ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
DECIZIA NR. 1093/2012/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 21 noiembrie 2012
privind Anul European al Cetățenilor (2013)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 21 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Uniunea se întemeiază pe valorile indivizibile și universale ale demnității umane, libertății, egalității și solidarității și se bazează pe principiile democrației și statului de drept. Principiile respective sunt fundamentale pentru statele membre în societăți în care prevalează pluralismul, nediscriminarea, toleranța, justiția, solidaritatea și egalitatea între femei și bărbați. Fiecare cetățean al Uniunii deține drepturile prevăzute în Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și ar trebui să se bucure de aceste drepturi.
(2)
Tratatul de la Maastricht a introdus, în 1993, noțiunea de „cetățenie a Uniunii”. Tratatul de la Amsterdam din 1999 și Tratatul de la Lisabona din 2009 au consolidat și mai mult drepturile aferente cetățeniei Uniunii. În 2013 se vor împlini 20 de ani de la instituirea cetățeniei Uniunii. Articolul 1 punctul 12 și articolul 2 punctul 34 din Tratatul de la Lisabona (în prezent, articolul 9 din TUE și articolul 20 din TFUE) dispun că fiecare persoană care are cetățenia unui stat membru este cetățean al Uniunii, că cetățenia Uniunii nu înlocuiește cetățenia națională a unui stat membru, ci se adaugă acesteia, și că cetățenii Uniunii au drepturile și obligațiile prevăzute în tratate. Articolul 2 punctul 35 din Tratatul de la Lisabona (în prezent, articolul 21 din TFUE) consacră dreptul la liberă circulație și ședere al cetățenilor Uniunii.
(3)
Programul de la Stockholm - O Europă deschisă și sigură în serviciul cetățenilor și pentru protecția acestora (3) plasează cetățeanul în centrul politicilor europene din domeniul libertății, securității și justiției. Acesta își axează acțiunile pe „construirea unei Europe a cetățenilor”, inclusiv prin promovarea drepturilor cetățenilor, în special a dreptului de liberă circulație și a drepturilor care le permit cetățenilor Uniunii să participe în mod activ la viața democratică a Uniunii.
(4)
În Rezoluția din 15 decembrie 2010 referitoare la situația drepturilor fundamentale în Uniunea Europeană (2009) - punerea efectivă în aplicare după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona (4), Parlamentul European a invitat Comisia să declare 2013 drept Anul European al Cetățenilor, în scopul de a impulsiona dezbaterea privind cetățenia Uniunii, inclusiv terminologia, conținutul și domeniul de aplicare al acesteia, și de a informa cetățenii Uniunii cu privire la drepturile lor, în special cu privire la noile drepturi care decurg din intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona și cu privire la mijloacele disponibile pentru exercitarea drepturilor respective.
(5)
2013 ar trebui desemnat drept Anul European al Cetățenilor. Un An European al Cetățenilor ar oferi, la momentul potrivit, posibilitatea de sensibilizare a publicului cu privire la drepturile și responsabilitățile aferente cetățeniei Uniunii. Anul European al Cetățenilor ar trebui să urmărească, de asemenea, sensibilizarea cetățenilor în legătură cu drepturile lor care decurg din calitatea de cetățeni ai Uniunii atunci când își exercită dreptul la liberă circulație și ședere într-un alt stat membre, de exemplu ca studenți, lucrători, persoane aflate în căutarea unui loc de muncă, voluntari, consumatori, întreprinzători, tineri sau pensionari. În contextul respectiv, sensibilizarea ar trebui integrată sub aspect geografic, demografic și social și ar trebui să se axeze, de asemenea, asupra eliminării obstacolelor care continuă să împiedice exercitarea drepturilor care decurg din calitatea de cetățean al Uniunii. Ar trebui transmis mesajul potrivit căruia cetățenilor Uniunii le revine în mod direct un rol primordial în consolidarea drepturilor respective prin participarea lor la societatea civilă și la viața democratică.
(6)
Pentru a le permite cetățenilor Uniunii să ia decizii în cunoștință de cauză cu privire la posibilitatea de a-și exercita dreptul la liberă circulație, nu este suficientă sporirea gradului de conștientizare cu privire la dreptul respectiv în sine. Este esențial ca cetățenii Uniunii să fie informați corespunzător și despre alte drepturi de care dispun în temeiul legislației Uniunii în situații transfrontaliere. Aceste informații le-ar permite, de asemenea, să se bucure pe deplin de celelalte drepturi, în cazul în care decid să facă uz de dreptul lor la liberă circulație.
(7)
Încă de la introducerea sa în Tratatul de la Roma din 1958 ca una dintre cele patru libertăți fundamentale, dreptul la liberă circulație și ședere a demonstrat valoarea sa ca unul dintre pilonii pentru crearea unei piețe interne în beneficiul economiilor statelor membre și al fiecărui cetățean al Uniunii.
(8)
Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre este foarte apreciat de către cetățenii Uniunii ca un drept individual de bază legat de cetățenia Uniunii. Ca atare, aceasta demonstrează și promovează o mai bună înțelegere a valorii de integrare europeană, precum și participarea cetățenilor la construirea Uniunii.
(9)
În pofida faptului că dreptul la liberă circulație și ședere este ferm ancorat în legislația primară a Uniunii și este elaborat considerabil în legislația secundară a Uniunii, există încă un decalaj între normele juridice aplicabile și realitatea cu care se confruntă cetățenii în momentul în care încearcă să își exercite respectivele drepturi în practică. Pe lângă incertitudinea referitoare la avantajele mobilității, cetățenii Uniunii resimt prea multe obstacole de ordin practic cu privire la viața și munca într-un alt stat membru.
(10)
În Raportul său privind cetățenia UE din 27 octombrie 2010 intitulat „Eliminarea obstacolelor din calea drepturilor cetățenilor UE”, Comisia a abordat principalele obstacole cu care cetățenii încă se confruntă în viața de zi cu zi în momentul în care încearcă să își exercite drepturile în calitate de cetățeni ai Uniunii, în special în situații transfrontaliere, și a prezentat 25 de acțiuni concrete pentru înlăturarea obstacolelor respective. Unul dintre obstacolele constatate în acest context a fost lipsa de informații. Comisia a concluzionat, în raportul său, că cetățenii Uniunii nu se pot bucura de drepturile lor deoarece nu le cunosc și și-a anunțat intenția de a intensifica difuzarea de informații pentru cetățenii Uniunii cu privire la drepturile lor, în special în legătură cu dreptul lor la liberă circulație.
(11)
TUE și TFUE acordă fiecărui cetățean al Uniunii dreptul de liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre; dreptul de a vota și de a candida la alegerile pentru Parlamentul European și la alegerile locale din statul membru în care își au reședința, în aceleași condiții ca resortisanții statului respectiv; dreptul de a se bucura, pe teritoriul unei țări terțe în care statul membru ai cărui resortisanți sunt nu este reprezentat, de protecție din partea autorităților diplomatice și consulare ale oricărui stat membru, în aceleași condiții ca și resortisanții statului membru respectiv; dreptul de a adresa petiții Parlamentului European; dreptul de a sesiza Ombudsmanul European; dreptul de a se adresa instituțiilor Uniunii; și alte drepturi din diverse domenii, precum libera circulație a bunurilor și serviciilor, protecția consumatorilor și sănătatea publică, egalitatea de șanse și de tratament, accesul la locuri de muncă și la protecție socială.
(12)
Tratatul de la Lisabona a introdus noi drepturi, îndeosebi inițiativa cetățenilor, prevăzută la articolul 1 punctul 12 și la articolul 2 punctul 37 (articolul 11 din TUE și articolul 24 din TFUE), care permite unui număr de cel puțin un milion de cetățeni dintr-un număr semnificativ de state membre să ceară Comisiei să prezinte o propunere în oricare dintre domeniile de competență ale Uniunii, oferindu-le în acest mod cetățenilor și mai multe posibilități de a se implica în mod activ în viața politică a Uniunii și de a participa în mod direct la dezvoltarea dreptului Uniunii (5).
(13)
Din 1979, când au avut loc primele alegeri directe, Parlamentul European a exercitat rolul de interfață directă între cetățeni și Uniune. Parlamentul European și membrii săi joacă un rol esențial în comunicarea drepturilor și avantajelor aferente cetățeniei Uniunii, în a conferi preocupărilor cetățenilor Uniunii o importanță maximă în cadrul elaborării politicilor și în promovarea participării active a cetățenilor Uniunii. Sensibilizarea în legătură cu drepturile cetățenilor Uniunii, egalitatea de gen, participarea femeilor și a bărbaților la viața democratică a Uniunii, inclusiv în legătură cu drepturile lor electorale în calitate de alegători și de candidați în statul membru de reședință și în legătură cu domeniul de aplicare al competențelor Parlamentului în procesul legislativ este importantă și din perspectiva alegerilor pentru Parlamentul European din 2014. Impactul unor astfel de acțiuni de sensibilizare ar trebui să fie multiplicat prin strânsa coordonare și prin exploatarea sinergiilor cu acțiunile relevante întreprinse de instituțiile Uniunii, în special de către Parlamentul European, partidele și fundațiile politice europene și de către statele membre în perioada premergătoare alegerilor respective.
(14)
În plus, cetățenii Uniunii care ar dori să facă uz de dreptul lor la liberă circulație și ședere ar trebui să fie informați cu privire la drepturile lor de a obține sau păstra drepturile de securitate socială, inclusiv în materie de asistență medicală transfrontalieră, în temeiul normelor Uniunii privind coordonarea sistemelor de securitate socială. Normele respective garantează că nu își vor pierde drepturile de securitate socială atunci când doresc să se deplaseze în Uniune. Pe deasupra, ar trebui să fie informați cu privire la recunoașterea calificărilor lor școlare, universitare și profesionale și cu privire la competențele sociale și civice care fac parte din cadrul european privind „competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții” (6) și care pot să îi pregătească pentru a participa pe deplin la viața civică și să le permită să își exercite drepturile în baza legislației Uniunii.
(15)
Cetățenii Uniunii ar trebui, de asemenea, să fie mai bine informați în legătură cu drepturile lor în calitate de pasageri care călătoresc cu orice mijloc de transport pe teritoriul Uniunii, precum și în legătură cu drepturile lor în calitate de consumatori peste granițe. Dacă cetățenii Uniunii sunt încrezători în faptul că drepturile lor în calitate de consumatori sunt protejate în mod eficient, ei vor fi în măsură să contribuie la dezvoltarea pieței de bunuri și servicii a Uniunii, care-și va atinge în acest mod întregul său potențial într-un mod mai eficace, în avantajul cetățenilor. În mod similar, cetățenii ar trebui să fie mai bine informați cu privire la normele referitoare la siguranța generală a produselor și la supravegherea pieței, astfel încât să fie conștienți de modul în care sănătatea și drepturile lor sunt protejate în întreaga Uniune, în special în caz de amenințări sau riscuri cărora nu le pot face față în calitate de persoane fizice. Mai mult decât atât, este important să se intensifice informarea cetățenilor Uniunii cu privire la drepturile lor la asistența medicală transfrontalieră și la măsurile de însoțire, precum e-sănătatea și telemedicina, astfel încât să poată beneficia pe deplin de asistență medicală sigură și de bună calitate în toate statele membre.
(16)
Prezenta decizie urmărește să contribuie la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020, în măsura în care facilitarea liberei circulații a persoanelor și extinderea mobilității lucrătorilor constituie mijloace importante de abordare a consecințelor schimbărilor demografice de pe piața muncii și de creștere a capacității de inserție profesională a persoanelor și a competitivității sectoarelor industriei europene. De asemenea, prezenta decizie are drept obiectiv pe termen lung sprijinirea cercetării și inovării în Uniune, în contextul actual în care ratele șomajului au atins niveluri alarmante în anumite state membre.
(17)
Campaniile de informare, educare și sensibilizare organizate în cadrul Anului European al Cetățenilor ar trebui, de asemenea, să ia în considerare necesitățile unui public mai specific și ale grupurilor vulnerabile. Informațiile ar trebui să fie gratuite și accesibile în toate limbile oficiale ale Uniunii. Ele ar trebui oferite în termeni simpli și în colaborare cu autoritățile locale, regionale și naționale, cu mass-media, societatea civilă și organizațiile neguvernamentale. Diversele părți interesate ar trebui, cu toatele, să ia în considerare inițiative precum concursurile de eseuri și elaborarea unor planuri de acțiune și a unor ghiduri, crearea de forumuri online și organizarea de campanii în școli și universități.
(18)
Rolul activ al cetățenilor Uniunii și al asociațiilor care-i reprezintă ocupă un loc central în funcționarea Uniunii. Articolele 10 și 11 din TUE subliniază importanța democrației participative în toate aspectele sale și rolul jucat de către cetățeni și asociațiile care-i reprezintă în a-și face publice opiniile și în a face schimb de opinii, în toate domeniile de acțiune ale Uniunii. Instituțiile Uniunii ar trebui să promoveze participarea democratică activă la procesul decizional, printr-un dialog deschis, transparent și constant cu societatea civilă, pentru a asigura coerența și transparența acțiunilor Uniunii. Participarea activă a cetățenilor Uniunii ar trebui, de asemenea, facilitată prin accesul la documente și informații și prin buna guvernanță și buna administrare.
(19)
Politica din domeniul educației exercită un rol important în informarea cetățenilor, îndeosebi a tinerilor, în legătură cu noțiunea de cetățenie a Uniunii și cu drepturile aferente acesteia. Aceasta poate contribui, de asemenea, la promovarea multilingvismului, la mobilitatea studenților, a cadrelor didactice, a persoanelor care urmează cursuri de formare profesională și a instructorilor acestora și la încurajarea competențelor sociale și civice în conformitate cu cadrul european privind „competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții”, care pot să-i pregătească pentru a participa pe deplin la viața civică și să le permită să își exercite integral drepturile în temeiul legislației Uniunii. Ar trebui să fie posibil să se pună în aplicare măsuri specifice, să se crească gradul de sensibilizare cu privire la posibilitățile de a exercita activități de voluntariat, de a studia în străinătate, de a efectua un stagiu într-un alt stat membru sau de a participa la programele de schimb ale Uniunii din domeniul educației.
(20)
Anul European al Cetățenilor va fi marcat de Raportul Comisiei privind cetățenia UE din 2013, care va detalia progresele realizate de la Raportul Comisiei privind cetățenia UE din 2010 și va propune noi acțiuni pentru a elimina obstacolele care îi împiedică în continuare pe cetățenii Uniunii să-și exercite drepturile. Pe baza raportului respectiv, Consiliul poate adopta dispoziții pentru a consolida și a completa drepturile aferente cetățeniei Uniunii.
(21)
De asemenea, ar trebui ca portalul web multilingv „Europa ta”, care este un sistem de informare de tip „ghișeu unic” cu privire la drepturile cetățenilor și ale întreprinderilor din Uniune, să fie popularizat în rândul cetățenilor Uniunii.
(22)
Centrele de informare „Europe Direct”, care exercită rolul de interfață locală între Uniune și cetățenii săi, ar trebui să acționeze ca parteneri apropiați ai Parlamentului European în cadrul campaniilor de sensibilizare, facilitând dezbaterile locale și regionale cu privire la Uniune, transmițând și distribuind în rândul publicului materiale informative și oferind posibilitatea de a transmite feedback instituțiilor Uniunii.
(23)
Toate inițiativele lansate în scopul și în contextul Anului European al Cetățenilor ar trebui să urmărească stabilirea unei mai bune înțelegeri reciproce între cetățenii Uniunii, instituțiile Uniunii și statele membre. Aceasta presupune creșterea gradului de sensibilizare cu privire la drepturile cetățenilor în rândul personalului autorităților publice, indiferent că este vorba despre autorități de la nivelul Uniunii sau de la nivel național, regional sau local.
(24)
De la înființarea sa, în 1949, Consiliul Europei a jucat un rol de prim-plan în domeniul educațional și cultural, prin promovarea și crearea rețelelor culturale europene și prin dialogul intercultural și promovarea diversității lingvistice. Prin urmare, Uniunea ar trebui să creeze sinergii cu activitatea Consiliului Europei din acest domeniu în ceea ce privește Anul European al Cetățenilor.
(25)
Responsabilitatea principală pentru sporirea nivelului de conștientizare de către cetățeni a drepturilor lor în calitate de cetățeni ai Uniunii revine statelor membre. Aceasta include punerea la dispoziție de informații în legătură cu Uniunea și mediatizarea axată pe anumite grupuri țintă a activităților tuturor instituțiilor Uniunii. Acțiunile la nivelul Uniunii completează acțiunile întreprinse la nivel național, regional sau local, astfel cum s-a subliniat în declarația politică „Parteneriat pentru comunicarea privind Europa”, semnată la 22 octombrie 2008 de către Parlamentul European, Consiliu și Comisie (7). Instituțiile Uniunii și statele membre ar trebui să-și consolideze cooperarea cu mass-media și să se angajeze să-i ofere acesteia informații de înaltă calitate în legătură cu Uniunea.
(26)
În vederea optimizării eficacității și a eficienței activităților avute în vedere pentru Anul European al Cetățenilor, este important să se realizeze o serie de acțiuni pregătitoare pe parcursul anului 2012 în conformitate cu articolul 49 alineatul (6) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (8) (denumit în continuare „regulamentul financiar”).
(27)
Ar trebui să se ia măsurile adecvate pentru a preveni abaterile și fraudele, precum și măsurile necesare pentru a recupera fondurile pierdute, plătite în mod necorespunzător sau utilizate de o manieră incorectă, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (9) și Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de către Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (10) și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de către Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (11).
(28)
Finanțarea din partea Uniunii pentru alte activități decât cele finanțate în cadrul bugetului pentru Anul European al Cetățenilor poate fi oferită prin intermediul programelor existente ale Uniunii sau prin fondurile structurale, în special programul „Europa pentru cetățeni” 2007-2013 și programul specific „Drepturi fundamentale și cetățenie” 2007-2013 ca parte a programului general „Drepturi fundamentale și justiție”, programul „Învățare pe tot parcursul vieții ”, inclusiv programul Erasmus, inițiativa „Tineretul în mișcare” și programul „MEDIA”.
(29)
În beneficiul viitorilor ani europeni, ar trebui pregătită o evaluare aprofundată a măsurilor întreprinse în cadrul Anului European al Cetățenilor. Acest tip de raport ar trebui să includă idei și bune practici în vederea unor acțiuni viitoare având drept scop identificarea celor mai eficace modalități de a intra în contact cu cetățenii și de a-i angrena, bazându-se la rândul său, atunci când este posibil, pe date cantitative comparabile obținute în urma Anului European al Cetățenilor.
(30)
Întrucât obiectivele Anului European al Cetățenilor, și anume creșterea gradului de sensibilizare și a nivelului cunoștințelor cu privire la drepturile și responsabilitățile aferente cetățeniei Uniunii, pentru a le permite cetățenilor să beneficieze pe deplin de dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre și, în acest context, promovarea exercitării de către cetățenii Uniunii a altor drepturi aferente cetățeniei Uniunii, nu pot fi îndeplinite în suficientă măsură de către statele membre, deoarece necesită parteneriate multilaterale, schimburi transnaționale de informații și acțiuni de sensibilizare și de difuzare a bunelor practici la nivelul Uniunii și, prin urmare, având în vedere dimensiunea Anului European al Cetățenilor, pot fi îndeplinite mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este enunțat la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este stabilit la articolul respectiv, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Obiect
Anul 2013 este desemnat „Anul European al Cetățenilor”.
Articolul 2
Obiective
(1) Obiectivul general al Anului European al Cetățenilor este de a spori gradul de conștientizare și nivelul cunoștințelor cu privire la drepturile și responsabilitățile legate de cetățenia Uniunii, pentru a le permite cetățenilor să beneficieze pe deplin de dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre. În acest context, Anul European al Cetățenilor va promova, de asemenea, exercitarea de către cetățenii Uniunii a celorlalte drepturi aferente cetățeniei Uniunii.
(2) În temeiul alineatului (1), se disting următoarele obiective ale Anului European al Cetățenilor:
(a)
sensibilizarea cetățenilor Uniunii cu privire la dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul Uniunii și, în acest context, cu privire la toate celelalte drepturi garantate cetățenilor Uniunii, fără discriminare, inclusiv cu privire la dreptul lor de a vota la alegerile locale și europene din orice stat membru în care își au reședința;
(b)
creșterea nivelului de conștientizare în rândurile cetățenilor Uniunii, inclusiv în rândul tinerilor, în legătură cu modul în care aceștia pot beneficia în mod concret de drepturile oferite de Uniune, precum și în legătură cu politicile și programele existente destinate să sprijine exercitarea drepturilor respective;
(c)
stimularea unei dezbateri cu privire la impactul și potențialul dreptului la liberă circulație și ședere, ca aspect inalienabil al cetățeniei Uniunii, în vederea stimulării și consolidării participării civice și democratice active a cetățenilor Uniunii, îndeosebi la forumurile civice consacrate politicilor Uniunii și la alegerile pentru Parlamentul European, consolidând în acest mod coeziunea socială, diversitatea culturală, solidaritatea, egalitatea dintre femei și bărbați, respectul reciproc și formarea unui sentiment al unei identități europene comune în rândurile cetățenilor Uniunii, pe baza valorilor fundamentale ale Uniunii, înscrise în TUE și TFUE și, de asemenea, în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Articolul 3
Inițiativele implicate
(1) Măsurile care trebuie luate pentru a fi atinse obiectivele stabilite la articolul 2 pot include următoarele inițiative organizate la nivelul Uniunii, la nivel național, regional sau local:
(a)
inițierea de campanii de informare, mediatizare, educare și sensibilizare destinate publicului larg și unui public mai specific;
(b)
schimbul de informații și schimbul de experiență și de bune practici între autoritățile Uniunii, autoritățile naționale, regionale și locale și alte organizații publice și ale societății civile;
(c)
organizarea de conferințe, audieri, inclusiv prin intermediul internetului, și a altor evenimente care să promoveze dezbateri și să sensibilizeze opinia publică cu privire la importanța și beneficiile dreptului la liberă circulație și ședere și, la un nivel mai general, cu privire la noțiunea de cetățenie a Uniunii și la drepturile aferente acesteia;
(d)
utilizarea actualelor instrumente participative multilingve pentru a stimula implicarea activă a organizațiilor societății civile și a cetățenilor la Anul European al Cetățenilor, inclusiv a unor instrumente ale democrației directe, precum inițiativa cetățenilor și consultările publice;
(e)
consolidarea rolului și vizibilității instrumentelor existente pentru informarea cetățenilor, inclusiv a instrumentelor moderne de tehnologie a informației și comunicațiilor, precum centrele multilingve de informare „Europe Direct” și portalul web „Europa ta” ca elemente esențiale ale unui sistem de informare de tip „ghișeu unic” privind drepturile cetățenilor Uniunii;
(f)
consolidarea rolului și vizibilității instrumentelor de soluționare a problemelor, precum SOLVIT, cu scopul de a le permite cetățenilor Uniunii să își utilizeze și să își apere mai bine drepturile în temeiul dreptului Uniunii;
(g)
informarea cetățenilor Uniunii în legătură cu Comisia pentru petiții a Parlamentului European și cu Ombudsmanul European, pentru a le permite să utilizeze într-un mod mai eficace dreptul Uniunii și să-și apere drepturile de care beneficiază în temeiul acestuia; precum și
(h)
promovarea Raportului privind cetățenia UE, care trebuie să se bazeze pe o dezbatere aprofundată și pe contribuții active din partea cetățenilor și a părților interesate și care trebuie să identifice alte obstacole din cauza cărora cetățenii Uniunii nu-și pot exercita pe deplin drepturile aferente cetățeniei Uniunii și să promoveze strategii adecvate în vederea eliminării obstacolelor respective.
(2) Detaliile inițiativelor menționate la alineatul (1) sunt prezentate în anexă.
(3) Comisia și statele membre pot identifica alte activități care ar putea să contribuie la atingerea obiectivelor Anului European al Cetățenilor prevăzute la articolul 2 și să permită utilizarea numelui Anului European al Cetățenilor pentru promovarea activităților respective, atât timp cât acestea contribuie la atingerea obiectivelor în cauză.
(4) În contextul inițiativelor organizate în cadrul Anului European al Cetățenilor, se acordă o atenție deosebită identificării obstacolelor în calea exercitării drepturilor de către cetățenii Uniunii și promovării modalităților și strategiilor adecvate de eliminare a obstacolelor respective, precum și promovării înțelegerii interculturale a discriminării și combaterii acesteia. Prin urmare, trebuie stabilite sinergii între inițiativele respective și instrumentele și programele existente din domeniile drepturilor fundamentale, drepturilor cetățenilor, ocupării forței de muncă și afacerilor sociale, educației și culturii.
Articolul 4
Coordonarea și punerea în aplicare la nivelul Uniunii
(1) Comisia cooperează strâns cu statele membre, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și cu Comitetul Regiunilor, precum și cu autoritățile locale și regionale și cu organismele și asociațiile care reprezintă interesele locale și regionale.
(2) Comisia convoacă reuniuni ale reprezentanților organizațiilor europene sau ale societății civile sau ai organismelor active în domeniul cetățeniei și care apără drepturile cetățenilor sau promovează educația și cultura, precum și ale altor părți interesate pentru a sprijini Comisia în punerea în aplicare a Anului European al Cetățenilor la nivelul Uniunii.
(3) Comisia se străduiește să valorifice sinergiile ce pot fi create între diferiți ani europeni tematici, evaluând realizările, monitorizând lacunele persistente și oferind, după caz, date statistice, astfel încât să asigure punerea în practică în mod eficace a obiectivelor anilor europeni.
(4) Comisia asigură punerea în aplicare a prezentei decizii la nivelul Uniunii.
Articolul 5
Dispoziții financiare
(1) Pentru măsurile la nivel de Uniune prevăzute în partea A a anexei, se încheie un contract de achiziții publice sau se acordă subvenții finanțate din bugetul general al Uniunii Europene.
(2) Măsurile la nivel de Uniune descrise în partea B a anexei pot fi subvenționate din bugetul general al Uniunii Europene.
Articolul 6
Cooperarea internațională
În contextul Anului European al Cetățenilor, Comisia poate coopera cu organizațiile internaționale adecvate, îndeosebi cu Consiliul Europei.
Articolul 7
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia se asigură că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentei decizii sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări eficace și prin recuperarea sumelor plătite necuvenit și, în cazul în care se constată nereguli, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Comisia poate efectua controale și verificări la fața locului în temeiul prezentei decizii, în conformitate cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96. Dacă această măsură este necesară, anchetele sunt efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999.
(2) În ceea ce privește acțiunile Uniunii finanțate în temeiul prezentei decizii, prin neregulă, în sensul articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95, se înțelege orice încălcare a unei dispoziții a dreptului Uniunii sau orice neexecutare a unei obligații contractuale rezultate dintr-un act sau orice omisiune a unui agent economic care are sau ar putea avea drept efect prejudicierea, printr-o cheltuială nejustificată, a bugetului general al Uniunii.
(3) Comisia reduce, suspendă sau recuperează suma asistenței financiare acordate pentru o acțiune, în cazul în care constată nereguli, în special nerespectarea dispozițiilor prezentei decizii, ale deciziei individuale sau ale contractului prin care se acordă ajutorul financiar în cauză, sau în cazul în care se constată că, fără a se fi cerut aprobarea Comisiei, acțiunea a făcut obiectul unei modificări semnificative care contravine naturii sale sau condițiilor de punere în aplicare a acesteia.
(4) În cazul în care nu au fost respectate termenele sau în cazul în care numai o parte din asistența financiară alocată este justificată prin progresul realizat în punerea în aplicare a unei acțiuni, Comisia solicită beneficiarului să-i prezinte observațiile într-un termen specificat. Dacă beneficiarul nu furnizează un răspuns satisfăcător, Comisia poate anula restul asistenței financiare și poate solicita rambursarea sumelor deja plătite.
(5) Orice sumă plătită în mod nejustificat se rambursează Comisiei. La sumele nerestituite la timp în condițiile stabilite prin regulamentul financiar se adaugă dobânzi.
Articolul 8
Monitorizare și evaluare
Până la 31 decembrie 2014, Comisia prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor cu privire la punerea în aplicare, rezultatele și evaluarea globală a inițiativelor prevăzute în prezenta decizie. Raportul respectiv constituie baza pentru viitoarele politici, măsuri și acțiuni ale Uniunii din acest domeniu. Pe baza experienței Anului European al Cetățenilor, raportul respectiv prezentă, de asemenea, idei și bune practici referitoare la modalități mai eficace de informare a cetățenilor cu privire la drepturile lor, chiar și după sfârșitul Anului European al Cetățenilor.
Articolul 9
Intrare în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 10
Destinatari
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 21 noiembrie 2012.