchylné kůry nebo v dřevěném obalovém materiálu, provede příslušný členský stát šetření v blízkosti místa, kde byl přenašeč odchycen nebo kde se náchylné dřevo, náchylná kůra nebo dřevěný obalový materiál v době zjištění nacházely. Pokud výsledky šetření prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině, použije se rovněž ustanovení prvního pododstavce.
2. Vymezená oblast sestává ze zóny, ve které byl zjištěn výskyt háďátka (dále jen „zamořená zóna“), a ze zóny obklopující zamořenou zónu (dále jen „nárazníková zóna“). Nárazníková zóna je široká nejméně 20 km.
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6, může příslušný členský stát rozhodnout, že nárazníkovou zónu zúží, a to pod podmínkou, že toto zúžení nenaruší eradikaci, přičemž šířka zúžené zóny nesmí být menší než 6 km.
3. Pokud je zjištěn výskyt háďátka v nárazníkové zóně, bezodkladně se s ohledem na toto zjištění stanoví v souladu s odstavcem 1 nová vymezená oblast.
Pokud stávající vymezená oblast podléhá eradikačním opatřením podle článku 6, může být s ohledem na toto zjištění upravena, místo co by se stanovila nová vymezená oblast.
Jakýkoli důkaz o výskytu háďátka v nárazníkové zóně se okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
4. Je-li na území členského státu zjištěn výskyt háďátka a vymezená oblast by zasahovala na území jednoho nebo více dalších členských států, stanoví tento další členský stát nebo tyto další členské státy v souladu s odstavcem 1 vymezenou oblast nebo vymezené oblasti, jež doplní nárazníkovou zónu o nárazníkovou zónu nebo nárazníkové zóny, jejichž šíře odpovídá šíři nárazníkové zóny v členském státě, ve kterém byl výskyt zjištěn.
5. Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o vymezené oblasti na svém území do jednoho měsíce ode dne, kdy byl v příslušné oblasti zjištěn výskyt háďátka.
Toto sdělení obsahuje popis vymezených oblastí, jejich polohu a názvy správních jednotek, jichž se vymezení týká, spolu s mapou, na které je vyznačena poloha každé vymezené oblasti, každé zamořené zóny a nárazníkové zóny.
Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o úpravách vymezených oblastí na svém území do jednoho měsíce od takové úpravy.
6. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl po předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, může příslušný členský stát rozhodnout, že tato oblast přestává být vymezenou oblastí. Členský stát může v situaci uvedené v příloze I bodě 5 rozhodnout, že daná oblast přestává být vymezenou oblastí, je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v bodě 7 uvedené přílohy.
O tomto rozhodnutí informuje členský stát Komisi a ostatní členské státy do jednoho měsíce od jeho přijetí.
7. Komise vypracuje seznam vymezených oblastí a předá ho členským státům.
Seznam je aktualizován na základě sdělení obdržených Komisí podle odstavců 5 a 6.
Článek 6
Eradikace
1. Členské státy přijmou opatření k eradikaci háďátka ve vymezených oblastech na svém území stanovená v příloze I.
Háďátko je považováno za eradikované, pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl za předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, nebo je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v příloze I bodě 7 třetím pododstavci.
2. Členské státy zajistí, že opatření uvedená v odstavci 1 budou prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 7
Izolace výskytu
1. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou výskyt háďátka ve vymezené oblasti po dobu nejméně čtyř po sobě jdoucích let a získané zkušenosti ukazují, že v dané situaci není možné háďátko eradikovat, může příslušný členský stát namísto toho rozhodnout, že zajistí izolaci výskytu háďátka v této oblasti.
Příslušný členský stát však může o izolaci výskytu namísto eradikace háďátka rozhodnout před uplynutím tohoto období v případech, kdy průměr zamořené zóny přesahuje 20 km, výskyt háďátka je prokázán v celé zamořené zóně a dosavadní zkušenosti ukazují, že jeho eradikace není v této oblasti v dané situaci možná.
Přijmou se opatření k izolaci výskytu stanovená v příloze II.
2. Pokud se členský stát v souladu s odstavcem 1 rozhodne použít opatření k izolaci výskytu namísto eradikačních opatření, informuje o tomto rozhodnutí Komisi s vysvětlením důvodů rozhodnutí.
Použije-li se ustanovení odstavce 1 druhého pododstavce, provede Komise v tomto členském státě šetření, aby bylo ověřeno, zda jsou podmínky stanovené v uvedeném pododstavci splněny.
3. Vymezená oblast podléhající opatřením k izolaci výskytu v souladu s odstavcem 1 se jako taková označí v seznamu uvedeném v čl. 5 odst. 7. Členské státy mohou použít opatření k izolaci výskytu pouze ve vymezených oblastech, jež byly v tomto seznamu vyznačeny jako oblasti podléhající opatřením k izolaci výskytu háďátka.
4. Členské státy zajistí, aby opatření uvedená v odstavci 1 byla prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 8
Informování hospodářských subjektů a veřejnosti
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6 nebo opatření k izolaci výskytu háďátka v souladu s článkem 7, informují příslušné členské státy o těchto opatřeních příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
Článek 9
Informování o vnitrostátních opatřeních
1. Do jednoho měsíce od oznámení výskytu háďátka v části svého území, ve které jeho výskyt nebyl dříve znám, poskytnutého podle čl. 16 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 2000/29/ES, sdělí členské státy Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření přijaly a jaká opatření se rozhodly přijmout k eradikaci háďátka v souladu s článkem 6.
2. Přijme-li členský stát opatření k eradikaci háďátka podle článku 6, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin, stanovená v příloze I bodech 2, 3, 4, 5, 7, 8 a 9 a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha I bod 6.
Přijme-li členský stát opatření k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha II body 2 a 3.
Toto sdělení o opatřeních zahrnuje také popis opatření k informování příslušných hospodářských subjektů a veřejnosti podle článku 8 a kontrol, jež mají být provedeny podle čl. 11 odst. 1.
3. Členské státy každoročně do 1. března podají Komisi a ostatním členským státům zprávu o výsledcích opatření za předchozí rok, přijatých podle článků 6 a 7.
Tato zpráva obsahuje počet nálezů výskytu háďátka a jejich polohu včetně map, počet rostlin ve špatném zdravotním stavu a rostlin odumřelých, jež byly identifikovány, skáceny a podrobeny odběru vzorků a testování, a výsledky těchto testů.
4. Členské státy do 1. března každého roku následujícího po oznámení uvedeném v odstavci 1 sdělí Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření se rozhodly přijmout v tomto roce k eradikaci háďátka podle článku 6.
5. Pokud se členský stát rozhodne izolovat výskyt háďátka ve vymezené oblasti podle čl. 7 odst. 1, okamžitě předá Komisi a ostatním členským státům příslušným způsobem přepracovanou verzi sdělení o opatřeních, poskytnutého podle odstavce 1.
Podléhá-li vymezená oblast opatřením k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, může toto sdělení o opatřeních zahrnovat období až 5 let. Pokud sdělení zahrnuje období delší než jeden rok, předloží příslušné členské státy Komisi a ostatním členským státům přepracovanou verzi tohoto sdělení do 31. října roku, ve kterém platnost sdělení vyprší.
Pokud bylo rozhodnuto o významných změnách opatření k izolaci výskytu, uvedené sdělení o opatřeních se přepracuje a bezodkladně předloží Komisi a ostatním členským státům.
Článek 10
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci Unie
1. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 1.
2. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány v rámci zamořených zón podléhajících eradikačním opatřením, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 2.
3. Členské státy mohou omezit přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci zamořených zón podléhajících opatřením k izolaci výskytu háďátka.
Článek 11
Kontroly při přemísťování z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón
1. Členské státy provádějí časté namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí na jejich území, do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón, jež se nacházejí na jejich území, do nárazníkových zón.
Při konkrétním rozhodování o tom, kde mají být kontroly prováděny, vycházejí členské státy z rizika, že rostliny nebo dřevo a kůra, jež mají být kontrolovány, obsahují živá háďátka, přičemž berou v úvahu původ dodávek, stupeň náchylnosti příslušných rostlin a dřeva a kůry a to, nakolik hospodářský subjekt odpovědný za přemísťování v minulosti dodržoval toto rozhodnutí a rozhodnutí 2006/133/ES.
Kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry se provádějí na následujících místech:
a)
v místech, kde přecházejí ze zamořených zón do nárazníkových zón;
b)
v místech, kde přecházejí z nárazníkových zón do nevymezených oblastí;
c)
v místě určení v nárazníkové zóně a
d)
v místě původu v zamořené zóně, jako jsou pily, odkud jsou přemísťovány mimo zamořenou zónu.
Členské státy mohou rozhodnout, že budou provádět i další kontroly v jiných místech, než která jsou uvedena v písmenech a) až d).
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti a v případě nedodržení nebo podezření na nedodržení těchto požadavků i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
2. Členské státy provádějí namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí mimo jejich území, do jiných než vymezených oblastí na svém území.
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
3. Výsledky kontrol uvedených v odstavci 1 se oznámí Komisi a ostatním členským státům každý měsíc a výsledky kontrol uvedených v odstavci 2 se jim oznámí jednou ročně do 1. března.
Pokud tyto kontroly prokážou přítomnost háďátka v náchylných rostlinách nebo v náchylném dřevu nebo kůře, dotyčný členský stát tento nález okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
Článek 12
Opatření v případě nedodržení článku 10
Pokud kontroly uvedené v článku 11 prokážou, že ustanovení přílohy III oddílu 1 nebo oddílu 2 nebyla dodržena, členský stát, který tyto kontroly provedl, okamžitě podrobí materiál, který nesplňuje požadavky, některému z těchto opatření:
a)
zničení;
b)
přemístění pod úředním dohledem do zpracovatelského zařízení výslovně k tomu oprávněného, kde jsou náchylné dřevo a kůra podrobeny tepelnému ošetření tak, aby se v kterékoliv jejich části dosáhlo minimální teploty 56 °C po dobu alespoň 30 minut, a aby bylo zajištěno, že budou prosté živých háďátek a živých přenašečů;
c)
pokud materiál, který nesplňuje požadavky, je dřevěným obalovým materiálem právě používaným při přepravě předmětů, a aniž jsou dotčena ustanovení přílohy III, vrácení pod úředním dohledem do místa odeslání nebo do místa poblíž místa, kde byl materiál zadržen, k přebalení těchto předmětů a zničení tohoto dřevěného obalového materiálu, přičemž je nutno vyloučit jakékoli riziko šíření háďátka.
Článek 13
Opravňování zpracovatelských zařízení
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, oprávní dostatečně vybavená zpracovatelská zařízení k provádění jednoho nebo více z následujících úkolů stanovených v příloze III:
a)
ošetřování náchylného dřeva a kůry, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. a) a oddíle 2 bodě 2 prvním pododstavci písm. c) uvedené přílohy;
b)
vydávání rostlinolékařských pasů podle směrnice Komise 92/105/EHS (6) pro náchylné dřevo a kůru ošetřené příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem a) tohoto odstavce, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. b) přílohy III a oddíle 2 bodě 2 druhém pododstavci písm. b) uvedené přílohy;
c)
ošetřování dřevěného obalového materiálu, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 3 písm. a) uvedené přílohy a oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy a
d)
označování dřevěného obalového materiálu ošetřeného příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem c) způsobem stanoveným v oddíle 1 bodě 3 písm. b) přílohy III a v oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy, v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15.
Tato zařízení jsou dále uváděna jako „oprávněná zpracovatelská zařízení“.
2. Oprávněná zpracovatelská zařízení zajistí dohledatelnost ošetřeného náchylného dřeva, kůry a dřevěného obalového materiálu.
Článek 14
Opravňování k označování
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, pověří dostatečně vybavené výrobce dřevěného obalového materiálu, aby v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15 označovali dřevěný obalový materiál, jejž vyrábějí ze dřeva ošetřeného oprávněným zpracovatelským zařízením a opatřeného rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS.
Tito výrobci jsou dále uváděni jako „oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu“.
2. Jedině oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu mohou používat k výrobě dřevěného obalového materiálu dřevo ze zpracovatelských zařízení, výslovně pro tento účel oprávněných, opatřené rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS, a zajistí, aby bylo možné zpětně dohledat, ze kterého oprávněného zpracovatelského zařízení takto použité dřevo pochází.
Článek 15
Dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu
Členské státy provádějí dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu, aby se zajistilo, že správně plní úkoly stanovené v jejich oprávnění.
Členské státy zajistí, aby byl tento dohled prováděn odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 16
Zrušení oprávnění oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevu, kůře nebo dřevěném obalovém materiálu ošetřeném oprávněným zpracovatelským zařízením vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevěném obalovém materiálu označeném oprávněným výrobcem dřevěného obalového materiálu vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že oprávněné zpracovatelské zařízení nebo oprávněný výrobce dřevěného obalového materiálu neplní správně své úkoly stanovené v příslušném oprávnění, přijme nezbytná opatření, jež zajistí dodržování ustanovení článků 13 a 14.
Článek 17
Seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Členské státy informují Komisi o vydání oprávnění zpracovatelskému zařízení v souladu s článkem 13 nebo výrobci dřevěného obalového materiálu v souladu s článkem 14 a o zrušení takových oprávnění.
2. Komise sestaví seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu a předá tento seznam členským státům. Část A tohoto seznamu obsahuje oprávněná zpracovatelská zařízení. Část B tohoto seznamu obsahuje oprávněné výrobce dřevěného obalového materiálu. Seznam je aktualizován na základě informací obdržených od členských států.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí 2006/133/ES se zrušuje.
Článek 19
Přezkum
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno nejpozději do 31. července 2015.
Článek 20
Použitelnost
Ustanovení přílohy III oddílu 1 bodu 2 písm. a) druhé věty a přílohy III oddílu 2 bodu 2 písm. c) druhé věty se použijí od 1. ledna 2013.
Článek 21
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. září 2012.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 26 septembrie 2012
privind măsurile de urgență pentru prevenirea răspândirii în Uniune a Bursaphelenchus xylophilus (Steiner și Buhrer) Nickle et al. (nematodul lemnului de pin)
[notificată cu numărul C(2012) 6543]
(2012/535/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (1), în special articolul 16 alineatul (3) a patra teză,
întrucât:
(1)
Decizia 2006/133/CE a Comisiei (2) impune statelor membre luarea unor măsuri suplimentare provizorii împotriva răspândirii nematodului lemnului de pin (NLP) în zone din Portugalia, altele decât cele unde prezența sa nu este cunoscută. Focarele de nematod al lemnului de pin apărute în Spania, precum și depistarea, de către statele membre, în repetate rânduri a lemnului de pin, a materialelor de ambalaj pe bază de lemn de pin și a scoarței de pin originare din Portugalia infestate cu nematodul lemnului de pin arată că a crescut riscul răspândirii nematodului lemnului de pin în afara zonelor din Portugalia în care prezența sa este deja cunoscută. Impacturile economic, social și asupra mediului cauzate de răspândirea nematodului lemnului de pin pe teritoriul Uniunii ar fi inacceptabil de mare. Prin urmare, este necesar să se extindă domeniul de aplicare al măsurilor privind nematodul lemnului de pin în toate statele membre.
(2)
Pentru a preveni introducerea și răspândirea nematodului lemnului de pin, statele membre ar trebui să efectueze inspecții anuale pentru depistarea nematodului lemnului de pin în zonele în care acesta nu este cunoscut și să adopte planuri de urgență pentru a fi pregătite în cazul depistării nematodului lemnului de pin.
(3)
În cazul depistării nematodului lemnului de pin într-o zonă în care nu era cunoscută prezența acestuia, statele membre ar trebui să delimiteze zonele în care urmează să se aplice măsuri de eradicare. Măsurile respective ar trebui să includă tăierea preventivă a plantelor receptive din zona infestată și a celor aflate pe o rază de 500 m în jurul plantelor infestate cu nematodul lemnului de pin, precum și monitorizarea intensivă pentru depistarea nematodului lemnului de pin în zona delimitată.
(4)
În cazul în care un stat membru concluzionează că tăierea plantelor receptive pe o rază de până la 500 m de la plantele infestate cu nematodul lemnului de pin ar fi disproporționată, de exemplu atunci când sectorul afectat include zone protejate în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (3) și cu Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (4), ar trebui să existe opțiuni alternative de gestionare a riscurilor care să implice tăierea unui număr redus de plante receptive. În acest caz, ar trebui să se elaboreze măsuri de protecție alternative care să garanteze un nivel echivalent de diminuare a riscului de răspândire a nematodului lemnului de pin.
(5)
Obiectivul principal al măsurilor privind nematodul lemnului de pin ar trebui să fie eradicarea, izolarea fiind permisă doar în zone în care eradicarea nu reprezintă un obiectiv fezabil. Pentru a garanta îndeplinirea obiectivului care vizează eradicarea, statele membre ar trebui să pună în aplicare măsuri de eradicare pe o perioadă de cel puțin patru ani. Cu toate acestea, în cazul în care eradicarea nu este posibilă, statele membre ar trebui să fie autorizate să aplice în anumite cazuri măsuri de izolare chiar înainte de expirarea perioadei de patru ani.
(6)
Statele membre ar trebui să comunice Comisiei și celorlalte state membre măsurile de eradicare și izolare pe care le-au întreprins sau pe care au hotărât să le întreprindă.
(7)
Operatorii în cauză și publicul ar trebui să fie informați cu privire la măsurile de eradicare și izolare luate.
(8)
Circulația plantelor receptive și a lemnului și scoarțelor receptive în interiorul zonelor delimitate și din zonele respective ar trebui să fie supusă anumitor restricții. Statele membre ar trebui să efectueze controale pentru a verifica dacă aceste interdicții și restricții sunt respectate și, acolo unde este cazul, să impună măsuri corective.
(9)
În cazul în care restricțiile privind transportul lemnului și scoarței receptive includ cerințe pentru tratarea lemnului și scoarței respective, statele membre ar trebui să autorizeze și să supravegheze instalațiile care sunt echipate în mod adecvat pentru efectuarea unui astfel de tratament și pentru emiterea pașapoartelor fitosanitare sau pentru marcarea lemnului sau scoarțelor receptive astfel tratate. Ar trebui stabilite norme pentru autorizarea și supravegherea acestui tip de instalații. De asemenea, ar trebui prevăzute norme pentru autorizarea și supravegherea producătorilor de materiale de ambalaj pe bază de lemn care aplică un astfel de marcaj.
(10)
Statele membre și operatorii ar trebui să aibă acces la informațiile privind instalațiile autorizate sus-menționate. Prin urmare, Comisia ar trebui să întocmească și să actualizeze o listă de instalații de tratare autorizate și de producători autorizați de materiale de ambalaj pe bază de lemn.
(11)
Prin urmare, Decizia 2006/133/CE ar trebui abrogată.
(12)
Prezenta decizie ar trebui revizuită după trei ani, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice și științifice.
(13)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului fitosanitar permanent,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
(a)
„plante receptive” înseamnă plante (în afară de fructe și semințe) din speciile Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. și Tsuga Carr.;
(b)
„lemn receptiv” înseamnă lemn de conifere (Coniferales), cu excepția cherestelei și buștenilor din speciile Taxus L. și Thuja L.;
(c)
„scoarță receptivă” înseamnă scoarță de conifere (Coniferales);
(d)
„loc de producție” înseamnă orice incinte exploatate ca o singură unitate de producție. Această definiție poate include locuri de producție care sunt gestionate separat în scopuri fitosanitare;
(e)
„vector” înseamnă gândaci aparținând genului Monochamus Megerle in Dejean, 1821;
(f)
„sezon de zbor al vectorului” înseamnă perioada cuprinsă între 1 aprilie și 31 octombrie, cu excepția cazurilor în care există o justificare tehnico-științifică pentru o durată diferită a sezonului de zbor al vectorului, luând în considerare o marjă de siguranță de patru săptămâni suplimentare la începutul și la sfârșitul sezonului de zbor prevăzut;
(g)
„materiale de ambalaj pe bază de lemn” înseamnă lemnul sau produsele din lemn folosite pentru sprijinirea, protecția sau transportul unei mărfi, sub formă de lăzi, cutii, coșuri, cilindri și alte ambalaje similare, paleți, boxpaleți și alte platforme de încărcare, suporturi de paleți și dunaje, chiar utilizate efectiv în transportul obiectelor. Lemnul prelucrat fabricat cu ajutorul cleiului, căldurii sau presiunii sau al unei combinații a acestora și materialul de ambalaj alcătuit integral din lemn cu o grosime de cel mult 6 mm sunt excluse.
Articolul 2
Anchete în regiuni în care prezența nematodului lemnului de pin nu este cunoscută
(1) Statele membre efectuează anchete anuale pentru depistarea Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (nematodul lemnului de pin), denumit în continuare „NLP”, la plante receptive, în lemnul și scoarța receptive și în vector, precum și pentru a determina dacă există dovezi ale prezenței nematodului lemnului de pin în regiuni de pe teritoriul național în care prezența acestuia nu era cunoscută.
Anchetele respective constau în colectarea și analiza de laborator a probelor de plante receptive, lemn și scoarță receptive și vectori. Numărul de probe prelevate se determină în conformitate cu principii tehnice și științifice solide.
(2) Statele membre transmit Comisiei o descriere a anchetelor la care se face referire la alineatul (1), precizând numărul zonelor selecționate pentru anchete, regiunile care urmează a fi supuse anchetei și numărul de probe care urmează a fi supuse analizelor de laborator în fiecare an. Descrierea sus-menționată indică principiile științifice și tehnice pe care se bazează aceste anchete.
Descrierea respectivă trebuie comunicată Comisiei până la data de 1 martie a anului în care urmează a fi efectuate anchetele.
(3) Până la data de 1 martie a anului următor anului în care au fost efectuate anchetele, fiecare stat membru comunică Comisiei și celorlalte state membre rezultatele anchetelor la care se face referire la alineatul (1).
Articolul 3
Analize de laborator
Analizele de laborator pentru depistarea nematodului lemnului de pin la plante receptive, în lemnul și scoarța receptive, precum și în vectori se realizează în conformitate cu protocolul de diagnosticare pentru Bursaphelenchus xylophilus prevăzut în standardul OEPP PM7/4(2) (5). Metodele din standardul în cauză pot fi completate sau înlocuite cu metode de diagnosticare moleculară validate științific, a căror sensibilitate și fiabilitate s-au dovedit a fi cel puțin echivalente cu cele din standardele OEPP.
Articolul 4
Planuri de urgență
(1) Până la 31 decembrie 2013, toate statele membre întocmesc un plan prin care se stabilesc acțiunile care trebuie întreprinse pe teritoriul național, în conformitate cu articolele 5-16, în cazul confirmării prezenței nematodului lemnului de pin sau al suspiciunilor privind prezența acestuia, denumit în continuare „planul de urgență”.
(2) Planul de urgență stabilește următoarele aspecte:
(a)
rolurile și responsabilitățile organismelor implicate și ale autorității unice în acțiunile menționate mai sus;
(b)
normele privind comunicarea acțiunilor respective între organismele implicate, autoritatea unică, sectorul privat în cauză și public;
(c)
norme privind analizele de laborator; precum și
(d)
norme privind formarea personalului din organismele implicate în aceste acțiuni.
(3) Statele membre prevăd evaluarea și revizuirea planurilor de urgență de la nivel național.
(4) Statele membre informează Comisia, la cererea acesteia, cu privire la planurile de urgență naționale.
Articolul 5
Zone delimitate
(1) În cazul în care rezultatele unei anchete anuale, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (1), indică prezența nematodului lemnului de pin la o plantă receptivă într-o regiune a teritoriului unui stat membru în care prezența acestuia nu era cunoscută sau în cazul în care se demonstrează prin alte mijloace o astfel de prezență, statul membru respectiv trebuie să delimiteze de îndată o zonă în conformitate cu alineatul (2), denumită în continuare „zona delimitată”.
În cazul în care se confirmă prezența nematodului lemnului de pin în vector sau la un transport de lemn receptiv, de scoarță receptivă sau în materiale de ambalaj pe bază de lemn, statul membru în cauză efectuează o inspecție în apropierea zonei în care vectorul a fost capturat sau în locul în care lemnul receptiv, scoarța receptivă sau materialul de ambalaj pe bază de lemn se afla la momentul constatării. În cazul în care rezultatele acestei inspecții demonstrează prezența nematodului lemnului de pin la o plantă receptivă, se aplică, de asemenea, primul paragraf.
(2) Zona delimitată cuprinde o zonă în care s-a constatat prezența nematodului lemnului de pin, denumită în continuare „zona infestată”, și o zonă situată în jurul zonei infestate, denumită în continuare „zona tampon”. Zona tampon trebuie să aibă o lățime de cel puțin 20 km.
În cazul în care se aplică măsurile de eradicare în conformitate cu articolul 6, statul membru în cauză poate decide să reducă lățimea zonei tampon la minimum 6 km, cu condiția ca această reducere să nu pericliteze eradicarea.
(3) În cazul în care se constată prezența nematodului lemnului de pin în zona tampon, se stabilește de îndată o nouă zonă delimitată, în conformitate cu alineatul (1), pentru a ține seama de această constatare.
Zona delimitată existentă poate, în schimb, să fie modificată pentru a ține seama de această constatare în cazul în care zona respectivă face obiectul unor măsuri de eradicare în conformitate cu articolul 6.
Orice dovadă a prezenței nematodului lemnului de pin în zona tampon este notificată fără întârziere Comisiei și celorlalte state membre.
(4) În cazul în care se constată prezența nematodului lemnului de pin pe teritoriul unui stat membru, iar zona delimitată s-ar extinde în teritoriul unuia sau mai multor alte state membre, celălalt (celelalte) stat(e) membru (membre), în conformitate cu alineatul (1), stabilește (stabilesc) o zonă delimitată sau zone delimitate care completează zona tampon cu o zonă tampon sau cu zone tampon a căror lățime corespunde lățimii zonei tampon din statul membru în care a avut loc constatarea.
(5) În termen de o lună de la data la care s-a constatat prezența nematodului lemnului de pin în zona respectivă, statele membre comunică Comisiei și celorlalte state membre zonele delimitate de pe teritoriul lor.
Această comunicare cuprinde o descriere a zonelor delimitate, coordonatele acestora și numele entităților administrative vizate de delimitare, fiind însoțită de o hartă care localizează toate zonele delimitate, zonele infestate și zonele tampon.
Statele membre comunică Comisiei și celorlalte state membre modificările aduse zonelor delimitate de pe teritoriul național, în termen de o lună de la modificarea în cauză.
(6) În cazul în care, în urma anchetelor anuale privind plantele receptive și vectorul, astfel cum este prevăzut la punctul 6 din anexa I, se constată că, în ultimii patru ani, în zona delimitată în cauză nu s-a depistat prezența nematodului lemnului de pin, statul membru în cauză poate decide ca zona respectivă să nu mai fie delimitată. Un stat membru aflat în situația menționată la punctul 5 din anexa I poate decide că zona nu mai este delimitată în cazul în care absența nematodului lemnului de pin este confirmată de prelevarea probelor și efectuarea analizelor menționate la punctul 7 din anexa sus-menționată.
În termen de o lună, acesta informează Comisia și celelalte state membre cu privire la decizia în cauză.
(7) Comisia stabilește o listă a zonelor delimitate și comunică această listă statelor membre.
Lista în cauză se actualizează pe baza comunicărilor primite de către Comisie în conformitate cu alineatele (5) și (6).
Articolul 6
Eradicarea
(1) Statele membre trebuie să ia măsuri, astfel cum este prevăzut în anexa I, pentru eradicarea nematodului lemnului de pin prezent în zonele delimitate de pe teritoriul național.
Nematodul lemnului de pin se consideră a fi eradicat atunci când anchetele anuale efectuate asupra plantelor receptive și vectorului, astfel cum este prevăzut la punctul 6 din anexa I, arată că în ultimii patru ani, în zona delimitată în cauză, nu s-a depistat nematodul lemnului de pin sau atunci când absența nematodului lemnului de pin este confirmată pe baza prelevării de probe și analizelor menționate la punctul 7 al treilea paragraf din anexa I.
(2) Statele membre se asigură că măsurile menționate la alineatul (1) sunt întreprinse de către un personal calificat tehnic, din cadrul organismelor oficiale responsabile, sau de către orice alte persoane calificate tehnic care își desfășoară activitatea sub supravegherea organismelor oficiale responsabile.
Articolul 7
Izolarea
(1) În cazul în care anchetele anuale ale plantelor receptive și ale vectorului, astfel cum este prevăzut la punctul 6 din anexa I, indică prezența nematodului lemnului de pin într-o zonă delimitată pe o perioadă de cel puțin patru ani consecutivi, iar experiența acumulată arată că, în situația respectivă, este imposibilă eradicarea nematodului lemnului de pin, statul membru în cauză poate decide, în schimb, să izoleze nematodul lemnului de pin în zona respectivă.
Cu toate acestea, statul membru în cauză poate decide, înainte de sfârșitul acestei perioade, să izoleze nematodul lemnului de pin, în loc de a-l eradica, în cazurile în care diametrul zonei infestate depășește 20 km, există dovezi cu privire la prezența nematodului lemnului de pin în ansamblul zonei infestate, iar experiența acumulată arată că, în situația respectivă, este imposibilă eradicarea nematodului lemnului de pin din zona respectivă.
Trebuie luate măsuri de izolare, astfel cum este prevăzut în anexa II.
(2) În cazul în care un stat membru decide, în conformitate cu alineatul (1), să aplice măsuri de izolare în locul măsurilor de eradicare, acesta informează Comisia cu privire la decizia respectivă, precizând motivele deciziei sale.
În cazul în care se aplică alineatul (1) al doilea paragraf, Comisia trebuie să efectueze inspecții în statul membru respectiv pentru a verifica dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la paragraful menționat mai sus.
(3) Zonele delimitate care fac obiectul măsurilor de protecție în conformitate cu alineatul (1) se introduc ca atare în lista menționată la articolul 5 alineatul (7). Statele membre pot aplica măsuri de izolare numai în zonele delimitate care au fost introduse în lista respectivă în care se precizează că acestea fac obiectul măsurilor de izolare a nematodului lemnului de pin.
(4) Statele membre se asigură că măsurile menționate la alineatul (1) sunt întreprinse de către un personal calificat tehnic, din cadrul organismelor oficiale responsabile, sau de către orice alte persoane calificate tehnic care își desfășoară activitatea sub supravegherea organismelor oficiale responsabile.
Articolul 8
Informații pentru operatori și public
În cazul în care se aplică măsuri de eradicare în conformitate cu articolul 6 sau măsuri de izolare în conformitate cu articolul 7, statele membre în cauză prevăd măsuri pentru informarea operatorilor interesați și a publicului.
Articolul 9
Comunicare privind măsurile naționale
(1) În termen de o lună de la notificarea prevăzută la articolul 16 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2000/29/CE referitor la apariția nematodului lemnului de pin într-o regiune a teritoriului național în care anterior nu era cunoscută prezența acestuia, statele membre comunică atât Comisiei, cât și celorlalte state membre măsurile luate și cele pe care au decis să le ia în continuare pentru eradicarea nematodului lemnului de pin în conformitate cu articolul 6.
(2) În cazul în care un stat membru ia măsuri de eradicare a nematodului lemnului de pin în conformitate cu articolul 6, comunicarea măsurilor menționate la alineatul (1) trebuie să cuprindă măsurile privind tăierea, prelevarea de probe, efectuarea analizelor, îndepărtarea și eliminarea plantelor receptive, astfel cum este prevăzut la punctele 2, 3, 4, 5, 7, 8 și 9 din anexa I, precum și conceperea și organizarea anchetelor, inclusiv numărul de inspecții, de probe care urmează a fi prelevate și de analize de laborator care urmează a fi realizate, astfel cum se precizează la punctul 6 din anexa I.
În cazul în care un stat membru ia măsuri de izolare a nematodului lemnului de pin în conformitate cu articolul 7, comunicarea măsurilor menționate la alineatul (1) cuprinde măsurile privind tăierea, prelevarea de probe, efectuarea analizelor, îndepărtarea și distrugerea plantelor receptive, precum și conceperea și organizarea anchetelor, inclusiv numărul de inspecții, de probe care urmează a fi prelevate și de analize de laborator care urmează a fi realizate, astfel cum se precizează la punctele 2 și 3 din anexa II.
Comunicarea respectivă a măsurilor include, de asemenea, o descriere a măsurilor de informare a operatorilor interesați și a publicului, în conformitate cu articolul 8, precum și a controalelor care urmează a fi efectuate în conformitate cu articolul 11 alineatul (1).
(3) Până la data de 1 martie a fiecărui an, statele membre comunică Comisiei și celorlalte state membre un raport privind rezultatele măsurilor luate în anul precedent în conformitate cu articolele 6 și 7.
Raportul în cauză include numărul și localizarea focarelor de nematod al lemnului de pin, inclusiv hărți, precum și numărul de plante în stare precară de sănătate și al plantelor moarte care au fost identificate, tăiate, supuse prelevării de probe și analizelor, cât și rezultatul analizelor respective.
(4) Până la data de 1 martie a fiecărui an care urmează notificării menționate la alineatul (1), statele membre comunică atât Comisiei, cât și celorlalte state membre măsurile pe care au hotărât să le adopte în anul respectiv pentru eradicarea nematodului lemnului de pin în conformitate cu articolul 6.
(5) În cazul în care un stat membru decide izolarea nematodului lemnului de pin într-o zonă delimitată în conformitate cu articolul 7 alineatul (1), acesta comunică imediat Comisiei și celorlalte state membre o versiune revizuită în consecință a comunicării privind măsurile menționate la alineatul (1).
Comunicarea respectivă a măsurilor poate acoperi o perioadă de până la 5 ani în cazul unei zone delimitate care face obiectul măsurilor de izolare în conformitate cu articolul 7. În cazul în care comunicarea acoperă o perioadă mai mare de un an, statele membre în cauză trebuie să comunice Comisiei și celorlalte state membre o versiune revizuită a respectivei comunicări a măsurilor până la data de 31 octombrie a anului în care aceasta expiră.
Dacă se decide efectuarea de schimbări semnificative privind măsurile de izolare, comunicarea respectivă a măsurilor trebuie revizuită și comunicată fără întârziere Comisiei și celorlalte state membre.
Articolul 10
Transportul plantelor receptive, a lemnului și scoarței receptive pe teritoriul Uniunii
(1) Plantele receptive, precum și lemnul și scoarța receptive sunt transportate din zonele delimitate către zone altele decât cele delimitate, respectiv din zone infestate în zone tampon, numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile stabilite în secțiunea 1 din anexa III.
(2) Plantele receptive, precum și lemnul și scoarța receptive sunt transportate în interiorul zonelor infestate care fac obiectul măsurilor de eradicare numai dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în secțiunea 2 din anexa III.
(3) Statele membre pot restricționa transportul plantelor receptive și a lemnului și scoarței receptive în interiorul zonelor infestate care fac obiectul măsurilor de izolare.
Articolul 11
Verificări privind transportul din zone delimitate în zone altele decât zonele delimitate și din zone infestate în zone tampon
(1) Statele membre efectuează controale aleatorii frecvente asupra plantelor receptive și asupra lemnului și scoarței receptive care sunt transportate din zone delimitate situate pe teritoriul național în zone altele decât cele delimitate, respectiv din zone infestate de pe teritoriul național în zone tampon.
Atunci când decid, într-un caz specific, locul efectuării controalelor, statele membre își întemeiază decizia pe riscul ca plantele sau lemnul și scoarța care trebuie verificate să fie infestate cu nematodul viu al lemnului de pin, luând în considerare proveniența loturilor, gradul de receptivitate a plantelor și a lemnului și scoarței în cauză, precum și istoricul conformității cu prezenta decizie și cu Decizia 2006/133/CE a operatorului responsabil de transport.
Controalele plantelor receptive și ale lemnului și scoarței receptive se efectuează în următoarele locuri:
(a)
la punctele în care acestea sunt transportate din zona contaminată în zone tampon;
(b)
la punctele în care acestea sunt transportate din zone tampon în zone nedelimitate;
(c)
la locul lor de destinație în zona tampon; precum și
(d)
la locul lor de origine în zona infestată, precum fabricile de cherestea, din care acestea sunt transportate în afara zonei infestate.
Statele membre pot decide să efectueze controale suplimentare în alte locuri decât cele menționate la literele (a)-(d).
Controalele respective includ un control al documentelor pentru verificarea respectării cerințelor stabilite în secțiunea 1 din anexa III, un control al identității și, în caz de neconformitate sau de suspiciune de neconformitate cu respectivele cerințe, un control fitosanitar care include teste de depistare a nematodului lemnului de pin.
(2) Statele membre efectuează controale aleatorii asupra plantelor receptive și asupra lemnului și scoarței receptive care sunt transportate din zone delimitate situate în afara teritoriului național către zone din teritoriul național, altele decât zonele delimitate.
Controalele în cauză cuprind un control al documentelor pentru verificarea respectării cerințelor stabilite în secțiunea 1 din anexa III, un control al identității și un control fitosanitar care include teste de depistare a nematodului lemnului de pin.
(3) Rezultatele controalelor menționate la alineatul (1) sunt comunicate Comisiei și celorlalte state membre o dată pe lună, iar ale celor menționate la alineatul (2) sunt comunicate o dată pe an, până la data de 1 martie.
În cazul în care aceste controale arată că a fost depistat nematodul lemnului de pin în plantele receptive sau în lemnul sau scoarța receptive, statul membru informează de îndată Comisia și celelalte state membre cu privire la această constatare.
Articolul 12
Măsuri în caz de neconformitate cu articolul 10
În cazul în care controalele menționate la articolul 11 arată că secțiunea 1 sau secțiunea 2 din anexa III nu este respectată, statul membru care a efectuat controalele supune imediat materialul neconform uneia dintre următoarele măsuri:
(a)
distrugerea;
(b)
transportul, sub control oficial, către o instalație de tratare autorizată în mod specific în acest scop, unde acesta face obiectul unui tratament termic care să permită atingerea unei temperaturi minime de 56 °C timp de cel puțin 30 de minute în toată masa lemnului și scoarței receptive, pentru a garanta eliminarea nematozilor lemnului de pin vii și a vectorilor vii;
(c)
în cazul în care materialul neconform constă în material de ambalaj pe bază de lemn efectiv utilizat la transportul obiectelor, și fără a aduce atingere anexei III, returnarea sub supraveghere oficială la locul de expediere sau la un loc situat în apropierea locului interceptării, în vederea reambalării acestor obiecte și a distrugerii materialului de ambalaj pe bază de lemn respectiv, evitând în același timp orice risc de răspândire a nematodului lemnului de pin.
Articolul 13
Autorizarea instalațiilor de tratare
(1) Statele membre pe al căror teritoriu există o zonă delimitată autorizează instalații de tratare echipate în mod corespunzător pentru efectuarea uneia sau mai multor sarcini după cum urmează, astfel cum este prevăzut în anexa III:
(a)
tratarea lemnului și scoarței receptive, astfel cum este prevăzut la punctul 2 litera (a) din secțiunea 1 din anexa respectivă și la punctul 2 primul paragraf litera (c) din secțiunea 2 din anexa respectivă;
(b)
eliberarea pașapoartelor fitosanitare prevăzute de Directiva 92/105/CEE a Comisiei (6) pentru lemnul și scoarța receptive tratate în instalația de tratare respectivă, în conformitate cu litera (a) din prezentul alineat, astfel cum este prevăzut la punctul 2 litera (b) din secțiunea 1 din anexa III și la punctul 2 al doilea paragraf litera (b) din secțiunea 2 din anexa respectivă;
(c)
tratarea materialelor de ambalaj pe bază de lemn, astfel cum este prevăzut la punctul 3 litera (a) din secțiunea 1 din anexa respectivă și la punctul 3 din secțiunea 2 din anexa respectivă; precum și
(d)
marcarea materialelor de ambalaj pe bază de lemn tratate în instalația de tratare în cauză în conformitate cu litera (c), astfel cum este prevăzut la punctul 3 litera (b) din secțiunea 1 din anexa III, precum și la punctul 3 din secțiunea 2 din anexa respectivă, în conformitate cu anexa II la Standardul internațional pentru măsurile fitosanitare nr. 15 al FAO.
Instalațiile respective sunt denumite în continuare „instalații de tratare autorizate”.
(2) Instalațiile de tratare autorizate trebuie să asigure trasabilitatea lemnului, scoarței și materialelor de ambalaj pe bază de lemn receptive tratate.
Articolul 14
Autorizația pentru marcare
(1) Statele membre pe al căror teritoriu există o zonă delimitată autorizează producătorii de materiale de ambalaj pe bază de lemn dotate în mod corespunzător să marcheze, în conformitate cu anexa II la Standardul internațional pentru măsuri fitosanitare nr. 15 al FAO, materialul de ambalaj pe bază de lemn pe care îl asamblează din lemn tratat într-o instalație de tratare autorizată și care este însoțit de pașaportul fitosanitar menționat în Directiva 92/105/CEE.
Producătorii respectivi sunt denumiți în continuare „producători autorizați de materiale de ambalaj pe bază de lemn”.
(2) Producătorii autorizați de materiale de ambalaj pe bază de lemn utilizează exclusiv lemnul provenit din instalațiile de tratare autorizate special în acest scop și care este însoțit de pașaportul fitosanitar menționat în Directiva 92/105/CEE pentru producția de materiale de ambalaj pe bază de lemn și se asigură că proveniența lemnului utilizat în acest scop poate fi identificată până la instalațiile de tratare respective.
Articolul 15
Supravegherea instalațiilor de tratare autorizate și a producătorilor de material de ambalaj pe bază de lemn
Statele membre supraveghează instalațiile de tratare autorizate și producătorii de materiale de ambalaj pe bază de lemn pentru a se asigura că producătorii își îndeplinesc corect sarcinile, astfel cum este prevăzut în autorizație.
Statele membre se asigură că supravegherea este efectuată de un personal calificat tehnic, din cadrul organismelor oficiale responsabile, sau de către orice alte persoane calificate tehnic care își desfășoară activitatea sub supravegherea organismelor oficiale responsabile.
Articolul 16
Retragerea autorizațiilor instalațiilor de tratare autorizate și ale producătorilor de material de ambalaj pe bază de lemn
(1) În cazul în care statul membru care a acordat autorizația depistează nematodul lemnului de pin la lemnul, scoarța sau materialul de ambalaj pe bază de lemn receptive care au fost tratate într-o instalație de tratare autorizată, acesta îi retrage imediat autorizația respectivă.
În cazul în care statul membru care a acordat autorizația constată prezența nematodului lemnului de pin la materialul de ambalaj pe bază de lemn receptiv care a fost marcat de un producător autorizat de material de ambalaj pe bază de lemn, acesta îi retrage imediat autorizația respectivă.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul în care statul membru care a acordat autorizația constată că o instalație de tratare autorizată sau un producător autorizat de material de ambalaj pe bază de lemn nu își îndeplinește sarcinile în mod adecvat, astfel cum este stabilit în autorizația sa, statul respectiv ia măsurile necesare pentru a se asigura că articolele 13 și 14 sunt respectate.
Articolul 17
Lista instalațiilor de tratare autorizate și a producătorilor autorizați de materiale de ambalaj pe bază de lemn
(1) Statele membre informează Comisia atunci când autorizează o instalație de tratare în conformitate cu articolul 13 sau un producător de material de ambalaj pe bază de lemn în conformitate cu articolul 14, precum și atunci când retrag o astfel de autorizație.
(2) Comisia stabilește o listă a instalațiilor de tratare autorizate și a producătorilor autorizați de material de ambalaj pe bază de lemn și transmite lista statelor membre. Partea A a listei respective precizează instalațiile de tratare autorizate. Partea B a listei respective precizează producătorii autorizați de material de ambalaj pe bază de lemn. Această listă este actualizată pe baza informațiilor primite de la statele membre.
Articolul 18
Abrogare
Decizia 2006/133/CE se abrogă.
Articolul 19
Reexaminare
Prezenta decizie se reexaminează până la data de 31 iulie 2015 cel târziu.
Articolul 20
Data aplicării
A doua teză de la punctul 2 litera (a) din secțiunea 1 din anexa III și a doua teză de la punctul 2 litera (c) din secțiunea 2 din anexa menționată mai sus se aplică de la 1 ianuarie 2013.
Articolul 21
Destinatari
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 26 septembrie 2012.