NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 978/2012
ze dne 25. října 2012
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2)
Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(3)
Unie usiluje o vymezení a provádění společných politik a činností, aby podpořila udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích, přičemž hlavním cílem je vymýcení chudoby.
(4)
Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného rozvoje a v řádné správě věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.
(5)
Sdělení Komise ze dne 7. července 2004 nazvané „Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: Úloha Všeobecného systému preferencí (GSP) Společenství na desetiletí 2006/2015“ stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí na období let 2006 až 2015.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 (2), jehož platnost byla prodloužena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (3), stanoví, že se systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) použije do 31. prosince 2013, nebo dokud se nepoužije systém podle tohoto nařízení, podle toho, co nastane dříve. Poté by se systém měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.
(7)
Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na pomoc rozvojovým zemím, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.
(8)
Systém se skládá z obecného režimu a dvou zvláštních režimů.
(9)
Obecný režim by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a jsou v podobné fázi hospodářského vývoje. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takové úrovně příjmů na jednoho obyvatele, jež jim umožňují dosahovat vyšších úrovní diverzifikace bez celních preferencí tohoto systému. Patří mezi ně ekonomiky, jež úspěšně dokončily přechod od centralizovaného hospodářství na hospodářství tržní. Tyto země nesdílejí stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako ostatní rozvojové země; jsou v jiné fázi hospodářského rozvoje, což znamená, že nejsou v podobné situaci jako zranitelnější rozvojové země, a proto, aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, potřebují odlišný přístup. Kromě toho, využívání celních preferencí v rámci systému zeměmi s vysokými nebo vyššími středními příjmy zvyšuje konkurenční tlak na vývoz z chudších, zranitelnějších zemí, a proto by mohlo být pro uvedené zranitelnější rozvojové země neodůvodnitelnou zátěží. Obecný režim zohledňuje skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajišťuje, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.
V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci obecného režimu neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by obecný režim být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh a tento den by měl být uveden v seznamu zvýhodněných zemí v rámci obecného režimu.
(10)
Země uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008 a země, které využívají autonomní preferenční přístup na trh Unie podle nařízení (ES) č. 732/2008, nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ze dne 21. ledna 2008 o zavedení autonomních obchodních preferencí pro Moldavsko (4) a nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté (5), by měly být považovány za způsobilé pro tento systém. Zámořská území spojená s Unií a zámořské země a zámořská území zemí, které nejsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008, by neměly být považovány za způsobilé pro tento systém.
(11)
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace Organizace spojených národů (OSN) o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému zranitelné, s cílem pomoci jim převzít zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, jakož i z jejich účinného provádění.
(12)
Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.
(13)
Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky. Žádosti by mělo být možné podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Země, které využívají celní preference systému podle nařízení (ES) č. 732/2008, by rovněž měly podat novou žádost.
(14)
Komise by měla sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění tím, že bude zkoumat závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“). Každé dva roky by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zvýhodněnými zeměmi a stavu provádění úmluv v praxi.
(15)
Pro účely monitorování a odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Takové zprávy však mohou být doplněny jinými zdroji informací, pokud jsou přesné a spolehlivé. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, toto by mohlo zahrnovat informace od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu a Rady.
(16)
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány OSN, s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.
(17)
Aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními pro přístup na trh vztahujícími se na cukr, která jsou obsažena v dohodách o hospodářském partnerství, měla by být při dovozu produktů čísla 1701 společného celního sazebníku vyžadována až do dne 30. září 2015 dovozní licence.
(18)
Pokud jde o obecný režim, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.
(19)
Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.
(20)
Takové sazební snížení by mělo být dostatečně přitažlivé, aby podněcovalo obchodníky k využívání příležitostí, které systém nabízí. Všeobecné snížení valorických cel by proto mělo paušálně činit 3,5 procentního bodu z celní sazby podle „doložky nejvyšších výhod“, přičemž u textilu a textilního zboží by se cla měla snížit o 20 %. Specifická cla by měla být snížena o 30 %. Pokud je stanoveno minimální clo, toto minimální clo by se nemělo použít.
(21)
Cla by měla být zcela pozastavena, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům nejvýše 2 EUR, neboť náklady na výběr takového cla by mohly převyšovat příjmy z něj.
(22)
Odstupňování by mělo být založeno na kritériích vycházejících z tříd a kapitol společného celního sazebníku. Odstupňování by se mělo použít ve vztahu k třídě nebo podtřídě, aby se snížil výskyt případů, kdy jsou odstupňovány heterogenní produkty. Odstupňování třídy nebo podtřídy (sestávající z kapitol) pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít v případě, že třída splňuje kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě následujících let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlivost odstupňování tím, že bude vyloučen dopad významných a výjimečně se vyskytujících rozdílů v dovozních statistikách. Odstupňování by se nemělo vztahovat na zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a zvýhodněné země v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, jelikož mají velmi podobný hospodářský profil, který je činí zranitelnými kvůli nízké, nediverzifikované vývozní základně.
(23)
Aby bylo zajištěno, že ze systému budou těžit pouze ty země, pro něž je určen, měly by se uplatňovat celní preference stanovené tímto nařízením, jakož i pravidla týkající se původu zboží stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (6).
(24)
Důvody pro dočasné odnětí režimů v rámci systému by měly zahrnovat závažné a systematické porušování zásad stanovených určitými mezinárodními úmluvami o základních lidských a pracovních právech, aby byly podpořeny cíle těchto úmluv. Celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měly být dočasně odňaty v případě, že zvýhodněná země nerespektuje svůj závazek zachovávat ratifikaci a účinné provádění uvedených úmluv nebo dodržovat požadavky na podávání zpráv stanovené příslušnými úmluvami, nebo v případě, že zvýhodněná země nezajišťuje součinnost v rámci monitorovacích postupů Unie, jak je stanoveno v tomto nařízení.
(25)
V důsledku politické situace v Barmě/Myanmaru a v Bělorusku by mělo být zachováno dočasné odnětí všech celních preferencí na dovoz produktů pocházejících z Barmy/Myanmaru a z Běloruska.
(26)
Za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou lepšího zacílení, větší soudržnosti a transparentnosti na straně jedné a lepším prosazováním udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných prostřednictvím systému jednostranných obchodních preferencí na straně druhé by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení a dočasné odnětí celních preferencí v důsledku nedodržování zásad udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných, a rovněž procesní pravidla týkající se podávání žádostí o celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, provádění dočasného odnětí a ochranných šetření s cílem zavést jednotná a podrobná technická opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Aby byl zajištěn stabilní rámec pro hospodářské subjekty, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU akt, který postupem pro naléhavé případy odvolá rozhodnutí o dočasném odnětí celních preferencí předtím, než toto rozhodnutí nabude účinku, pominou-li důvody dočasného odnětí.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(29)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o pozastavení celních preferencí v souvislosti s některými třídami systému GSP ve vztahu k zvýhodněným zemím a o zahájení postupu dočasného odnětí, s přihlédnutím k povaze a dopadu uvedených aktů.
(30)
Přezkumný postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o ochranných šetřeních a o pozastavení preferenčních režimů, pokud může dovoz způsobit závažné narušení trhu Unie.
(31)
V zájmu zajištění integrity a řádného fungování systému by Komise měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(32)
V zájmu zajištění stabilního rámce pro hospodářské subjekty by Komise měla po skončení maximálního období šesti měsíců přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ukončení nebo prodloužení dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(33)
Komise by rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ochranných šetření nezbytné vzhledem k naléhavým důvodům spočívajícím ve zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, které by bylo obtížné napravit.
(34)
Komise by měla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o účincích systému podle tohoto nařízení. Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování a posoudit potřebu přezkumu systému, včetně zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a ustanovení o dočasném odnětí preferencí, s ohledem na boj proti terorismu a mezinárodní normy o transparentnosti a výměně informací v daňové oblasti. Ve zprávě by Komise měla přihlédnout k dopadům na rozvojové, obchodní a finanční potřeby zvýhodněných zemí. Zpráva by rovněž měla zahrnovat podrobnou analýzu dopadu tohoto nařízení na obchod a příjmy Unie z cel, se zvláštní pozorností věnovanou účinkům na zvýhodněné země. V příslušných případech by také měla být posouzena shoda s hygienickými a rostlinolékařskými právními předpisy Unie. Zpráva by také měla zahrnovat analýzu účinků systému s ohledem na dovoz biopaliv a na hlediska udržitelnosti.
(35)
Nařízení (ES) č. 732/2008 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) se použije v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví tyto celní preference v rámci systému:
a)
obecný režim;
b)
zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) a
c)
zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ (EBA)).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„systémem GSP“ všeobecný systém preferencí, jehož prostřednictvím Unie poskytuje preferenční přístup na svůj trh na základě jakéhokoliv z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b)
„zeměmi“ země a území, které mají celní správu;
c)
„způsobilými zeměmi“ všechny rozvojové země uvedené v příloze I;
d)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP“ země zvýhodněné v rámci obecného režimu, které jsou uvedeny v příloze II;
e)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+“ země zvýhodněné v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, které jsou uvedeny v příloze III;
f)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu EBA“ země zvýhodněné v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, které jsou uvedeny v příloze IV;
g)
„cly společného celního sazebníku“ cla uvedená v druhé části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8), s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
h)
„třídou“ kterákoli třída společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
i)
„kapitolou“ kterákoli kapitola společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
j)
„třídou systému GSP“ třída uvedená v příloze V a stanovená na základě tříd kapitol společného celního sazebníku;
k)
„preferenčním ujednáním pro přístup na trh“ preferenční přístup na trh Unie prostřednictvím obchodní dohody, a to buď prozatímně uplatňované, nebo trvale platné, či prostřednictvím autonomních preferencí poskytovaných Unií;
l)
„účinným prováděním“ úplné plnění všech závazků a povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv uvedených v příloze VIII takovým způsobem, aby bylo zaručeno naplnění všech zásad, cílů a práv, jež tyto úmluvy zaručují.
Článek 3
1. Seznam způsobilých zemí je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy I s ohledem na změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí.
3. Komise oznámí dotčené způsobilé zemi všechny příslušné změny jejího statusu v rámci systému.
KAPITOLA II
OBECNÝ REŽIM
Článek 4
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci obecného režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud
a)
není během tří po sobě následujících let před aktualizací seznamu zvýhodněných zemí zařazena Světovou bankou mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy nebo
b)
nevyužívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nevztahují na nejméně rozvinuté země.
3. Aniž je dotčen odst. 1 písm. b), ustanovení odst. 1 písm. a) se do 21. listopadu 2014 nepoužije v případě zemí, které do 20. listopadu 2012 parafovaly dvoustrannou dohodu s Unií o preferenčním přístupu na trh, která poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod, avšak ještě se neuplatňuje.
Článek 5
1. Seznam zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které splňují kritéria stanovená v článku 4, je uveden v příloze II.
2. Do 1. ledna každého roku po vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumá Komise přílohu II. Aby měly země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému:
a)
použije se rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost;
b)
rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) se použije od dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy II na základě kritérií stanovených v článku 4.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému GSP případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 6
1. Produkty, na něž se vztahuje obecný režim podle čl. 1 odst. 2 písm. a), jsou uvedeny v příloze V.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy V, aby do ní byly zapracovány změny, které budou nezbytné v důsledku úprav kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako necitlivé produkty se s výjimkou zemědělských složek zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 3,5 procentního bodu. U produktů v rámci třídy systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V toto snížení činí 20 %.
3. Pokud sazby preferenčních cel vypočítané v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 732/2008 o valorických clech společného celního sazebníku platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost stanoví pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení vyšší než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedená preferenční cla i nadále.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty zahrnují valorická i specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená v souladu s odstavci 2 a 4 stanoví maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje. Pokud je u těchto cel stanoveno minimální clo, toto minimální clo se nepoužije.
Článek 8
1. Celní preference uvedené v článku 7 se pozastavují v případě produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci systému GSP a patřících do určité třídy systému GSP, pokud průměrná hodnota těchto produktů dovážených do Unie z dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP přesahuje po dobu tří po sobě jdoucích let prahové hodnoty uvedené v příloze VI. Prahové hodnoty se vypočítají v procentech z celkové hodnoty dovozu týchž produktů do Unie ze všech zemí zvýhodněných v rámci systému GSP.
2. Před uplatněním celních preferencí stanovených tímto nařízením přijme Komise prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, které stanoví seznam tříd systému GSP, pro které se pozastavují celní preference uvedené v článku 7 ve vztahu k zemi zvýhodněné v rámci systému GSP. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna 2014.
3. Komise každé tři roky přezkoumá seznam podle odstavce 2 tohoto článku a přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, za účelem pozastavení nebo obnovení celních preferencí podle článku 7. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna roku následujícího po jeho vstupu v platnost.
4. Seznam podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se stanoví na základě údajů dostupných k 1. září roku, v němž se provádí přezkum, a k 1. září dvou let předcházejících roku přezkumu. Zohlední dovoz ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP uvedených v příloze II ve znění platném v dané době. Nezohlední se však hodnota dovozu ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které v den použitelnosti pozastavení již nevyužívají celní preference podle čl. 4 odst. 1 písm. b).
5. Komise oznámí dotčené zemi prováděcí akt přijatý podle odstavců 2 a 3.
6. Pokud se příloha II změní podle kritérií stanovených v článku 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VI, aby došlo k přizpůsobení možností uvedených v dotyčné příloze tak, aby byla zachována poměrně stejná váha odstupňovaných tříd produktů vymezených v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ POBÍDKOVÝ REŽIM PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ A ŘÁDNOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH
Článek 9
1. Země zvýhodněná v rámci systému GSP může využívat celní preference zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle čl. 1 odst. 2 písm. b), pokud
a)
je považována za zranitelnou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, jak vymezuje příloha VII;
b)
ratifikovala veškeré úmluvy uvedené v příloze VIII (dále jen „příslušné úmluvy“) a nejnovější závěry monitorovacích orgánů podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“) nezjistí závažné nedostatky v účinném provádění žádné z těchto úmluv;
c)
v souvislosti s jakoukoli z příslušných úmluv nevznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z uvedených úmluv nebo která je pro účely tohoto článku považována za neslučitelnou s předmětem a účelem uvedené úmluvy.
Pro účely tohoto článku se výhrady nepovažují za neslučitelné s předmětem a účelem úmluvy, ledaže
i)
tak určil postup výslovně stanovený pro tento účel podle úmluvy nebo
ii)
v případě neexistence takového postupu vznesla Unie, pokud je smluvní stranou úmluvy, nebo kvalifikovaná většina členských států, které jsou smluvními stranami úmluvy, v souladu se svými příslušnými pravomocemi stanovenými Smlouvami, vůči výhradě námitku z toho důvodu, že je neslučitelná s předmětem a účelem úmluvy a v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu brání tomu, aby úmluva mezi nimi a státem předkládajícím výhradu vstoupila v platnost;
d)
zaváže se zachovat ratifikaci příslušných úmluv a zajistit jejich účinné provádění;
e)
bez výhrad přijme požadavky na podávání zpráv stanovené každou z úmluv a zaváže se přijmout podmínky pravidelného sledování a přezkumu výsledků provádění v souladu s ustanoveními příslušných úmluv a
f)
zaváže se zapojit do postupu sledování podle článku 13 a zajišťovat potřebnou součinnost.
2. Pokud se příloha II změní, Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VII, aby došlo k přezkoumání prahových hodnot zranitelnosti uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b) tak, aby byla zachována poměrně stejná váha jako u prahové hodnoty zranitelnosti vypočítané v souladu s přílohou VII.
Článek 10
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se poskytne, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
země zvýhodněná v rámci systému GSP podala příslušnou žádost a
b)
posouzení žádosti ukáže, že žádající země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1.
2. Žádající země předloží Komisi svou žádost v písemné podobě. V žádosti musí být uvedeny veškeré informace o ratifikaci příslušných úmluv a musí rovněž obsahovat závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f).
3. Po obdržení žádosti o ní Komise uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komisi je po posouzení žádosti svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení nebo změny přílohy III, aby byl zařazením dané země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ poskytnut žádající zemi zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
5. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. a) nebo c), nebo odvolá některý ze svých závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f), je Komisi svěřena pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy III, aby byla uvedená země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ vyňata.
6. Komise sdělí žádající zemi rozhodnutí přijaté podle odstavců 4 a 5 tohoto článku po provedení změny v příloze III a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pokud je žádající zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je tato země uvědomena o dni, k němuž příslušný akt v přenesené pravomoci vstupuje v platnost.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel pro poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména s ohledem na lhůty a předkládání a zpracovávání žádostí.
Článek 11
1. Produkty zařazené do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných jsou uvedeny v příloze IX.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IX, aby byly zohledněny změny kombinované nomenklatury týkající se produktů uvedených v této příloze.
Článek 12
1. Valorická cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v příloze IX, které pocházejí ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastavují s výjimkou produktů, pro které společný celní sazebník obsahuje rovněž valorická cla. U produktů kódu kombinované nomenklatury 1704 10 90 se specifické clo omezuje na 16 % celní hodnoty.
Článek 13
1. Ode dne poskytnutí celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných Komise přezkoumává stav ratifikace příslušných úmluv a sleduje jejich účinné provádění, jakož i spolupráci s příslušnými monitorovacími orgány prostřednictvím zkoumání závěrů a doporučení uvedených monitorovacích orgánů.
2. Zvýhodněné země v rámci režimu GSP+ v tomto ohledu spolupracují s Komisí a poskytují veškeré informace potřebné k posouzení toho, jak dodržují závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a jaká je v této zemi situace, pokud jde o ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. c).
Článek 14
1. Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ a stavu jejich účinného provádění.
2. Zpráva obsahuje
a)
závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů týkající se každé země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ a
b)
závěry Komise, zda každá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ respektuje své závazky dodržovat oznamovací povinnosti, spolupracovat s příslušnými monitorovacími orgány v souladu s příslušnými úmluvami a zajišťovat jejich účinné provádění.
Zpráva může obsahovat jakékoli informace, které Komise považuje za vhodné.
3. Při vypracování závěrů ohledně účinného provádění příslušných úmluv posoudí Komise závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů a, aniž jsou dotčeny jiné zdroje, informace poskytnuté třetími stranami, včetně informací od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu nebo Rady.
Článek 15
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se dočasně odejme v případě všech nebo některých produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, pokud uvedená země v praxi nedodržuje své závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ vznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo která je neslučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c).
2. Je na zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+, aby prokázala, že dodržuje své povinnosti vyplývající ze závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a dbá, aby se neocitla v situaci uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. c).
3. Pokud má Komise na základě závěrů zprávy podle článku 14 nebo na základě dostupných důkazů důvodné pochybnosti, že určitá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ nedodržuje své závazky podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo vznesla výhradu, která je zakázána jakoukoliv z příslušných úmluv nebo není slučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c), přijme v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Komise o tom uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie příslušné oznámení a uvědomí o tom dotčenou zemi zvýhodněnou v rámci režimu GSP+. Toto oznámení
a)
uvede příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování závazků přijatých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo ohledně existence výhrady zakázané podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo neslučitelné s předmětem a účelem uvedené úmluvy, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 c), jež mohou zpochybnit její právo nadále využívat celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, a
b)
stanoví lhůtu ne delší než šest měsíců ode dne zveřejnění oznámení, během níž dotyčná země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ předloží své připomínky.
5. Komise poskytne dotyčné zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období uvedeného v odst. 4 písm. b).
6. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců od uplynutí lhůty stanovené v oznámení Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
8. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění neodůvodňují dočasné odnětí, přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem ukončení postupu dočasného odnětí. Tento prováděcí akt vychází mimo jiné ze získaných důkazů.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z důvodů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté ve zvláštním pobídkovém režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b).
10. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
11. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 9 tohoto článku nabude účinku, je Komise zmocněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem pro dočasné odnětí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 16
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 15 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III s cílem obnovit celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ REŽIM PRO NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ
Článek 17
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c), pokud je dotyčná země zařazena OSN mezi nejméně rozvinuté země.
2. Komise tento seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA průběžně přezkoumává na základě nejnovějších dostupných údajů. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu EBA již nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla daná země vyňata ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA po přechodném období tří let ode dne vstupu příslušného aktu v přenesené pravomoci v platnost.
3. Po dobu, než OSN zařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IV jakožto dočasné opatření k zařazení takové země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA.
Pokud OSN nezařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země v rámci prvního dostupného přezkumu kategorie nejméně rozvinutých zemí, je Komisi svěřena pravomoc okamžitě přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla taková země vyňata z této přílohy, aniž se jí poskytne přechodné období uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému EBA případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 18
1. Cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v kapitolách 1 až 97 kombinované nomenklatury, s výjimkou produktů uvedených v kapitole 93, pocházející ze země zvýhodněné v rámci systému EBA se zcela pozastavují.
2. Od 1. ledna 2014 do 30. září 2015 se při dovozu produktů čísla 1701 všeobecného celního sazebníku vyžaduje dovozní licence.
3. V souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 39 odst. 3 přijme Komise podrobná prováděcí pravidla k ustanovením odstavce 2 tohoto článku postupem podle článku 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (9).
KAPITOLA V
USTANOVENÍ O DOČASNÉM ODNĚTÍ, SPOLEČNÁ PRO VŠECHNY REŽIMY
Článek 19
1. Preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to z kteréhokoli z těchto důvodů:
a)
závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze VIII části A;
b)
vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c)
závažné nedostatky v oblasti celní kontroly při vývozu nebo tranzitu omamných látek (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv v oblasti boje proti terorismu a praní peněz;
d)
závažné a systematické používání nekalých obchodních praktik včetně praktik nepříznivě ovlivňujících dodávky surovin, které mají nepříznivý dopad na výrobní odvětví Unie a které zvýhodněná země neřeší. V případě nekalých obchodní praktik, zakázaných nebo postižitelných podle dohod WTO, je použití tohoto článku založeno na předchozím rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e)
závažné a systematické narušování cílů regionálních rybářských organizací nebo jakýchkoli mezinárodních ujednání, jichž je Unie stranou a jež se týkají zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením se neodnímají podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nebo nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (11), z příčin, které tato opatření odůvodňují.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důvody pro dočasné odnětí celních preferencí poskytnutých v rámci kteréhokoli preferenčního režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 na základě příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, přijme prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2. Komise o tomto prováděcím aktu uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení postupu dočasného odnětí a uvědomí o tom dotyčnou zvýhodněnou zemi. Toto oznámení
a)
obsahuje dostatečné důvody pro prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí podle odstavce 3 a
b)
stanoví, že Komise bude sledovat a hodnotit situaci v dotyčné zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců ode dne zveřejnění oznámení.
5. Komise poskytne dotčené zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období sledování a hodnocení.
6. Komise si dle potřeby vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné například včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) předloží Komise zprávu o svých zjištěních a závěrech dotčené zvýhodněné zemi. Zvýhodněná země má právo předložit své připomínky ke zprávě. Lhůta pro předložení připomínek nepřesáhne jeden měsíc.
8. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušné závěry neodůvodňují dočasné odnětí, přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 o ukončení dočasného odnětí.
10. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
11. Přijatý akt v případech uvedených v odstavcích 9 a 10 musí být podložen mimo jiné získanými důkazy.
12. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
13. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 10 tohoto článku nabude účinku, je Komise oprávněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem dočasného pozastavení všech režimů, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 20
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 19 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly obnoveny celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 21
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo systematických nedostatků při dodržování nebo zajišťování dodržování pravidel týkajících se původu zboží a souvisejících postupů nebo při poskytování správní spolupráce požadované pro účely provádění a kontroly dodržování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce podle odstavce 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a)
sdělovala Komisi informace, které jsou nezbytné k provádění pravidel týkajících se původu zboží a ke kontrole jejich dodržování, a aktualizovala je;
b)
byla nápomocna Unii tím, že provede na žádost celních orgánů členských států následnou kontrolu původu zboží, a včas sdělila výsledky kontroly Komisi;
c)
byla nápomocna Unii tím, že umožní Komisi v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států uskutečňovat mise Unie pro správní a vyšetřovací spolupráci v uvedené zemi za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací, které jsou rozhodující pro poskytování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d)
prováděla nebo zařizovala vhodná šetření, která mají odhalovat a předcházet porušování pravidel týkajících se původu zboží;
e)
dodržovala pravidla týkající se původu zboží nebo zajišťovala jejich dodržování, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi a
f)
byla nápomocna Unii při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod týkající se původu zboží, přičemž existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů v rámci preferenčních režimů stanovených tímto nařízením významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důkazy odůvodňující dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4 o dočasném odejmutí celních preferencí poskytnutých v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. Před přijetím takového rozhodnutí uveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení uvádějící příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování odstavců 1 a 2, jež mohou zpochybnit právo zvýhodněné země nadále využívat výhody poskytované tímto nařízením.
5. Komise uvědomí dotyčnou zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s odstavcem 3 předtím, než nabudou účinku.
6. Trvání dočasného odnětí nepřekročí šest měsíců. Nejpozději na konci této lhůty Komise rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4, zda dočasné odnětí zruší, nebo prodlouží dobu jeho trvání.
7. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které mohou odůvodňovat dočasné odnětí celních preferencí nebo jeho prodloužení.
KAPITOLA VI
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OCHRANNÝCH A KONTROLNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL I
Obecná ochranná opatření
Článek 22
1. Pokud se produkt pocházející ze země zvýhodněné v rámci kteréhokoli z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 dováží v množstvích nebo za ceny, které způsobují nebo by mohly způsobit závažné potíže výrobcům v Unii, kteří vyrábějí obdobné nebo přímo konkurující produkty, mohou být běžná cla společného celního sazebníku na uvedený produkt znovu zavedena.
2. Pro účely této kapitoly se „obdobným produktem“ rozumí produkt, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech posuzovanému produktu, nebo, pokud takový produkt neexistuje, jiný produkt, který, ačkoli není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti, jež se úzce podobají vlastnostem posuzovaného produktu.
3. Pro účely této kapitoly se „zúčastněnými stranami“ rozumějí strany, které se podílejí na výrobě, distribuci nebo prodeji dovážených produktů podle odstavce 1 a obdobných nebo přímo konkurujících produktů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem přijímání obecných ochranných opatření zejména s ohledem na lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací, zveřejňování, ověřování, inspekce na místě a přezkum.
Článek 23
Má se za to, že závažné potíže existují v případě, kdy dojde k zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii. Při zkoumání, zda takové zhoršení nastalo, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců v Unii, pokud jsou takové informace k dispozici:
a)
podíl na trhu;
b)
výroba;
c)
zásoby;
d)
výrobní kapacita;
e)
úpadky;
f)
ziskovost;
g)
využití kapacity;
h)
zaměstnanost;
i)
dovoz;
j)
ceny.
Článek 24
1. Komise prověří, zda by měla být znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, pokud existuje dostatek přímých důkazů, že jsou splněny podmínky čl. 22 odst. 1.
2. Šetření se zahájí na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo jakéhokoli sdružení bez právní subjektivity jednajícího jménem výrobců v Unii, nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud je na základě faktorů uvedených v článku 23 zřejmé, že existuje dostatek přímých důkazů odůvodňujících zahájení šetření. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy, že jsou splněny podmínky pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 22 odst. 1. Žádost se předkládá Komisi. Komise pokud možno přezkoumá správnost a přiměřenost důkazů obsažených v žádosti, aby zjistila, zda existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení šetření.
3. Je-li zřejmé, že existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zahájení se uskuteční do jednoho měsíce od obdržení žádosti podle odstavce 2. V případě zahájení šetření poskytne oznámení veškeré potřebné údaje o postupu a lhůtách včetně využití úředníka pro slyšení Generálního ředitelství pro obchod Evropské komise.
4. Šetření včetně procesních kroků uvedených v článcích 25, 26 a 27 se ukončí do dvanácti měsíců od jeho zahájení.
Článek 25
V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se zhoršování hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, jejichž náprava by byla obtížná, a pokud by prodlení mohlo způsobit škodu, je Komise zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 39 odst. 4 za účelem obnovení běžných cel společného celního sazebníku na období až 12 měsíců.
Článek 26
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1, přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt, kterým se znovu zavedou cla společného celního sazebníku. Tento prováděcí akt vstoupí v platnost do jednoho měsíce ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 27
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise prováděcí akt za účelem ukončení šetření a dalšího postupu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3. Tento prováděcí akt bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Šetření se považuje za ukončené, jestliže v období stanoveném v čl. 24 odst. 4 není zveřejněn žádný prováděcí akt, a případná naléhavá preventivní opatření automaticky zanikají. Všechna cla společného celního sazebníku vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se vracejí.
Článek 28
Cla společného celního sazebníku budou znovu zavedena, pokud je nezbytné zapůsobit proti zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii nebo pokud přetrvává hrozba takového zhoršení. Doba, na kterou mohou být cla znovu zavedena, nepřesáhne tři roky, ledaže je v řádně odůvodněných případech prodloužena.
ODDÍL II
Ochranná opatření v odvětvích textilu, zemědělství a rybolovu
Článek 29
1. Aniž jsou dotčena ustanovení oddílu I této kapitoly, dne 1. ledna každého roku Komise z vlastního podnětu a v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 přijme prováděcí akt za účelem zrušení celních preferencí uvedených v článcích 7 a 12 pro produkty zařazené ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V nebo pro produkty spadající pod kódy kombinované nomenklatury 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97, pokud tyto dovážené produkty uvedené v příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, pocházejí ze zvýhodněné země a jejich celkový objem
a)
vzroste nejméně o 13,5 % z hlediska množství (objemu) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b)
v případě produktů zařazených ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V, překročí podíl uvedený v příloze VI bodě 2 z hodnoty dovozu produktů tříd systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V do Unie ze všech zemí a území uvedených v příloze II během kteréhokoli období dvanácti měsíců.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na země zvýhodněné v rámci režimu EBA ani na země, jejichž podíl na dovozu příslušných produktů uvedených v čl. 29 odst. 1 nepřesahuje 6 % celkového dovozu totožných produktů uvedených příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, do Unie.
3. Zrušení celních preferencí nabývá účinku dva měsíce po dni zveřejnění příslušného aktu Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Unie, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, přijme Komise z vlastního podnětu nebo na základě žádosti členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt za účelem pozastavení preferenčního režimu pro dotyčné produkty, a to po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu.
Článek 31
Komise dotčenou zvýhodněnou zemi co nejdříve uvědomí o všech rozhodnutích přijatých v souladu s články 29 nebo 30 předtím, než nabudou účinku.
ODDÍL III
Kontrolní opatření v odvětvích zemědělství a rybolovu
Článek 32
1. Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, mohou být produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí předmětem zvláštních kontrolních mechanismů, aby se zamezilo narušení trhu Unie. Po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 přijme prováděcí akt v tom smyslu, zda se má tento zvláštní kontrolní mechanismus použít a na které produkty se má vztahovat.
2. Pokud se oddíl I této kapitoly uplatní na produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí, potom se období uvedené v čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení zkrátí na dva měsíce v těchto případech:
a)
pokud dotyčná zvýhodněná země nezajišťuje dodržování pravidel týkajících se původu zboží nebo neposkytuje správní spolupráci podle článku 21 nebo
b)
pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 v rámci preferenčních režimů poskytnutých podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu z dotčené zvýhodněné země.
KAPITOLA VII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
1. Aby mohly využívat celní preference, musí produkty, pro něž se o tyto celní preference žádá, pocházet ze zvýhodněné země.
2. Pro účely preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla týkající se původu ohledně definice pojmu „původní produkty“, související postupy a metody správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 34
1. Pokud je sazba valorického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením na 1 % nebo méně, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
2. Pokud je sazba specifického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením nejvýše na 2 EUR pro každou částku vypočítanou v eurech, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
3. S výhradou ustanovení odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhlí dolů na jedno desetinné místo.
Článek 35
1. Statistickým zdrojem, který se má používat pro účely tohoto nařízení, jsou statistiky zahraničního obchodu Komise (Eurostatu).
2. Členské státy zašlou Komisi (Eurostatu) své statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu v rámci celních preferencí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi (12). Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, uvádějí hodnoty, množství a případné doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v uvedeném nařízení. V souladu s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení předávají členské státy tyto statistické údaje nejpozději do 40 dnů po konci každého měsíčního referenčního období. V zájmu usnadnění informování a zvýšení transparentnosti Komise také zajistí, aby byly relevantní statistické údaje pro jednotlivé třídy systému GSP pravidelně k dispozici ve veřejně přístupné databázi.
3. V souladu s článkem 308d) nařízení (EHS) č. 2454/93 sdělují členské státy Komisi na její žádost údaje o množstvích a hodnotě produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí. Tyto údaje zahrnují produkty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
4. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódů kombinované nomenklatury 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 22, 29 a 30.
Článek 36
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 20. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 nebo 22 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v č. 36 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 38
1. Informace získané na základě tohoto nařízení se použijí pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez zvláštního povolení od poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě a prokáže-li se, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, nemusí být informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněným zájmům dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 39
1. Komisi je nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference zřízený nařízením (ES) č. 732/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise, nebo pokud o to požádá členský stát.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 40
Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích systému za období posledních dvou let a všech preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Do 21. listopadu 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
Článek 41
Nařízení (ES) č. 732/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
1. Jakékoli šetření nebo postup dočasného odnětí zahájené a neukončené podle nařízení (ES) č. 732/2008 se automaticky zahájí znovu podle tohoto nařízení s výjimkou šetření nebo postupu týkajícího se zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle uvedeného nařízení, pokud se šetření týká pouze výhod poskytnutých v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Takové šetření se však automaticky zahájí znovu, pokud tatáž zvýhodněná země požádá o zvláštní pobídkový režim podle tohoto nařízení před 1. lednem 2015.
2. Informace obdržené v průběhu šetření zahájeného a neukončeného podle nařízení (ES) č. 732/2008 se zohlední v jakémkoli znovu zahájeném šetření.
Článek 43
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 20. listopadu 2012.
Celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
3. Systém se použije do dne 31. prosince 2023. Den ukončení použitelnosti se však nevztahuje na zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení, pokud se uplatňují ve spojení s uvedeným režimem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 978/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 25 octombrie 2012
de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 732/2008 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Începând din 1971, Comunitatea a acordat preferințe comerciale țărilor în curs de dezvoltare, în cadrul sistemului său generalizat de preferințe tarifare.
(2)
Politica comercială comună a Uniunii are la bază principiile și urmărește obiectivele stabilite în dispozițiile generale care reglementează acțiunea externă a Uniunii, prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”).
(3)
Uniunea își propune să definească și să continue politicile comune și acțiunile în vederea favorizării dezvoltării durabile a țărilor în curs de dezvoltare, pe plan economic, social și ecologic, cu scopul primordial de a eradica sărăcia.
(4)
Politica comercială comună a Uniunii trebuie să respecte și să consolideze obiectivele politicii Uniunii în domeniul cooperării pentru dezvoltare prevăzute la articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”), în special eradicarea sărăciei și promovarea dezvoltării durabile și a bunei guvernări în țările în curs de dezvoltare. Aceasta trebuie să fie în conformitate cu cerințele Organizației Mondiale a Comerțului („OMC”), în special cu Decizia privind tratamentul diferențiat și mai favorabil, reciprocitatea și o mai mare participare a țărilor în curs de dezvoltare („clauza de abilitare”), adoptată prin Acordul general pentru tarife și comerț („GATT”) în 1979, în temeiul căreia statele membre ale OMC pot acorda un tratament diferențiat și mai favorabil țărilor în curs de dezvoltare.
(5)
Comunicarea Comisiei din 7 iulie 2004 intitulată „Țări în curs de dezvoltare, comerț internațional și dezvoltare durabilă: rolul sistemului comunitar generalizat de preferințe (SGP) în deceniul 2006-2015” prezintă orientările de aplicare a sistemului de preferințe tarifare generalizate pentru perioada 2006-2015.
(6)
Regulamentul (CE) nr. 732/2008 al Consiliului din 22 iulie 2008 de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare începând cu 1 ianuarie 2009 (2), astfel cum a fost extins prin Regulamentul (UE) nr. 512/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 732/2008 al Consiliului (3), dispune aplicarea sistemului generalizat de preferințe tarifare („sistemul”) până la 31 decembrie 2013 sau până în momentul aplicării sistemului prevăzut de prezentul regulament, dacă intervine mai devreme. După acest moment, sistemul ar trebui să se aplice în continuare timp de 10 ani de la data aplicării preferințelor prevăzute de prezentul regulament, cu excepția regimului special în favoarea țărilor cel mai puțin dezvoltate, care ar trebui să se aplice în continuare fără termen de expirare.
(7)
Oferind un acces preferențial la piața Uniunii, sistemul ar trebui să sprijine țările în curs de dezvoltare în eforturile lor de a reduce sărăcia și de a promova buna guvernanță și dezvoltarea durabilă, ajutându-le să genereze venituri suplimentare prin intermediul comerțului internațional, care să poată fi reinvestite ulterior pentru propria lor dezvoltare, și, în plus, să își diversifice economiile. Preferințele tarifare din cadrul sistemului ar trebui să se concentreze pe sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare care au nevoi mai mari legate de dezvoltare, comerț și finanțe.
(8)
Sistemul este alcătuit dintr-un regim general și două regimuri speciale.
(9)
Regimul general ar trebui acordat tuturor țărilor în curs de dezvoltare care au aceleași nevoi în ce privește dezvoltarea și care se află în stadii similare de dezvoltare economică. Țările clasificate de Banca Mondială ca având venituri mari sau venituri medii-superioare înregistrează un nivel al veniturilor pe cap de locuitor care le permite să atingă un grad mai înalt de diversificare, fără intervenția sistemului de preferințe tarifare, și includ acele economii care și-au încheiat cu succes tranziția de la economia centralizată la economia de piață. Țările respective nu au aceleași nevoi de dezvoltare, comerciale și financiare ca restul țărilor în curs de dezvoltare. Acestea sunt într-o fază diferită de dezvoltare economică, cu alte cuvinte nu se află într-o poziție similară cu aceea a țărilor în curs de dezvoltare mai vulnerabile; și, pentru a preveni discriminarea nejustificată, este nevoie să fie tratate în mod diferit. În plus, utilizarea preferințelor tarifare acordate în cadrul sistemului de către țările cu venituri mari sau medii-superioare mărește presiunea concurențială asupra exporturilor din țările mai sărace și mai vulnerabile și, prin urmare, ar putea impune o povară de nejustificat pentru țările în curs de dezvoltare mai vulnerabile. Regimul general ia în considerare faptul că nevoile de dezvoltare, comerț și finanțe se pot schimba și garantează că acordul rămâne deschis dacă situația unei țări se modifică.
Din motive de coerență, preferințele tarifare acordate în cadrul regimului general nu ar trebui extinse la țările în curs de dezvoltare care beneficiază de un acord de acces preferențial pe piață încheiat cu Uniunea, care oferă cel puțin același nivel de preferințe tarifare ca și SGP, pentru cvasitotalitatea schimburilor comerciale. Pentru ca o țară beneficiară și operatorii economici să aibă timpul necesar pentru o adaptare în bune condiții, regimul general ar trebui să fie în continuare acordat pe o perioadă de doi ani de la data punerii în aplicare a unui regim de acces preferențial pe piață, iar această dată ar trebui menționată în lista țărilor care beneficiază de regimul general.
(10)
Ar trebui considerate eligibile pentru sistem țările enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 732/2008 și țările care beneficiază de acces preferențial autonom pe piața Uniunii în temeiul Regulamentului (CE) nr. 732/2008, al Regulamentului (CE) nr. 55/2008 al Consiliului din 21 ianuarie 2008 de introducere a unor preferințe comerciale autonome pentru Republica Moldova (4), al Regulamentului (CE) nr. 2007/2000 al Consiliului din 18 septembrie 2000 privind introducerea de măsuri comerciale excepționale în favoarea țărilor și teritoriilor participante și legate de procesul de stabilizare și asociere pus în aplicare de către Uniunea Europeană (5). Teritoriile de peste mări asociate Uniunii și țările și teritoriile de peste mări ale țărilor care nu sunt enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 732/2008 nu ar trebui considerate eligibile pentru sistem.
(11)
Regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe se bazează pe conceptul de dezvoltare durabilă recunoscut de convențiile și instrumentele internaționale, precum Declarația Organizației Națiunilor Unite („ONU”) privind dreptul la dezvoltare din 1986, Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea din 1992, Declarația Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă din 1998, Declarația mileniului a ONU din 2000 și Declarația de la Johannesburg privind dezvoltarea durabilă din 2002. Prin urmare, sistemul de preferințe tarifare suplimentare acordate în temeiul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe ar trebui să fie acordat acelor țări în curs de dezvoltare care sunt vulnerabile din cauza lipsei de diversificare și a integrării insuficiente în sistemul comercial internațional, în scopul de a le ajuta să își asume sarcinile și responsabilitățile speciale care rezultă din ratificarea principalelor convenții internaționale privind drepturile omului și drepturile muncii, protecția mediului și buna guvernanță, precum și din punerea în aplicare efectivă a acestora.
(12)
Preferințele ar trebui concepute astfel încât să încurajeze creșterea economică și, în acest fel, să răspundă pozitiv cerințelor unei dezvoltări durabile. În consecință, în cadrul regimului special de încurajare, taxele vamale ad valorem pentru țările beneficiare în cauză ar trebui să fie suspendate. Taxele specifice ar trebui, de asemenea, să fie suspendate, cu excepția cazului în care sunt combinate cu o taxă vamală ad valorem.
(13)
Țările care îndeplinesc criteriile de eligibilitate pentru regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe ar trebui să beneficieze de preferințe tarifare suplimentare dacă, la cererea acestora, Comisia stabilește dacă sunt respectate condițiile relevante. Ar trebui să existe posibilitatea de a înainta cereri de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Țările care beneficiază de preferințele tarifare oferite de sistem în temeiul Regulamentului (CE) nr. 732/2008 ar trebui, de asemenea, să transmită o nouă cerere.
(14)
Comisia ar trebui să monitorizeze stadiul ratificării convențiilor internaționale privind drepturile omului și dreptul la muncă, protecția mediului și buna guvernanță și punerea efectivă în aplicare a acestora, examinând concluziile și recomandările organismelor de supraveghere relevante instituite în temeiul convențiilor respective („organismele de supraveghere relevante”). O dată la doi ani, Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport privind stadiul ratificării convențiilor respective, privind respectarea de către țările beneficiare a obligațiilor de raportare asumate în temeiul convențiilor respective și privind stadiul punerii în aplicare a convențiilor.
(15)
În scopul monitorizării și al retragerii preferințelor, sunt esențiale rapoartele organismelor de supraveghere relevante. Cu toate acestea, rapoartele pot fi însoțite de alte surse de informații, cu condiția ca acestea să fie corecte și fiabile. Fără a aduce atingere altor surse, acestea ar putea include informații din partea societății civile, a partenerilor sociali, a Parlamentului European și a Consiliului.
(16)
Regimul special în favoarea țărilor cel mai puțin dezvoltate ar trebui să asigure în continuare accesul pe piața Uniunii, fără plata de taxe vamale, al produselor originare din țările cel mai puțin dezvoltate, recunoscute și clasificate astfel de ONU, cu excepția comerțului cu arme. Atunci când o țară nu mai este clasificată de ONU ca țară cel mai puțin dezvoltată, ar trebui să se stabilească o perioadă de tranziție pentru a atenua orice efect defavorabil determinat de eliminarea preferințelor tarifare acordate în cadrul acestui regim. Preferințele tarifare acordate în cadrul regimului special pentru țările cel mai puțin dezvoltate ar trebui acordate în continuare pentru țările cel mai puțin dezvoltate care beneficiază de un alt regim de acces preferențial pe piața Uniunii.
(17)
Pentru a asigura compatibilitatea cu dispozițiile privind accesul pe piața zahărului din acordurile de parteneriat economic, pentru importurile de produse încadrate la poziția tarifară 1701 din Tariful vamal comun, ar trebui să se solicite o licență de import până la 30 septembrie 2015.
(18)
În ceea ce privește regimul general, ar trebui menținută diferențierea între regimurile tarifare preferențiale pentru produse nesensibile și regimurile tarifare preferențiale pentru produse sensibile, pentru a se ține seama de situația sectoarelor care produc aceleași produse în Uniune.
(19)
Produsele nesensibile ar trebui să beneficieze în continuare de suspendarea taxelor vamale prevăzute de Tariful vamal comun, în timp ce produsele sensibile ar trebui să beneficieze de o reducere tarifară, pentru a asigura o rată de utilizare satisfăcătoare, ținând seama, în același timp, de situația industriilor corespondente din Uniune.
(20)
O astfel de reducere tarifară ar trebui să fie suficient de atrăgătoare pentru a încuraja comercianții să utilizeze oportunitățile oferite în cadrul regimului. Prin urmare, taxele ad valorem ar trebui reduse, la modul general, cu o valoare forfetară de 3,5 puncte procentuale din taxa corespunzătoare clauzei „națiunii celei mai favorizate”, în timp ce astfel de taxe pentru textile și pentru produsele textile ar trebui reduse cu 20 %. Taxele specifice ar trebui reduse cu 30 %. Atunci când se prevede o taxă minimă, aceasta nu ar trebui să se aplice.
(21)
Taxele vamale ar trebui suspendate în totalitate atunci când, în urma aplicării tratamentului preferențial pentru o declarație de import individuală, ar rezulta o taxă ad valorem mai mică sau egală cu 1 % sau o taxă specifică mai mică sau egală cu 2 EUR, întrucât costul perceperii unor asemenea taxe ar putea fi superior încasărilor.
(22)
Graduarea ar trebui să se facă pe baza criteriilor legate de secțiunile și capitolele din Tariful vamal comun. Graduarea ar trebui să se aplice pe secțiuni sau subsecțiuni, pentru a reduce numărul cazurilor de graduare pe produse eterogene. Graduarea pe secțiuni sau subsecțiuni (alcătuite din capitole) pentru o țară beneficiară ar trebui să se aplice atunci când secțiunea în cauză îndeplinește criteriile de graduare timp de trei ani consecutiv, pentru a ameliora previzibilitatea și caracterul echitabil al graduării prin eliminarea efectelor variațiilor semnificative și excepționale ale statisticilor privind importurile. Graduarea nu ar trebui să se aplice în cazul țărilor beneficiare ale regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe și nici în cazul țărilor beneficiare ale regimului special în favoarea țărilor cel mai puțin dezvoltate, acestea având caracteristici economice asemănătoare, care le fac vulnerabile datorită bazei de export scăzute, nediversificate.
(23)
Pentru a garanta că vor beneficia de sistem doar acele țări cărora le este destinat, ar trebui să se aplice preferințele tarifare prevăzute în prezentul regulament și regulile privind originea produselor prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (6).
(24)
În vederea promovării obiectivelor prevăzute în anumite convenții internaționale privind principalele drepturi ale omului și drepturile muncii, violarea gravă și sistematică a principiilor acestora ar trebui să se numere printre motivele de retragere temporară a regimurilor în conformitate cu sistemul. Preferințele tarifare prevăzute de regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe ar trebui să fie retrase temporar dacă țara beneficiară încalcă obligația pe care și-a asumat-o de a menține ratificarea și punerea efectivă în aplicare a convențiilor respective sau de a respecta cerințele de raportare impuse de convențiile respective, sau dacă țara beneficiară nu cooperează cu procedurile de monitorizare ale Uniunii, stabilite prin prezentul regulament.
(25)
Ținând seama de situația politică din Birmania/Myanmar și din Belarus, retragerea temporară a tuturor preferințelor tarifare la importul produselor originare din Birmania/Myanmar sau din Belarus ar trebui să rămână în vigoare.
(26)
Pentru a realiza un echilibru între necesitatea pentru o mai bună orientare, mai multă coerență și transparență, pe de o parte, și o mai bună promovare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe printr-un sistem de preferințe comerciale unilaterale, pe de altă parte, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să îi fie delegată Comisiei în ceea ce privește modificările anexelor la prezentul regulament și retragerea temporară a preferințelor tarifare din cauza incapacității de a adera la principiile dezvoltării durabile și ale bunei guvernanțe, precum și în ceea ce privește normele procedurale privind depunerea cererilor pentru preferințele tarifare acordate în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, desfășurarea anchetelor de retragere temporară și salvgardare în scopul stabilirii de dispoziții tehnice uniforme și detaliate. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(27)
În vederea oferirii unui cadru stabil pentru operatorii economici, competența adoptării unui act în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește abrogarea unei decizii privind retragerea temporară în temeiul procedurii de urgență înainte ca respectiva decizie de retragere temporară a preferințelor tarifare să intre în vigoare, în cazul în care motivele care justificau retragerea temporară încetează să mai fie valabile.
(28)
Pentru a asigura condiții unitare de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (7).
(29)
Procedura consultativă ar trebui utilizată pentru adoptarea actelor de punere în aplicare de suspendare a preferințelor tarifare pe anumite secțiuni din SGP pentru țările beneficiare și la inițierea procedurilor de retragere temporară, ținând seama de natura și impactul actelor respective.
(30)
Prin urmare, procedura de examinare ar trebui să fie utilizată pentru adoptarea actelor de punere în aplicare privind anchetele de salvgardare și la suspendarea regimurilor preferențiale în cazul în care importurile ar putea genera perturbări grave pe piețele Uniunii.
(31)
Pentru a asigura integritatea și buna funcționare a sistemului, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri bine întemeiate legate de retragerile temporare datorate nerespectării procedurilor și obligațiilor vamale, acest lucru este impus de motive de extremă urgență.
(32)
În vederea oferirii unui cadru stabil pentru operatorii economici, după încheierea perioadei maxime de șase luni, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri bine întemeiate legate de încetarea sau prelungirea retragerilor temporare datorate nerespectării procedurilor și obligațiilor vamale, acest lucru este impus de motive de extremă urgență.
(33)
De asemenea, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile dacă, în cazuri justificate în mod corespunzător legate de anchetele de salvgardare, acest lucru este impus de motive de extremă urgență legate de deteriorarea situației economice și/sau financiare a producătorilor din Uniune, care ar fi dificil de remediat.
(34)
Comisia ar trebui să raporteze cu regularitate către Parlamentul European și Consiliu în legătură cu efectele sistemului în temeiul prezentului regulament. După cinci ani de la intrarea sa în vigoare, Comisia ar trebui să raporteze Parlamentului European și Consiliului în legătură cu aplicarea prezentului regulament și să evalueze necesitatea revizuirii sistemului, inclusiv a regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și bunei guvernanțe și a prevederilor de retragere temporară a preferințelor tarifare, ținând cont de lupta împotriva terorismului și de domeniul standardelor internaționale în materie de transparență și de schimbul de informații în domeniul fiscal. În raportul său, Comisia ar trebui să țină seama de implicațiile asupra nevoilor beneficiarilor pe plan comercial, financiar și al dezvoltării. De asemenea, raportul ar trebui să includă o analiză detaliată privind impactul prezentului regulament asupra comerțului și a veniturilor din taxe vamale ale Uniunii, acordând o atenție specială efectelor asupra țărilor beneficiare. Dacă este cazul, ar trebui evaluată și conformitatea cu legislația Uniunii în domeniul sanitar și fitosanitar. Raportul ar trebui să includă, de asemenea, o analiză a efectelor sistemului asupra importurilor de biocarburanți și a aspectelor legate de durabilitate.
(35)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 732/2008 ar trebui să fie abrogat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
(1) Sistemul generalizat de preferințe tarifare („sistemul”) se aplică în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Prezentul regulament prevede următoarele preferințe tarifare în temeiul sistemului:
(a)
un regim general;
(b)
un regim special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe (GSP+); și
(c)
un regim special pentru țările cel mai puțin dezvoltate (regimul „Totul în afară de arme”).
Articolul 2
În sensul prezentului regulament:
(a)
„SGP” înseamnă sistemul generalizat de preferințe prin care Uniunea Europeană oferă acces preferențial pe propria piață prin oricare dintre regimurile preferențiale menționate la articolul 1 alineatul (2);
(b)
„țări” înseamnă țările și teritoriile care au autorități vamale;
(c)
„țări eligibile” înseamnă toate țările în curs de dezvoltare, astfel cum sunt enumerate în anexa I;
(d)
„țări care beneficiază de SGP” înseamnă țările care beneficiază de regimul general, astfel cum sunt enumerate în anexa II;
(e)
„țări care beneficiază de SGP+” înseamnă țările care beneficiază de regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, astfel cum sunt enumerate în anexa III;
(f)
„țări care beneficiază de regimul «Totul în afară de arme»” înseamnă țările care beneficiază de regimul special în favoarea țărilor cel mai puțin dezvoltate, astfel cum sunt enumerate în anexa IV;
(g)
„taxe vamale prevăzute de Tariful vamal comun” înseamnă taxele menționate în cea de a doua parte a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (8), cu excepția taxelor stabilite în cadrul contingentelor tarifare;
(h)
„secțiune” înseamnă orice secțiune din Tariful vamal comun prevăzută în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87;
(i)
„capitol” înseamnă orice capitol din Tariful vamal comun prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 2658/87;
(j)
„secțiune SGP” înseamnă o secțiune enumerată în anexa V și stabilită pe baza secțiunilor și capitolelor din Tariful vamal comun;
(k)
„regim de acces preferențial pe piață” înseamnă acces preferențial pe piața Uniunii prin intermediul unui acord comercial aplicat provizoriu sau în vigoare sau prin preferințe autonome acordate de Uniune;
(l)
„punerea în aplicare efectivă” înseamnă punerea în aplicare integrală a tuturor angajamentelor și obligațiilor asumate în temeiul convențiilor internaționale enumerate în anexa VIII, asigurându-se astfel îndeplinirea tuturor principiilor, obiectivelor și drepturilor garantate de acestea.
Articolul 3
(1) În anexa I este prezentată lista țărilor eligibile.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 36, pentru a modifica anexa I astfel încât să reflecte modificările în statutul internațional sau în clasificarea țărilor.
(3) Comisia comunică țărilor eligibile în cauză modificările survenite în statutul acestora în cadrul sistemului.
CAPITOLUL II
REGIMUL GENERAL
Articolul 4
(1) Țările eligibile beneficiază de preferințele tarifare acordate în temeiul regimului general prevăzut la articolul 1 alineatul (2) litera (a), cu excepția cazului în care:
(a)
au fost clasificate de Banca Mondială ca țări cu venituri medii-superioare sau cu venituri mari timp de trei ani consecutiv, imediat înainte de actualizarea listei țărilor beneficiare; sau
(b)
beneficiază de un regim de acces preferențial pe piață, care oferă preferințe tarifare identice sau mai favorabile decât SGP pentru cea mai mare parte a schimburilor comerciale.
(2) Alineatul (1) literele (a) și (b) nu se aplică în cazul țărilor cel mai puțin dezvoltate.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (1) litera (b), alineatul (1) litera (a) nu se aplică înainte de 21 noiembrie 2014 în cazul țărilor care, până la 20 noiembrie 2012, vor fi parafat un acord bilateral de acces preferențial pe piață cu Uniunea, care oferă aceleași preferințe tarifare ca și sistemul, sau unele mai favorabile, pentru cea mai mare parte a schimburilor comerciale, dar care nu este încă aplicat.
Articolul 5
(1) O listă de țări beneficiare SGP, care îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 4, este prevăzută în anexa II.
(2) După intrarea în vigoare a prezentului regulament, Comisia revizuiește anexa II până cel târziu la data de 1 ianuarie a fiecărui an. Pentru ca țările care beneficiază de SGP și operatorii economici să aibă timpul necesar pentru o bună adaptare în urma modificării statutului în cadrul regimului general:
(a)
decizia de a elimina o țară beneficiară de pe lista țărilor care beneficiază de SGP, în conformitate cu alineatul (3) de la prezentul articol și în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a), se va aplica după un an de la data intrării în vigoare a deciziei respective;
(b)
decizia de a elimina o țară beneficiară de pe lista țărilor care beneficiază de SGP, în conformitate cu alineatul (3) de la prezentul articol și în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (b), se aplică după doi ani de la data punerii în aplicare a unui regim de acces preferențial pe piață.
(3) În sensul alineatelor (1) și (2) de la prezentul articol, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de modificare a anexei II pe baza criteriilor stabilite în articolul 4.
(4) Comisia comunică respectivei țări care beneficiază de SGP orice modificare a statutului acesteia în cadrul sistemului.
Articolul 6
(1) Produsele incluse în regimul general prevăzut la articolul 1 alineatul (2) litera (a) sunt enumerate în anexa V.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de modificare a anexei V în vederea includerii schimbărilor devenite necesare în urma modificării Nomenclaturii combinate.
Articolul 7
(1) Taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun aplicabile produselor enumerate în anexa V ca produse nesensibile se suspendă în totalitate, cu excepția componentelor agricole.
(2) Taxele vamale ad valorem prevăzute de Tariful vamal comun aplicabile produselor enumerate în anexa V ca produse sensibile se reduc cu 3,5 puncte procentuale. Pentru produsele de la secțiunile S-11a și S-11b din anexa V din SGP, reducerea este de 20 %.
(3) În cazul în care taxele preferențiale, calculate în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 732/2008 privind taxele vamale ad valorem prevăzute de Tariful vamal comun aplicabile în ziua intrării în vigoare a prezentului regulament, prevăd, pentru produsele prevăzute la alineatul (2) din respectivul articol, o reducere tarifară mai mare de 3,5 puncte procentuale, se aplică respectivele taxe preferențiale.
(4) Taxele vamale specifice prevăzute de Tariful vamal comun, altele decât taxele minime sau maxime aplicabile produselor enumerate în anexa V ca produse sensibile, se reduc cu 30 %.
(5) În cazul în care taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun aplicabile produselor enumerate în anexa V ca produse sensibile includ taxe vamale ad valorem și taxe vamale specifice, taxele vamale specifice nu fac obiectul unei reduceri.
(6) În cazul în care taxele vamale reduse în conformitate cu alineatele (2) și (4) prevăd o taxă vamală maximă, respectiva taxă vamală maximă nu se reduce. Atunci când respectivele taxe prevăd o taxă vamală minimă, respectiva taxă vamală minimă nu se aplică.
Articolul 8
(1) Preferințele tarifare prevăzute la articolul 7 se suspendă în cazul produselor dintr-o secțiune SGP, originare dintr-o țară care beneficiază de SGP, dacă valoarea medie a importurilor Uniunii de astfel de produse provenind din respectiva țară care beneficiază de SGP, calculată pe o perioadă de trei ani consecutiv, depășește pragurile enumerate în anexa VI. Pragurile se calculează ca procent din valoarea totală a importurilor Uniunii de produse identice provenind din toate țările beneficiare ale SGP.
(2) Anterior aplicării preferințelor tarifare prevăzute în prezentul regulament, Comisia adoptă un act de punere în aplicare prin care stabilește, în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 39 alineatul (2), o listă de secțiuni SGP pentru care preferințele tarifare menționate la articolul 7 se suspendă în ceea ce privește o anumită țară care beneficiază de SGP. Respectivul act de punere în aplicare se aplică de la 1 ianuarie 2014.
(3) La fiecare trei ani, Comisia revizuiește lista menționată la alineatul (2) de la prezentul articol și adoptă un act de punere în aplicare, în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 39 alineatul (2), pentru a suspenda sau a restabili preferințele tarifare menționate la articolul 7. Respectivul act de punere în aplicare se aplică începând cu data de 1 ianuarie a anului următor intrării sale în vigoare.
(4) Lista menționată la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol se stabilește pe baza datelor disponibile la data de 1 septembrie a anului în care se desfășoară revizuirea și la data de 1 septembrie a celor doi ani ce precedă anul revizuirii. La revizuire se iau în considerare importurile din țările care beneficiază de SGP, enumerate în anexa II, în forma aplicabilă la momentul respectiv. Cu toate acestea, nu se ia în considerare valoarea importurilor din țări care beneficiază de SGP, care la data depunerii cererii de suspendare nu mai beneficiază de preferințele tarifare acordate în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (b).
(5) Comisia comunică țării în cauză actul de punere în aplicare adoptat în conformitate cu alineatele (2) și (3).
(6) Atunci când anexa II se modifică în conformitate cu criteriile stabilite la articolul 4, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de modificare a anexei VI în scopul de a ajusta modalitățile enumerate în anexa respectivă, astfel încât proporția secțiunilor de produse graduate să rămână astfel cum este definită la alineatul (1) de la prezentul articol.
CAPITOLUL III
REGIMUL SPECIAL DE ÎNCURAJARE A DEZVOLTĂRII DURABILE ȘI A BUNEI GUVERNANȚE
Articolul 9
(1) O țară care beneficiază de SGP poate beneficia de preferințele tarifare prevăzute în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (b), în cazul în care:
(a)
este considerată a fi vulnerabilă din cauza lipsei de diversificare și a integrării insuficiente în sistemul comercial internațional, astfel cum este definit în anexa VII;
(b)
a ratificat toate convențiile enumerate în anexa VIII („convențiile relevante”), iar cele mai recente concluzii disponibile ale organismelor de supraveghere în temeiul convențiilor respective („organismele de supraveghere relevante”) nu identifică probleme grave în ceea ce privește punerea în aplicare efectivă a acestor convenții;
(c)
referitor la convențiile relevante, țara respectivă nu a formulat o rezervă care este interzisă de oricare dintre convențiile respective sau care, în sensul prezentului articol, este considerată incompatibilă cu obiectul și scopul respectivei convenții.
În sensul prezentului articol, rezervele nu sunt considerate incompatibile cu obiectul și scopul unei convenții, exceptând următoarele cazuri:
(i)
acest lucru este stabilit prin intermediul unui proces prevăzut special în acest scop în cadrul convenției; sau
(ii)
în lipsa unui astfel de proces, Uniunea, în cazul în care o parte la convenție, și/sau o majoritate calificată de state membre care sunt părți la convenție, ridică obiecții cu privire la rezervă, conform competențelor lor stabilite prin tratate, invocând incompatibilitatea acesteia cu obiectul și scopul convenției, prin care se opune intrării în vigoare a convenției, astfel cum a fost convenită între statele respective și statul care a formulat rezerva, în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Viena privind dreptul tratatelor;
(d)
își asumă un angajament ferm de a menține ratificarea convențiilor relevante și de a garanta punerea în aplicare efectivă a acestora;
(e)
acceptă fără rezerve obligațiile de raportare impuse de fiecare convenție și își asumă un angajament ferm de a accepta controlul și evaluarea periodică a modului în care pune în aplicare dispozițiile convențiilor relevante; și
(f)
își asumă un angajament ferm de a participa și coopera în cadrul procedurii de monitorizare menționate la articolul 13.
(2) Atunci când se modifică anexa II, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de modificare a anexei VII în vederea evaluării pragului de vulnerabilitate prevăzut în anexa VII punctul 1 litera (b), astfel încât să se păstreze, din punct de vedere proporțional, aceeași pondere din pragul de vulnerabilitate calculat conform anexei VII.
Articolul 10
(1) Regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe se acordă în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
țara care beneficiază de SGP a înaintat o cerere în acest sens; și
(b)
în urma examinării cererii, rezultă că țara solicitantă respectă condițiile stabilite la articolul 9 alineatul (1).
(2) Țara solicitantă prezintă cererea sa Comisiei, în scris. Cererea trebuie să furnizeze informații complete privind ratificarea convențiilor relevante și să cuprindă angajamentele ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f).
(3) După primirea cererii, Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la aceasta.
(4) În urma examinării cererii, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 36 și să stabilească sau să modifice anexa III pentru a acorda respectivei țări solicitante beneficiul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, adăugând țara respectivă pe lista țărilor care beneficiază de SGP+.
(5) Atunci când o țară care beneficiază de SGP+ nu mai îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (a) sau (c) sau își retrage unul dintre angajamentele ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f), Comisia este împuternicită să adopte un act delegat în conformitate cu articolul 36 și să modifice anexa III pentru a exclude acea țară de pe lista țărilor care beneficiază de SGP+.
(6) Comisia comunică țării solicitante orice decizie luată în conformitate cu alineatele (4) și (5) de la prezentul articol după ce anexa III este modificată și publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Atunci când țării solicitante i se acordă regimul special de încurajare, aceasta este informată cu privire la data la care respectivul act delegat intră în vigoare.
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de stabilire a normelor referitoare la procedura de acordare a regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, în special în ceea ce privește termenele-limită, precum și transmiterea și prelucrarea cererilor.
Articolul 11
(1) Produsele care intră sub incidența regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe sunt enumerate în anexa IX.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de modificare a anexei IX astfel încât aceasta să reflecte modificările la Nomenclatura combinată care afectează produsele enumerate în anexa respectivă.
Articolul 12
(1) Se suspendă taxele vamale ad valorem prevăzute de Tariful vamal comun pentru toate produsele enumerate în anexa IX, care provin dintr-o țară care beneficiază de SGP+.
(2) Taxele vamale specifice prevăzute de Tariful vamal comun aplicabile produselor prevăzute la alineatul (1) se suspendă în totalitate, cu excepția produselor pentru care taxele vamale din Tariful vamal comun încorporează și taxe vamale ad valorem. Pentru produsele încadrate la codul NC 1704 10 90, taxele vamale specifice se limitează la 16 % din valoarea în vamă.
Articolul 13
(1) Începând cu data acordării preferințelor tarifare prevăzute în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, Comisia urmărește îndeaproape stadiul ratificării convențiilor relevante și monitorizează punerea lor efectivă în aplicare, precum și cooperarea cu organismele de supraveghere relevante, prin examinarea concluziilor și a recomandărilor emise de organismele de supraveghere respective.
(2) În acest context, o țară beneficiară SGP+ trebuie să coopereze cu Comisia și să furnizeze toate informațiile necesare în vederea evaluării gradului de respectare a angajamentelor ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f), precum și a situației sale în ceea ce privește articolul 9 alineatul (1) litera (c).
Articolul 14
(1) Până la 1 ianuarie 2016 și, ulterior, la fiecare doi ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind stadiul ratificării convențiilor relevante, respectarea de către țările care beneficiază de SGP+ a obligațiilor de raportare asumate în temeiul convențiilor respective și stadiul punerii efective în aplicare a acestora.
(2) Raportul respectiv conține:
(a)
concluziile sau recomandările organismelor de supraveghere relevante, pentru fiecare țară care beneficiază de SGP+; și
(b)
concluziile Comisiei din care rezultă dacă fiecare țară care beneficiază de SGP+ își respectă sau nu angajamentul ferm de a se conforma obligațiilor de raportare, de a coopera cu organismele de supraveghere în conformitate cu convențiile relevante și de a asigura punerea în aplicare efectivă a convențiilor respective.
Raportul poate să cuprindă orice informație pe care Comisia o consideră relevantă.
(3) La elaborarea concluziilor sale privind punerea efectivă în aplicare a convențiilor relevante, Comisia evaluează concluziile și recomandările organismelor de supraveghere relevante, precum și, fără a aduce atingere altor surse, informațiile transmise de către părți terțe, inclusiv de societatea civilă, partenerii sociali, Parlamentul European și Consiliul.
Articolul 15
(1) Regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe se retrage temporar, în ceea ce privește toate sau unele dintre produsele originare dintr-o țară care beneficiază de SGP+, în cazul în care, în practică, țara respectivă nu își respectă angajamentele ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f) sau țara beneficiară de SGP+ a formulat o rezervă care este interzisă de oricare dintre convențiile relevante sau care este incompatibilă cu obiectul și scopul convenției respective, stabilite la articolul 9 alineatul (1) litera (c).
(2) Sarcina probei în ceea ce privește respectarea obligațiilor care rezultă din angajamentele ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f), precum și în ceea ce privește situația respectivei țări astfel cum este menționată la articolul 9 alineatul (1) litera (c) îi revine țării care beneficiază de SGP+.
(3) În cazul în care, pe baza concluziilor din raportul menționat la articolul 14 sau pe baza dovezilor disponibile, Comisia nu poate determina cu un grad de certitudine rezonabil că o anumită țară care beneficiază de SGP+ nu își respectă angajamentele ferme prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f) sau a formulat o rezervă care este interzisă de oricare dintre convențiile relevante sau care este incompatibilă cu obiectul și scopul convenției respective, astfel cum se prevede la articolul 9 alineatul (1) litera (c), în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 39 alineatul (2), aceasta adoptă un act de punere în aplicare pentru inițierea procedurii de retragere temporară a preferințelor tarifare prevăzute în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe. Comisia informează Parlamentul European și Consiliul în legătură cu aceasta.
(4) Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și informează respectiva țară care beneficiază de SGP+ cu privire la acest lucru. Avizul trebuie:
(a)
să precizeze motivele care suscită îndoieli întemeiate cu privire la îndeplinirea angajamentelor ferme asumate de țara care beneficiază de SGP+, prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (d), (e) și (f), sau cu privire la existența unei rezerve care este interzisă de oricare dintre convențiile relevante sau care este incompatibilă cu obiectul și scopul convenției respective, astfel cum se prevede la articolul 9 alineatul (1) litera (c), de natură să pună în discuție dreptul său de a continua să beneficieze de preferințele tarifare prevăzute în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe; și
(b)
să specifice perioada, nu mai mare de șase luni de la data publicării avizului, în care țara care beneficiază de SGP+ trebuie să transmită observații.
(5) În perioada prevăzută la alineatul (4) litera (b), Comisia oferă țării beneficiare în cauză, cu orice ocazie, posibilitatea să coopereze.
(6) Comisia solicită toate informațiile pe care le consideră necesare, între altele, concluziile și recomandările organismelor de supraveghere relevante. La redactarea concluziilor sale, Comisia ia în considerare toate informațiile relevante.
(7) În termen de trei luni de la expirarea perioadei prevăzute în aviz, Comisia decide:
(a)
să închidă procedura de retragere temporară; sau
(b)
să retragă temporar preferințele tarifare acordate în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe.
(8) În cazul în care constatările Comisiei nu justifică retragerea temporară, aceasta adoptă un act de punere în aplicare pentru închiderea procedurii de retragere temporară, în conformitate cu procedura de consultare prevăzută la articolul 39 alineatul (2). Respectivul act de punere în aplicare se bazează, inter alia, pe dovezile primite.
(9) În cazul în care constatările Comisiei justifică retragerea temporară, pentru motivele prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, aceasta este împuternicită, în conformitate cu articolul 36, să adopte actele delegate de modificare a anexei III în vederea retragerii temporare a preferințelor tarifare stabilite în conformitate cu regimul special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b).
(10) În cazul în care Comisia decide cu privire la o retragere temporară, un astfel de act delegat intră în vigoare la șase luni de la data adoptării sale.
(11) În cazul în care motivele care justificau retragerea temporară nu se mai aplică înainte ca actul delegat menționat la alineatul (9) de la prezentul articol să intre în vigoare, Comisia este împuternicită să abroge actul adoptat de retragere temporară a preferințelor tarifare, în conformitate cu procedura de urgență prevăzută la articolul 37.
(12) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de elaborare a unor norme referitoare la procedura de retragere temporară a regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe, în special în ceea ce privește termenele-limită, drepturile părților, confidențialitatea și revizuirea.
Articolul 16
În cazul în care Comisia constată că motivele care justificau retragerea temporară a preferințelor tarifare, prevăzute la articolul 15 alineatul (1), nu mai sunt valabile, aceasta este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 36 și să modifice anexa III pentru a restabili preferințele tarifare acordate în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și a bunei guvernanțe.
CAPITOLUL IV
REGIMUL SPECIAL ÎN FAVOAREA ȚĂRILOR CEL MAI PUȚIN DEZVOLTATE
Articolul 17
(1) O țară eligibilă beneficiază de preferințele tarifare acordate în temeiul regimului special pentru țările cel mai puțin dezvoltate, menționat la articolul 1 alineatul (2) litera (c), dacă a fost identificată de ONU ca aparținând categoriei țărilor cel mai puțin dezvoltate.
(2) Comisia revizuiește în permanență lista țărilor beneficiare ale regimului „Totul în afară de arme”, pe baza celor mai recente date disponibile. Dacă o țară beneficiară a regimului „Totul în afară de arme” nu mai îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 36 și să modifice anexa IV pentru a elimina țara respectivă de pe lista țărilor beneficiare ale regimului „Totul în afară de arme” după o perioadă de tranziție de trei ani de la data intrării în vigoare a actului delegat.
(3) Până la identificarea de către ONU a unui nou stat independent ca aparținând categoriei țărilor cel mai puțin dezvoltate, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, conform articolului 36, de modificare a anexei IV ca măsură interimară, în vederea includerii țării respective pe lista țărilor beneficiare ale regimului „Totul în afară de arme”.
Dacă un nou stat independent nu este identificat de ONU ca aparținând categoriei țărilor cel mai puțin dezvoltate în cursul primei revizuiri disponibile a categoriei țărilor cel mai puțin dezvoltate, Comisia este împuternicită să adopte de îndată acte delegate, conform articolului 36, de modificare a anexei IV în vederea excluderii unui astfel de stat din anexa respectivă, fără acordarea perioadei de tranziție prevăzute la alineatul (2) de la prezentul articol.
(4) Comisia comunică respectivei țări beneficiare de regimul „Totul în afară de arme” orice modificare apărută în statutul acesteia în cadrul regimului.
Articolul 18
(1) Taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun pentru produsele enumerate în capitolele 1-97 din Nomenclatura combinată, cu excepția celor enumerate în capitolul 93, originare dintr-o țară beneficiară a regimului „Totul în afară de arme” se suspendă în totalitate.
(2) Începând cu 1 ianuarie 2014 și până la 30 septembrie 2015, importurile de produse încadrate la poziția tarifară 1701 din Tariful vamal comun necesită o licență de import.
(3) În conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 39 alineatul (3), Comisia adoptă norme detaliate de punere în aplicare a dispozițiilor prevăzute la alineatul (2) de la prezentul articol, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 195 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (9).
CAPITOLUL V
PREVEDERI PRIVIND RETRAGEREA TEMPORARĂ COMUNE TUTUROR REGIMURILOR
Articolul 19
(1) Regimurile preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2) pot fi retrase temporar în ceea ce privește toate sau unele dintre produsele originare din țara beneficiară, pentru oricare dintre motivele următoare:
(a)
încălcarea gravă și sistematică a principiilor definite de convențiile enumerate în partea A din anexa VIII;
(b)
exportul de produse fabricate în închisori;
(c)
deficiențe grave ale controlului vamal în materie de export și de tranzit al drogurilor (substanțe ilicite sau precursori) sau nerespectarea convențiilor internaționale în domeniul luptei împotriva terorismului și în materie de spălarea banilor;
(d)
practici comerciale neloiale grave și sistematice, inclusiv acele practici care afectează oferta de materii prime, care au efect negativ asupra industriei Uniunii și pe care țara beneficiară nu le-a remediat. În ceea ce privește practicile comerciale neloiale care sunt interzise sau care pot da naștere la o acțiune în temeiul acordurilor OMC, aplicarea prezentului articol este condiționată de decizia prealabilă în acest sens a organismului competent al OMC;
(e)
încălcarea gravă și sistematică a obiectivelor adoptate de organizațiile regionale de pescuit sau a acordurilor internaționale cu privire la conservarea și gestionarea resurselor piscicole, la care Uniunea este parte.
(2) Regimurile preferențiale prevăzute în prezentul regulament nu vor fi retrase în temeiul alineatului (1) litera (d) în ceea ce privește produsele care sunt supuse măsurilor antidumping sau compensatorii în temeiul Regulamentului (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (10) sau al Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (11), din motivele care justifică aceste măsuri.
(3) În cazul în care Comisia consideră că există suficiente motive întemeiate care să justifice retragerea temporară a preferințelor tarifare acordate în cadrul regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2) pe baza motivelor prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, Comisia adoptă un act de punere în aplicare prin care inițiază procedura de retragere temporară în conformitate cu procedura de consultare prevăzută la articolul 39 alineatul (2). Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la actul de punere în aplicare respectiv.
(4) Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în care anunță inițierea procedurii de retragere temporară și informează țara beneficiară în cauză cu privire la aceasta. Avizul trebuie:
(a)
să prezinte motive întemeiate suficiente pentru a justifica actul de punere în aplicare de a iniția procedura de retragere temporară prevăzută la alineatul (3); și
(b)
să anunțe că Comisia va monitoriza și va evalua situația din țara beneficiară în cauză timp de șase luni de la data publicării respectivului aviz.
(5) În cursul perioadei de monitorizare și evaluare, Comisia oferă țării beneficiare respective, cu orice ocazie, posibilitatea de a coopera.
(6) Comisia solicită toate informațiile pe care le consideră necesare, între altele, evaluările, comentariile, hotărârile, recomandările și concluziile disponibile ale organismelor de supraveghere relevante, după caz. La redactarea concluziilor sale, Comisia ia în considerare toate informațiile relevante.
(7) În termen de trei luni de la expirarea perioadei menționate la alineatul (4) litera (b), Comisia transmite către țara beneficiară în cauză un raport cu privire la constatările și concluziile sale. Țara beneficiară are dreptul să își prezinte observațiile cu privire la raport. Perioada acordată pentru comentarii nu trebuie să depășească o lună.
(8) În termen de șase luni de la expirarea perioadei prevăzute la alineatul (4) litera (b), Comisia decide:
(a)
încetarea procedurii de retragere temporară; sau
(b)
retragerea temporară a preferințelor tarifare acordate în cadrul regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2).
(9) În cazul în care constatările Comisiei nu justifică retragerea temporară, Comisia adoptă un act de punere în aplicare, în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 39 alineatul (2), privind încetarea procedurii de retragere temporară.
(10) În cazul în care Comisia consideră că retragerea temporară este justificată de constatările sale, pentru motivele menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, ea este împuternicită, conform articolului 36, să adopte acte delegate de modificare a anexelor II, III sau IV, după caz, în vederea retragerii temporare a preferințelor tarifare astfel cum sunt stabilite în regimurile preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2).
(11) Pentru oricare dintre cazurile menționate la alineatele (9) și (10), actul adoptat se bazează, între altele, pe dovezile primite.
(12) În cazul în care Comisia ia o decizie de retragere temporară, un astfel de act delegat intră în vigoare la șase luni de la data adoptării sale.
(13) În cazul în care motivele care justifică retragerea temporară încetează să mai fie valabile înainte ca actul delegat menționat la alineatul (10) de la prezentul articol să intre în vigoare, Comisia este împuternicită să abroge actul adoptat de retragere temporară a preferințelor tarifare, conform procedurii de urgență menționate la articolul 37.
(14) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de stabilire a normelor referitoare la procedura de retragere temporară a tuturor acordurilor, în special în ce privește termenele, drepturile părților, confidențialitatea și revizuirea.
Articolul 20
În cazul în care constată că motivele care justifică retragerea temporară a preferințelor tarifare prevăzute la articolul 19 alineatul (1) nu mai sunt valabile, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 36 și să modifice anexele II, III sau IV, după caz, pentru a reintroduce preferințele tarifare acordate în cadrul regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2).
Articolul 21
(1) Regimurile preferențiale prevăzute de prezentul regulament pot fi retrase temporar, în ceea ce privește toate sau unele dintre produsele originare dintr-o țară beneficiară, în caz de fraudă, nereguli, nerespectare sistematică a regulilor de origine a produselor sau de neasigurare a respectării acestora, precum și a procedurilor conexe sau în cazul absenței cooperării administrative necesare pentru punerea în aplicare și controlul respectării regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2).
(2) Cooperarea administrativă prevăzută la alineatul (1) presupune, printre altele, ca țara beneficiară:
(a)
să comunice Comisiei și să actualizeze informațiile necesare punerii în aplicare a regulilor de origine, precum și controlului respectării acestora;
(b)
să asiste Uniunea, efectuând, la cererea autorităților vamale ale statelor membre, controlul ulterior al originii produselor, și să comunice la timp Comisiei rezultatele;
(c)
să asiste Uniunea, autorizând Comisia, în coordonare și în strânsă colaborare cu autoritățile competente ale statelor membre, să efectueze misiunile de cooperare administrativă și de anchetă ale Uniunii în respectiva țară, în vederea verificării autenticității documentelor sau a exactității informațiilor relevante în cazul acordării regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2);
(d)
să efectueze sau să prevadă anchete corespunzătoare, cu scopul de a identifica și a împiedica orice abatere de la regulile de origine;
(e)
să respecte sau să asigure respectarea regulilor de origine în ceea ce privește cumulul regional, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2454/93, dacă țara beneficiază de acesta; și
(f)
să asiste Uniunea la verificarea comportamentelor care ar putea constitui o fraudă privind regulile de origine; frauda poate fi prezumată atunci când importurile de produse care intră sub incidența regimurilor preferențiale prevăzute în prezentul regulament depășesc considerabil nivelurile obișnuite ale exporturilor țării beneficiare.
(3) În cazul în care consideră că există suficiente elemente de probă care să justifice retragerea temporară pentru motivele prevăzute la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol, Comisia decide, în conformitate cu procedura de urgență prevăzută la articolul 39 alineatul (4), să retragă temporar preferințele tarifare stabilite în conformitate cu regimurile preferențiale menționate la articolul 1 alineatul (2), în ceea ce privește toate sau unele dintre produsele originare dintr-o țară beneficiară.
(4) Înainte de a emite o asemenea decizie, Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, declarând că există motive de îndoială întemeiată privind respectarea dispozițiilor alineatelor (1) și (2), de natură să pună în discuție dreptul țării beneficiare în cauză de a continua să beneficieze de regimurile prevăzute de prezentul regulament.
(5) Comisia informează țara beneficiară în cauză cu privire la orice decizie luată în conformitate cu alineatul (3), înainte de intrarea în vigoare a acesteia.
(6) Durata retragerii temporare nu trebuie să depășească șase luni. Cel mai târziu la încheierea respectivei perioade, Comisia decide, în conformitate cu procedura de urgență menționată la articolul 39 alineatul (4), fie să suspende retragerea temporară, fie să prelungească perioada de aplicare a retragerii temporare.
(7) Statele membre transmit Comisiei toate informațiile relevante care pot justifica retragerea temporară a preferințelor tarifare sau prelungirea acesteia.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII DE SALVGARDARE ȘI SUPRAVEGHERE
SECȚIUNEA I
Măsuri de salvgardare cu caracter general
Articolul 22
(1) Atunci când un produs originar dintr-o țară ce beneficiază de oricare dintre regimurile preferențiale menționate la articolul 1 alineatul (2) este importat în cantități și/sau la prețuri care generează sau amenință să genereze dificultăți grave producătorilor din Uniune de produse similare sau aflate în concurență directă, taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun, care sunt aplicabile în mod normal pentru produsul respectiv, pot fi reintroduse.
(2) În sensul prezentului capitol, prin „produs similar” se înțelege un produs care este identic, și anume asemănător în toate privințele cu produsul în cauză, sau, în absența unui astfel de produs, un produs care, deși nu seamănă în toate privințele, prezintă caracteristici foarte apropiate celor ale produsului avut în vedere.
(3) În sensul prezentului capitol, „părțile interesate” înseamnă acele părți implicate în producția, distribuția și/sau vânzarea produselor importate menționate la alineatul (1) și a produselor similare sau direct concurente.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 36, de instituire a unor norme referitoare la procedura de adoptare a măsurilor de salvgardare cu caracter general, în special în ce privește termenele, drepturile părților, confidențialitatea, comunicarea, verificarea, vizitele și revizuirea.
Articolul 23
Se consideră că există dificultăți grave în cazul în care este afectată situația economică și/sau financiară a producătorilor din Uniune. La stabilirea existenței unei asemenea afectări, Comisia va ține seama, printre altele, de următorii factori privind producătorii din Uniune, în cazurile în care aceste informații sunt disponibile:
(a)
cota de piață;
(b)
producția;
(c)
stocurile;
(d)
capacitatea de producție;
(e)
cazurile de faliment;
(f)
rentabilitatea;
(g)
gradul de utilizare a capacității de producție;
(h)
gradul de ocupare a forței de muncă;
(i)
importurile;
(j)
prețurile.
Articolul 24
(1) În cazul în care există suficiente elemente de probă prima facie care să demonstreze că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (1), Comisia deschide o anchetă pentru a determina dacă trebuie reintroduse taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun, aplicabile în mod normal.
(2) O anchetă se deschide la cererea unui stat membru, la cererea oricărei persoane juridice sau a oricărei asociații fără personalitate juridică, care acționează în numele producătorilor din Uniune, sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care Comisia consideră că există suficiente elemente de probă prima facie, stabilite pe baza factorilor menționați la articolul 23, care să justifice deschiderea unei anchete. Cererea de deschidere a anchetei trebuie să conțină dovezi că sunt îndeplinite condițiile de aplicare a măsurii de salvgardare stabilite la articolul 22 alineatul (1). Cererea este transmisă Comisiei. Comisia examinează, în măsura posibilului, exactitatea și caracterul concludent ale elementelor de probă furnizate în cerere, pentru a stabili dacă există suficiente elemente de probă prima facie pentru a justifica deschiderea unei anchete.
(3) În cazul în care este evident că există suficiente dovezi prima facie pentru a justifica inițierea procedurilor, Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Procedura se inițiază în termen de o lună de la notificarea cererii primite în conformitate cu alineatul (2). În cazul inițierii unei anchete, avizul furnizează toate detaliile necesare privind procedura și termenele, inclusiv recurgerea la consilierul-auditor din cadrul Direcției Generale pentru Comerț din cadrul Comisiei Europene.
(4) Ancheta, inclusiv etapele procedurale prevăzute la articolele 25, 26 și 27, trebuie încheiată în termen de 12 luni de la data inițierii sale.
Articolul 25
Pentru motive de urgență justificate în mod corespunzător legate de o deteriorare a situației economice și/sau financiare a producătorilor din Uniune și, în cazul în care întârzierea ar putea provoca prejudicii care ar fi greu de reparat, Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile, în conformitate cu procedura de urgență prevăzută la articolul 39 alineatul (4), în vederea reintroducerii taxelor vamale prevăzute de Tariful vamal comun, aplicabile în mod normal, pentru o perioadă de până la 12 luni.
Articolul 26
În cazul în care, din constatarea definitivă a faptelor, reiese că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (1), Comisia adoptă un act de punere în aplicare prin care reintroduce taxele vamale prevăzute de Tariful vamal comun, în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 39 alineatul (3). Respectivul act de punere în aplicare intră în vigoare în termen de o lună de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 27
În cazul în care, din constatarea definitivă a faptelor, reiese că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (1), Comisia adoptă un act de punere în aplicare pentru încetarea anchetei și acționează în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 39 alineatul (3). Respectivul act de punere în aplicare se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Dacă în perioada prevăzută la articolul 24 alineatul (4) nu se publică niciun act de punere în aplicare, ancheta se consideră închisă, iar eventualele măsuri preventive luate în regim de urgență se perimează în mod automat. Eventualele taxe vamale comune colectate ca urmare a măsurilor provizorii respective se rambursează.
Articolul 28
Taxele vamale din Tariful vamal comun se reintroduc, atât timp cât este necesar pentru a contracara deteriorarea situației economice și/sau financiare a producătorilor din Uniune sau atât timp cât riscul unor asemenea deteriorări persistă. Perioada de reintroducere nu poate depăși trei ani, cu excepția cazului în care este prelungită, în cazuri justificate în mod corespunzător.
SECȚIUNEA II
Măsuri de salvgardare în industria textilă, în sectorul agricol și în cel al pescuitului
Articolul 29
(1) Fără a aduce atingere secțiunii I din prezentul capitol, la 1 ianuarie în fiecare an, Comisia, din proprie inițiativă și în conformitate cu procedura de consultare prevăzută la articolul 39 alineatul (2), adoptă un act de punere în aplicare pentru eliminarea preferințelor tarifare prevăzute la articolele 7 și 12 cu privire la produsele din secțiunile S-11a și S-11b ale SGP din anexa V sau la produsele încadrate la codurile tarifare din NC 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 și 3824 90 97, dacă importurile de asemenea produse, enumerate în anexele V sau IX, după caz, sunt originare dintr-o țară beneficiară și totalul lor:
(a)
crește cu cel puțin 13,5 % în cantitate (în volum), în raport cu anul calendaristic precedent; sau
(b)
în cazul produselor încadrate la secțiunile S-11a și S-11b ale SGP din anexa V, depășește cota prevăzută în anexa VI punctul 2 din valoarea importurilor Uniunii de produse încadrate la secțiunile S-11a și S-11b ale SGP din anexa V provenind din toate țările și teritoriile enumerate în anexa II în orice perioadă de douăsprezece luni.
(2) Alineatul (1) de la prezentul articol nu se aplică țărilor care beneficiază de regimul „Totul în afară de arme” și nici țărilor cu o cotă de cel mult 6 % pentru produsele specifice menționate la articolul 29 alineatul (1) din importurile totale în Uniune de produse identice celor enumerate în anexele V sau IX, după caz.
(3) Eliminarea preferințelor tarifare intră în vigoare la două luni de la data publicării actului Comisiei în acest sens în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 30
Fără a aduce atingere secțiunii I din prezentul capitol, atunci când importurile de produse incluse în anexa I la Tratatul TFUE generează sau amenință să genereze perturbări grave ale piețelor Uniunii, în special în una sau mai multe dintre regiunile ultraperiferice, sau perturbări ale mecanismelor de reglementare ale acestor piețe, Comisia, din proprie inițiativă sau la cererea unui stat membru, după consultarea comitetului relevant privind organizarea comună a piețelor din domeniul agriculturii sau pescuitului, adoptă un act de punere în aplicare pentru a suspenda regimurile preferențiale în ceea ce privește produsele în cauză, în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 39 alineatul (3).
Articolul 31
Comisia informează țara beneficiară în cauză, în cel mai scurt timp posibil, cu privire la orice decizie luată în conformitate cu articolul 29 sau cu articolul 30 înainte de intrarea acesteia în vigoare.
SECȚIUNEA III
Supravegherea în sectorul agricol și în sectorul pescuitului
Articolul 32
(1) Fără a aduce atingere secțiunii I din prezentul capitol, produsele care intră sub incidența capitolelor 1-24 din Tariful vamal comun, astfel cum sunt stabilite prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, originare din țările beneficiare, pot face obiectul unui mecanism special de supraveghere, pentru a evita perturbarea piețelor Uniunii. Comisia, din proprie inițiativă sau la cererea unui stat membru, după consultarea comitetului relevant privind organizarea comună a piețelor din domeniul agriculturii sau pescuitului, adoptă un act de punere în aplicare, în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 39 alineatul (3), pentru a aplica sau nu acest mecanism special de supraveghere și identifică produsele cărora li se aplică respectivul mecanism de supraveghere.
(2) În cazul în care secțiunea I din prezentul capitol se aplică produselor care intră sub incidența capitolelor 1-24 din Tariful vamal comun, astfel cum sunt stabilite prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, originare din țările beneficiare, perioada menționată la articolul 24 alineatul (4) din prezentul regulament se reduce la două luni, în următoarele cazuri:
(a)
dacă țara beneficiară în cauză nu asigură respectarea regulilor de origine sau nu asigură cooperarea administrativă menționată la articolul 21; sau
(b)
dacă importurile de produse care intră sub incidența capitolelor 1-24 din Tariful vamal comun, astfel cum sunt stabilite prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, realizate în cadrul regimurilor preferențiale acordate în temeiul prezentului regulament depășesc considerabil nivelurile obișnuite ale exporturilor provenind din țara beneficiară în cauză.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 33
(1) Pentru a beneficia de preferințele tarifare, produsele pentru care se solicită preferințele tarifare trebuie să fie originare dintr-o țară beneficiară.
(2) În scopul regimurilor preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2) din prezentul regulament, regulile de origine aplicabile în ceea ce privește definiția conceptului de produse originare, procedurile și metodele de cooperare administrativă aferente sunt cele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
Articolul 34
(1) Atunci când, pentru o declarație de import individuală, nivelul unei taxe vamale ad valorem reduse în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament este mai mic sau egal cu 1 %, respectiva taxă se suspendă în totalitate.
(2) Atunci când, pentru o declarație de import individuală, nivelul unei taxe vamale specifice reduse în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament este mai mic sau egal cu 2 EUR pentru fiecare sumă calculată în euro, respectiva taxă se suspendă în totalitate.
(3) Sub rezerva alineatelor (1) și (2), nivelul final al taxelor vamale preferențiale, calculat în conformitate cu prezentul regulament, se rotunjește la prima zecimală.
Articolul 35
(1) Sursele statistice utilizate în sensul prezentului regulament sunt statisticile de comerț exterior ale Comisiei (Eurostat).
(2) Statele membre transmit către Comisie (Eurostat) datele lor statistice privind produsele care fac obiectul procedurii vamale de punere în liberă circulație în cadrul regimurilor de preferințe tarifare, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe (12). Aceste date, furnizate prin trimitere la codurile tarifare din Nomenclatura combinată și, după caz, la codurile TARIC, indică, în funcție de țara de origine, cantitățile, valorile și orice unitate suplimentară solicitată în conformitate cu definițiile din respectivul regulament. În conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din respectivul regulament, statele membre transmit aceste date statistice în termen de 40 de zile de la încheierea fiecărei perioade lunare de referință. Pentru a facilita informarea și a spori transparența, Comisia se asigură și că datele statistice relevante pentru secțiunile SGP sunt disponibile cu regularitate într-o bază de date publică.
(3) În conformitate cu articolul 308d din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, statele membre furnizează Comisiei, la cererea acesteia, informații privind cantitățile și valorile produselor puse în liberă circulație în cadrul regimurilor de preferințe tarifare în cursul lunilor precedente. Datele respective includ produsele prevăzute la alineatul (4) de la prezentul articol.
(4) Comisia monitorizează, în strânsă colaborare cu statele membre, importurile de produse încadrate la codurile tarifare NC 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 și 3824 90 97, pentru a determina dacă au fost îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 22, 29 și 30.
Articolul 36
(1) Competența conferită Comisiei de a adopta acte delegate este condiționată de respectarea condițiilor stabilite în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolele 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 sau 22 se conferă Comisiei pe o perioadă nedeterminată de timp începând cu 20 noiembrie 2012.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolele 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 sau 22 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare încetează delegarea de competență specificată în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare datei publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității actelor delegate deja în vigoare.
(4) Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolelor 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 sau 22 intră în vigoare doar dacă Parlamentul European sau Consiliul nu au formulat nicio obiecție într-un termen de două luni de la comunicarea actului către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu au obiecții. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European și a Consiliului.
Articolul 37
(1) Actele delegate adoptate în temeiul prezentului articol intră în vigoare fără întârziere și se aplică atât timp cât nu se formulează nicio obiecție în conformitate cu alineatul (2). Notificarea unui act delegat adoptat în temeiul prezentului articol transmisă Parlamentului European și Consiliului prezintă motivele pentru care s-a recurs la procedura de urgență.
(2) Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecții la un act delegat în conformitate cu procedura menționată la articolul 36 alineatul (5). În acest caz, Comisia abrogă actul imediat ce Parlamentul European sau Consiliul își notifică decizia de a formula obiecții.
Articolul 38
(1) Informațiile primite în temeiul prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul în care au fost solicitate.
(2) Nicio informație de natură confidențială și nicio informație furnizată în mod confidențial, primite în aplicarea prezentului regulament, nu sunt divulgate fără autorizarea specifică a persoanei care le furnizează.
(3) Fiecare cerere de tratament confidențial indică motivele pentru care informația este confidențială. Cu toate acestea, în cazul în care persoana care a furnizat informația nu dorește nici să o facă publică, nici să autorizeze divulgarea acesteia în termeni generali sau sub formă de rezumat și în cazul în care se constată că cererea de tratament confidențial nu este justificată, informația în cauză poate să nu fie luată în considerare.
(4) În orice caz, o informație este considerată confidențială atunci când divulgarea ei poate avea consecințe nefavorabile semnificative pentru persoana care a furnizat-o sau pentru sursa informației.
(5) Alineatele (1)-(4) nu împiedică autoritățile Uniunii să facă trimitere la informații cu caracter general, în special la motivele pe care sunt bazate deciziile luate în temeiul prezentului regulament. Totuși, aceste autorități țin seama de interesele legitime ale persoanelor fizice și juridice în cauză, astfel încât secretele lor comerciale să nu fie divulgate.
Articolul 39
(1) Comisia este asistată de comitetul pentru preferințe generalizate instituit prin Regulamentul (CE) nr. 732/2008 (denumit în continuare „Comitetul). Este vorba de un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011. Comitetul poate examina orice problemă privind aplicarea prezentului regulament, ridicată de Comisie sau la cererea unui stat membru.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(4) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din același regulament.
Articolul 40
Până la 1 ianuarie 2016 și ulterior la fiecare doi ani, Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la efectele sistemului, vizând cea mai recentă perioadă de doi ani și toate regimurile preferențiale prevăzute la articolul 1 alineatul (2).
Până la 21 noiembrie 2017, Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentului regulament. Un astfel de raport poate fi însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă.
Articolul 41
Regulamentul (CE) nr. 732/2008 se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2014.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa X.
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 42
(1) Orice anchetă sau procedură de retragere temporară inițiată, dar nu și închisă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 732/2008 se redeschide în mod automat în temeiul prezentului regulament, cu excepția dispozițiilor care se referă la țările beneficiare ale regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și bunei guvernanțe prevăzut în regulamentul respectiv, în cazul în care ancheta se referă doar la prestațiile acordate în cadrul regimului special de încurajare a dezvoltării durabile și bunei guvernanțe. Cu toate acestea, o astfel de anchetă se redeschide în mod automat în cazul în care aceeași țară beneficiară solicită regimul special de încurajare în conformitate cu prezentul regulament înainte de 1 ianuarie 2015.
(2) Informațiile primite în cadrul unei anchete inițiate, dar nu și închise în temeiul Regulamentului (CE) nr. 732/2008 se iau în considerare cu ocazia eventualelor redeschideri ale anchetei.
Articolul 43
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Se aplică de la 20 noiembrie 2012.
Cu toate acestea, preferințele tarifare stabilite prin regimurile preferențiale menționate la articolul 1 alineatul (2) se aplică începând cu 1 ianuarie 2014.
(3) Sistemul se aplică până la 31 decembrie 2023. Cu toate acestea, data expirării nu se aplică regimului special pentru țările cel mai puțin dezvoltate și nici în ceea ce privește orice altă dispoziție a prezentului regulament, în măsura în care acestea se aplică în legătură cu respectivul regim.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 25 octombrie 2012.