ROZHODNUTÍ RADY 2013/755/EU
ze dne 25. listopadu 2013
o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii
(„rozhodnutí o přidružení zámoří“)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí nahrazuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (1), které je použitelné do 31. prosince 2013. Podle článku 62 rozhodnutí 2001/822/ES má Rada přijmout předpisy, které se mají zavést pro následné používání zásad stanovených v článcích 198 až 202 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(2)
Ve svých závěrech ze dne 22. prosince 2009 o vztazích EU se zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ) vyzvala Rada Komisi, aby do července 2012 předložila legislativní návrh za účelem revize rozhodnutí o přidružení zámoří. Rada schválila návrh Komise, aby se budoucí partnerství mezi Unií a ZZÚ zakládalo na třech klíčových pilířích: 1) posilování konkurenceschopnosti, 2) zvyšování odolnosti a omezování zranitelnosti a 3) podpoře spolupráce a integrace mezi ZZÚ a dalšími partnery a sousedními regiony.
(3)
Komise pořádala v období od června do října 2008 veřejnou konzultaci a navrhla řadu směrů, kudy by se nové rozhodnutí o přidružení mohlo ubírat. Výsledky této konzultace byly shrnuty ve sdělení ze dne 6. listopadu 2009 nazvaném „Složky nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími“.
(4)
Na ZZÚ se automaticky nevztahují Smlouva o fungování EU ani sekundární právní předpisy z ní vycházející, s výjimkou některých ustanovení, která výslovně stanoví opak. Ačkoli ZZÚ nejsou třetími zeměmi, netvoří součást jednotného trhu a v oblasti obchodu musí plnit povinnosti ukládané třetím zemím, především pak pravidla původu, zdravotní a rostlinolékařské normy a bezpečnostní opatření.
(5)
Zvláštní vztah mezi Unií a ZZÚ by se měl přesunout od klasického přístupu ve formě rozvojové spolupráce k recipročnímu partnerství, jež by v ZZÚ podporovalo udržitelný rozvoj. Solidarita mezi Unií a ZZÚ by se navíc měla zakládat na jejich specifickém vztahu a na skutečnosti, že patří k téže „evropské rodině“.
(6)
Podíl občanské společnosti na rozvoji ZZÚ lze zvýšit posílením jejích organizací ve všech oblastech spolupráce.
(7)
Vzhledem k zeměpisné poloze ZZÚ a navzdory odlišnému statusu každého hráče v dané zeměpisné oblasti z hlediska práva Unie by spolupráce mezi ZZÚ a jejich sousedy měla probíhat v zájmu všech stran, přičemž by se měla zvlášť zaměřovat na oblasti společného zájmu a na podporu unijních hodnot a norem. ZZÚ by navíc mohly v rámci svého regionu působit jako regionální uzly nebo centra excelence.
(8)
Unie by měla podporovat politiky a strategie ZZÚ v oblastech společného zájmu na základě jejich konkrétních potřeb, potenciálu a volby.
(9)
Přidružení by mělo usilovat o ochranu, obnovu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb jakožto klíčových faktorů pro dosažení udržitelného rozvoje.
(10)
ZZÚ se vyznačují bohatou rozmanitostí suchozemských a podmořských organismů. Změna klimatu by mohla mít dopad na přírodní prostředí ZZÚ a představuje hrozbu omezující tamější udržitelný rozvoj. K přizpůsobení se změně klimatu a ke zmírnění jejích dopadů v ZZÚ by napomohla opatření v oblasti ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, snižování rizika katastrof, udržitelného řízení přírodních zdrojů a podpory udržitelné energetiky.
(11)
Ve vztazích mezi Unií a ZZÚ by měl být uznán významný podíl, kterým by ZZÚ mohly přispívat k plnění závazků Unie vyplývajících z mnohostranných dohod o životním prostředí.
(12)
Zámořské země a území je důležité podporovat v jejich úsilí o menší závislost na fosilních palivech, aby se omezila jejich zranitelnost z hlediska přístupu k palivům a kolísaní cen, a hospodářství těchto zemí a území se tak stalo odolnější a méně zranitelné vůči vnějším otřesům.
(13)
Unie by mohla ZZÚ napomáhat při omezování jejich zranitelnosti vůči pohromám a podporovat akce a opatření, které přijímají za tímto účelem.
(14)
Jelikož zeměpisná odlehlost představuje překážku pro konkurenceschopnost ZZÚ, je třeba zlepšit jejich přístupnost.
(15)
Unie a ZZÚ uznávají význam vzdělání a odborné přípravy jakožto páky pro udržitelný rozvoj ZZÚ.
(16)
Další hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ by se měl ubírat cestou vzájemné podpory a měl by usilovat o zvýšení konkurenceschopnosti hospodářství ZZÚ a také o dosažení sociálního blahobytu a začlenění, zejména zranitelných skupin obyvatelstva a osob se zdravotním postižením. Spolupráce mezi Unií a ZZÚ by za tímto účelem měla zahrnovat výměny informací a osvědčených postupů v příslušných oblastech včetně rozvíjení dovedností a sociální ochrany a měla by podporovat práva zdravotně postižených osob se zřetelem k zásadám Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením. Přidružení ZZÚ k Unii by navíc mělo v ZZÚ a regionech, kde se nacházejí, přispívat k podpoře důstojné práce, včetně osvědčené praxe v sociálním dialogu, k dodržování hlavních pracovních norem a k respektování principu rovných příležitostí, přístupnosti a zákazu diskriminace.
(17)
Cestovní ruch by mohl představovat oblast spolupráce mezi Unií a ZZÚ. Tato spolupráce by měla být zaměřena na podporu úsilí orgánů ZZÚ dosáhnout co největších výhod z místního, regionálního a mezinárodního cestovního ruchu a měla by podpořit soukromé finanční toky z Unie a jiných zdrojů do rozvoje cestovního ruchu v ZZÚ. Zvláštní pozornost je třeba věnovat potřebě integrovat cestovní ruch do sociálního, kulturního a hospodářského života obyvatelstva, stejně jako respektu k životnímu prostředí.
(18)
Výskyt přenosných nemocí v ZZÚ, např. horečky dengue v Karibiku a Tichomoří a horečky chikungunya v oblasti Indického oceánu, může mít závažný nepříznivý dopad ze zdravotního a hospodářského hlediska. Kromě snížení produktivity postiženého obyvatelstva mohou epidemie v ZZÚ velmi výrazně ovlivnit cestovní ruch, který je v mnoha ZZÚ pilířem hospodářství. Vzhledem k tomu, že do ZZÚ podniká cesty velké množství turistů a migrujících pracovníků, ZZÚ jsou zranitelné vůči „dovozu“ infekčních chorob. Totéž platí i naopak - objemné toky osob cestujících ze ZZÚ zpět domů by mohly způsobovat zavlečení přenosných nemocí do Evropy. Pro udržitelnost hospodářství těch ZZÚ, jež se do značné míry spoléhají na cestovní ruch, je proto zásadním faktorem zajištění „bezpečné turistiky“.
(19)
Přidružení ZZÚ k Unii by mělo zohledňovat a podporovat zachování kulturní identity a rozmanitosti ZZÚ.
(20)
Unie uznává, že je důležité rozvíjet aktivnější partnerství se ZZÚ v oblasti řádné správy věcí veřejných a v oblasti boje proti organizovanému zločinu, proti obchodu s lidmi, terorismu a korupci.
(21)
Obchod mezi Unií a ZZÚ a spolupráce s ním související by měly přispívat k cíli udržitelného hospodářského, sociálního rozvoje a ochrany životního prostředí.
(22)
Unie - hlavního obchodního partnera ZZÚ -, států AKT sousedících se ZZÚ a dalších hospodářských partnerů se značně dotýkají globální změny, které se odrážejí v pokračujícím procesu obchodní liberalizace.
(23)
Zámořské země a území jsou zranitelným ostrovním prostředím, jež si žádá odpovídající ochranu, mimo jiné i v oblasti nakládání s odpady. Pokud jde o radioaktivní odpad, je toto stanoveno v článku 198 Smlouvy o Euratomu a v souvisejícím sekundárním právu; výjimkou v tomto ohledu je Grónsko, na které se Smlouva o Euratomu nevztahuje. V případě ostatního odpadu by se mělo určit, jaká pravidla Unie se na ZZÚ mají použít.
(24)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit pružnější pravidla původu včetně nových možností pro kumulaci původu. Kumulace by měla být možná nejen se ZZÚ a státy, s nimiž byla uzavřena dohoda o hospodářském partnerství (EPA), nýbrž za jistých okolností i pro produkty pocházející ze zemí, s nimiž Unie uplatňuje dohodu o volném obchodu, a s výhradou určitých podmínek také pro produkty, které jsou do Unie dováženy bez kvót a s nulovým clem v rámci unijního systému všeobecných celních preferencí (2). Tyto podmínky jsou zapotřebí k tomu, aby se zabránilo obcházení obchodních opatření a u opatření pro kumulaci se zajistilo náležité fungování.
(25)
V zájmu dotčených úřadů a hospodářských subjektů v ZZÚ by se měly aktualizovat postupy pro vystavování osvědčení o původu ze ZZÚ. Náležitě by se měla aktualizovat rovněž ustanovení o správní spolupráci mezi Unií a ZZÚ.
(26)
Je třeba stanovit metody správní spolupráce a možnost dočasného vyjímání všech nebo některých produktů pocházejících ze ZZÚ z preferenčního zacházení v případě podvodů, nesrovnalostí či soustavného nedodržování pravidel pro původ produktů nebo v případě neposkytnutí správní spolupráce. Kromě toho je třeba stanovit i dostatečně podrobná ochranná a kontrolní opatření. Díky tomu by se příslušné orgány a hospodářské subjekty ZZÚ a Unie mohly spoléhat na jednoznačné a transparentní postupy a pravidla. V neposlední řadě je pak ve společném zájmu zajistit náležité uplatňování postupů a opatření umožňujících ZZÚ vyvážet zboží do EU bez kvót a s nulovým clem.
(27)
Vzhledem k cílům integrace a k vývoji světového obchodu v oblasti služeb a usazování je třeba podporovat rozvoj trhů se službami a investičních možností zlepšením přístupu služeb a investic ze ZZÚ na trh Unie. Unie by v tomto ohledu měla ZZÚ nabídnout nejlepší možné zacházení, které nabízí jakémukoli jinému obchodnímu partnerovi prostřednictvím komplexních doložek nejvyšších výhod, přičemž by měla zámořským zemím a územím zajistit flexibilnější možnosti pro obchodní vztahy tím, že by omezila zacházení nabízené ze strany ZZÚ Unii na to, co se nabízí jiným obchodním velmocím.
(28)
Práva duševního vlastnictví jsou klíčovým faktorem k podněcování inovací a nástrojem k podpoře hospodářského a sociálního rozvoje. Pro země jsou užitečná tím, že jim umožňují chránit duševní výtvory a duševní vlastnictví. Ochrana a prosazování těchto práv pomáhá usnadňovat obchod, růst a zahraniční investice a také bojovat proti zdravotním a bezpečnostním rizikům spojeným s padělanými produkty. Politika práv duševního vlastnictví může být pro zámořské země a území prospěšná, zejména v souvislosti se zachováváním biologické rozmanitosti a rozvojem technologií.
(29)
Sanitární a fytosanitární opatření a technické překážky obchodu mohou mít dopad na obchod a vyžadují spolupráci. Obchod a spolupráce s ním související by se měly rovněž zabývat politikou hospodářské soutěže a právy duševního vlastnictví, jež ovlivňují spravedlivé rozdělení příjmů z obchodu.
(30)
Aby se mohly ZZÚ za nejlepších podmínek účastnit vnitřního trhu Unie i trhů regionálních, subregionálních a mezinárodních, je důležité rozvinout kapacitu ZZÚ v relevantních oblastech. Jedná se například o rozvoj lidských zdrojů a dovedností, o rozvoj malých a středních podniků, o diverzifikaci hospodářských odvětví a o zavedení odpovídajícího právního rámce za účelem vytvoření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
(31)
Spolupráce v oblasti finančních služeb mezi Unií a ZZÚ by měla přispět k vybudování bezpečnějšího, zdravějšího a průhlednějšího finančního systému, který je zásadní pro posílení globální finanční stability a pro podporu udržitelného růstu. Úsilí v této oblasti by se mělo soustřeďovat na sbližování s mezinárodně dohodnutými normami a na sbližování právních předpisů ZZÚ s unijním acquis týkajícím se finančních služeb. Náležitá pozornost by se měla věnovat posilování správní kapacity orgánů ZZÚ, včetně orgánů v oblasti dohledu.
(32)
Finanční pomoc by se ZZÚ měla přidělovat na základě jednotných, transparentních a účinných kritérií s přihlédnutím k jejich potřebám a odváděným výsledkům. Tato kritéria by měla zohledňovat počet obyvatel ZZÚ, výši hrubého domácího produktu (HDP), výši předchozích příspěvků z Evropského rozvojového fondu (ERF) a omezení vyplývající z jejich zeměpisné izolace.
(33)
Finanční prostředky poskytnuté ZZÚ by se měly v zájmu účinnosti, zjednodušení a uznání řídicích kapacit orgánů ZZÚ spravovat na základě recipročního partnerství. Orgány ZZÚ by navíc měly převzít odpovědnost za definování a provádění politik, na nichž se strany dohodnou jakožto na strategiích spolupráce.
(34)
Postupy pro finanční pomoc by měly hlavní odpovědnost za programování a provádění spolupráce v rámci 11 ERF svěřovat zejména ZZÚ. Spolupráce by měla probíhat převážně v souladu s územními předpisy ZZÚ a měla by podporovat sledování, hodnocení a audit programovaných operací. V rámci procesu programování a provádění je třeba zohlednit omezené administrativní a lidské zdroje ZZÚ. Dále je zapotřebí vyjasnit, že ZZÚ jsou způsobilé pro různé zdroje financování.
(35)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) se ZZÚ mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS). Regionální spolupráce pro ZZÚ může tudíž spočívat v jejich účasti na ESÚS v souladu s režimy použitelnými pro členský stát, s nímž je daná ZZÚ spojena. Členové ESÚS z řad ZZÚ mohou být způsobilí pro získání regionálních přídělů.
(36)
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních předpisech by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pozměňující dodatky k příloze VI. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Radě.
(37)
Rada by na základě tohoto rozhodnutí měla být schopna inovativně reagovat na všechny výše uvedené faktory, a to konzistentně a způsobem zvlášť nastaveným pro různé druhy situací,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
ČÁST PRVNÍ
OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ K UNII
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel
1. Tímto rozhodnutím se zakládá přidružení zámořských zemí a území (ZZÚ) k Unii (dále jen „přidružení“), které představuje partnerství založené na článku 198 Smlouvy o fungování EU, jež má podporovat udržitelný rozvoj v ZZÚ a šířit hodnoty a normy Unie v okolním světě.
2. Partnery přidružení jsou Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 2
Územní platnost
Přidružení se vztahuje na ZZÚ uvedené v příloze II Smlouvy o fungování EU.
Článek 3
Cíle, zásady a hodnoty
1. Přidružení ZZÚ k Unii se zakládá na sdílených cílech, zásadách a hodnotách ZZÚ, členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Unie.
2. Přidružení sleduje všeobecné cíle stanovené v článku 199 Smlouvy o fungování EU posilováním konkurenceschopnosti ZZÚ, zvyšováním jejich odolnosti, omezováním jejich ekonomické a environmentální zranitelnosti a podporou spolupráce mezi nimi a jinými partnery.
3. Při sledování těchto cílů respektuje přidružení základní zásady jako svobodu, demokracii, lidská práva a základní svobody, právní stát, řádnou správu věcí veřejných a udržitelný rozvoj, které jsou všechny zámořským zemím a územím a členským státům, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, společné.
4. Při spolupráci v oblastech uvedených v tomto rozhodnutí se zakazuje diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
5. Partneři uznávají právo každého z nich na určování svých politik a priorit pro udržitelný rozvoj, na stanovení vlastní úrovně ochrany v oblasti práce a životního prostředí na svém území a na přijímání či náležitou úpravu příslušných předpisů a politik v souladu se závazkem k plnění mezinárodně uznávaných norem a dohod. Usilují přitom o zajištění vysoké úrovně ochrany v oblasti životního prostředí a práce.
6. Při provádění tohoto rozhodnutí se partneři řídí zásadami transparentnosti, subsidiarity a potřebné účinnosti a věnují se stejnou měrou všem třem pilířům udržitelného rozvoje ZZÚ: hospodářskému rozvoji, sociálnímu rozvoji a ochraně životního prostředí.
Článek 4
Řízení přidružení
Přidružení řídí Komise a orgány ZZÚ, a je-li zapotřebí, členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, v souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi.
Článek 5
Společné zájmy, doplňkovost a priority
1. Přidružení je rámcem pro politický dialog a spolupráci v oblastech společného zájmu.
2. Přednost je dávána spolupráci v oblastech společného zájmu, jako jsou například:
a)
hospodářská diverzifikace ekonomik ZZÚ včetně jejich další integrace do světového a regionálního hospodářství;
b)
podpora zeleného růstu;
c)
udržitelné řízení přírodních zdrojů včetně ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb;
d)
přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů;
e)
podpora snižování rizika katastrof;
f)
podpora spolupráce na poli výzkumu, inovací a vědy;
g)
podpora sociálních, kulturních a hospodářských výměn mezi ZZÚ, jejich sousedy a jinými partnery.
3. Cílem spolupráce v oblastech společného zájmu je podpora soběstačnosti zámořských zemí a území a rozvoj jejich kapacit k definování, provádění a sledování strategií a politik uvedených v odstavci 2.
Článek 6
Propagace přidružení
1. S cílem upevnit vzájemné vztahy se Unie a ZZÚ snaží vnést přidružení ve známost mezi svými občany, a to zejména tím, že propagují prohlubování vztahů a rozvoj spolupráce mezi orgány, akademickou obcí, občanskou společností a podniky v ZZÚ na straně jedné a jejich partnery v Unii na straně druhé.
2. ZZÚ vynaloží úsilí o upevňování a podporu svých vztahů s Unií jako celkem. Členské státy toto úsilí podpoří.
Článek 7
Regionální spolupráce, regionální integrace a spolupráce s jinými partnery
1. S výhradou článku 3 tohoto rozhodnutí usiluje přidružení o podporu ZZÚ v jejich úsilí o účast v příslušných mezinárodních, regionálních a/nebo subregionálních iniciativách pro spolupráci, jakož i v procesech regionální či subregionální integrace, a to v souladu s jejich vlastními ambicemi a ve shodě s cíli a prioritami vytyčenými příslušnými orgány ZZÚ.
2. Za tímto účelem si Unie a ZZÚ mohou vyměňovat informace a osvědčené postupy nebo v rámci účasti ZZÚ v regionálních a mezinárodních organizacích navazovat jakoukoli jinou formu úzké spolupráce a koordinace s jinými partnery, v příslušných případech prostřednictvím mezinárodních dohod.
3. Přidružení usiluje o podporu spolupráce mezi ZZÚ a jinými partnery v oblastech spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí. Cílem přidružení je v tomto směru podpora spolupráce mezi ZZÚ, nejvzdálenějšími regiony uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU a sousedními státy, ať už africkými, karibskými a tichomořskými (AKT) nebo jinými. V zájmu dosažení tohoto cíle zlepší Unie koordinaci a využívání synergií mezi programy spolupráce podporovanými z různých finančních nástrojů EU. Unie rovněž ve vhodných případech usiluje o přidružení ZZÚ ve svých instancích dialogu s jejich sousedními zeměmi, ať se jedná o státy AKT nebo jiné země, a s nejvzdálenějšími regiony.
4. Podpora účasti ZZÚ v příslušných organizacích pro regionální integraci se zaměřuje zejména:
a)
na budování kapacit příslušných regionálních organizací a institucí, jejichž jsou ZZÚ členy;
b)
na regionální či subregionální iniciativy, například na provádění odvětvových reformních politik týkajících se oblastí spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí;
c)
na povědomí a znalosti ZZÚ o dopadech procesů regionální integrace v různých oblastech;
d)
na účast ZZÚ na rozvoji regionálních trhů v rámci organizací pro regionální integraci;
e)
na přeshraniční investice mezi ZZÚ a jejich sousedy.
Článek 8
Účast na evropských seskupeních pro územní spolupráci
V souvislosti s uplatňováním čl. 7 odst. 1 až 3 tohoto rozhodnutí znamenají iniciativy pro spolupráci nebo jiné formy spolupráce rovněž to, že státní orgány, regionální a subregionální organizace, místní orgány a podle potřeby jiné veřejné a soukromé subjekty nebo instituce (včetně poskytovatelů veřejných služeb) ze ZZÚ se mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), s výhradou pravidel a cílů činností spolupráce podle tohoto rozhodnutí a nařízení (ES) č. 1082/2006 a v souladu s ujednáními použitelnými pro členský stát, s nimž je daná ZZÚ spojena.
Článek 9
Zvláštní zacházení
1. Přidružení zohledňuje různorodost ZZÚ, co se týče hospodářského rozvoje a kapacity k plnému využívání regionální spolupráce a regionální integrace uvedené v článku 7.
2. Zavede se zvláštní zacházení pro izolované ZZÚ.
3. Aby se izolovaným ZZÚ umožnilo překonat strukturální a jiné překážky jejich rozvoje, toto zvláštní zacházení bude přihlížet k jejich konkrétním obtížím, mimo jiné při určování objemu finanční pomoci a podmínek s ní spojených.
4. Za izolované se považují ZZÚ uvedené na seznamu v příloze I.
Kapitola 2
Aktéři spolupráce
Článek 10
Obecný přístup
1. Přidružení se zakládá na obšírném dialogu a konzultacích o otázkách společného zájmu mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, Komisí a v příslušných případech i Evropskou investiční bankou (EIB).
2. ZZÚ vedou v příslušných případech dialog a konzultace s orgány a subjekty, jako jsou:
a)
příslušné místní a jiné veřejné orgány;
b)
hospodářští a sociální partneři;
c)
jakékoli jiné příslušné subjekty zastupující občanskou společnost, environmentální partneři, nevládní organizace a subjekty odpovědné za podporu rovnosti žen a mužů.
Článek 11
Aktéři spolupráce
1. Aktéry spolupráce v ZZÚ jsou:
a)
vládní orgány ZZÚ;
b)
místní orgány v ZZÚ;
c)
poskytovatelé veřejných služeb a organizace občanské společnosti, například sociální, podnikatelská a odborová sdružení a sdružení zaměstnavatelů a místní, národní nebo mezinárodní nevládní organizace;
d)
regionální a subregionální organizace.
2. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, sdělí Komisi do tří měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, o které vládní a místní orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a b) jde.
Článek 12
Úkoly nevládních aktérů
1. Nevládní aktéři mohou zastávat úlohu při výměně informací a při konzultacích o spolupráci, a zejména při přípravě a provádění pomoci, projektů nebo programů spolupráce. K provádění takových projektů či programů na ně mohou být přeneseny pravomoci k finančnímu řízení za účelem podpory iniciativ pro místní rozvoj.
2. Nevládní aktéři způsobilí k decentralizovanému řízení projektů nebo programů budou určeni na základě dohody mezi orgány ZZÚ, Komisí a členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, s přihlédnutím k danému předmětu, jejich odborným znalostem a poli působnosti. K určení dojde v každé zámořské zemi či na každém zámořském území v rámci obšírného dialogu a konzultací uvedených v článku 10.
3. Cílem přidržení je přispět k úsilí ZZÚ o posílení organizací občanské společnosti, zejména co se týče jejich zakládání a rozvoje, a o vypracování potřebných opatření, která by jim umožnila zapojovat se do koncepce, provádění a hodnocení rozvojových strategií a programů.
Kapitola 3
Institucionální rámec přidružení
Článek 13
Zásady dialogu
1. Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou komplexní a politický dialog.
2. Dialog se vede v plném souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi Unie, ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny. Vedení dialogu se vyznačuje flexibilitou: dialog může být formální či neformální, na příslušné úrovni nebo v příslušném formátu a vedený v mezích rámce uvedeného v článku 14.
3. Dialog umožňuje ZZÚ plnou účast na provádění přidružení.
4. Dialog se zaměřuje mimo jiné na konkrétní politické otázky společného zájmu nebo obecného významu pro dosažení cílů přidružení.
Článek 14
Instance přidružení
1. Pro přidružení se stanoví následující instance dialogu:
a)
fórum ZZÚ-EU pro dialog (dále jen „fórum ZZÚ-EU“) s každoročními schůzkami orgánů ZZÚ, zástupců členských států a Komise. Fóra ZZÚ-EU se v příslušných případech účastní členové Evropského parlamentu, zástupci EIB a zástupci nejvzdálenějších regionů;
b)
Komise, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou třístranné konzultace. Tyto konzultace se konají alespoň čtyřikrát do roka z podnětu Komise nebo na žádost ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny;
c)
na základě dohody mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Komisí se zřídí pracovní skupiny plnící úlohu poradních subjektů, které budou sledovat provádění přidružení a které budou mít formu odpovídající řešeným otázkám. Tyto pracovní skupiny mohou být svolány na žádost Komise, členského státu, nebo ZZÚ. Zajišťují technické diskuse o záležitostech, jež jsou pro ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, obzvláště důležité, a doplňují tak práci odváděnou v rámci fóra ZZÚ-EU a/nebo v rámci třístranných konzultací.
2. Fóru ZZÚ-EU, třístranným konzultacím a pracovním skupinám předsedá Komise, která rovněž plní úlohu jejich sekretariátu.
ČÁST DRUHÁ
OBLASTI SPOLUPRÁCE PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ V RÁMCI PŘIDRUŽENÍ
Kapitola 1
Problematika životního prostředí, změna klimatu a snižování rizika katastrof
Článek 15
Obecné cíle a zásady
V rámci přidružení se může spolupráce v oblasti životního prostředí, změny klimatu a snižování rizika katastrof týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich snaze definovat a provádět politiky, strategie, akční plány a opatření;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o integraci do regionálních sítí a iniciativ;
c)
propagování udržitelného a účinného využívání zdrojů a vybízení k oddělování hospodářského růstu od poškozování životního prostředí a
d)
podpory úsilí ZZÚ působit jako regionální uzly a centra excelence.
Článek 16
Udržitelné řízení a ochrana biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb
Spolupráce v oblasti udržitelného řízení a ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb se může v rámci přidružení týkat:
a)
podpory vyhlašování chráněných podmořských a suchozemských oblastí a jejich účinné správy, jakož i zlepšování správy chráněných oblastí již existujících;
b)
vybízení k udržitelnému řízení podmořských a suchozemských zdrojů přispívajícímu k ochraně druhů, stanovišť a ekosystémových funkcí mimo chráněné oblasti, zejména ohrožených, zranitelných a vzácných druhů;
c)
posilování ochrany a udržitelného využívání rozmanitosti suchozemských a podmořských organismů a ekosystémů, a to prostřednictvím:
i)
řešení problematiky změny klimatu z hlediska širšího ekosystému udržováním zdravých a odolných ekosystémů a podporou zelené infrastruktury a často mnohonásobně přínosných ekosystémových přístupů k přizpůsobování se změně klimatu a ke zmírňování jejích dopadů,
ii)
posilování kapacit v místním, regionálním a/nebo mezinárodním měřítku podporou výměny informací, poznatků a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami včetně veřejných orgánů, vlastníků půdy, soukromého sektoru, výzkumných pracovníků a občanské společnosti,
iii)
podpory stávajících programů na ochranu přírody a souvisejících snah v chráněných oblastech a mimo ně,
iv)
rozšiřování znalostní základny a zaplňování stávajících mezer včetně vyčíslování hodnoty ekosystémových funkcí a služeb;
d)
podpory a usnadňování regionální spolupráce za účelem řešení otázek, jako jsou nepůvodní invazní druhy nebo dopady změny klimatu;
e)
vyvíjení mechanismů k navýšení zdrojů včetně plateb za ekosystémové služby.
Článek 17
Udržitelné obhospodařování lesů
Spolupráce v oblasti udržitelného obhospodařování lesů se v rámci přidružení může týkat podpory ochrany a udržitelného obhospodařování lesů včetně jejich úlohy, pokud jde o ochranu životního prostředí před erozí a omezování desertifikace, jakož i zalesňování a řízeného vývozu dřeva.
Článek 18
Jednotný management pobřežních zón
Spolupráce v oblasti jednotného managementu pobřežních zón se v rámci přidružení může týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o účinný a udržitelný management mořských a pobřežních zón prostřednictvím definování strategických a jednotných přístupů k plánování a managementu těchto zón;
b)
navozování souladu mezi hospodářskými a sociálními činnostmi, jako jsou rybolov a akvakultura, cestovní ruch, námořní doprava i zemědělství, a potenciálem, který skýtají mořské a pobřežní zóny z hlediska obnovitelné energie a surovin, s přihlédnutím k dopadům změny klimatu a činnosti člověka.
Článek 19
Námořní záležitosti
Spolupráce v oblasti námořních záležitostí v rámci přidružení se může týkat:
a)
prohlubování dialogu o otázkách společného zájmu v této oblasti;
b)
podporování poznatků o moři, mořské biotechnologie, energie z oceánů, dohledu nad mořským prostředím, managementu pobřežních zón a řízení založeného na ekosystémovém přístupu;
c)
podpory jednotných přístupů na mezinárodní úrovni.
Článek 20
Udržitelné řízení rybích populací
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného řízení rybích populací zakládá na těchto principech:
a)
závazku k zodpovědnému řízení rybolovu a k uplatňování zodpovědných rybolovných postupů;
b)
zdržení se opatření nebo činností, jež nejsou v souladu se zásadami udržitelného využívání rybolovných zdrojů;
c)
aniž by byly dotčeny stávající či budoucí dvoustranné dohody o partnerství v oblasti rybolovu mezi Unií a ZZÚ, v rámci příslušných instancí přidružení uvedených v článku 14 se Unie a ZZÚ snaží vést pravidelné vzájemné konzultace o ochraně a řízení živých mořských zdrojů a vyměňovat si informace o aktuálním stavu zdrojů.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
aktivní podpory řádné správy, osvědčených postupů a zodpovědného řízení rybolovu při zachovávání a udržitelném řízení rybích populací, včetně rybích populací společného zájmu a rybích populací řízených regionálními správními organizacemi pro rybolov;
b)
dialogu a spolupráce souvisejících s ochranou rybích populací včetně opatření za účelem boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a účinné spolupráce v rámci regionálních správních organizací pro rybolov a mimo ně. Do dialogu a spolupráce jsou zahrnuty kontrolní a inspekční systémy, pobídky a povinnosti v zájmu účinnějšího řízení rybolovu a pobřežního prostředí v dlouhodobém horizontu.
Článek 21
Udržitelné vodohospodářství
1. Unie a ZZÚ mohou v rámci přidružení spolupracovat v oblasti udržitelného vodohospodářství na vodní politice a budování institucí, na ochraně vodních zdrojů, na problematice zásobování venkova a měst vodou pro domácnosti, průmysl a zemědělství, na problematice skladování a distribuce vody, řízení vodních zdrojů a nakládání s odpadními vodami.
2. V odvětví vodovodů a kanalizací je třeba věnovat zvláštní pozornost dostupnosti pitné vody a kanalizačních služeb v oblastech s nedostatečnou obsluhou a v oblastech obzvlášť vystavených přírodním katastrofám, neboť jejich dostupnost přímo přispívá k rozvoji lidských zdrojů zlepšením zdravotního stavu a zvýšením produktivity.
3. Spolupráce v těchto oblastech se řídí zásadou, že stálá potřeba rozšířit poskytování základních vodovodních a kanalizačních služeb na městské i venkovské obyvatelstvo se musí řešit environmentálně udržitelným způsobem.
Článek 22
Nakládání s odpady
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti nakládání s odpady může týkat podpory uplatňování osvědčených environmentálních postupů při všech souvisejících činnostech včetně omezování vzniku odpadů, recyklace nebo jiných postupů využití, například energie a likvidace odpadů.
Článek 23
Energetika
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelné energetiky může týkat:
a)
výroby energie, jejího přenosu a přístupu k ní, zejména pak rozvoje, podpory, využívání a akumulace udržitelné energie z obnovitelných zdrojů;
b)
politik a předpisů v oblasti energetiky, především formulování politik a přijímání předpisů zaručujících cenově dostupné a udržitelné sazby za energie;
c)
energetické účinnosti, zejména rozvoje a zavádění norem pro energetickou účinnost a zavádění opatření v zájmu energetické účinnosti v různých odvětvích (průmyslových, obchodních, ve veřejném sektoru a v domácnostech), a doprovodných vzdělávacích či osvětových činností;
d)
dopravy, především pak rozvoje, podpory a využívání ekologicky šetrnějších prostředků ve veřejné a soukromé dopravě, například vozidel na hybridní, elektrický či vodíkový pohon, a dále také programů pro spolujízdu a pro cyklodopravu;
e)
územního plánování a výstavby, zejména podpory a zavádění přísných norem environmentální kvality a nízké energetické náročnosti v urbanistickém plánování a výstavbě, a
f)
turistického ruchu, především podpory energeticky soběstačné infrastruktury (založené na energii z obnovitelných zdrojů) a/nebo infrastruktury pro ekoturistiku.
Článek 24
Změna klimatu
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti změny klimatu podpora iniciativ ZZÚ souvisejících se zmírňováním změny klimatu a s přizpůsobováním se jejím nepříznivým dopadům a může zahrnovat:
a)
sběr důkazů; vytipovávání nejvýznamnějších rizik a územních, regionálních a/nebo mezinárodních akcí, plánů nebo opatření za účelem přizpůsobení se změně klimatu nebo zmírnění jejích nepříznivých dopadů;
b)
zapracovávání problematiky přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování dopadů změny klimatu do veřejných politik a strategií;
c)
rozpracovávání a určování statistických údajů a ukazatelů jakožto zásadních nástrojů pro tvorbu a provádění politiky a
d)
podporu ZZÚ v jejich účasti v regionálním a mezinárodním dialogu v zájmu posílení spolupráce, včetně výměny poznatků a zkušeností.
Článek 25
Snižování rizika katastrof
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti snižování rizika katastrof může týkat:
a)
rozvíjení nebo zdokonalování systémů, včetně infrastruktur, pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně včetně systémů pro předpovídání a včasné varování v zájmu omezení důsledků katastrof;
b)
prohlubování vědomostí o ohroženosti katastrofami a rozvoje stávajících kapacit pro reakci v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí;
c)
posilování zavedených opatření pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně na místní, národní a regionální úrovni;
d)
zvyšování kapacit pro reakci dotčených aktérů v zájmu jejich lepší koordinovanosti, efektivity a účinnosti;
e)
zlepšování způsobu, jakým se obyvatelstvu poskytují informace a jakým se zvyšuje jeho povědomí o ohroženosti, prevenci, přípravě a reakci v případě katastrof, přičemž patřičnou pozornost je třeba věnovat zvláštním potřebám osob se zdravotním postižením;
f)
prohlubování spolupráce mezi klíčovými aktéry zapojenými do civilní ochrany a
g)
podpory ZZÚ v účasti v regionálních, evropských a/nebo mezinárodních instancích v zájmu pravidelnější výměny informací a v zájmu užší spolupráce mezi různými partnery v případě katastrof.
Kapitola 2
Přístupnost
Článek 26
Obecné cíle
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti přístupnosti:
a)
zajistit lepší přístup ZZÚ ke světovým dopravním sítím a
b)
zajistit lepší přístup ZZÚ k informačním a komunikačním technologiím a službám.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
tvorby politiky a budování institucí;
b)
silniční, železniční, letecké, námořní a vnitrozemské vodní dopravy a
c)
skladovacích prostor v přístavech a na letištích.
Článek 27
Námořní doprava
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti námořní dopravy rozvoj a podpora účinných a nákladově efektivních služeb námořní dopravy v ZZÚ a spolupráce se může týkat:
a)
podpory účinné přepravy nákladů za hospodářsky a obchodně životaschopné sazby;
b)
usnadnění většího zapojení ZZÚ do mezinárodních přepravních služeb;
c)
podpory regionálních programů;
d)
podpory místního soukromého sektoru v zapojování do přepravní činnosti a
e)
rozvoje infrastruktury.
2. Unie a ZZÚ podporují bezpečnost přepravy, bezpečnost posádek a prevenci znečištění.
Článek 28
Letecká doprava
Spolupráce v oblasti letecké dopravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
reformy a modernizace letecké dopravy v ZZÚ;
b)
podpory rentability a konkurenceschopnosti letecké dopravy v ZZÚ;
c)
usnadnění investic a účasti soukromého sektoru a
d)
propagace výměny poznatků a osvědčených podnikatelských postupů.
Článek 29
Bezpečnost letecké dopravy
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti bezpečnosti letecké dopravy podpora ZZÚ v jejich úsilí o dodržování příslušných mezinárodních norem a spolupráce se může týkat například:
a)
uplatňování systémů pro bezpečnost letového provozu;
b)
provádění bezpečnostních kontrol na letištích a posílení kapacity orgánů civilního letectví k řízení veškerých aspektů provozní bezpečnosti, za které odpovídají, a
c)
rozvoje infrastruktury a lidských zdrojů.
Článek 30
Služby informačních a komunikačních technologií
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti služeb informačních a komunikačních technologií (IKT) podněcovat v ZZÚ inovace, hospodářský růst a zlepšování každodenního života občanů a podniků, včetně podpory přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením. Spolupráce se zaměřuje zejména na posilování regulatorní kapacity ZZÚ a může podporovat rozmach sítí a služeb IKT následujícími opatřeními:
a)
vytvořením předvídatelného právního prostředí, které bude udržovat krok s technickým vývojem, stimulovat růst a inovace a podporovat hospodářskou soutěž a ochranu spotřebitele;
b)
dialogem o rozličných aspektech politiky, co se týče podpory a sledování informační společnosti;
c)
výměnou informací o normách a o problematice interoperability;
d)
podporou spolupráce v oblasti výzkumu IKT a v oblasti výzkumné infrastruktury založené na IKT;
e)
rozvojem služeb a aplikací v oblastech se silným dopadem na společnost.
Kapitola 3
Výzkum a inovace
Článek 31
Spolupráce na výzkumu a inovacích
Spolupráce na výzkumu a inovacích v rámci přidružení může probíhat ve vědě a technice včetně informačních a komunikačních technologií a jejím cílem je přispívat k udržitelnému rozvoji ZZÚ a podporovat úlohu ZZÚ jako regionálních uzlů a center excelence, jakož i jejich průmyslovou konkurenceschopnost. Spolupráce se může konkrétně týkat:
a)
dialogu, koordinace a navozování synergií mezi politikami a iniciativami ZZÚ a Unie týkajícími se vědy, techniky a inovací;
b)
tvorby politiky a budování institucí v ZZÚ a společných akcí na místní, národní nebo regionální úrovni v zájmu rozvoje vědeckých, technických a inovačních činností a jejich aplikace;
c)
spolupráce mezi právními subjekty ze ZZÚ, Unie, členských států a třetích zemí;
d)
zapojení jednotlivých výzkumných pracovníků, výzkumných orgánů, malých a středních podniků a právních subjektů ze ZZÚ do rámce pro spolupráci související s unijními výzkumnými a inovačními programy a Programem pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME) a
e)
odborné přípravy, mezinárodní mobility a výměn výzkumných pracovníků ze ZZÚ.
Kapitola 4
Mládež, vzdělávání, odborná příprava, zdraví, zaměstnanost a sociální politika
Článek 32
Mládež
1. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ týkajících se mládeže na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
2. Přidružení usiluje o upevňování vazeb mezi mladými lidmi žijícími v ZZÚ a v Unii, a to mimo jiné propagací studijní mobility mládeže ze ZZÚ, jakož i podporou vzájemného porozumění mezi mladými lidmi.
Článek 33
Vzdělávání a odborná příprava
1. Spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
poskytování vysoce kvalitního inkluzívního vzdělávání na úrovni základního, středního a vysokého školství a v oblasti odborného vzdělávání a přípravy a
b)
podpory ZZÚ při definování a provádění politik v oblasti vzdělávání a odborné přípravy.
2. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ v oblasti vzdělávání a odborné přípravy na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
3. Unie zajistí, aby se vzdělávací subjekty a instituce ze ZZÚ mohly účastnit unijních iniciativ pro spolupráci souvisejících se vzděláváním na stejném základě jako subjekty a instituce členských států nabízející vzdělávání a odbornou přípravu.
Článek 34
Zaměstnanost a sociální politika
1. Unie a ZZÚ udržují dialog v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky v zájmu přispění k hospodářskému a sociálnímu rozvoji ZZÚ a k podpoře důstojné práce v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí. Tento dialog také usiluje o podporu orgánů ZZÚ v jejich snaze o rozpracování politik a právních předpisů v této oblasti.
2. Dialog spočívá především ve výměně informací a osvědčených postupů, co se týče politik a právních předpisů v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky, které jsou ve společném zájmu Unie a ZZÚ. V tomto směru se bere v úvahu problematika jako rozvíjení dovedností, sociální ochrana, sociální dialog, rovné příležitosti, zákaz diskriminace a přístupnost pro osoby se zdravotním postižením, bezpečnost a ochrana zdraví při práci a jiné pracovní normy apod.
Článek 35
Veřejné zdraví
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti veřejného zdraví o posilování kapacity ZZÚ pro dozor, včasnou detekci a reakci v souvislosti s výskytem přenosných nemocí, a to mimo jiné následujícími opatřeními:
a)
akcemi k posílení připravenosti a schopnosti reagovat na přeshraniční zdravotní hrozby (například infekční nemoci), které by měly stavět na existujících strukturách a měly by být zacíleny na neobvyklé události;
b)
budováním kapacit prostřednictvím posilování sítí hygienických stanic na regionální úrovni, prostřednictvím usnadňování výměny informací mezi odborníky a prostřednictvím podporování odpovídající odborné přípravy;
c)
vyvíjením nástrojů a komunikačních platforem, jakož i programů elektronického vzdělávání zvlášť uzpůsobených konkrétním potřebám ZZÚ.
Kapitola 5
Kultura
Článek 36
Kulturní výměny a dialog
1. V rámci přidružení se spolupráce na kulturních výměnách a dialogu může týkat:
a)
samostatného rozvoje ZZÚ v rámci procesu zaměřeného na lidi samotné a ukotveného v kultuře každého národa;
b)
podporování politik a opatření přijímaných příslušnými orgány ZZÚ v zájmu rozvoje jejich lidských zdrojů, v zájmu posílení jejich vlastních tvůrčích kapacit a v zájmu podpory jejich kulturní identity;
c)
zapojování obyvatelstva do procesu rozvoje;
d)
prohlubování vzájemného porozumění a podporování výměn informací o kulturní a audiovizuální problematice prostřednictvím dialogu.
2. Unie a ZZÚ v rámci spolupráce usilují o podněcování vzájemných kulturních výměn, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce mezi kulturními a tvůrčími odvětvími všech partnerů;
b)
podporování pohybu kulturních a tvůrčích děl a subjektů mezi stranami;
c)
spolupráce na politice v zájmu rozvoje politik, inovací, získávání publika a nových podnikatelských modelů.
Článek 37
Spolupráce v audiovizuální oblasti
1. V rámci přidružení usilují strany v rámci spolupráce v audiovizuální oblasti o vzájemnou podporu své audiovizuální produkce, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce a výměn mezi subjekty činnými v oblasti rozhlasového a televizního vysílání;
b)
podporování výměn audiovizuálních děl;
c)
výměny informací a názorů ohledně politiky rozhlasového a televizního vysílání a regulačního rámce mezi příslušnými orgány;
d)
podpory navštěvování mezinárodních akcí pořádaných na území stran i ve třetích zemích a účasti na nich.
2. Audiovizuální díla vznikající v koprodukci mají nárok na výhody z veškerých režimů pro podporu místního nebo regionálního kulturního obsahu zavedených v Unii, v ZZÚ a v členských státech, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 38
Scénická umění
Spolupráce v oblasti scénického umění se v rámci přidružení může týkat:
a)
usnadňování intenzivnějších kontaktů mezi umělci věnujícími se scénické tvorbě prostřednictvím odborných výměn a přípravy, včetně účasti na konkurzech, rozvíjení sítí a podpory jejich vytváření;
b)
podporování společných produkcí mezi producenty z jednoho či několika členských států Unie a z jedné či několika ZZÚ a
c)
podporování rozvoje mezinárodních norem v oblasti divadelních technologií a využívání jevištních znaků, a to i prostřednictvím příslušných normalizačních orgánů.
Článek 39
Ochrana kulturního dědictví a historických památek
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti ochrany hmotného i nehmotného kulturního dědictví a historických památek o podporu výměn poznatků a osvědčených postupů prostřednictvím:
a)
výměn odborníků;
b)
spolupráce na odborné přípravě;
c)
vědomování místní veřejnosti a
d)
poradenství ohledně ochrany historických památek a chráněných míst a ohledně legislativy a provádění opatření souvisejících s kulturním dědictvím, zejména pokud jde o zapojování problematiky ochrany do místního života.
Kapitola 6
Boj proti organizované trestné činnosti
Článek 40
Boj proti organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci
1. Spolupráce na boji proti organizované trestné činnosti může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
vývoj inovativních a účinných prostředků policejní a justiční spolupráce, včetně spolupráce s dalšími zúčastněnými stranami (například občanskou společností), pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, a
b)
podporu v zájmu zefektivnění politik ZZÚ pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, pro předcházení výrobě, distribuci a obchodu s omamnými a psychotropními látkami všeho druhu a pro boj proti nim, jakož i pro prevenci a omezování užívání drog a újmy či škod s ním spojených, jež bude přihlížet k práci, kterou v těchto oblastech odvádějí mezinárodní organizace, a jež bude mít mimo jiné následující formy:
i)
formu odborné přípravy a budování kapacit pro předcházení organizované trestné činnosti včetně obchodu s lidmi, pohlavního zneužívání a pohlavního vykořisťování dětí, terorismu a korupce a pro boj proti nim,
ii)
formu protidrogové prevence včetně odborné přípravy, vzdělávání a propagace zdraví a formu léčby a rehabilitace závislých uživatelů drog včetně projektů pro opětovné začleňování závislých uživatelů drog do pracovního a společenského života,
iii)
formu vypracovávání účinných opatření pro vymáhání práva,
iv)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při vypracovávání účinných politik a právních předpisů proti obchodu s lidmi, zejména pokud jde o osvětové kampaně, mechanismy předávání obětí příslušným specialistům a systémy ochrany obětí, se zapojením všech příslušných zúčastněných stran a občanské společnosti,
v)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při prevenci, léčbě a omezování zdravotních dopadů spojených s užíváním drog,
vi)
formu technické výpomoci v zájmu podpory rozpracovávání právních předpisů a politiky proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a
vii)
formu technické výpomoci a odborné přípravy v zájmu podpory budování kapacit a podpory dodržování mezinárodních protikorupčních norem, zejména norem stanovených v Úmluvě OSN proti korupci.
2. V rámci přidružení spolupracují ZZÚ s Unií v souladu s články 70 a 71 na boji proti praní peněz a financování terorismu.
Kapitola 7
Cestovní ruch
Článek 41
Cestovní ruch
Spolupráce v oblasti cestovního ruchu může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
opatření zaměřená na vymezení, přizpůsobení a rozvoj udržitelných politik v oblasti cestovního ruchu;
b)
opatření a akce zaměřené na rozvoj a podporu udržitelného cestovního ruchu;
c)
opatření zaměřená na začlenění udržitelného cestovního ruchu do společenského, kulturního a hospodářského života občanů ZZÚ.
ČÁST TŘETÍ
OBCHOD A SPOLUPRÁCE SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Obecné cíle
Obecným cílem obchodu a s obchodem související spolupráce mezi Unií a ZZÚ je:
a)
podpořit hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ navázáním úzkých hospodářských vztahů mezi nimi a Unií jako celkem;
b)
podnítit účinnou integraci ZZÚ do regionálního a světového hospodářství a rozvoj obchodu se zbožím a službami;
c)
podpořit ZZÚ v tvorbě příznivého investičního prostředí v zájmu posílení jejich sociálního a hospodářského rozvoje;
d)
podpořit stabilitu, solidnost a transparentnost globálního finančního systému a řádnou daňovou správu;
e)
podpořit diverzifikaci hospodářství ZZÚ;
f)
posílit schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj jejich obchodu se zbožím a službami;
g)
posílit vývozní a obchodní kapacity ZZÚ;
h)
v příslušných případech podpořit ZZÚ v úsilí o sladění nebo sblížení jejich místních právních předpisů s právními předpisy Unie;
i)
nabídnout příležitosti pro cílenou spolupráci a dialog s Unií na poli obchodu a v oblastech s ním spojených.
HLAVA II
REŽIMY PRO OBCHOD SE ZBOŽÍM A SLUŽBAMI A PRO USAZOVÁNÍ
Kapitola 1
Režim obchodu se zbožím
Článek 43
Volný přístup pro původní zboží
1. Produkty pocházející ze ZZÚ se dovážejí do Unie s osvobozením od cla.
2. Definice pojmu původní produkty a související metody správní spolupráce jsou stanoveny v příloze VI.
Článek 44
Množstevní omezení a opatření s rovnocenným účinkem
1. Na dovoz produktů pocházejících ze ZZÚ neuplatňuje Unie žádná množstevní omezení ani opatření s rovnocenným účinkem.
2. Odstavec 1 nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, ochrany zdraví a života lidí a zvířat, ochrany rostlin, ochrany národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, uchování vyčerpatelných přírodních zdrojů nebo ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví.
Zákazy nebo omezení uvedené v prvním pododstavci v žádném případě nesmějí sloužit jako prostředky svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu obecně.
Článek 45
Opatření přijatá ZZÚ
1. Orgány ZZÚ mohou zachovat nebo zavést taková cla či množstevní omezení na dovoz produktů pocházejících z Unie, jaká považují s ohledem na své potřeby rozvoje za nezbytná.
2. Pro oblasti, jež tato kapitola upravuje, zaručí ZZÚ Unii zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení, než poskytuje hlavním obchodním partnerům definovaným v odstavci 4.
3. Odstavec 2 nevylučuje možnost, aby ZZÚ zaručily určitým jiným ZZÚ nebo ostatním rozvojovým zemím příznivější zacházení, než jaké je poskytováno Unii.
4. Pro účely této hlavy se „obchodní velmocí“ rozumí jakákoli rozvinutá země nebo jakákoli země, která se podílela na objemu světového vývozu zboží více než jedním procentem, nebo, aniž je dotčen odstavec 3, jakákoli skupina zemí jednajících jednotlivě nebo kolektivně nebo prostřednictvím dohody o hospodářské integraci, která se dohromady podílela na objemu světového vývozu zboží více než 1,5 %. Pro tento výpočet se použijí nejnovější dostupné oficiální údaje Světové obchodní organizace o předních vývozcích na světovém trhu se zbožím (mimo obchod uvnitř Unie).
5. Orgány ZZÚ poskytnou Komisi do 2. dubna 2014 celní sazebník a seznam množstevních omezení, která uplatňují podle tohoto rozhodnutí.
Orgány ZZÚ rovněž Komisi oznámí všechny změny těchto dokumentů a datum přijetí těchto změn.
Článek 46
Zákaz diskriminace
1. Unie se zdrží diskriminace jednotlivých ZZÚ a ZZÚ se zdrží diskriminace jednotlivých členských států.
2. V souladu s článkem 65 se provádění určitých ustanovení tohoto rozhodnutí, zejména čl. 44 odst. 2 a článků 45, 48, 49 a 51 a čl. 59 odst. 3 nepovažuje za diskriminaci.
Článek 47
Podmínky pohybu odpadů
1. Pohyb odpadů mezi členskými státy a ZZÚ je kontrolován podle mezinárodního a unijního práva. V zájmu ochrany životního prostředí a veřejného zdraví podporuje Unie navázání a rozvoj skutečné mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Unie zakáže veškerý přímý i nepřímý vývoz odpadů do ZZÚ, s výjimkou vývozu odpadů nezařazených jako nebezpečné a určených pro využití, a orgány ZZÚ současně zakáží přímý i nepřímý dovoz takových odpadů na své území z Unie či třetí země, aniž jsou dotčeny zvláštní mezinárodní závazky v těchto oblastech, jež byly nebo budou přijaty na příslušných mezinárodních fórech.
3. Pokud jde o ty ZZÚ, které pro své ústavní postavení nejsou stranou Basilejské úmluvy, urychlí jejich příslušné orgány přijetí vnitřních právních a správních opatření nezbytných pro provedení Basilejské úmluvy.
4. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, také podpoří přijetí nezbytných vnitřních právních a správních předpisů těmito ZZÚ, aby mohly být provedeny tyto akty:
a)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4), konkrétně:
-
článek 40, pokud jde o vývoz odpadů do zámořských zemí a na zámořská území,
-
článek 46, pokud jde o dovoz odpadů ze zámořských zemí a území;
b)
nařízení Komise (ES) č. 1418/2007 (5) a
c)
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (6), s výhradou transpozičních lhůt stanovených článkem 16 této směrnice.
5. Jedna či několik ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou spojeny, mohou používat na vývoz odpadů ze ZZÚ do příslušného členského státu vlastní postupy.
6. V takovém případě členský stát, s nímž jsou ZZÚ spojeny, oznámí Komisi použitelné právní předpisy do 2. července 2014, jakož i jakékoli budoucí relevantní právní předpisy a všechny jejich změny.
Článek 48
Dočasné odnětí preferencí
Pokud se Komise domnívá, že existují dostatečné důvody k pochybnostem o správném provádění tohoto rozhodnutí, zahájí konzultace s danou ZZÚ a s členských státem, s nimž má ZZÚ zvláštní vztah, aby zajistila řádné provádění tohoto rozhodnutí. V případě, že tyto konzultace nevedou k vzájemně přijatelnému způsobu provádění tohoto rozhodnutí, může Unie dané ZZÚ dočasně odejmout preference podle přílohy VII.
Článek 49
Ochranná a kontrolní opatření
V zájmu zajištění řádného provedení tohoto rozhodnutí může Unie přijmout ochranná a kontrolní opatření podle přílohy VIII.
Kapitola 2
Režim pro obchod službami a usazování
Článek 50
Definice
Pro účely této kapitoly se:
a)
„fyzickou osobou ze ZZÚ“ rozumí osoba s obvyklým bydlištěm v ZZÚ, která je státním příslušníkem členského státu nebo která má právní postavení specifické pro ZZÚ. Touto definicí nejsou dotčena práva udělená občanstvím Unie ve smyslu Smlouvy o fungování EU;
b)
„právnickou osobou ze ZZÚ“ rozumí právnická osoba ze ZZÚ zřízená podle právních předpisů dané ZZÚ se sídlem, ústřední správou nebo hlavní provozovnou na území této ZZÚ; má-li právnická osoba v ZZÚ pouze sídlo či ústřední správu, nepovažuje se za právnickou osobu ze ZZÚ, ledaže by provozovala činnost se skutečnou a trvalou vazbou na hospodářství dané země či území;
c)
na zacházení dohodnuté mezi Unií a ZZÚ použijí příslušné definice stanovené dohodami o hospodářské integraci uvedenými v čl. 51 odst. 1.
Článek 51
Nejpříznivější zacházení
1. Pokud jde o jakákoli opatření, jež mají dopad na obchod, pokud jde o služby a usazování ve všech hospodářských činnostech:
a)
Unie poskytne fyzickým a právnickým osobám ze ZZÚ zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám každé třetí země, s níž Unie uzavřela či uzavře dohodu o hospodářské integraci;
b)
ZZÚ poskytnou fyzickým a právnickým osobám z Unie zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám z každé obchodní velmoci, s níž po 1. lednu 2014 uzavřely dohodu o hospodářské integraci.
2. Povinnosti vymezené v odstavci 1 tohoto článku se nevztahují na zacházení poskytované:
a)
v rámci vnitřního trhu vyžadujícího, aby jeho strany výrazně sblížily své právní předpisy za účelem odstranění nediskriminačních překážek usazování a obchodu službami;
b)
na základě opatření pro uznávání kvalifikací, licencí nebo obezřetnostních opatření v souladu s článkem VII Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS) nebo její přílohy o finančních službách. Tím nejsou dotčena zvláštní opatření přijatá ZZÚ podle tohoto článku;
c)
na základě jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkajících se zcela nebo zejména zdanění;
d)
na základě opatření, na něž se vztahuje výjimka ze zacházení podle nejvyšších výhod, je-li zapsáno v souladu s čl. II odst. 2 GATS.
3. S cílem prosazovat nebo podporovat místní zaměstnanost mohou orgány ZZÚ přijímat předpisy pro podporu svých fyzických osob a místních činností. V tom případě uvědomí orgány ZZÚ Komisi o předpisech, jaké přijaly, a Komise o nich uvědomí členské státy.
Článek 52
Odborné kvalifikace
Pokud jde o povolání lékaře, zubního lékaře, porodní asistentky, všeobecné sestry nebo ošetřovatele, farmaceuta a veterinárního lékaře, přijme Rada v soulad s článkem 203 Smlouvy o fungování EU seznam odborných kvalifikací specifických pro ZZÚ, které jsou uznávány v členských státech.
HLAVA III
OBLASTI SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
Kapitola 1
Obchod a udržitelný rozvoj
Článek 53
Obecný přístup
Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je přispět k udržitelnému rozvoji z hlediska hospodářského, sociálního i z hlediska ochrany životního prostředí.
V této souvislosti platí, že vnitrostátní právní ani správní předpisy ZZÚ v oblasti životního prostředí nebo práce nesmí být za účelem podpory obchodu či investic zmírněny.
Článek 54
Environmentální normy a normy týkající se změny klimatu v obchodě
1. Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je posílit vzájemnou podporu mezi obchodní politikou a politikou životního prostředí a příslušnými závazky. Při obchodu a související spolupráci v rámci přidružení se zohlední zásady uplatňované při mezinárodní správě záležitostí týkajících se životního prostředí, jakož i mnohostranné dohody o životním prostředí.
2. Plní se konečný cíl Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu a jejího Kjótského protokolu. Spolupráce staví na vývoji budoucí právně závazné mezinárodní dohody zahrnující závazky všech stran ohledně zmírňování v souladu s prováděním rozhodnutí, která přijala konference stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
3. Opatření, jimiž se provádějí mnohostranné dohody o životním prostředí, se neuplatňují způsobem, který by vytvářel nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi partnery nebo skrytého omezení obchodu.
Článek 55
Pracovní normy v oblasti obchodu
1. Cílem přidružení je podpora obchodu způsobem, který vede k plné a produktivní zaměstnanosti a slušné práci pro všechny.
2. Mezinárodně uznávané hlavní pracovní normy, vymezené úmluvami Mezinárodní organizace práce, se dodržují a provádějí v právních předpisech i v praxi. Mezi tyto pracovní normy patří zejména dodržování svobody sdružování, právo na kolektivní vyjednávání, zrušení všech forem nucené nebo povinné práce, odstranění nejhorších forem dětské práce, minimální věk pro vstup do zaměstnání a zákaz diskriminace v zaměstnání.
3. Na porušení hlavních pracovních norem se nelze odvolávat, ani je nelze jinak využít jako legitimní komparativní výhodu. Uvedené normy nesmí být používány k protekcionistickým účelům.
Článek 56
Udržitelný obchod s produkty rybolovu
V zájmu podpory udržitelného řízení rybích populací může být součástí přidružení spolupráce v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu. Cílem spolupráce v této oblasti je:
a)
podpora provádění opatření, která se přijímají v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu v ZZÚ;
b)
usnadňování spolupráce mezi ZZÚ a regionálními správními organizacemi pro rybolov, zejména při rozvoji a účinném provádění kontrolních a inspekčních režimů, pobídek a opatření v zájmu dlouhodobého účinného řízení rybolovu a mořských ekosystémů.
Článek 57
Udržitelný obchod se dřevem
V rámci přidružení usilují strany při spolupráci v oblasti obchodu se dřevem o podporu obchodu s legálně vytěženým dřevem. Součástí této spolupráce může být dialog o regulačních opatřeních nebo výměna informací o tržních či dobrovolně přijatých opatřeních, například lesní certifikaci či ekologických politikách obstarávání zakázek.
Článek 58
Rozvoj udržitelného obchodu
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného rozvoje může týkat:
a)
usnadňování a podpory obchodu a investic týkajících se ekologického zboží a služeb, mimo jiné vypracováním a prováděním místních právních předpisů, jakož i obchodu a investic týkajících se zboží přispívajícího ke zlepšení sociálních podmínek v ZZÚ;
b)
pomoci při odstraňování překážek obchodu či investic týkajících se zboží a služeb se zvláštním významem pro zmírňování dopadů klimatických změn, jako jsou udržitelné obnovitelné energie, energeticky účinné produkty a služby, mimo jiné prostřednictvím přijetí takových politických rámců, jež povedou k využívání nejlepších dostupných technologií, a podporou norem reagujících na environmentální a hospodářské potřeby a snižujících technické překážky obchodu;
c)
podpory obchodu se zbožím, které přispívá ke zlepšení sociálních podmínek a používání postupů příznivých pro životní prostředí, včetně zboží, na něž se vztahují dobrovolné koncepce záruk udržitelnosti jako spravedlivý a etický obchod, ekoznačky a režimy certifikace produktů vyrobených z přírodních zdrojů;
d)
podpory mezinárodně uznávaných zásad a pokynů v oblasti sociální odpovědnosti podniků a prosazování těchto zásad a pokynů u společností působících v ZZÚ;
e)
výměny informací a osvědčených postupů v oblasti sociální odpovědnosti podniků.
2. Při plánování a provádění opatření na ochranu životního prostředí nebo ochranu pracovních podmínek s možným dopadem na obchod či investice zohlední Unie a ZZÚ dostupné vědecké a technické poznatky, jakož i příslušné mezinárodní normy, pokyny a doporučení, včetně zásady předběžné opatrnosti.
3. Při přípravě, zavádění a provádění veškerých opatření na ochranu životního prostředí a ochranu pracovních podmínek s dopadem na obchod či investice zajistí Unie a ZZÚ úplnou transparentnost.
Kapitola 2
Ostatní oblasti související s obchodem
Článek 59
Běžné platby a pohyb kapitálu
1. Strany neuloží žádná omezení plateb ve volně směnitelné měně na běžném účtu platební bilance mezi rezidenty Unie a ZZÚ.
2. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance, členské státy ani ZZÚ neuloží žádná omezení na volný pohyb kapitálu určeného na přímé investice do společností podle práva hostitelského členského státu, země či území, a zajistí, aby aktiva vytvořená těmito investicemi a veškerý zisk z nich plynoucí mohly být realizovány a repatriovány.
3. Unii a ZZÚ mají právo přijmout opatření uvedená v článcích 64, 65, 66, 75 a 215 Smlouvy o fungování EU přiměřeně v souladu s podmínkami stanovenými v těchto článcích
4. Orgány ZZÚ, dotčené členské státy a Unie se o každém takovém opatření neprodleně informují a co nejdříve předloží harmonogram pro jejich odstranění.
Článek 60
Politiky hospodářské soutěže
V zájmu odstranění narušování hospodářské soutěže a s náležitým ohledem na různé úrovně rozvoje a hospodářských potřeb ZZÚ se provádějí celostátní, regionální nebo místní pravidla a politiky zahrnující kontrolu a za jistých podmínek zákaz dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve shodě mezi podniky, jejichž cílem nebo výsledkem je zabránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení. Tento zákaz se vztahuje také na zneužívání dominantního postavení jedním nebo více podniky na území Unie nebo ZZÚ.
Článek 61
Ochrana práv duševního vlastnictví
1. Zajistí se přiměřená a účinná úroveň ochrany práv duševního vlastnictví včetně prostředků pro vynucování těchto práv v souladu s nejvyššími mezinárodními normami s cílem snížit narušování a překážky dvoustranného obchodu.
2. V rámci přidružení se může spolupráce v této oblasti týkat přípravy právních předpisů na ochranu a vymáhání práv duševního vlastnictví, předcházení zneužívání těchto práv jejich držiteli a porušování těchto práv soutěžiteli a podpory regionálních organizací duševního vlastnictví zapojených do vymáhání a ochrany, včetně odborné přípravy personálu.
Článek 62
Technické překážky obchodu
Přidružení může zahrnovat spolupráci v oblasti technické regulace zboží, normalizace, posuzování shody, akreditace, dozoru nad trhem a zajišťování kvality, aby byly odstraněny zbytečné technické překážky obchodu mezi Unií a ZZÚ a sníženy rozdíly v těchto oblastech.
Článek 63
Spotřebitelská politika, ochrana zdraví spotřebitele a obchod
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti spotřebitelské politiky, ochrany zdraví spotřebitele a obchodu může týkat přípravy správních a právních předpisů v oblasti spotřebitelské politiky a ochrany zdraví spotřebitele, aby byly odstraněny zbytečné překážky obchodu.
Článek 64
Sanitární a fytosanitární opatření
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření:
a)
usnadňovat obchod mezi Unií a ZZÚ jako celky a mezi ZZÚ a třetími zeměmi a současně chránit zdraví či život lidí, zvířat nebo rostlin podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
b)
cřešit problémy v souvislosti se sanitárními a fytosanitárními opatřeními;
c)
zajistit transparentnost sanitárních a fytosanitárních opatření použitelných v obchodě mezi Unií a ZZÚ;
d)
podporovat harmonizaci opatření s mezinárodními normami podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
e)
podporovat účinnou účast ZZÚ v organizacích stanovujících mezinárodní sanitární a fytosanitární normy;
f)
podporovat konzultace a výměny mezi ZZÚ a evropskými ústavy a laboratořemi;
g)
vytvořit a posilovat technickou kapacitu ZZÚ pro provádění a sledování sanitárních a fytosanitárních opatření;
h)
podporovat převod technologií v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření.
Článek 65
Zákaz protekcionistických opatření
Ustanovení kapitoly 1 a 2 nesmí být použita jako nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo skryté omezení obchodu.
Kapitola 3
Měnové a daňové záležitosti
Článek 66
Vyjmutí z daňové povinnosti
1. Aniž je dotčen článek 67, nevztahuje se zacházení v rámci doložky nejvyšších výhod poskytované v souladu s tímto rozhodnutím na daňové výhody, které si členské státy nebo orgány ZZÚ poskytují nebo mohou v budoucnosti poskytovat na základě dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
2. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání přijetí nebo vynucování jakéhokoli opatření s cílem zamezit vyhýbání se daňové povinnosti nebo daňovým únikům podle daňových ustanovení dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
3. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání příslušným orgánům rozlišovat při používání odpovídajících ustanovení svých daňových předpisů mezi plátci daně, kteří nejsou ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich místo pobytu nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál.
Článek 67
Daňové a celní režimy zakázek financovaných z prostředků Unie
1. ZZÚ uplatňují na zakázky financované z daňových a celních režimů Unie zacházení neméně příznivé, než je zacházení uplatňované vůči členskému státu, s nímž jsou spojeny nebo vůči státům, jimž je poskytováno zacházení podle nejvyšších výhod, nebo vůči mezinárodním rozvojovým organizacím, s nimiž navázaly vztahy, podle toho, které zacházení je nejpříznivější.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, vztahuje se na zakázky financované Unií následující režim:
a)
v ZZÚ, které jsou příjemcem pomoci, nepodléhá zakázka žádnému stávajícímu či budoucímu kolkovnému ani registračním poplatkům či daňovým poplatkům s rovnocenným účinkem; tyto zakázky však jsou registrovány podle právních předpisů platných v ZZÚ a může za ně být vyžadován poplatek, který odpovídá poskytnuté službě;
b)
zisky nebo příjmy vznikající z provádění zakázek se zdaňují podle vnitřní daňové úpravy přijímajících ZZÚ za předpokladu, že fyzická nebo právnická osoba, která tohoto zisku nebo příjmu dosahuje, má v daných ZZÚ stálou provozovnu nebo že provádění zakázky trvá déle než šest měsíců;
c)
podniky, které musí pro provádění zakázek na stavební práce dovézt zařízení, využijí pro uvedené zařízení systém dočasného dovozu podle vnitrostátních právních předpisů přijímajících ZZÚ, pokud o to požádají;
d)
každé profesionální zařízení potřebné pro provádění úkolů stanovených v zakázce na služby se dočasně propustí do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem, jestliže tato cla, daně a poplatky nepředstavují odměnu za poskytnuté služby;
e)
dovoz na základě zakázek na dodávky se propouští do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem. Zakázky na dodávky pocházející z dotyčné ZZÚ se uzavírají na základě cen dodávek ze závodu, k nimž mohou být přičteny takové vnitřní daňové poplatky, jaké mohou být uplatňovány na takové dodávky v dané ZZÚ;
f)
paliva, maziva a uhlovodíková pojiva a všechny materiály použité v plnění zakázek na stavební práce se považují za zakoupené na místním trhu a podléhají daňové úpravě použitelné na základě právních předpisů platných v přijímající ZZÚ;
g)
spotřební zboží dovezené pro potřebu fyzických osob jiných než zaměstnaných v místě, které se zabývají prováděním úkolů stanovených v zakázce na služby, a jejich rodinných příslušníků se osvobozuje od dovozního cla, daní a ostatních daňových poplatků s rovnocenným účinkem v mezích stanovených právními předpisy platnými v přijímající ZZÚ.
3. Každá smluvní otázka, na kterou se nevztahují odstavce 1 a 2, podléhá i nadále právním předpisům dotyčné ZZÚ.
Kapitola 4
Rozvoj obchodní kapacity
Článek 68
Obecný přístup
V zájmu zajištění, aby ZZÚ získaly maximální prospěch z tohoto rozhodnutí a mohly se za nejvýhodnějších podmínek prosadit na vnitřním trhu Unie a regionálních, subregionálních a mezinárodních trzích, je cílem přidružení přispět k rozvoji obchodních kapacit ZZÚ:
a)
zvýšením konkurenceschopnosti, samostatnosti a ekonomické odolnosti ZZÚ prostřednictvím diverzifikace a zvyšování hodnoty a objemu obchodu se zbožím a službami ze ZZÚ a posílení schopnosti ZZÚ přilákat soukromé investice do mnoha odvětví hospodářské činnosti;
b)
zlepšením spolupráce mezi ZZÚ a sousedními zeměmi v oblasti zboží, služeb a usazování.
Článek 69
Dialog, spolupráce a rozvoj kapacit na poli obchodu
V rámci přidružení se mohou iniciativy v oblasti dialogu, spolupráce a rozvoje kapacit na poli obchodu týkat:
a)
posílení schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj obchodu se zbožím a službami;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o zavádění vhodných právních, regulačních a institucionálních rámců a nezbytných správních postupů;
c)
podpory rozvoje soukromého sektoru, zejména malých a středních podniků;
d)
usnadňování rozvoje trhu a vývoje výrobků, včetně zlepšování kvality produktů;
e)
pomoci při rozvoji lidských zdrojů a odborných dovedností důležitých pro obchod se zbožím a službami;
f)
zvyšování kapacity obchodních zprostředkovatelů poskytovat podnikům ze ZZÚ služby v souvislosti s exportní činností těchto podniků, například informace o trhu;
g)
pomoci při vytváření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
Kapitola 5
Spolupráce v oblasti finančních služeb a daňových záležitostí
Článek 70
Spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb
S cílem podpořit stabilitu, integritu a transparentnost globálního finančního systému může být součástí přidružení spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb. Taková spolupráce se může týkat:
a)
poskytování účinné a přiměřené ochrany investorům a jiným zákazníkům finančních služeb;
b)
předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu;
c)
podpory spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu;
d)
vytváření nezávislých a účinných mechanismů dohledu nad finančními službami.
Článek 71
Sladění právních předpisů v oblasti finančních služeb
Unie a ZZÚ podporují sbližování právních předpisů s uznávanými mezinárodními normami pro regulaci finančních služeb a dohled nad nimi, mimo jiné s těmito: Základní zásady pro účinný bankovní dohled Basilejského výboru pro bankovní dohled, Základní zásady a metodika pojišťovnictví Mezinárodní asociace orgánů pro dozor v pojišťovnictví, Cíle a principy regulace cenných papírů Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry, Dohoda o výměně informací o daňových záležitostech Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Prohlášení o transparentnosti a výměně informací pro daňové účely G20, Klíčové atributy účinných režimů řešení problémů pro finanční instituce Rady pro finanční stabilitu a Mezinárodní normy pro boj proti praní peněz, financování terorismu a šíření zbraní - doporučení Finančního akčního výboru (FATF).
Ve vhodných případech a na žádost dotčené ZZÚ může Unie a ZZÚ vyvinout úsilí o podporu lepšího sladění právních předpisů ZZÚ s právními předpisy Unie týkajícími se finančních služeb.
Článek 72
Spolupráce regulačních orgánů a orgánů dohledu
Unie a ZZÚ podporují spolupráci mezi příslušnými regulačními orgány a orgány dohledu, včetně výměny informací, sdílení znalostí o finančních trzích a podobných opatření. Zvláštní pozornost je třeba věnovat rozvoji správní kapacity těchto orgánů, například prostřednictvím výměny zaměstnanců a společných školení.
Článek 73
Spolupráce v daňových záležitostech
Unie a ZZÚ podporují spolupráci v daňové oblasti s cílem usnadnit výběr zákonných daňových výnosů a vypracovat opatření k účinnému uplatňování zásad řádné daňové správy, včetně transparentnosti, výměny informací a spravedlivé daňové soutěže.
ČÁST ČTVRTÁ
NÁSTROJE UDRŽITELNÉHO ROZVOJE
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 74
Obecné cíle
Unie přispěje k dosažení celkových cílů přidružení tím, že poskytne:
a)
přiměřené finanční zdroje a vhodnou technickou pomoc za účelem posílení kapacit ZZÚ pro tvorbu a provádění strategických a regulačních rámců;
b)
dlouhodobé financování na podporu růstu soukromého sektoru.
Článek 75
Definice
Pro účely této části se rozumí:
a)
„programovatelnou podporou“ nevratná podpora z Evropského rozvojového fondu přidělená ZZÚ na financování územních či regionálních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
b)
„programováním“ proces organizace, rozhodování a přidělování orientačních finančních prostředků s cílem realizovat během několika let v oblasti uvedené v části druhé tohoto rozhodnutí akce za účelem dosažení cílů přidružení týkajících se udržitelného rozvoje ZZÚ;
c)
„programovým dokumentem“ dokument, který vymezuje strategii, priority a režimy v ZZÚ a převádí cíle, jichž chtějí ZZÚ dosáhnout v oblasti udržitelného rozvoje, do účinných a efektivních kroků pro dosažení cílů přidružení;
d)
„plány rozvoje“ podle článku 83 ucelený soubor operací definovaných a financovaných výlučně ZZÚ v rámci vlastních politik a strategií rozvoje a operací, na nichž se dohodly s členským státem, s nímž jsou spojeny;
e)
„územním přídělem“ částka přidělená jednotlivým ZZÚ jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování územních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
f)
„regionálním přídělem“ částka přidělená jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování regionálních strategií a tematických priorit společných několika ZZÚ v oblasti spolupráce, vymezených v programových dokumentech;
g)
„finančním rozhodnutím“ akt přijatý Komisí, jenž podrobně vymezuje finanční příspěvek Unie a jímž se schvaluje poskytnutí finanční podpory z Evropského rozvojového fondu.
Článek 76
Zásady finanční spolupráce
1. Unie poskytuje finanční pomoc na základě zásad partnerství, odpovědnosti, soudržnosti územních celků, doplňkovosti a subsidiarity.
2. Operace financované podle tohoto rozhodnutí mohou mít formu programovatelné I neprogramovatelné podpory.
3. Finanční pomoc Unie:
a)
se provádí s patřičným ohledem na zeměpisné, sociální a kulturní charakteristiky ZZÚ i na jejich specifický potenciál;
b)
zajišťuje, aby byly toky zdrojů poskytovány předvídatelně a pravidelně;
c)
je pružná a přizpůsobená situaci v každé ZZÚ a
d)
se uskutečňuje při plném respektování institucionálních, právních a finančních pravomocí každého z partnerů.
4. Za provádění operací odpovídají dotčené orgány ZZÚ, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise ve věcech zajištění řádného finančního řízení při využívání prostředků Unie.
Kapitola 2
Finanční zdroje
Článek 77
Zdroje financování
ZZÚ jsou způsobilé pro tyto zdroje financování:
a)
zdroje přidělené ZZÚ na základě vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. Evropského rozvojového fondu (ERF);
b)
programy a nástroje Unie stanovené v souhrnném rozpočtu Unie a
c)
finanční prostředky spravované EIB jako vlastní zdroje této banky a zdroje přidělené investiční facilitě ERF podle podmínek vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. ERF (7) (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“).
Kapitola 3
Zvláštní ustanovení o finanční pomoci v rámci 11. ERF
Článek 78
Předmět a oblast působnosti
V rámci strategie a priorit stanovených dotyčnou ZZÚ na místní nebo regionální úrovni a aniž je dotčena humanitární pomoc či pomoc při mimořádných událostech, může být finanční podpora poskytována na následující činnosti přispívající k dosažení cílů stanovených tímto rozhodnutím:
a)
odvětvové politiky a reformy a projekty, které jsou s nimi slučitelné;
b)
institucionální rozvoj, budování kapacit a integrace hledisek životního prostředí;
c)
technická spolupráce a
d)
dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu zboží a služeb uvedená v článku 82.
Článek 79
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech
1. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje ZZÚ, které čelí vážným hospodářským a sociálním obtížím výjimečné povahy, jež jsou důsledkem přírodních nebo člověkem způsobených katastrof nebo mimořádných okolností se srovnatelnými důsledky. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje po dobu nezbytnou ke zvládnutí mimořádných potřeb vyplývajících z těchto situací.
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje výlučně podle potřeb a zájmů obětí katastrofy.
2. Cílem humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech je:
a)
zachránit lidské životy, předcházet utrpení a zmírňovat ho a zachovat lidskou důstojnost v krizových situacích a v situacích po skončení krize;
b)
přispívat k financování a poskytování humanitární pomoci a napomáhat přímému přístupu zamýšlených příjemců k této pomoci všemi dostupnými logistickými prostředky;
c)
provádět krátkodobou obnovu a rekonstrukci, aby oběti mohly mít užitek alespoň z minimálního začlenění do společenského a hospodářského života a aby byly co nejdříve vytvořeny podmínky pro obnovu rozvoje na základě dlouhodobých cílů;
d)
řešit potřeby plynoucí z vysídlení osob, jako jsou uprchlíci, vysídlené osoby a navrátilci, po přírodní nebo člověkem způsobené katastrofě s cílem plnit po nezbytně dlouhou dobu veškeré potřeby uprchlíků a vysídlených osob, ať se nacházejí kdekoli, a usnadnit opatření pro jejich dobrovolné navracení a opětovnou integraci v zemi jejich původu a
e)
pomoci ZZÚ vybudovat krátkodobé mechanismy předcházení katastrofám a připravenosti na ně, včetně systémů pro předpovědi a včasné varování, s cílem zmenšit následky katastrof.
3. Pomoc podle tohoto článku může být rovněž poskytnuta ZZÚ přijímajícím uprchlíky nebo navrátilce, aby plnila naléhavé potřeby, jež nejsou kryty pomocí při mimořádných událostech.
4. Pomoc poskytovaná podle tohoto článku se financuje ze souhrného rozpočtu Unie. Vedle financování z odpovídajících rozpočtových položek však může být výjimečně financována z přídělů stanovených v příloze II.
5. Operace humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech se provádějí buď na žádost ZZÚ postižené krizovou situací, Komise, členského státu, s nímž je ZZÚ spojena, mezinárodních organizací nebo místních nebo mezinárodních nevládních organizací. Tato pomoc je spravována a prováděna podle postupů umožňujících rychlé, pružné a účinné zásahy.
Článek 80
Rozvoj kapacit
1. Finanční pomoc může přispět kromě jiného k podpoře rozvoje kapacit ZZÚ nezbytných pro definování, provádění a sledování územních a/nebo regionálních strategií a činností s cílem dosáhnout obecných cílů v oblastech spolupráce uvedených v části druhé a třetí.
2. Unie podpoří úsilí ZZÚ o získávání spolehlivých statistických údajů o těchto oblastech.
3. Unie může ZZÚ podporovat v jejich úsilí o zlepšení srovnatelnosti jejich makroekonomických ukazatelů.
Článek 81
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise mohou být financovány studie nebo opatření technické pomoci s cílem zajistit přípravu, monitorování, hodnocení a dohled nezbytné pro provádění tohoto rozhodnutí a pro jeho celkové hodnocení. Technická pomoc poskytovaná na místě se ve všech případech provádí podle pravidel decentralizovaného finančního řízení.
2. Z podnětu ZZÚ po vydání stanoviska Komise mohou být financovány studie a opatření technické pomoci ve vztahu k provádění činností naplánovaných v programovacích dokumentech. Komise může rozhodnout, že bude takové akce financovat buď z programovatelné podpory, nebo z finančního krytí vyčleněného na opatření technické spolupráce.
Článek 82
Dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu
1. S cílem zmírnit nepříznivé účinky veškerých krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, zejména v odvětví zemědělství, rybolovu a těžby, které by mohly ohrozit dosažení rozvojových cílů dotyčné ZZÚ, se v rámci finančního přídělu uvedeného v příloze II zřizuje systém dodatečné podpory.
2. Cílem podpory v případech krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu je ochrana makroekonomických a odvětvových reforem a politik ohrožených v důsledku poklesu příjmů a náprava nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu, zejména u zemědělských produktů a produktů těžby.
Při přidělování zdrojů uvedených v příloze V se bere v úvahu závislost hospodářství ZZÚ na vývozu, zejména v zemědělském a těžebním odvětví. V této souvislosti se izolovaným ZZÚ uvedeným v příloze I dostává příznivějšího zacházení v souladu s kritérii stanovenými přílohou V.
3. Dodatečné prostředky se poskytují v souladu se zvláštními ustanoveními podpůrného mechanismu stanoveného v příloze V.
4. Unie rovněž poskytuje podporu tržním pojistným programům navrženým pro ZZÚ, které se chtějí chránit proti riziku výkyvů příjmů z vývozu.
Článek 83
Programování
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se programovatelná podpora poskytuje na základě programového dokumentu.
2. Programový dokument může zohlednit plány územního rozvoje či jiné plány dohodnuté mezi ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou spojeny.
3. Na základě článku 10 přebírají orgány ZZÚ hlavní odpovědnost za vypracovávání strategií, priorit a režimů prostřednictvím přípravy programových dokumentů v koordinaci s Komisí a členským státem, s nímž jsou ZZÚ spojeny.
4. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
stanovení svých priorit, na nichž má být strategie založena a
b)
vypracování projektů a návrhů programů předkládaných Komisi, které spolu s ní posuzují.
Článek 84
Příprava, vyhodnocení a schválení programového dokumentu
1. Příslušná územní nebo, jde-li o regionální programy, regionální schvalující osoba připraví návrh programového dokumentu v návaznosti na konzultace s nejširším možným spektrem zúčastněných stran, přičemž čerpá ze získaných poznatků a osvědčených postupů.
2. Každý návrh programového dokumentu je uzpůsobený potřebám a konkrétním okolnostem každé ZZÚ. Jsou v něm stanoveny ústřední oblasti, na které se má soustředit financování Unie, konkrétní cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonnosti, na základě kterých se posuzují a hodnotí výsledky, a orientační finanční příděl. Je v něm podporována místní odpovědnost za programy spolupráce.
3. Návrh programového dokumentu je od raných fází procesu programování předmětem výměny názorů mezi ZZÚ a dotčeným členských státem a Komisí s cílem podpořit doplňkovost a soudržnost jejich příslušných činností v oblasti spolupráce.
4. Komise vyhodnotí návrh programového dokumentu, aby určila, zda obsahuje všechny potřebné prvky a zda je v souladu s cíli tohoto rozhodnutí a souvisejícími politikami Společenství. Komise konzultuje Evropskou investiční banku ohledně návrhu programového dokumentu.
5. ZZÚ poskytnou veškeré nezbytné informace včetně výsledků veškerých studií proveditelnosti, aby Komise mohla hodnocení návrhu programového dokumentu provést co nejúčinněji.
6. Orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za schválení programového dokumentu. Komise schválí programový dokument v návaznosti na postup stanovený v článku 86.
Článek 85
Provedení
1. Komise přijme finanční rozhodnutí k příslušnému programovému dokumentu v souladu s normami stanovenými ve finančním nařízení pro 11. ERF postupem podle článku 87.
2. Komise využívá zdroje přidělené ZZÚ z 11. ERF jakýmkoli ze způsobů stanovených ve finančním nařízení pro 11. ERF a v souladu s podmínkami vymezenými tímto rozhodnutím nebo v opatřeních, kterými se provádí. Za tímto účelem uzavře s příslušnými orgány ZZÚ finanční dohody.
3. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
přípravu, projednání a uzavírání zakázek;
b)
provádění a řízení projektů a programů a
c)
udržování projektů a programů a zajišťování jejich udržitelnosti.
4. Příslušné orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za:
a)
zajištění rovnosti podmínek účasti v nabídkových řízeních a na zakázkách;
b)
monitorování a hodnocení účinků a výsledků projektů a programů a
c)
zajištění správného, bezodkladného a účinného provádění projektů a programů.
5. V zájmu usnadnění výměny názorů se alespoň jednou do roka konají technická zasedání mezi územními schvalujícími osobami, dotčenými členskými státy a zástupci Komise zapojenými do programování, zejména s použitím moderních technologií nebo pokud možno jako rozšíření dialogu v rámci fóra ZZÚ-EU.
6. Akce financované v rámci 11. ERF mohou být provedeny na základě souběžného nebo společného spolufinancování podle ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF.
Článek 86
Územní a regionální schvalující osoby
1. Vláda každé ZZÚ jmenuje územní schvalující osobu, aby ji zastupovala ve všech operacích financovaných ze zdrojů 11. ERF řízených Komisí a Evropskou investiční bankou. Územní schvalující osoba jmenuje jednoho nebo více zástupců územní schvalující osoby, kteří ji nahradí, pokud by nemohla svou funkci vykonávat, a o tomto jmenování uvědomí Komisi. Územní schvalující osoba může za předpokladu splnění podmínek institucionální kapacity a řádného finančního řízení delegovat své funkce v oblasti provádění daných programů a projektů na odpovědný subjekt v rámci příslušného orgánu ZZÚ. Územní schvalující osoba předem informuje Komisi o každém takovémto delegování.
Jestliže se Komise dozví o problémech při provádění postupů spojených s řízením zdrojů 11. ERF, naváže ve spolupráci s územní schvalující osobou veškeré kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré nezbytné kroky. Územní schvalující osoba nese finanční odpovědnost jen za výkonné úkoly, které jí byly svěřeny.
Jsou-li zdroje z 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, územní schvalující osoba:
a)
odpovídá za koordinaci, programování, pravidelné monitorování a přezkumy provádění spolupráce a za koordinaci s dárci;
b)
v úzké spolupráci s Komisí odpovídá za přípravu, předkládání a hodnocení projektů a programů.
2. Pokud jsou zdroje 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, jedná příslušná územní schvalující osoba jako veřejný zadavatel ve vztahu k programům prováděným prostřednictvím nabídkových řízení nebo výzev k podávání návrhů, přičemž podléhá předběžné kontrole Komise.
3. Územní schvalující osoba během provádění operací a s výhradou povinnosti informovat Komisi rozhoduje o:
a)
technických úpravách a změnách porobností programů a projektů, pokud neovlivňují přijaté technické řešení a zůstávají v rámci rezerv pro úpravy stanovených v dohodě o financování;
b)
změnách místa u vícečetných programů nebo projektů, pokud jsou odůvodněny technickými, hospodářskými nebo sociálními důvody;
c)
uložení nebo prominutí pokut za prodlení;
d)
zproštění ručitelů;
e)
subdodávkách;
f)
konečném převzetí za předpokladu, že Komise potvrdila předběžné převzetí, potvrdí odpovídající zápis a případně je přítomna při konečném převzetí, zejména pokud rozsah výhrad zaznamenaných při předběžném převzetí vyžaduje významné dodatečné práce; a najímání poradců a dalších odborníků na technickou pomoc.
4. V případě regionálních programů určí orgány zúčastněných ZZÚ regionální schvalující osobu z řad aktérů spolupráce uvedených v článku 11. Povinnosti regionální schvalující osoby odpovídají obdobně povinnostem územní schvalující osoby.
Článek 87
Výbor ERF-ZZÚ
1. Tam, kde je to vhodné, je Komisi nápomocen výbor zřízený vnitřní dohodou o 11. ERF.
2. Při vykonávání pravomocí, které mu uděluje toto rozhodnutí, je tento výbor označován jako „výbor ERF-ZZÚ“. Výbor ERF-ZZÚ se řídí jednacím řádem výboru zřízeného vnitřní dohodou o 11. ERF a prováděcím nařízením pro 11. ERF. Do vstupu uvedeného prováděcího nařízení v platnost se použijí postupy stanovené v nařízení Rady (ES) č. 617/2007 (8).
3. Výbor zaměřuje svou práci na podstatné otázky spolupráce na úrovni ZZÚ a regionů. V zájmu soudržnosti, koordinace a doplňkovosti monitoruje provádění programových dokumentů.
4. Výbor vydává stanovisko k:
a)
návrhům programových dokumentů a všem jejich změnám a
b)
finančním rozhodnutím týkajícím se provádění této části rozhodnutí.
Článek 88
Úloha delegací Unie
1. Pokud je Unie zastupována delegací pod vedením vedoucího delegace, použijí se ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF o pověřených schvalujících osobách a účetních.
2. Územní nebo regionální schvalující osoba úzce spolupracuje s vedoucím delegace, který je hlavním kontaktem pro jednotlivé aktéry spolupráce v dotčených ZZÚ.
Článek 89
Pravidla o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení pro ZZÚ
1. Obecná pravidla týkající se způsobilosti
a)
Účast na zadávání veřejných zakázek, grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto rozhodnutí ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země nebo území podle odstavce 2, a dále právnickým osobám, které ve způsobilé zemi či na způsobilém území podle odstavce 2 skutečně sídlí, a mezinárodním organizacím.
b)
V případě akcí spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřeneckého fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřeneckého fondu.
V případě akcí prováděných pověřenými subjekty (členské státy nebo jejich agentury, Evropská investiční banka) nebo prostřednictvím mezinárodních organizací či jejich agentur, jsou rovněž způsobilé fyzické a právnické osoby způsobilé podle pravidel daného pověřeného subjektu, jak je stanoveno v dohodách uzavřených se spolufinancujícím nebo prováděcím orgánem.
c)
V případě akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí a kromě toho i jiným nástrojem pro vnější činnost, včetně Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 (9) a naposledy pozměněné v Ouagadougou dne 22. června 2010 (10), jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely této akce.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných na základě tohoto rozhodnutí se do postupů provádějících tyto akce mohou zapojit fyzické a právnické osoby z dotyčných zemí, území a regionů, na něž se daná akce vztahuje.
d)
Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s dohodou o grantu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí, musí pocházet ze způsobilé země nebo ze způsobilého území. Mohou však pocházet z jakéhokoli jiné země nebo z jakéhokoli jiného území, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto článku je pojem „původ“ definován v článcích 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (11) a v dalších právních předpisech Unie týkajících se nepreferenčního původu.
e)
Pravidla podle tohoto článku se nevztahují na fyzické osoby a ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnané způsobilým dodavatelem či případně subdodavatelem, nebo jsou s nimi jinak smluvně vázány.
f)
Způsobilost vymezená v tomto článku může být omezena s ohledem na státní příslušnost, umístění nebo povahu žadatelů, vyžaduje-li to charakter a cíle akce a je-li to nutné pro její účinné provádění.
g)
Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, dodržují platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy.
2. Pro financování podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z následujících zemí a území:
a)
členských států, kandidátských zemí a potenciálních kandidátů uznaných Unií a členů Evropského hospodářského prostoru;
b)
ZZÚ;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, které nejsou členy skupiny G-20;
d)
zemí, pro které Komise stanoví reciproční přístup k vnější pomoci. Reciproční přístup může být udělen na omezenou dobu alespoň jednoho roku, přiznává-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a subjektům ze ZZÚ;
e)
členských států OECD v případě zakázek provedených v některé z nejméně rozvinutých zemí;
f)
pokud je to oznámeno předem v dokumentací týkající se daného řízení:
i)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi,
ii)
všech zemí v případě naléhavé potřeby nebo nedostupnosti produktů a služeb na trzích způsobilých zemí.
3. V řádně odůvodněných případech může Komise přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí nebo zboží nezpůsobilého původu, pokud by pravidla způsobilosti realizaci projektu, programu nebo akce znemožňovala nebo výrazně ztěžovala.
4. Pro akce prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn jménem Komise povolit účast uchazečů, žadatelů a zájemců z jiných zemí a povolit zboží z jiných zemí ve smyslu odst. 2 písm. f) a přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí ve smyslu odstavce 3 nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle odst. 1 písm. d).
Článek 90
Ochrana finančních zájmů Unie a finanční kontroly
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí byly finanční zájmy Unie chráněny uplatňováním preventivních opatření zamezujících podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání.
Aniž je dotčen první a druhý pododstavec, musí dohody se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, v souladu s finančním nařízením pro příslušný ERF.
3. Hlavní odpovědnost za finanční dohled nad finančními prostředky Unie nesou ZZÚ. Provádí se případně koordinovaně s členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy.
4. Komise odpovídá za:
a)
zajištění toho, aby v dotyčných ZZÚ existovaly a řádně fungovaly řídící a kontrolní systémy zajišťující správné a efektivní využívání prostředků Unie, a
b)
to, aby v případě nesrovnalostí zaslala doporučení nebo žádosti o opatření k nápravě těchto nesrovnalostí a veškerých zjištěných nedostatků v řízení.
5. Komise, ZZÚ a případně členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, se na základě správních ujednání jednou či dvakrát ročně scházejí, aby koordinovaly programy, metodiky a provádění kontrol.
6. Pokud jde o finanční opravy,
a)
odpovídá za zjištění a opravu finančních nesrovnalostí v prvé řadě dotyčná ZZÚ;
b)
avšak v případě nedostatků na straně dotyčné ZZÚ, jestliže ZZÚ nenapraví situaci a pokusy o urovnání jsou neúspěšné, Komise jedná, aby snížila celkový příděl odpovídající finančnímu rozhodnutí o programovém dokumentu nebo odňala jeho zůstatek.
Článek 91
Monitorování, hodnocení, proces přezkumu a podávání zpráv
1. Finanční spolupráce musí být dostatečně pružná, aby se zajistil ustavičný soulad operací s cíli tohoto rozhodnutí a zohlednily veškeré změny hospodářské situace, priorit a cílů dotčených ZZÚ, zejména prostřednictvím ad hoc přezkumu programového dokumentu.
2. Přezkum může být zahájen Komisí nebo na žádost dotčené ZZÚ a v návaznosti na souhlas Komise.
3. Komise posoudí pokrok dosažený při provádění finanční pomoci poskytnuté ZZÚ v rámci 11. ERF a počínaje rokem 2015 předloží Radě jednou ročně zprávu o provádění a výsledcích a pokud možno o hlavních účincích a dopadech finanční pomoci Unie. Tato zpráva se zasílá rovněž Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
4. Zpráva uvedená v odstavci 3 obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění prostředků na závazky a prostředků na platby 11. ERF. Posoudí se v ní výsledky pomoci, pokud možno s použitím konkrétních a měřitelných ukazatelů. Zpráva odráží hlavní získané poznatky a naplňování doporučení z hodnocení z předešlých let.
Kapitola 4
Zásady způsobilosti
Článek 92
Způsobilost pro získání územních přídělů
1. K získání finanční podpory podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilé veřejnoprávní orgány ZZÚ.
2. S výhradou dohody orgánů dotyčných ZZÚ mohou finanční podporu podle tohoto rozhodnutí obdržet rovněž tyto subjekty nebo orgány:
a)
místní, celostátní a/nebo regionální veřejné nebo poloveřejné agentury a útvary nebo místní orgány ZZÚ, a zejména jejich finanční instituce a rozvojové banky;
b)
společnosti a podniky ZZÚ a regionálních skupin;
c)
společnosti a podniky členského státu s cílem umožnit jim navíc k jejich vlastnímu příspěvku provádět výrobní projekty na území ZZÚ;
d)
finanční zprostředkovatelé ZZÚ nebo Unie, kteří podporují a financují soukromé investice v ZZÚ, a
e)
aktéři decentralizované spolupráce a ostatní nestátní aktéři ze ZZÚ a z Unie s cílem umožnit jim provádět hospodářské, kulturní, sociální a vzdělávací projekty a programy v ZZÚ v rámci decentralizované spolupráce uvedené v článku 12.
Článek 93
Způsobilost pro získání regionálních přídělů
1. Regionální příděly se použijí na operace, ze kterých mají prospěch a kterých se účastní:
a)
dvě či více ZZÚ bez ohledu na jejich polohu;
b)
jedna či více ZZÚ a jeden či více nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU;
c)
jedna či více ZZÚ a jeden či více sousedních států AKT nebo třetích zemí;
d)
jedna či více ZZÚ, jeden či více nejvzdálenějších regionů a jeden či více států AKT a/nebo třetích zemí;
e)
dvě či více regionálních organizací, jichž jsou ZZÚ členy;
f)
jedna či více ZZÚ a regionálních organizací, jejichž členy jsou ZZÚ, státy AKT nebo jeden či více nejvzdálenějších regionů;
g)
ZZÚ a Unie jako celek nebo
h)
jeden nebo více subjektů, orgánů nebo jiných útvarů z alespoň jedné ZZÚ, které jsou členy některého ESÚS podle článku 8, jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů a jednoho nebo více sousedních států AKT nebo třetích zemí.
2. Finanční prostředky určené na umožnění účasti států AKT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí jsou poskytovány nad rámec finančních prostředků přidělovaných ZZÚ podle tohoto rozhodnutí.
3. Účast států ADT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí v programech zřízených podle tohoto rozhodnutí se plánuje jen za těchto podmínek:
a)
těžiště projektů a programů podporovaných v rámci víceletého finančního rámce spolupráce zůstává v některé ZZÚ;
b)
ve finančních nástrojích Unie jsou obsažena obdobná ustanovení a
c)
je dodržena zásada proporcionality.
4. Vhodná opatření umožní poskytnout odpovídající prostředky na financování úvěrů z ERF a souhrnného rozpočtu Unie určených na projekty spolupráce mezi ZZÚ, státy AKT, nejvzdálenějšími regiony, jakož i jinými zeměmi, zejména na zjednodušení mechanismů pro společné řízení těchto projektů.
Článek 94
Způsobilost pro programy Unie
1. Fyzické osoby ze ZZÚ, definované v článku 50, a případně i příslušné veřejné a/nebo soukromé subjekty a instituce v ZZÚ jsou způsobilé k účasti v programech Unie a k získání finančních prostředků z těchto programů, s výhradou pravidel a cílů a případných režimů použitelných na členský stát, s nímž je ZZÚ spojena.
2. ZZÚ je rovněž způsobilá pro podporu v rámci programů Unie týkajících se spolupráce s dalšími zeměmi, zejména rozvojovými zeměmi, s výhradou pravidel, cílů a režimů obsažených v těchto programech.
3. Na základě informací obsažených ve výroční zprávě o provádění, kterou předloží ZZÚ, a dalších dostupných informací podá Komise zprávu výboru ERF-ZZÚ o účasti ZZÚ v programech Unie.
ČÁST PÁTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 95
Přenesení pravomocí na Komisi
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních postupech je na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 96 pozměňující dodatky k příloze VI.
Článek 96
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 95 se Komisi svěřuje na dobu pěti let od 1. ledna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Rada může přenesení pravomoci uvedené v článku 95 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 95 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jí byl tento akt oznámen, nebo pokud Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 97
Změna postavení
Rada v souladu s článekm 203 Smlouvy o fungování EU rozhodne o všech nezbytných úpravách tohoto rozhodnutí, pokud:
a)
některá ze ZZÚ získá nezávislost;
b)
některá ze ZZÚ opustí přidružení;
c)
některá ze ZZÚ se stane nejvzdálenějším regionem;
d)
nejvzdálenější region se stane ZZÚ.
Článek 98
Zrušení
Rozhodnutí Rady 2001/822/ES se zrušuje.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 99
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
Příloha VI se použije podle článku 65 této přílohy.
V Bruselu dne 25. listopadu 2013.
DECIZIA 2013/755/UE A CONSILIULUI
din 25 noiembrie 2013
privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Uniunea Europeană
(„Decizia de asociere peste mări”)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 203,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European,
hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
Prezenta decizie înlocuiește Decizia 2001/822/CE a Consiliului (1), care se aplică până la 31 decembrie 2013. În conformitate cu articolul 62 din Decizia 2001/822/CE, Consiliul trebuie să stabilească dispozițiile care urmează să fie prevăzute în vederea aplicării ulterioare a principiilor stabilite la articolele 198-202 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
(2)
În concluziile sale din 22 decembrie 2009 privind relațiile UE cu țările și teritoriile de peste mări („TTPM”), Consiliul a invitat Comisia să prezinte, înainte de iulie 2012, o propunere legislativă de revizuire a deciziei de asociere peste mări. Consiliul a aprobat propunerea Comisiei de a structura viitorul parteneriat între Uniune și TTPM pe baza a trei piloni fundamentali: 1. îmbunătățirea competitivității; 2. consolidarea rezilienței și reducerea vulnerabilității; și 3. promovarea cooperării și a integrării între TTPM, pe de o parte, și alți parteneri și regiuni învecinate, pe de altă parte.
(3)
Comisia a organizat o consultare publică în perioada iunie-octombrie 2008 și a propus o serie de orientări pentru o nouă decizie de asociere. Rezultatele acestei consultări au fost sintetizate într-o comunicare din 6 noiembrie 2009, intitulată „Elemente pentru un nou parteneriat între UE și țările și teritoriile de peste mări (TTPM)”.
(4)
Tratatul și legislația sa secundară nu se aplică în mod automat TTPM, cu excepția unor dispoziții care stabilesc în mod explicit contrariul. Deși TTPM nu sunt țări terțe, ele nu fac parte din piața unică și trebuie să respecte obligațiile impuse țărilor terțe în ceea ce privește schimburile comerciale, în special regulile de origine, normele sanitare și fitosanitare și măsurile de salvgardare.
(5)
Relația specială dintre UE și TTPM ar trebui să evolueze de la abordarea clasică a cooperării pentru dezvoltare la un parteneriat reciproc vizând sprijinirea dezvoltării durabile a TTPM. Mai mult, solidaritatea dintre Uniune și TTPM ar trebui să se bazeze pe relația unică dintre acestea și pe apartenența lor la aceeași „familie europeană”.
(6)
Contribuția societății civile la dezvoltarea TTPM poate fi sporită prin consolidarea organizațiilor societății civile în toate domeniile de cooperare.
(7)
Având în vedere poziția geografică a TTPM, în pofida statutului diferit față de dreptul Uniunii al fiecărui actor dintr-o anumită zonă geografică, cooperarea dintre TTPM și vecinii lor ar trebui urmărită în interesul tuturor părților, cu un accent deosebit pe domeniile de interes comun și pe promovarea valorilor și a standardelor Uniunii. Mai mult, TTPM pot acționa drept nuclee sau centre de excelență în regiunile lor.
(8)
Uniunea ar trebui să sprijine politicile și strategiile unui TTPM într-o zonă de interes reciproc pe baza nevoilor specifice, a potențialului și a alegerilor TTPM în cauză.
(9)
Asocierea ar trebui să aibă ca obiectiv asigurarea conservării, a refacerii și a utilizării sustenabile a diversității biologice și a serviciilor ecosistemice, care să constituie un element-cheie pentru o dezvoltare durabilă.
(10)
În TTPM pot fi găsite numeroase elemente de biodiversitate terestră și marină. Schimbările climatice ar putea avea un impact asupra mediului natural al TTPM și reprezintă o amenințare la adresa dezvoltării durabile a acestora. Acțiunile în domeniul conservării biodiversității și al serviciilor ecosistemice, reducerea riscului de dezastre, gestionarea durabilă a resurselor naturale și promovarea energiei durabile ar contribui la adaptarea și atenuarea schimbărilor climatice în TTPM.
(11)
Rolul important pe care TTPM l-ar putea juca pentru a contribui la respectarea angajamentelor asumate de Uniune în temeiul acordurilor multilaterale în domeniul mediului ar trebui să fie recunoscut în relațiile dintre UE și TTPM.
(12)
Este important ca TTPM să fie sprijinite în eforturile lor de a deveni mai puțin dependente de combustibilii fosili, în vederea reducerii vulnerabilității acestora în ceea ce privește accesul la combustibili și volatilitatea prețurilor, astfel încât economia lor să devină mai rezilientă și mai puțin expusă șocurilor externe.
(13)
Uniunea ar putea să ofere asistență TTPM pentru reducerea vulnerabilității acestora în fața dezastrelor și să susțină acțiunile și măsurile pe care TTPM le întreprind în acest scop.
(14)
Situarea la distanță a TTPM reprezintă un obstacol în calea competitivității lor și, prin urmare, este important să se îmbunătățească accesibilitatea TTPM.
(15)
Uniunea și TTPM recunosc importanța educației și a formării profesionale ca pârghie pentru dezvoltarea durabilă a TTPM.
(16)
Pe viitor, dezvoltarea economică și dezvoltarea socială a TTPM ar trebui să se sprijine reciproc și să aibă ca obiectiv consolidarea competitivității economiei TTPM, precum și obținerea bunăstării sociale și a incluziunii, în special în ceea ce privește grupurile vulnerabile și persoanele cu handicap. În acest scop, cooperarea dintre Uniune și TTPM ar trebui să includă schimbul de informații și de cele mai bune practici în domeniile relevante, inclusiv dezvoltarea competențelor și protecția socială, precum și să promoveze drepturile persoanelor cu handicap, ținând cont de principiile Convenției Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap. În plus, asocierea dintre Uniune și TTPM ar trebui să contribuie la promovarea muncii decente, inclusiv a celor mai bune practici în materie de dialog social, precum și la respectarea standardelor fundamentale în materie de muncă, a șanselor egale, a nediscriminării și a accesibilității în TTPM și în regiunile în care acestea sunt situate.
(17)
Turismul ar putea constitui un domeniu de cooperare între Uniune și TTPM. Obiectivul cooperării ar trebui să fie acela de a susține eforturile autorităților TTPM de a beneficia la maximum de pe urma turismului local, regional și internațional, precum și de a stimula fluxurile financiare private provenind din Uniune și din alte surse, destinate dezvoltării turismului în TTPM. Ar trebui acordată o atenție specială necesității de a integra turismul, precum și respectarea mediului, în viața socială, culturală și economică a populației.
(18)
Incidența bolilor transmisibile în TTPM, cum ar fi denga în Caraibe și Pacific și Chikungunya în regiunea Oceanului Indian, poate avea efecte negative semnificative asupra sănătății și a economiei. Pe lângă scăderea productivității populațiilor afectate, este probabil ca epidemiile care izbucnesc în TTPM să aibă un impact semnificativ asupra turismului, care reprezintă un element de bază al economiilor multor TTPM. Având în vedere numărul mare de turiști și de lucrători migranți care călătoresc în TTPM, acestea sunt vulnerabile în ceea ce privește importul de boli infecțioase. În sens invers, fluxul mare de persoane care se întorc din TTPM ar putea fi un vector de introducere a bolilor transmisibile în Europa. Asigurarea unui „turism sigur” este, prin urmare, un factor esențial pentru sustenabilitatea economiilor acelor TTPM care se bazează puternic pe turism.
(19)
Asocierea dintre Uniune și TTPM ar trebui să ia în considerare și să contribuie la conservarea diversității culturale și a identității TTPM.
(20)
Uniunea recunoaște importanța dezvoltării unui parteneriat mai activ cu TTPM în domeniul bunei guvernanțe și al combaterii criminalității organizate, a traficului de persoane, a terorismului și a corupției.
(21)
Cooperarea în ceea ce privește schimburile comerciale și aspectele legate de comerț între Uniune și TTPM ar trebui să contribuie la obiectivul dezvoltării durabile pe plan economic și social și al protecției mediului.
(22)
Evoluția contextului mondial, care se traduce printr-un proces continuu de liberalizare a comerțului, implică într-o mare măsură Uniunea, principalul partener comercial al TTPM, statele ACP aflate în vecinătatea TTPM și alți parteneri economici.
(23)
TTPM sunt regiuni insulare fragile care necesită o protecție corespunzătoare, inclusiv în materie de gestionare a deșeurilor. În ceea ce privește deșeurile radioactive, articolul 198 din Tratatul Euratom și legislația secundară aferentă prevăd reglementări în acest sens, cu excepția Groenlandei, în cazul căreia nu se aplică Tratatul Euratom. Pentru alte deșeuri, ar fi necesar să se precizeze regulile Uniunii care trebuie să se aplice TTPM.
(24)
Prezenta decizie ar trebui să prevadă reguli de origine mai flexibile, printre care și noi posibilități privind cumulul de origine. Cumulul ar trebui să fie posibil nu numai cu TTPM și cu țările participante la un acord de parteneriat economic (APE), ci și, în anumite condiții, pentru produsele originare din țările cu care Uniunea aplică un acord de liber schimb și pentru produsele care intră în Uniune fără taxe vamale sau contingente, în temeiul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii (2), de asemenea sub rezerva îndeplinirii unor condiții. Aceste condiții sunt necesare pentru a preveni eludarea schimburilor comerciale și a asigura buna funcționare a regimului de cumul.
(25)
Procedurile de certificare a originii în ceea ce privește produsele provenind din TTPM ar trebui actualizate în interesul agenților economici și al administrațiilor implicate din TTPM. De asemenea, dispozițiile privind cooperarea administrativă între Uniune și TTPM ar trebui să fie actualizate în consecință.
(26)
Ar trebui instituite metode de cooperare administrativă, precum și posibilitatea de a retrage temporar tratamentul preferențial în ceea ce privește toate produsele sau anumite produse originare din TTPM în caz de fraudă, de nereguli, de nerespectare sistematică a normelor privind originea produselor sau în cazul lipsei cooperării administrative. În plus, ar trebui stabilite dispoziții suficient de detaliate în materie de salvgardare și supraveghere. Acest lucru ar permite TTPM și autorităților competente din Uniune, precum și agenților economici, să se bazeze pe norme și proceduri clare și transparente. În cele din urmă, asigurarea aplicării corecte a procedurilor și a regimurilor care permit TTPM să exporte bunuri către Uniune fără taxe vamale sau contingente reprezintă un aspect de interes comun.
(27)
Având în vedere obiectivele de integrare și evoluțiile comerțului mondial în domeniul serviciilor și al stabilirii, este necesară sprijinirea dezvoltării piețelor de servicii și a posibilităților de investiții, prin îmbunătățirea accesului serviciilor și al investițiilor din TTPM pe piața Uniunii. În acest sens, Uniunea ar trebui să ofere TTPM tratamentul cel mai favorabil pe care îl pune la dispoziția oricărui alt partener comercial, prin clauze ample ale națiunii celei mai favorizate, asigurând în același timp posibilități mai flexibile de relații comerciale pentru TTPM, limitând tratamentul acordat Uniunii de către TTPM la cel de care beneficiază alte mari puteri comerciale.
(28)
Drepturile de proprietate intelectuală reprezintă o componentă esențială pentru stimularea inovării și un instrument de promovare a dezvoltării economice și sociale. Acestea generează beneficii pentru țări, permițându-le să protejeze creații și bunuri intelectuale. Protecția și respectarea lor contribuie la facilitarea schimburilor comerciale, a creșterii și a investițiilor străine, precum și la combaterea riscurilor la adresa sănătății și securității pe care le prezintă produsele contrafăcute. TTPM pot beneficia de o politică privind drepturile de proprietate intelectuală, în special în contextul conservării biodiversității și al dezvoltării tehnologiei.
(29)
Măsurile sanitare și fitosanitare și barierele tehnice în calea schimburilor comerciale pot avea un impact asupra comerțului și impun necesitatea de a coopera. Cooperarea în ceea ce privește schimburile comerciale și aspectele legate de comerț ar trebui să abordeze, de asemenea, politicile de concurență și drepturile de proprietate intelectuală, care influențează distribuția echitabilă a câștigurilor provenite din comerț.
(30)
Pentru a garanta că TTPM pot participa în condiții optime la piața internă a Uniunii, precum și la piețele regionale, subregionale și internaționale, este important să se dezvolte capacitățile TTPM în domeniile relevante. Printre acestea se numără dezvoltarea resurselor umane și a competențelor, dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii, diversificarea sectoarelor economice și punerea în aplicare a unui cadru juridic adecvat în vederea realizării unui climat de afaceri favorabil investițiilor.
(31)
Cooperarea în domeniul serviciilor financiare dintre Uniune și TTPM ar trebui să contribuie la crearea unui sistem financiar mai sigur, mai solid și mai transparent, care este esențial pentru a consolida stabilitatea financiară mondială și a sprijini creșterea durabilă. Eforturile în acest domeniu ar trebui să se concentreze în direcția convergenței cu standardele convenite la nivel internațional și a apropierii legislației TTPM de acquis-ul Uniunii în domeniul serviciilor financiare. Ar trebui să se acorde o atenție corespunzătoare consolidării capacității administrative a autorităților TTPM, inclusiv în domeniul supravegherii.
(32)
Asistența financiară în favoarea TTPM ar trebui alocată pe baza unor criterii uniforme, transparente și eficiente, ținându-se seama de nevoile și performanțele TTPM. Aceste criterii ar trebui să ia în considerare dimensiunea populației, nivelul produsului intern brut (PIB), nivelul alocărilor anterioare din Fondul european de dezvoltare (FED) și constrângerile cauzate de izolarea geografică a TTPM.
(33)
În interesul eficienței, simplificării și recunoașterii capacităților de gestionare ale autorităților TTPM, resursele financiare acordate TTPM ar trebui gestionate pe baza unui parteneriat reciproc. În plus, autoritățile din TTPM ar trebui să își asume responsabilitatea formulării și punerii în aplicare a acelor politici convenite între părți ca strategii de cooperare.
(34)
Procedurile privind asistența financiară ar trebui să delege în special TTPM responsabilitatea principală a cooperării în vederea programării și punerii în aplicare a celui de al 11-lea FED. Cooperarea ar trebui realizată în principal în conformitate cu reglementările teritoriale ale TTPM și ar trebui să stea la baza sprijinului acordat pentru monitorizarea, evaluarea și auditul operațiunilor programate. În cadrul procesului de programare și de punere în aplicare, ar trebui să se țină seama de resursele administrative și umane limitate ale TTPM. În plus, este necesar să se clarifice faptul că TTPM sunt eligibile pentru diferitele surse de finanțare.
(35)
TTPM pot participa la grupările europene de cooperare teritorială (GECT), în temeiul Regulamentului (CE) nr.1082/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Prin urmare, pentru TTPM cooperarea regională poate consta în participarea acestora la o GECT, în conformitate cu regimul aplicabil statului membru de care TTPM în cauză este legat. Un TTPM membru al unei GECT poate fi eligibil pentru finanțare regională.
(36)
Pentru a ține seama de evoluțiile tehnologice și de schimbările intervenite în legislația vamală, competența de a adopta acte de modificare a apendicelor la anexa VI, în conformitate cu articolul 290 din TFUE, ar trebui să fie delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, pe parcursul activităților sale pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Consiliu.
(37)
În temeiul prezentei decizii, Consiliul ar trebui să fie în măsură să aducă un răspuns inovator tuturor elementelor menționate mai sus, care să fie în același timp coerent și adaptat diverselor situații.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
PARTEA ÎNTÂI
DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND ASOCIEREA ȚĂRILOR ȘI TERITORIILOR DE PESTE MĂRI LA UNIUNE
Capitolul 1
Dispoziții generale
Articolul 1
Scop
(1) Prezenta decizie instituie asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări („TTPM”) la Uniune („asocierea”) care constituie un parteneriat, în temeiul articolului 198 din TFUE, în vederea sprijinirii dezvoltării durabile a TTPM, precum și a promovării valorilor și a standardelor Uniunii în întreaga lume.
(2) Partenerii asocierii sunt Uniunea, TTPM și statele membre de care acestea sunt legate.
Articolul 2
Aplicare teritorială
Asocierea se aplică TTPM enumerate în anexa II la TFUE.
Articolul 3
Obiective, principii și valori
(1) Asocierea dintre Uniune și TTPM se bazează pe obiective, principii și valori comune TTPM, statelor membre de care acestea sunt legate și Uniunii.
(2) Asocierea urmărește obiectivele generale prevăzute la articolul 199 din TFUE, prin consolidarea competitivității TTPM, creșterea rezilienței TTPM, reducerea vulnerabilității acestora în domeniul economic și al mediului, precum și promovarea cooperării între TTPM și alți parteneri.
(3) În urmărirea acestor obiective, asocierea respectă principiile fundamentale ale libertății, democrației, drepturilor omului și libertăților fundamentale, statului de drept, bunei guvernanțe și dezvoltării durabile, toate aceste principii fiind comune TTPM și statelor membre de care acestea sunt legate.
(4) Nu există nicio discriminare bazată pe sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală în domeniile de cooperare prevăzute de prezenta decizie.
(5) Partenerii își recunosc reciproc dreptul de a-și defini propriile politici și priorități de dezvoltare durabilă, de a-și stabili propriile niveluri de protecție națională în materie de mediu și de forță de muncă și de a adopta sau de a modifica în consecință legislația și politicile relevante, în conformitate cu angajamentele asumate în ceea ce privește standardele și acordurile recunoscute la nivel internațional. Acționând astfel, partenerii depun eforturi pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a mediului și de protecție a muncii.
(6) În punerea în aplicare a prezentei decizii, partenerii se bazează pe principiile transparenței și subsidiarității și pe nevoia de eficiență și abordează în mod egal cei trei piloni ai dezvoltării durabile a TTPM: dezvoltarea economică, dezvoltarea socială și protecția mediului.
Articolul 4
Gestionarea asocierii
Gestionarea asocierii este asigurată de Comisie și de autoritățile TTPM și, dacă este cazul, de statul membru de care TTPM în cauză este legat, în conformitate cu competențele instituționale, juridice și financiare ale fiecărui partener.
Articolul 5
Interese reciproce, complementaritate și priorități
(1) Asocierea reprezintă cadrul pentru dialogul în materie de politică și cooperarea în aspecte de interes reciproc.
(2) Se acordă prioritate cooperării în domenii de interes reciproc, cum ar fi:
(a)
diversificarea economică a economiilor TTPM, inclusiv continuarea integrării lor în economia mondială și în economiile regionale;
(b)
promovarea creșterii ecologice;
(c)
gestionarea durabilă a resurselor naturale, inclusiv conservarea și utilizarea durabilă a biodiversității și a serviciilor ecosistemice;
(d)
adaptarea și atenuarea consecințelor schimbărilor climatice;
(e)
promovarea reducerii riscului de dezastre;
(f)
promovarea activităților de cercetare, inovare și cooperare științifică;
(g)
promovarea schimburilor sociale, culturale și economice între TTPM, vecinii acestora și alți parteneri.
(3) Cooperarea în domeniile de interes reciproc vizează promovarea autonomiei TTPM în materie de reziliență și a dezvoltării capacităților TTPM de a formula, a pune în aplicare și a monitoriza strategiile și politicile prevăzute la alineatul (2).
Articolul 6
Promovarea asocierii
(1) În vederea consolidării relațiilor dintre ele, Uniunea și TTPM depun eforturi pentru a face cunoscută asocierea lor în rândul cetățenilor, în special prin promovarea dezvoltării legăturilor și a cooperării între autorități, comunitatea academică, societatea civilă și întreprinderile din TTPM, pe de o parte, și interlocutorii lor din Uniune, pe de altă parte.
(2) TTPM depun eforturi pentru a consolida și a promova relațiile lor cu Uniunea în ansamblu. Statele membre sprijină aceste eforturi.
Articolul 7
Cooperarea regională, integrarea regională și cooperarea cu alți parteneri
(1) Sub rezerva dispozițiilor de la articolul 3 din prezenta decizie, asocierea vizează sprijinirea TTPM în eforturile lor de a participa la inițiativele relevante de cooperare internațională, regională și/sau subregională, precum și la procesele de integrare regională sau subregională, în concordanță cu propriile lor aspirații și în conformitate cu obiectivele și prioritățile stabilite de către autoritățile competente ale TTPM.
(2) În acest scop, Uniunea și TTPM pot face schimb de informații și de cele mai bune practici sau pot stabili orice altă formă de strânsă cooperare și coordonare cu alți parteneri în contextul participării TTPM la organizații regionale și internaționale, după caz, prin intermediul acordurilor internaționale.
(3) Asocierea are drept obiectiv sprijinirea cooperării între TTPM și alți parteneri în domeniile de cooperare prevăzute în partea a doua și în partea a treia din prezenta decizie. În acest sens, obiectivul asocierii este promovarea cooperării între TTPM, pe de o parte, și regiunile ultraperiferice, prevăzute la articolul 349 din TFUE, și statele vecine ale TTPM, care aparțin sau nu grupului de state din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), pe de altă parte. Pentru a atinge acest obiectiv, Uniunea îmbunătățește coordonarea și sinergiile dintre programele de cooperare sprijinite de diferite instrumente financiare ale UE. De asemenea, Uniunea depune eforturi pentru a asocia TTPM în cadrul organismelor sale de dialog cu țările învecinate TTPM, indiferent dacă aceste țări fac parte sau nu din ACP, precum și cu regiunile ultraperiferice, după caz.
(4) Sprijinul pentru participarea TTPM la organizațiile relevante de integrare regională se concentrează, în special, pe:
(a)
consolidarea capacităților organizațiilor și a instituțiilor regionale relevante din care fac parte TTPM;
(b)
inițiativele regionale sau subregionale, cum ar fi punerea în aplicare a politicilor de reformă sectorială referitoare la domeniile de cooperare identificate în partea a doua și în partea a treia din prezenta decizie;
(c)
gradul de informare și de cunoaștere al TTPM cu privire la impactul proceselor de integrare regională în diferite domenii;
(d)
participarea TTPM la dezvoltarea piețelor regionale în contextul organizațiilor de integrare regională;
(e)
investițiile transfrontaliere între TTPM și vecinii acestora.
Articolul 8
Participarea la grupările europene de cooperare teritorială
În vederea aplicării articolului 7 alineatele (1)-(3) din prezenta decizie, inițiativele de cooperare sau alte forme de cooperare presupun, de asemenea, faptul că autoritățile guvernamentale, organizațiile regionale și subregionale, autoritățile locale și, după caz, alte organisme sau instituții publice și private (inclusiv furnizorii de servicii publice) din TTPM pot participa la o grupare europeană de cooperare teritorială (GECT), sub rezerva normelor și obiectivelor activităților de cooperare prevăzute în prezenta decizie și în Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, precum și în conformitate cu regimul aplicabil statului membru de care TTPM în cauză este legat.
Articolul 9
Tratamente specifice
(1) Asocierea ține seama de diversitatea TTPM în ceea ce privește dezvoltarea economică și capacitatea de a beneficia pe deplin de cooperarea regională și de integrarea regională prevăzute la articolul 7.
(2) Pentru TTPM izolate se stabilește un tratament specific.
(3) Pentru a le permite TTPM izolate să depășească obstacolele structurale și de alt tip în calea dezvoltării lor, acest tratament specific ține seama de dificultățile specifice ale acestora, inter alia, în stabilirea volumului asistenței financiare și a condițiilor aferente acesteia.
(4) TTPM care trebuie considerate drept izolate sunt enumerate în anexa I.
Capitolul 2
Actorii cooperării
Articolul 10
Abordare generală
(1) Asocierea se bazează pe un dialog amplu și pe consultări privind aspecte de interes reciproc între TTPM, statele membre de care acestea sunt legate și Comisie, precum și, dacă este cazul, Banca Europeană de Investiții (BEI).
(2) TTPM organizează, dacă este cazul, un dialog și consultări cu unele autorități și organisme, cum ar fi:
(a)
autoritățile locale competente și alte autorități publice;
(b)
partenerii economici și sociali;
(c)
orice alt organism corespunzător care reprezintă societatea civilă, partenerii în materie de mediu, organizațiile neguvernamentale și organismele responsabile de promovarea egalității între bărbați și femei.
Articolul 11
Actorii cooperării
(1) Printre actorii cooperării din TTPM se numără:
(a)
autoritățile guvernamentale ale TTPM;
(b)
autoritățile locale din TTPM;
(c)
prestatorii de servicii publice și organizațiile societății civile, cum ar fi asociațiile sociale, de afaceri, patronale și sindicale, și organizațiile neguvernamentale locale, naționale sau internaționale;
(d)
organizațiile regionale și subregionale.
(2) Statele membre de care TTPM sunt legate informează Comisia în termen de trei luni de la intrarea în vigoare a prezentei decizii cu privire la autoritățile guvernamentale și locale prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b).
Articolul 12
Responsabilitățile actorilor neguvernamentali
(1) Actorii neguvernamentali pot juca un rol în schimbul de informații și în consultările privind cooperarea, în special în ceea ce privește pregătirea și punerea în aplicare a asistenței, a proiectelor sau a programelor în materie de cooperare. Aceștia pot primi o delegare a competențelor în materie de gestionare financiară pentru punerea în aplicare a unor astfel de proiecte sau programe, în vederea sprijinirii inițiativelor locale de dezvoltare.
(2) Autoritățile TTPM, Comisia și statul membru de care un anumit TTPM este legat identifică, de comun acord, actorii neguvernamentali eligibili pentru gestionarea descentralizată a proiectelor sau a programelor, luând în considerare subiectul vizat, expertiza acestora și domeniul lor de activitate. Procesul de identificare se efectuează în fiecare TTPM în cadrul dialogului amplu și al consultărilor prevăzute la articolul 10.
(3) Obiectivul asocierii este de a contribui la eforturile depuse de TTPM pentru a consolida organizațiile societății civile, în special în ceea ce privește înființarea și dezvoltarea acestora, precum și elaborarea dispozițiilor necesare pentru a permite implicarea acestora în elaborarea, punerea în aplicare și evaluarea strategiilor și a programelor de dezvoltare.
Capitolul 3
Cadrul instituțional al asociației
Articolul 13
Principii directoare în materie de dialog
(1) Uniunea, TTPM și statele membre de care acestea sunt legate se angajează să ia parte, în mod regulat, la un dialog politic cuprinzător.
(2) Dialogul se desfășoară cu respectarea deplină a competențelor instituționale, juridice și financiare ale Uniunii, ale TTPM și ale statelor membre de care acestea sunt legate. Dialogul se desfășoară într-o manieră flexibilă: acesta poate fi oficial sau neoficial, la un nivel corespunzător sau într-o formă corespunzătoare și se poate desfășura în cadrul prevăzut la articolul 14.
(3) Dialogul permite TTPM să se implice pe deplin în punerea în aplicare a asocierii.
(4) Dialogul se concentrează, inter alia, pe aspecte politice specifice de interes reciproc sau general în legătură cu obiectivele asocierii.
Articolul 14
Instanțe ale asocierii
(1) Asocierea instituie următoarele instanțe de dialog:
(a)
un forum de dialog TTPM-UE (denumit în continuare „forumul TTPM-UE”), în care se reunesc anual autoritățile TTPM, reprezentanții statelor membre și Comisia. Membrii Parlamentului European, reprezentanții BEI și reprezentanții regiunilor ultraperiferice se asociază forumului TTPM-UE, dacă este cazul;
(b)
consultări trilaterale organizate periodic între Comisie, TTPM și statele membre de care acestea sunt legate. Aceste consultări se organizează de cel puțin patru ori pe an, la inițiativa Comisiei sau la cererea TTPM și a statelor membre de care acestea sunt legate;
(c)
printr-un acord comun între TTPM, statele membre de care acestea sunt legate și Comisia, se înființează grupuri de lucru, care acționează în calitate de organe consultative, cu scopul de a monitoriza punerea în aplicare a asocierii, într-o formă adaptată aspectelor care urmează să fie abordate. Aceste grupuri de lucru pot fi convocate la cererea Comisiei, a unui stat membru sau a unui TTPM. În cadrul acestora vor avea loc discuții de natură tehnică cu privire la subiecte care prezintă un interes specific pentru TTPM și statele membre de care acestea sunt legate, completând activitatea desfășurată în prezent în cadrul forumului TTPM-UE și/sau în cadrul consultărilor trilaterale.
(2) Comisia prezidează forumul TTPM-UE, consultările trilaterale și grupurile de lucru și asigură secretariatul acestora.
PARTEA A DOUA
DOMENII DE COOPERARE PENTRU O DEZVOLTARE DURABILĂ ÎN CADRUL ASOCIERII
Capitolul 1
Chestiuni de mediu, schimbări climatice și reducerea riscului de dezastre
Articolul 15
Obiective și principii generale
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul mediului, al schimbărilor climatice și al reducerii riscului de dezastre se poate referi la:
(a)
sprijinul pentru eforturile TTPM de a defini și a pune în aplicare politici, strategii, planuri de acțiune și măsuri;
(b)
sprijinul pentru eforturile TTPM de a se integra în rețele și inițiative regionale;
(c)
promovarea utilizării durabile și eficiente a resurselor, precum și încurajarea decuplării creșterii economice de degradarea mediului; și
(d)
sprijinul pentru eforturile TTPM de a acționa drept nuclee regionale și centre de excelență regionale.
Articolul 16
Gestionarea durabilă și conservarea biodiversității și a serviciilor ecosistemice
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul gestionării durabile și al conservării biodiversității și al serviciilor ecosistemice se poate referi la:
(a)
promovarea instituirii de zone marine și terestre protejate și a gestionării eficiente a acestora, precum și îmbunătățirea gestionării zonelor protejate existente;
(b)
încurajarea gestionării durabile a resurselor marine și terestre, care contribuie la protejarea speciilor, a habitatelor și a funcțiilor ecosistemice aflate în afara zonelor protejate, în special a speciilor amenințate, vulnerabile sau rare;
(c)
consolidarea conservării și a utilizării durabile a biodiversității și a ecosistemelor marine și terestre prin:
(i)
abordarea provocării mai ample la adresa ecosistemelor pe care o reprezintă schimbările climatice, prin menținerea unor ecosisteme sănătoase și reziliente și prin încurajarea unor abordări bazate pe infrastructuri ecologice și ecosisteme în vederea adaptării la schimbările climatice și a atenuării efectelor acestora, abordare care, adesea, generează beneficii multiple;
(ii)
consolidarea capacităților la nivel local, regional și/sau internațional, prin promovarea schimburilor de informații, de cunoștințe și de cele mai bune practici în rândul tuturor părților interesate, inclusiv autoritățile publice, proprietarii de terenuri, sectorul privat, cercetătorii și societatea civilă;
(iii)
consolidarea programelor existente de conservare a naturii și a eforturilor depuse în legătură cu aceste programe, în interiorul și în afara zonelor de conservare;
(iv)
lărgirea bazei de cunoștințe și completarea lacunelor la acest nivel, inclusiv prin cuantificarea valorii funcțiilor și a serviciilor ecosistemice;
(d)
încurajarea și facilitarea cooperării regionale pentru a aborda aspecte cum ar fi speciile alogene invazive sau efectele schimbărilor climatice;
(e)
dezvoltarea de mecanisme pentru mobilizarea resurselor, inclusiv prin remunerarea serviciilor ecosistemice.
Articolul 17
Gestionarea durabilă a pădurilor
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul gestionării durabile a pădurilor poate viza promovarea conservării și a gestionării durabile a pădurilor, inclusiv rolul acestora în protejarea mediului împotriva eroziunii și în controlul deșertificării, în împădurire și în gestionarea exporturilor de lemn.
Articolul 18
Gestionarea integrată a zonei de coastă
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul gestionării integrate a zonei de coastă se poate referi la:
(a)
sprijinirea eforturilor depuse de TTPM în direcția unei gestionări durabile eficace a zonelor marine și de coastă în definirea abordărilor strategice și integrate pentru planificarea și gestionarea acestor zone marine și de coastă;
(b)
concilierea activităților economice și sociale, cum ar fi pescuitul și acvacultura, turismul, transporturile maritime și agricultura, pe de o parte, cu potențialul zonelor marine și de coastă, pe de altă parte, în ceea ce privește energia regenerabilă și materiile prime, luându-se totodată în considerare impactul schimbărilor climatice și al activităților umane.
Articolul 19
Afaceri maritime
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul afacerilor maritime se poate referi la:
(a)
consolidarea dialogului privind aspecte de interes comun în acest domeniu;
(b)
promovarea cunoștințelor despre mediul marin și biotehnologie, energia oceanelor, supravegherea maritimă, gestionarea zonei de coastă și gestionarea bazată pe ecosisteme;
(c)
promovarea abordărilor integrate la nivel internațional.
Articolul 20
Gestionarea durabilă a stocurilor de pește
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul gestionării durabile a stocurilor de pește se bazează pe următoarele principii:
(a)
angajamentul în direcția unei gestionări responsabile a pescuitului și a unor practici de pescuit responsabile;
(b)
renunțarea la măsurile sau activitățile care sunt incompatibile cu principiile exploatării durabile a resurselor piscicole;
(c)
fără a aduce atingere acordurilor de parteneriat bilaterale existente sau viitoare în domeniul pescuitului dintre Uniune și TTPM, Uniunea și TTPM au ca obiectiv să se consulte reciproc, în mod regulat, cu privire la conservarea și gestionarea resurselor marine vii și să facă schimb de informații privind situația curentă a resurselor în contextul instanțelor relevante din cadrul asocierii, prevăzute la articolul 14.
(2) Cooperarea în domeniul prevăzut la alineatul (1) se poate referi la:
(a)
promovarea activă a bunei guvernanțe, a celor mai bune practici și a gestionării responsabile a pescuitului în conservarea și gestionarea durabilă a stocurilor de pește, inclusiv a stocurilor de pește de interes comun și a celor care fac obiectul activității organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului;
(b)
dialogul și cooperarea privind conservarea stocurilor de pește, inclusiv măsuri de combatere a pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat și cooperarea efectivă cu organizațiile regionale de gestionare a pescuitului și în cadrul acestora. Dialogul și cooperarea includ sisteme de control și inspecție, stimulente și obligații pentru o gestionare mai eficientă pe termen lung a pescuitului și a zonelor de coastă.
Articolul 21
Gestionarea durabilă a apei
(1) În contextul asocierii, Uniunea și TTPM pot coopera în domeniul gestionării durabile a apei prin politica în domeniul apei și consolidarea instituțiilor, protecția resurselor de apă, aprovizionarea cu apă în zonele rurale și urbane în scopuri domestice, industriale sau agricole, stocarea, distribuția și gestionarea resurselor hidrologice și gestionarea apelor uzate.
(2) În ceea ce privește sectorul aprovizionării cu apă și al canalizării, se acordă o atenție deosebită accesului în zonele insuficient deservite la alimentarea cu apă potabilă și la servicii de canalizare, precum și accesului în zonele expuse în mare grad dezastrelor naturale, ceea ce contribuie în mod direct la dezvoltarea resurselor umane prin îmbunătățirea stării de sănătate și prin creșterea productivității.
(3) Cooperarea în aceste domenii se bazează pe principiul conform căruia nevoia continuă de a extinde furnizarea serviciilor de bază în materie de apă și de canalizare atât pentru populațiile urbane, cât și pentru cele rurale trebuie soluționată în mod durabil din punctul de vedere al mediului.
Articolul 22
Gestionarea deșeurilor
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul gestionării deșeurilor poate viza promovarea utilizării celor mai bune practici de mediu în toate acțiunile referitoare la gestionarea deșeurilor, inclusiv reducerea deșeurilor, reciclarea sau alte procedee de valorificare, de exemplu valorificarea energetică și eliminarea deșeurilor.
Articolul 23
Energia
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul energiei durabile se poate referi la:
(a)
producerea și distribuirea energiei și accesul la aceasta, în special dezvoltarea, promovarea, utilizarea și stocarea energiei durabile provenite din surse regenerabile;
(b)
politicile și reglementările în materie de energie, în special formularea politicilor și adoptarea reglementărilor care garantează tarife accesibile și sustenabile pentru energie;
(c)
eficiența energetică, în special dezvoltarea și introducerea de standarde de eficiență energetică și punerea în aplicare a măsurilor de eficiență energetică în diferite sectoare (industrial, comercial, public și gospodării), precum și activități educaționale și de informare conexe;
(d)
transport, în special dezvoltarea, promovarea și utilizarea unor mijloace de transport public și privat mai ecologice, cum ar fi vehiculele hibride, electrice sau pe bază de hidrogen, utilizarea în comun a unui automobil de către mai multe persoane și sistemele care facilitează utilizarea bicicletelor;
(e)
planificarea urbană și construcțiile, în special promovarea și introducerea unor standarde ridicate în materie de calitate a mediului și a unei performanțe energetice de nivel înalt în planificarea urbană și în construcții; și
(f)
turismul, în special promovarea autonomiei energetice (bazată pe energii regenerabile) și/sau infrastructuri turistice ecologice.
Articolul 24
Schimbările climatice
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul schimbărilor climatice are drept obiectiv sprijinirea inițiativelor TTPM referitoare la atenuarea schimbărilor climatice și la adaptarea la efectele negative ale acestora și poate acoperi:
(a)
culegerea de probe, identificarea riscurilor principale și identificarea acțiunilor, planurilor sau măsurilor teritoriale, regionale și/sau internaționale destinate adaptării la schimbările climatice sau atenuării efectelor negative ale acestora;
(b)
integrarea adaptării la schimbările climatice și a atenuării efectelor acestora în politicile și strategiile publice;
(c)
elaborarea și identificarea datelor și a indicatorilor statistici, instrumente esențiale pentru elaborarea și punerea în aplicare a politicilor; și
(d)
promovarea participării TTPM la dialogul regional și internațional pentru a încuraja cooperarea, inclusiv schimburile de cunoștințe și de experiență.
Articolul 25
Reducerea riscului de dezastre
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul reducerii riscului de dezastre se poate referi la:
(a)
dezvoltarea sau perfecționarea sistemelor, inclusiv a infrastructurilor, de prevenire a dezastrelor și de pregătire în caz de dezastre, inclusiv sisteme de predicție și alertă timpurie, în vederea reducerii consecințelor dezastrelor;
(b)
dobândirea de cunoștințe detaliate privind expunerea la dezastre și dezvoltarea capacităților actuale de reacție în TTPM și în regiunile în care acestea sunt situate;
(c)
consolidarea măsurilor existente de prevenire a dezastrelor și de pregătire la nivel local, național și regional;
(d)
îmbunătățirea capacităților de reacție ale actorilor vizați, pentru ca acestea să devină mai coordonate, eficace și eficiente;
(e)
îmbunătățirea acțiunilor de sensibilizare și informare a populației cu privire la expunerea la riscuri, prevenirea, pregătirea și reacția în caz de dezastre, acordându-se o atenție deosebită nevoilor specifice ale persoanelor cu handicap;
(f)
consolidarea colaborării dintre actorii-cheie implicați în protecția civilă; și
(g)
promovarea participării TTPM în instanțele regionale, europene și/sau internaționale, pentru a permite o mai mare regularitate a schimbului de informații și o cooperare mai strânsă între diferiții parteneri în caz de dezastre.
Capitolul 2
Accesibilitatea
Articolul 26
Obiective generale
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul accesibilității vizează:
(a)
garantarea unui acces mai larg al TTPM la rețelele de transport mondiale; și
(b)
garantarea unui acces mai larg al TTPM la tehnologiile de informare și de comunicare și la serviciile disponibile în acest domeniu.
(2) Cooperarea în contextul prevăzut la alineatul (1) poate include:
(a)
elaborarea de politici și consolidarea instituțiilor;
(b)
transportul rutier, feroviar, aerian, maritim sau pe căile navigabile interioare; și
(c)
instalațiile de stocare în porturi și aeroporturi.
Articolul 27
Transportul maritim
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul transportului maritim vizează dezvoltarea și promovarea unor servicii de transport maritim rentabile și eficiente în TTPM și se poate referi la:
(a)
promovarea transportului eficient al încărcăturilor la tarife viabile din punct de vedere economic și comercial;
(b)
facilitarea unei mai mari participări a TTPM la serviciile internaționale de transport maritim;
(c)
încurajarea programelor regionale;
(d)
sprijinirea implicării sectorului privat local în activitățile de transport maritim; și
(e)
dezvoltarea infrastructurii.
(2) Uniunea și TTPM promovează siguranța transportului maritim, securitatea echipajelor și acțiunile de prevenire a poluării.
Articolul 28
Transportul aerian
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul transportului aerian se poate referi la:
(a)
reforma și modernizarea industriilor de transport aerian ale TTPM;
(b)
promovarea viabilității comerciale și a competitivității industriilor de transport aerian ale TTPM;
(c)
facilitarea investițiilor și a participării sectorului privat; și
(d)
promovarea schimburilor de cunoștințe și de bune practici comerciale.
Articolul 29
Siguranța transportului aerian
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul siguranței transportului aerian vizează sprijinirea TTPM în eforturile acestora de a respecta standardele internaționale relevante și poate acoperi, inter alia:
(a)
punerea în aplicare a sistemelor de siguranță a navigației aeriene;
(b)
asigurarea securității în aeroporturi și consolidarea capacității autorităților aviației civile de a gestiona toate aspectele securității operaționale de care sunt responsabile; și
(c)
dezvoltarea infrastructurilor și a resurselor umane.
Articolul 30
Servicii în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor
În contextul asocierii, cooperarea în ceea ce privește serviciile în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC) are ca scop stimularea, în TTPM, a inovării și a creșterii economice și ameliorarea calității vieții de zi cu zi atât a cetățenilor, cât și a întreprinderilor, inclusiv prin promovarea accesibilității pentru persoanele cu handicap. Cooperarea urmărește, în special, creșterea capacității de reglementare a TTPM și poate sprijini extinderea rețelelor și a serviciilor TIC prin intermediul următoarelor măsuri:
(a)
crearea unui mediu de reglementare previzibil care să țină pasul cu progresele tehnologice, să stimuleze creșterea și inovarea și să favorizeze concurența și protecția consumatorilor;
(b)
dialogul referitor la diverse aspecte în materie de politică privind promovarea și monitorizarea societății informaționale;
(c)
schimbul de informații cu privire la standarde și aspecte de interoperabilitate;
(d)
promovarea cooperării în domeniul cercetării TIC și în domeniul infrastructurilor de cercetare bazate pe TIC;
(e)
dezvoltarea serviciilor și a aplicațiilor în domenii cu impact societal important.
Capitolul 3
Cercetare și inovare
Articolul 31
Cooperarea în domeniul cercetării și inovării
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul cercetării și inovării poate acoperi știința și tehnologia, inclusiv tehnologiile informației și comunicațiilor, cu scopul de a contribui la dezvoltarea durabilă a TTPM, la promovarea rolului acestora ca nuclee regionale și centre de excelență regionale, precum și la competitivitatea lor industrială. În special, cooperarea poate viza:
(a)
dialogul, coordonarea și crearea de sinergii între TTPM și politicile și inițiativele Uniunii cu privire la știință, tehnologie și inovare;
(b)
elaborarea de politici și consolidarea instituțiilor în TTPM și acțiunile concertate la nivel local, național sau regional, în vederea dezvoltării activităților în domeniul științei, al tehnologiei și al inovării și a aplicării acestora;
(c)
cooperarea între entitățile juridice din TTPM, Uniune, state membre și țări terțe;
(d)
participarea cercetătorilor, a organismelor de cercetare și a persoanelor juridice din TTPM la cadrul de cooperare legat de programele de cercetare și inovare din Uniune și de Programul pentru competitivitatea întreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (COSME); și
(e)
formarea și mobilitatea internațională a cercetătorilor din TTPM și schimburile de cercetători.
Capitolul 4
Tineret, educație, formare, sănătate, ocuparea forței de muncă și politică socială
Articolul 32
Tineret
(1) Uniunea se asigură că persoanele fizice din TTPM, astfel cum sunt definite la articolul 50, pot participa la inițiativele Uniunii privind tineretul pe aceeași bază ca și resortisanții statelor membre.
(2) Asocierea are drept obiectiv consolidarea legăturilor dintre tinerii care locuiesc în TTPM și cei din Uniune, inter alia, prin promovarea mobilității în scop educațional a tinerilor din TTPM și prin încurajarea înțelegerii reciproce între tineri.
Articolul 33
Educație și formare
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul educației și al formării poate acoperi:
(a)
asigurarea unei educații de înaltă calitate și favorabilă incluziunii în învățământul primar, secundar și superior și în învățământul profesional și tehnic; și
(b)
sprijinul acordat TTPM în definirea și punerea în aplicare a politicilor de educație și formare profesională.
(2) Uniunea se asigură că persoanele fizice din TTPM, astfel cum sunt definite la articolul 50, pot participa la inițiativele Uniunii în materie de educație și formare profesională pe aceeași bază ca și resortisanții statelor membre.
(3) Uniunea se asigură că organismele și institutele de învățământ din TTPM pot lua parte la inițiativele de cooperare în materie de educație ale Uniunii pe aceeași bază ca și organismele și institutele de învățământ și de formare profesională ale statelor membre.
Articolul 34
Ocuparea forței de muncă și politica socială
(1) Uniunea și TTPM mențin un dialog în domeniul ocupării forței de muncă și al politicii sociale, pentru a contribui la dezvoltarea economică și socială a TTPM și la promovarea muncii decente în TTPM și în regiunile în care acestea sunt situate. Un astfel de dialog are drept obiectiv, de asemenea, sprijinirea eforturilor autorităților TTPM în ceea ce privește elaborarea politicilor și a legislației în acest domeniu.
(2) Dialogul constă în principal în schimbul de informații și de cele mai bune practici în ceea ce privește politicile și legislația în domeniul ocupării forței de muncă și al politicii sociale care sunt de interes reciproc pentru Uniune și TTPM. În acest sens, se iau în considerare domenii cum ar fi dezvoltarea competențelor, protecția socială, dialogul social, egalitatea de șanse, nediscriminarea și accesibilitatea pentru persoanele cu handicap, sănătatea și securitatea la locul de muncă, precum și alte standarde de muncă.
Articolul 35
Sănătatea publică
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul sănătății publice vizează consolidarea capacității TTPM de supraveghere, detectare precoce și reacție în cazul unor epidemii de boli transmisibile prin măsuri care includ:
(a)
acțiuni menite să consolideze capacitatea de pregătire și de reacție în cazul unor amenințări transfrontaliere la adresa sănătății, cum ar fi bolile infecțioase, care ar trebui să se bazeze pe structurile existente și să vizeze evenimente neobișnuite;
(b)
consolidarea capacităților prin îmbunătățirea rețelelor de sănătate publică la nivel regional, facilitarea schimbului de informații între experți și promovarea formării adecvate;
(c)
dezvoltarea de instrumente și platforme de comunicare, precum și de programe de învățare asistată de calculator adaptate la nevoile speciale ale TTPM.
Capitolul 5
Cultură
Articolul 36
Schimburi și dialoguri culturale
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul schimburilor și al dialogurilor culturale se poate referi la:
(a)
dezvoltarea autonomă a TTPM, proces centrat pe popoarele propriu-zise și înrădăcinat în cultura fiecărui popor;
(b)
sprijinul acordat pentru politicile și măsurile adoptate de autoritățile competente ale TTPM în vederea valorificării resurselor lor umane, a creșterii capacităților proprii de creație și a promovării identităților lor culturale;
(c)
participarea populației la procesul de dezvoltare;
(d)
dezvoltarea unei înțelegeri comune și a unui schimb accentuat de informații privind aspectele culturale și audiovizuale, prin intermediul dialogului.
(2) Prin cooperarea lor, Uniunea și TTPM încearcă să stimuleze schimburile culturale dintre ele prin:
(a)
cooperarea între sectoarele culturale și creative ale tuturor partenerilor;
(b)
promovarea circulației lucrărilor culturale și creative, precum și a schimburilor dintre operatori;
(c)
cooperarea în materie de politică pentru a încuraja elaborarea de politici, inovarea, consolidarea audienței și noile modele de afaceri.
Articolul 37
Cooperarea audiovizuală
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul audiovizualului vizează promovarea producțiilor audiovizuale ale celeilalte părți și poate acoperi următoarele acțiuni:
(a)
cooperarea și schimburile între industriile de radiodifuziune ale fiecărei părți;
(b)
încurajarea schimbului de opere audiovizuale;
(c)
schimbul de informații și opinii cu privire la politicile audiovizuale și de radiodifuziune și la cadrul de reglementare între autoritățile competente;
(d)
încurajarea vizitelor și a participării la evenimente internaționale organizate pe teritoriul celeilalte părți, precum și în țări terțe.
(2) Operele audiovizuale rezultate din coproducții au dreptul să beneficieze de orice sistem de promovare a conținutului cultural local sau regional instituit în Uniune, în TTPM și în statele membre de care acestea sunt legate.
Articolul 38
Artele spectacolului
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul artelor spectacolului se poate referi la:
(a)
facilitarea intensificării contactelor dintre practicienii artelor spectacolului în domenii cum ar fi schimburile profesionale și formarea profesională, inclusiv participarea la audiții, dezvoltarea de rețele și promovarea creării de rețele;
(b)
încurajarea producțiilor comune între producători din unul sau mai multe state membre ale Uniunii și unul sau mai multe TTPM; și
(c)
încurajarea dezvoltării de norme internaționale de tehnologie teatrală și utilizarea de panouri scenografice, inclusiv prin intermediul organismelor de standardizare competente.
Articolul 39
Protecția patrimoniului cultural și a monumentelor istorice
În contextul asocierii, cooperarea în ceea ce privește patrimoniul cultural material și imaterial și monumentele istorice are drept scop să permită promovarea schimburilor de experiență și de cele mai bune practici, prin:
(a)
facilitarea schimburilor de experți;
(b)
colaborarea în materie de formare profesională;
(c)
sensibilizarea publicului local; și
(d)
consilierea cu privire la protecția monumentelor istorice și a spațiilor protejate și la legislația și punerea în aplicare a măsurilor legate de patrimoniu, în special în ceea ce privește integrarea acestuia în viața locală.
Capitolul 6
Combaterea criminalității organizate
Articolul 40
Combaterea criminalității organizate, a traficului de persoane, a abuzului sexual asupra copiilor și a exploatării sexuale a copiilor, a terorismului și a corupției
(1) În contextul asocierii, cooperarea în domeniul criminalității organizate poate include:
(a)
dezvoltarea de mijloace inovatoare și eficiente de cooperare polițienească și judiciară, inclusiv cooperarea cu alte părți interesate, cum ar fi societatea civilă, în vederea prevenirii și combaterii criminalității organizate, a traficului de persoane, a abuzului sexual asupra copiilor și a exploatării sexuale a copiilor, a terorismului și a corupției; și
(b)
acordarea de sprijin pentru a spori eficiența politicilor TTPM de prevenire și combatere a criminalității organizate, a traficului de persoane, a abuzului sexual asupra copiilor și a exploatării sexuale a copiilor, a terorismului și a corupției, precum și a producției, distribuției și traficului de orice tip de stupefiante și substanțe psihotrope, de prevenire și reducere a consumului de droguri și a efectelor nocive ale drogurilor, luând în considerare activitatea efectuată de organismele internaționale în aceste domenii, inter alia, prin:
(i)
acțiuni de formare și consolidarea capacităților în materie de prevenire și combatere a criminalității organizate, inclusiv a traficului de persoane, a abuzului sexual asupra copiilor și a exploatării sexuale a copiilor, a terorismului și a corupției;
(ii)
acțiuni de prevenire, inclusiv în materie de formare, educație și promovare a sănătății, tratarea și reabilitarea consumatorilor de droguri, inclusiv proiecte pentru reintegrarea persoanelor dependente de droguri în viața profesională și în societate;
(iii)
elaborarea unor măsuri eficiente de asigurare a aplicării legii;
(iv)
asistență tehnică, financiară și administrativă pentru elaborarea de politici și de acte legislative eficiente privind traficul de persoane, încurajând în special campaniile de sensibilizare, mecanismele de sesizare și sistemele de protecție a victimelor, care să implice toate părțile interesate relevante, precum și societatea civilă;
(v)
asistență tehnică, financiară și administrativă în materie de prevenire, tratare și reducere a efectelor nocive ale consumului de droguri;
(vi)
asistență tehnică pentru a sprijini dezvoltarea legislației și a politicii de combatere a abuzului sexual asupra copiilor și a exploatării sexuale a copiilor; și
(vii)
asistență tehnică și formare profesională, pentru a sprijini consolidarea capacităților și a încuraja respectarea standardelor internaționale de combatere a corupției, în special a celor prevăzute în Convenția ONU împotriva corupției.
(2) În contextul asocierii, TTPM cooperează cu Uniunea în ceea ce privește combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului, în conformitate cu articolele 70 și 71.
Capitolul 7
Turismul
Articolul 41
Turismul
În contextul asocierii, cooperarea în domeniul turismului poate include:
(a)
măsuri vizând definirea, adaptarea și dezvoltarea unor politici durabile în materie de turism;
(b)
măsuri și acțiuni de dezvoltare și de sprijinire a turismului durabil;
(c)
măsuri vizând integrarea turismului durabil în viața socială, culturală și economică a cetățenilor TTPM.
PARTEA A TREIA
COMERȚUL ȘI COOPERAREA ÎN DOMENIUL COMERȚULUI
TITLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 42
Obiective generale
Obiectivele generale ale comerțului și ale cooperării în domeniul comerțului dintre Uniune și TTPM sunt:
(a)
promovarea dezvoltării economice și sociale a TTPM prin stabilirea unor relații economice strânse între acestea și Uniune în ansamblul său;
(b)
a stimula buna integrare a TTPM în economia regională și mondială, precum și dezvoltarea comerțului cu bunuri și servicii;
(c)
susținerea TTPM în activitățile de creare a unui climat investițional favorabil pentru sprijinirea dezvoltării economice și sociale a TTPM;
(d)
promovarea stabilității, a integrității și a transparenței sistemului financiar mondial, precum și a bunei guvernanțe în domeniul fiscal;
(e)
a sprijini procesul de diversificare a economiilor TTPM;
(f)
a sprijini capacitățile TTPM de a elabora și de a pune în aplicare politicile necesare pentru dezvoltarea comerțului lor de bunuri și servicii;
(g)
a sprijini capacitățile de export și comerciale ale TTPM;
(h)
sprijinirea eforturilor depuse de TTPM pentru a-și alinia legislația locală la legislația Uniunii, în cazul în care este relevant;
(i)
crearea unor posibilități de cooperare specifică și de dialog cu Uniunea privind comerțul și sectoarele care au legătură cu acesta.
TITLUL II
DISPOZIȚII PRIVIND COMERȚUL CU MĂRFURI ȘI SERVICII ȘI DREPTUL DE STABILIRE
Capitolul 1
Dispoziții privind comerțul cu bunuri
Articolul 43
Liberul acces al mărfurilor originare
(1) Produsele originare din TTPM se importă în Uniune fără plata taxelor la import.
(2) Definiția produselor originare și metodele de cooperare administrativă aferente sunt stabilite în anexa VI.
Articolul 44
Restricții cantitative și măsuri cu efect echivalent
(1) Uniunea nu aplică importului de produse originare din TTPM restricții cantitative sau măsuri cu efect echivalent.
(2) Alineatul (1) nu exclude posibilitatea ca importurile, exporturile sau tranzitul de mărfuri să fie supuse unor interdicții sau unor restricții bazate pe rațiuni de moralitate publică sau ordine publică, de protecție a sănătății și a vieții oamenilor, animalelor sau plantelor, de protecție a patrimoniului artistic, istoric sau arheologic național, de conservare a resurselor naturale epuizabile sau de protecție a proprietății industriale și comerciale.
Interdicțiile sau restricțiile menționate la primul paragraf nu constituie în niciun caz un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificată ori o restricție disimulată a comerțului în general.
Articolul 45
Măsuri adoptate de TTPM
(1) În ceea ce privește importul de produse originare din Uniune, autoritățile din TTPM pot menține sau introduce taxele vamale sau restricțiile cantitative pe care le consideră necesare pentru nevoile lor de dezvoltare.
(2) În domeniile reglementate în prezentul capitol, TTPM acordă Uniunii un tratament nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil tratament aplicabil oricărei mari puteri comerciale, astfel cum este definită la alineatul (4).
(3) Alineatul (2) nu exclude posibilitatea ca un TTPM să acorde altor TTPM sau altor țări în curs de dezvoltare un tratament mai favorabil decât cel acordat Uniunii.
(4) În sensul prezentului titlu, noțiunea de „mare putere comercială” înseamnă orice țară dezvoltată, orice țară care reprezintă peste 1 % din exporturile mondiale de mărfuri sau, fără a aduce atingere alineatului (3), orice grup de țări care acționează în mod individual, colectiv sau prin intermediul unui acord de integrare economică și care reprezintă împreună peste 1,5 % din exporturile mondiale de mărfuri. Pentru calcularea acestor procentaje se utilizează cele mai recente date oficiale ale OMC privind principalii exportatori din cadrul comerțului mondial cu mărfuri (cu excepția comerțului intra-Uniune).
(5) Autoritățile din TTPM transmit Comisiei până la 2 aprilie 2014 tarifele vamale și lista restricțiilor cantitative pe care le aplică în conformitate cu prezenta decizie.
De asemenea, autoritățile din TTPM transmit Comisiei eventualele modificări ulterioare aduse măsurilor respective și data adoptării acestora.
Articolul 46
Nediscriminarea
(1) Uniunea nu face nicio discriminare între diferitele TTPM, iar TTPM nu fac nicio discriminare între statele membre.
(2) În conformitate cu articolul 65, nu se consideră discriminare punerea în aplicare a dispozițiilor specifice din prezenta decizie și, în special, a articolului 44 alineatul (2), a articolelor 45, 48, 49, 51 și a articolului 59 alineatul (3).
Articolul 47
Condiții privind transporturile de deșeuri
(1) Transporturile de deșeuri efectuate între statele membre și TTPM sunt controlate în conformitate cu dreptul internațional și cu dreptul Uniunii. Uniunea sprijină instituirea și dezvoltarea unei cooperări internaționale eficace în acest domeniu, în vederea protejării mediului și a sănătății publice.
(2) Fără a aduce atingere angajamentelor internaționale specifice care au fost asumate sau ar putea fi asumate în aceste domenii în cadrul forurilor internaționale competente, Uniunea interzice orice export, direct sau indirect, de deșeuri către TTPM, cu excepția exporturilor de deșeuri nepericuloase destinate operațiunilor de valorificare, iar autoritățile TTPM interzic importul, direct sau indirect, pe teritoriul lor al deșeurilor din Uniune sau din orice țară terță.
(3) În ceea ce privește TTPM care nu sunt parte la Convenția de la Basel, în temeiul statutului lor constituțional, autoritățile lor competente adoptă, în cel mai scurt timp, dispozițiile legislative și actele administrative interne necesare pentru punerea în aplicare a conținutului Convenției de la Basel în TTPM în cauză.
(4) În plus, statele membre de care TTPM sunt legate încurajează adoptarea de către TTPM a dispozițiilor legislative și a actelor administrative interne necesare pentru punerea în aplicare a următoarelor acte:
(a)
Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4), după cum urmează:
-
articolul 40 în ceea ce privește exporturile de deșeuri în TTPM;
-
articolul 46 în ceea ce privește importurile de deșeuri din TTPM;
(b)
Regulamentul (CE) nr. 1418/2007 al Comisiei (5); și
(c)
Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), sub rezerva termenelor de transpunere prevăzute la articolul 16.
(5) Un TTPM sau mai multe TTPM și statul membru de care sunt legate pot aplica propriile lor proceduri în ceea ce privește exportul de deșeuri provenind din TTPM către statul membru în cauză.
(6) În acest caz, statul membru de care TTPM respectiv este legat adresează Comisiei, până la 2 iulie 2014, o notificare privind legislația aplicabilă, precum și orice text legislativ național relevant adoptat ulterior și orice modificare ulterioară adusă legislației respective.
Articolul 48
Retragerea temporară a preferințelor
În cazul în care consideră că există motive suficiente pentru a pune sub semnul întrebării punerea corectă în aplicare a prezentei decizii, Comisia inițiază consultări cu TTPM în cauză și cu statul membru cu care aceasta/acesta are relații speciale, în vederea asigurării punerii corespunzătoare în aplicare a prezentei decizii. În cazul în care consultările nu duc la identificarea unei modalități acceptate de comun acord de punere în aplicare a prezentei decizii, Uniunea poate retrage temporar preferințele acordate TTPM în cauză, în conformitate cu anexa VII.
Articolul 49
Măsuri de protecție și de supraveghere
Pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a prezentei decizii, Uniunea poate adopta măsuri de protecție și de supraveghere prevăzute în anexa VIII.
Capitolul 2
Dispoziții privind comerțul cu servicii și dreptul de stabilire
Articolul 50
Definiții
În sensul acestui capitol:
(a)
„persoană fizică dintr-un TTPM” înseamnă o persoană care domiciliază în mod obișnuit într-un TTPM, care este resortisant al unui stat membru sau care beneficiază de un statut juridic specific unui TTPM. Această definiție nu aduce atingere drepturilor conferite de cetățenia Uniunii în sensul TFUE;
(b)
„persoană juridică dintr-un TTPM” înseamnă o persoană juridică dintr-un TTPM care este constituită în conformitate cu legislația aplicabilă în TTPM în cauză și care își are sediul social, administrația centrală sau punctul de lucru principal în TTPM în cauză; în cazul în care persoana juridică își are numai sediul social sau administrația centrală în TTPM în cauză, aceasta nu poate fi considerată ca persoană juridică a TTPM în cauză decât dacă desfășoară o activitate care are o legătură efectivă și continuă cu economia țării respective sau a teritoriului respectiv;
(c)
definițiile respective stabilite în acordurile de integrare economică prevăzute la articolul 51 alineatul (1) se aplică tratamentului acordat între Uniune și TTPM.
Articolul 51
Cel mai favorabil tratament
(1) În ceea ce privește orice măsuri care afectează comerțul cu servicii și stabilirea în cadrul activităților economice:
(a)
Uniunea acordă persoanelor fizice și juridice din TTPM un tratament nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil tratament aplicabil persoanelor fizice și juridice similare din orice altă țară terță cu care Uniunea încheie sau a încheiat un acord de integrare economică;
(b)
un TTPM acordă persoanelor fizice și juridice din Uniune un tratament nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil tratament aplicabil persoanelor fizice și juridice similare din orice altă mare putere comercială cu care a încheiat un acord de integrare economică după 1 ianuarie 2014.
(2) Obligațiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică tratamentului acordat:
(a)
în cadrul unei piețe interne ai cărei participanți au obligația de a-și apropia legislațiile într-o măsură substanțială, în vederea eliminării obstacolelor nediscriminatorii din calea dreptului de stabilire și a comerțului cu servicii;
(b)
în temeiul unor măsuri care prevăd recunoașterea calificărilor, a licențelor sau a măsurilor prudențiale în conformitate cu articolul VII din Acordul General privind Comerțul cu Servicii (GATS) sau anexa la acesta privind serviciile financiare. Acest lucru nu aduce atingere măsurilor specifice TTPM în temeiul prezentului articol;
(c)
în temeiul oricărui acord sau regim internațional care se referă integral sau în principal la fiscalitate;
(d)
în cadrul unor măsuri cărora li se aplică una dintre excepțiile de la clauza națiunii celei mai favorizate, în conformitate cu articolul II.2 din GATS.
(3) În scopul de a promova sau de a sprijini ocuparea forței de muncă la nivel local, autoritățile dintr-un TTPM pot adopta reglementări menite să ajute persoanele fizice și activitățile locale din TTPM în cauză. În acest caz, autoritățile din TTPM adresează Comisiei o notificare privind reglementările pe care le adoptă, pentru ca aceasta să poată informa statele membre.
Articolul 52
Calificări profesionale
În ceea ce privește profesiile de medic, dentist, moașă, asistent medical generalist, farmacist și chirurg veterinar, Consiliul adoptă în conformitate cu articolul 203 din TFUE lista calificărilor profesionale care sunt specifice TTPM și care vor fi recunoscute în statele membre.
TITLUL III
DOMENII LEGATE DE COMERȚ
Capitolul 1
Comerțul și dezvoltarea durabilă
Articolul 53
Abordare generală
Comerțul și cooperarea în domeniul comerțului desfășurate în cadrul asocierii au drept obiectiv să contribuie la o dezvoltare economică, socială și de mediu durabilă.
În acest context, actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile în TTPM în domeniul mediului și în cel al muncii nu trebuie relaxate în scopul încurajării comerțului sau a investițiilor.
Articolul 54
Standarde în domeniul mediului și al schimbărilor climatice aplicabile în cadrul comerțului
(1) Comerțul și cooperarea în domeniul comerțului desfășurate în cadrul asocierii au drept obiectiv să consolideze susținerea reciprocă a politicilor și a obligațiilor în materie de comerț și de mediu. Comerțul și cooperarea în domeniul comerțului desfășurate în cadrul asocierii țin seama de principiile guvernanței internaționale în materie de mediu și de acordurile multilaterale încheiate în domeniul mediului.
(2) Se urmărește realizarea obiectivului final al Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) și al Protocolului de la Kyoto. Cooperarea se bazează pe elaborarea viitorului acord internațional privind schimbările climatice, obligatoriu din punct de vedere juridic, care va implica angajamente din partea tuturor părților în ceea ce privește atenuarea schimbărilor climatice, în conformitate cu deciziile adoptate în urma conferințelor părților la CCONUSC.
(3) Măsurile de punere în aplicare a acordurilor multilaterale în materie de mediu se aplică astfel încât să nu constituie un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificată între parteneri ori o restricție disimulată a comerțului.
Articolul 55
Standarde în domeniul muncii aplicabile în cadrul comerțului
(1) Asocierea vizează promovarea unui comerț propice pentru ocuparea integrală și productivă a forței de muncă și pentru asigurarea unei munci decente pentru toți.
(2) Standardele fundamentale în domeniul muncii recunoscute la nivel internațional, astfel cum sunt definite în convențiile relevante ale Organizației Internaționale a Muncii, sunt respectate și transpuse în legislație și în practică. Printre aceste standarde în domeniul muncii se numără, în special, respectarea libertății de asociere, garantarea dreptului la negocieri colective, eliminarea tuturor formelor de muncă forțată sau obligatorie, eliminarea celor mai grave forme de muncă a copiilor, respectarea vârstei minime de încadrare în muncă și nediscriminarea în materie de angajare.
(3) Încălcarea standardelor fundamentale în domeniul muncii nu poate fi invocată ca avantaj comparativ legitim sau utilizată în alt mod în acest scop. Aceste standarde nu se utilizează în scopuri protecționiste.
Articolul 56
Comerțul durabil cu produse pescărești
În vederea promovării gestionării durabile a stocurilor de pește, asocierea poate include o cooperare în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, precum și a comerțului aferent. Cooperarea în acest domeniu vizează:
(a)
promovarea punerii în aplicare a măsurilor de combatere a pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, precum și a comerțului aferent în TTPM;
(b)
facilitarea cooperării dintre TTPM și organizațiile regionale de gestionare a pescuitului, în special în ceea ce privește dezvoltarea și punerea în aplicare eficace a unor sisteme de control și de inspecție, a unor stimulente și a unor măsuri pentru o gestionare eficace pe termen lung a activităților de pescuit și a ecosistemelor marine.
Articolul 57
Comerțul durabil cu lemn
În cadrul asocierii, cooperarea în domeniul comerțului cu lemn vizează promovarea comerțului cu lemn recoltat în mod legal. O astfel de cooperare poate include un dialog pe tema măsurilor de reglementare, precum și un schimb de informații referitoare la măsurile bazate pe piață sau voluntare, cum ar fi certificarea forestieră sau politicile de achiziții ecologice.
Articolul 58
Dezvoltarea durabilă în cadrul comerțului
(1) În cadrul asocierii, cooperarea în materie de dezvoltare durabilă poate fi urmărită prin:
(a)
facilitarea și promovarea comerțului atât cu bunuri și servicii de mediu, inclusiv prin elaborarea și punerea în aplicare a legislației locale, cât și cu acele bunuri care contribuie la ameliorarea condițiilor sociale în TTPM, precum și a investițiilor în aceste bunuri și servicii;
(b)
facilitarea eliminării obstacolelor din calea comerțului sau a investițiilor în ceea ce privește bunurile și serviciile cu o importanță deosebită pentru atenuarea schimbărilor climatice, cum ar fi energia regenerabilă durabilă și produsele și serviciile eficiente din punct de vedere energetic, inclusiv prin adoptarea unor cadre de politică propice pentru mobilizarea celor mai bune tehnici disponibile și prin promovarea unor standarde care răspund nevoilor ecologice și economice și care reduc la minimum obstacolele tehnice în calea comerțului;
(c)
promovarea unui comerț cu bunuri care să contribuie la crearea unor condiții sociale favorabile și a unor bune practici ecologice, inclusiv bunuri care fac obiectul unor scheme voluntare de asigurare a durabilității, cum ar fi comerțul echitabil și etic, etichetele ecologice și sistemele de certificare a produselor obținute din resurse naturale;
(d)
promovarea principiilor și a orientărilor la nivel internațional în domeniul responsabilității sociale a întreprinderilor și încurajarea întreprinderilor care funcționează pe teritoriul TTPM să pună în aplicare aceste principii și orientări;
(e)
schimbul de informații și de cele mai bune practici în domeniul responsabilității sociale a întreprinderilor.
(2) Atunci când elaborează și pun în aplicare măsuri de protecție a mediului sau a condițiilor de muncă care pot influența comerțul sau investițiile, Uniunea și TTPM iau în considerare informațiile științifice și tehnice disponibile, precum și standardele, orientările sau recomandările internaționale relevante, inclusiv principiul precauției.
(3) Uniunea și TTPM aplică o transparență deplină pentru a elabora, a introduce și a pune în aplicare măsuri de protecție a mediului și a condițiilor de muncă ce afectează comerțul sau investițiile.
Capitolul 2
Alte domenii legate de comerț
Articolul 59
Plățile curente și circulația capitalurilor
(1) Nu se restricționează plățile în monedă liber convertibilă în contul balanței de plăți curente între rezidenții Uniunii și cei ai TTPM.
(2) În ceea ce privește tranzacțiile care țin de contul operațiunilor de capital al balanței de plăți, statele membre și autoritățile din TTPM nu impun restricții în materie de liberă circulație a capitalurilor pentru investițiile directe în societăți constituite în conformitate cu legislația statului membru-gazdă, a țării-gazdă sau a teritoriului-gazdă și asigură lichidarea sau repatrierea investițiilor respective și a tuturor profiturilor rezultate din acestea.
(3) Uniunea și TTPM au dreptul de a adopta, mutatis mutandis, măsurile prevăzute la articolele 64, 65, 66, 75 și 215 din TFUE, conform condițiilor prevăzute în acesta.
(4) Autoritățile din TTPM, statul membru în cauză sau Uniunea se informează reciproc, fără întârziere, cu privire la astfel de măsuri și prezintă un calendar al eliminării acestora, de îndată ce acest lucru este posibil.
Articolul 60
Politicile în domeniul concurenței
Ținând seama în mod corespunzător de nivelul diferit de dezvoltare și de necesitățile economice ale TTPM, eliminarea denaturărilor concurenței presupune introducerea unor norme și a unor politici locale, naționale sau regionale, inclusiv controlul și, în anumite condiții, interdicția acordurilor între întreprinderi, a deciziilor asociațiilor de întreprinderi și a practicilor concertate între întreprinderi care au ca obiect sau efect prevenirea, limitarea sau denaturarea concurenței. O astfel de interdicție se referă, de asemenea, la abuzarea, de către una sau mai multe întreprinderi, de o poziție dominantă pe teritoriul Uniunii sau al TTPM.
Articolul 61
Protecția drepturilor de proprietate intelectuală
(1) Se asigură un nivel corespunzător și eficace de protecție a drepturilor de proprietate intelectuală, inclusiv a mijloacelor de punere în aplicare a acestor drepturi, în concordanță cu cele mai ridicate standarde internaționale, în vederea reducerii, atunci când este cazul, a denaturărilor și a obstacolelor în calea comerțului bilateral.
(2) În cadrul asocierii, cooperarea în acest domeniu poate viza elaborarea unor acte cu putere de lege și a unor norme administrative pentru protecția și respectarea drepturilor de proprietate intelectuală, pentru prevenirea abuzului de aceste drepturi de către titularii lor și a încălcării drepturilor respective de către concurenți, precum și pentru sprijinirea organizațiilor regionale în materie de proprietate intelectuală însărcinate cu aplicarea și protecția drepturilor, inclusiv formarea personalului.
Articolul 62
Bariere tehnice în calea comerțului
Asocierea poate include cooperarea în domeniile reglementării tehnice pentru mărfuri, standardizării, evaluării conformității, acreditării, supravegherii pieței și asigurării calității, în vederea eliminării barierelor tehnice inutile din calea comerțului dintre Uniune și TTPM și a reducerii diferențelor în domeniile respective.
Articolul 63
Politica de protecție a consumatorilor, protecția sănătății consumatorilor și comerțul
În cadrul asocierii, cooperarea în domeniile politicii de protecție a consumatorilor, protecției sănătății consumatorilor și comerțului poate cuprinde elaborarea unor acte cu putere de lege și a unor norme administrative în sectorul politicii de protecție a consumatorilor și al protecției sănătății consumatorilor, în vederea evitării obstacolelor inutile în calea comerțului.
Articolul 64
Măsuri sanitare și fitosanitare
În cadrul asocierii, cooperarea în domeniul măsurilor sanitare și fitosanitare vizează:
(a)
facilitarea comerțului dintre Uniune și TTPM în ansamblu și dintre TTPM și țările terțe, protejând în același timp sănătatea sau viața oamenilor, animalelor și plantelor în conformitate cu Acordul privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare („Acordul SMS al OMC”);
(b)
găsirea unor soluții la problemele apărute ca urmare a aplicării unor măsuri sanitare și fitosanitare;
(c)
asigurarea transparenței în ceea ce privește măsurile sanitare și fitosanitare aplicabile în comerțul dintre UE și TTPM;
(d)
promovarea armonizării măsurilor cu standardele internaționale, în conformitate cu Acordul SPS al OMC;
(e)
sprijinirea participării efective a TTPM în organizațiile internaționale care stabilesc standarde sanitare și fitosanitare;
(f)
promovarea consultărilor și a schimburilor între TTPM și institutele și laboratoarele europene;
(g)
instituirea și consolidarea capacității tehnice a TTPM de a pune în aplicare și de a monitoriza măsuri sanitare și fitosanitare;
(h)
promovarea transferului tehnologic în domeniul măsurilor sanitare și fitosanitare.
Articolul 65
Interzicerea măsurilor protecționiste
Dispozițiile capitolelor 1 și 2 nu trebuie să constituie nici un mijloc de discriminare arbitrară, nici o restricție disimulată a comerțului.
Capitolul 3
Aspecte monetare și fiscale
Articolul 66
Clauza de exceptare fiscală
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 67, tratamentul pe baza clauzei națiunii celei mai favorizate acordat în conformitate cu prezenta decizie nu se aplică avantajelor fiscale pe care statele membre sau autoritățile din TTPM și le oferă sau și le pot oferi în viitor în temeiul acordurilor de evitare a dublei impuneri sau al altor acorduri fiscale ori al legislației fiscale interne în vigoare.
(2) Prezenta decizie nu permite nicio interpretare prin care s-ar înțelege că ea împiedică adoptarea sau aplicarea, în conformitate cu dispozițiile fiscale ale acordurilor privind evitarea dublei impuneri sau ale altor acorduri fiscale ori ale legislației fiscale interne în vigoare, a oricărei măsuri de prevenire a fraudei sau a evaziunii fiscale.
(3) Prezenta decizie nu permite nicio interpretare prin care s-ar înțelege că ea împiedică autoritățile competente, atunci când acestea aplică dispozițiile relevante ale legislației lor fiscale, să facă distincția între contribuabili care nu se află într-o situație identică, în special în ceea ce privește locul lor de reședință sau locul în care este investit capitalul lor.
Articolul 67
Regimul fiscal și vamal al contractelor finanțate de Uniune
(1) TTPM aplică contractelor finanțate de Uniune un regim fiscal și vamal nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil dintre regimurile aplicate de TTPM statelor membre de care sunt legate ori statelor care beneficiază de un tratament pe baza clauzei națiunii celei mai favorizate sau organizațiilor internaționale de dezvoltare cu care au relații.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), contractele finanțate de Uniune fac obiectul următorului regim:
(a)
pentru aceste contracte nu se percep, în țara beneficiară sau în teritoriul beneficiar de peste mari, taxe de timbru sau de înregistrare, și nici taxe fiscale cu efect echivalent, indiferent dacă acestea există sau urmează să fie introduse în viitor; cu toate acestea, contractele în cauză se înregistrează în conformitate cu legislația în vigoare în TTPM, iar înregistrarea poate implica perceperea unei taxe aferente serviciului prestat;
(b)
profitul și/sau veniturile rezultate din derularea acestor contracte sunt impozabile în conformitate cu regimul fiscal intern al TTPM beneficiare, cu condiția ca persoanele fizice sau juridice care au realizat profitul și/sau veniturile respective să aibă un sediu permanent în TTPM în cauză sau ca durata derulării contractului să fie mai mare de șase luni;
(c)
întreprinderile care trebuie să importe echipamente pentru executarea contractelor de lucrări beneficiază, la cerere, de regimul de admitere temporară, astfel cum este definit acesta de legislația națională a țării beneficiare sau a teritoriului beneficiar de peste mari, în ceea ce privește echipamentele respective;
(d)
echipamentele profesionale necesare îndeplinirii sarcinilor prevăzute în contractele de prestări de servicii se admit temporar în TTPM beneficiar, fără plata taxelor fiscale, a taxelor la import, a taxelor vamale și a altor taxe cu efect echivalent, atunci când aceste taxe nu reprezintă contravaloarea unui serviciu prestat;
(e)
importurile efectuate în temeiul unor contracte de furnizare se admit în TTPM beneficiar fără plata taxelor fiscale, a taxelor la import, a taxelor vamale sau a altor taxe cu efect echivalent. Contractul pentru furnizarea de bunuri provenind din TTPM în cauză se încheie pe baza prețului franco fabrică al mărfurilor, la care se pot adăuga eventualele taxe fiscale interne aplicabile mărfurilor respective în TTPM în cauză;
(f)
combustibilii, lubrifianții și lianții hidrocarbonați, precum și toate materialele utilizate la executarea contractelor de lucrări se consideră că au fost achiziționate pe piața locală și fac obiectul regulilor de politică bugetară aplicabile în temeiul legislației în vigoare în TTPM beneficiar;
(g)
efectele și obiectele importate pentru uzul personal sau casnic al persoanelor fizice, altele decât cele recrutate local, însărcinate cu îndeplinirea unor sarcini definite într-un contract de prestări de servicii, și al membrilor familiilor acestora sunt scutite de taxe vamale sau de import, impozite și alte impuneri fiscale cu efect echivalent, în limitele legislației în vigoare în TTPM beneficiar.
(3) Aspectele contractuale care nu sunt reglementate la alineatele (1) și (2) se supun legislației TTPM în cauză.
Capitolul 4
Dezvoltarea capacității comerciale
Articolul 68
Abordare generală
Pentru a se asigura că TTPM obțin avantajele maxime în temeiul dispozițiilor prezentei decizii și că acestea pot participa în condițiile cele mai bune posibil la piața internă a Uniunii, precum și la piețele regionale, subregionale și internaționale, asocierea vizează să contribuie la dezvoltarea capacităților comerciale ale TTPM prin:
(a)
mărirea nivelului de competitivitate, autonomie și reziliență economică al TTPM, prin diversificarea ofertei acestora și prin sporirea valorii și a volumului comerțului cu bunuri și servicii al TTPM, precum și prin consolidarea capacității TTPM de a atrage investițiile private în diverse sectoare ale activității economice;
(b)
îmbunătățirea cooperării între TTPM și țările învecinate în ceea ce privește comerțul cu bunuri și servicii și stabilirea.
Articolul 69
Dialogul, cooperarea și dezvoltarea capacităților în domeniul comercial
În cadrul asocierii, inițiativele în materie de dialog, cooperare și dezvoltare a capacităților în domeniul comercial pot include:
(a)
consolidarea capacităților TTPM de a elabora și de a pune în aplicare politicile necesare pentru dezvoltarea comerțului cu bunuri și servicii;
(b)
încurajarea eforturilor depuse de TTPM pentru a pune în aplicare cadre juridice, de reglementare și instituționale adecvate, precum și procedurile administrative necesare;
(c)
promovarea dezvoltării sectorului privat, în special a IMM-urilor;
(d)
facilitarea dezvoltării de piețe și produse, inclusiv îmbunătățirea calității produselor;
(e)
contribuirea la dezvoltarea resurselor umane și a competențelor profesionale relevante pentru comerțul cu bunuri și servicii;
(f)
consolidarea capacității intermediarilor de afaceri de a furniza întreprinderilor din TTPM servicii relevante pentru activitățile lor de export, cum ar fi informații privind piața;
(g)
contribuirea la crearea unui climat economic favorabil investițiilor.
Capitolul 5
Cooperarea în domeniul serviciilor financiare și al fiscalității
Articolul 70
Cooperarea în domeniul serviciilor financiare internaționale
În scopul de a promova stabilitatea, integritatea și transparența sistemului financiar mondial, asocierea poate presupune și o cooperare în domeniul serviciilor financiare internaționale. Această cooperare se poate referi la:
(a)
furnizarea unei protecții eficace și adecvate a investitorilor și a altor consumatori de servicii financiare;
(b)
prevenirea și combaterea spălării de bani și a finanțării terorismului;
(c)
promovarea cooperării între diferiți actori ai sistemului financiar, inclusiv autorități de reglementare și de supraveghere;
(d)
crearea unor mecanisme independente și eficace pentru supravegherea serviciilor financiare.
Articolul 71
Alinierea reglementărilor în domeniul serviciilor financiare
Uniunea și TTPM promovează convergența normativă cu standardele internaționale recunoscute în materie de reglementare și de supraveghere în domeniul serviciilor financiare, inclusiv: „Principiile de bază pentru supravegherea eficientă a sectorului bancar” ale Comitetului de la Basel, „Principiile de bază în asigurări” ale Asociației internaționale a organismelor de supraveghere a asigurărilor, „Obiectivele și principiile de regulamentare a valorilor mobiliare” ale Organizației Internaționale a Reglementatorilor de Valori Mobiliare, „Acordul privind schimbul de informații în domeniul fiscal” al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, „Declarația privind transparența și schimbul de informații în scopuri fiscale” a G20, „Atributele-cheie ale regimurilor eficace de rezoluție a instituțiilor financiare” ale Consiliului pentru Stabilitate Financiară și „Recomandările GAFI privind standardele internaționale în materie de combatere a spălării de bani și a finanțării terorismului și proliferării” ale Grupului de Acțiune Financiară Internațională.
În cazul în care este relevant, sau la cererea TTPM în cauză, Uniunea și TTPM pot depune eforturi în vederea promovării unei alinieri sporite a legislației TTPM la legislația Uniunii privind serviciile financiare.
Articolul 72
Cooperarea între autoritățile de reglementare și de supraveghere
Uniunea și TTPM încurajează cooperarea între autoritățile de reglementare și de supraveghere relevante, inclusiv schimbul de informații, schimbul de expertiză privind piețele financiare și alte astfel de măsuri. O atenție specială se acordă dezvoltării capacității administrative a acestor autorități, inter alia, prin schimbul de personal și prin acțiuni de formare comună.
Articolul 73
Cooperarea în domeniul fiscal
Uniunea și TTPM promovează cooperarea în domeniul fiscal pentru a facilita colectarea veniturilor fiscale legale și pentru a elabora măsuri de punere în aplicare efectivă a principiilor bunei guvernanțe în domeniul fiscal, inclusiv transparența, schimbul de informații și concurența fiscală loială.
PARTEA A PATRA
INSTRUMENTE PENTRU O DEZVOLTARE DURABILĂ
Capitolul 1
Dispoziții generale
Articolul 74
Obiective generale
Uniunea contribuie la realizarea obiectivelor generale ale asocierii prin furnizarea:
(a)
unor resurse financiare adecvate și a unei asistențe tehnice corespunzătoare, în vederea consolidării capacităților TTPM de a elabora și de a pune în aplicare cadre strategice și de reglementare;
(b)
unei finanțări pe termen lung, în vederea promovării creșterii în sectorul privat.
Articolul 75
Definiții
În sensul prezentei părți, se aplică următoarele definiții:
(a)
„ajutoare programabile” înseamnă ajutoarele nerambursabile acordate TTPM în cadrul Fondului european de dezvoltare, în vederea finanțării strategiilor teritoriale sau regionale și a priorităților stabilite în documentele de programare;
(b)
„programare” înseamnă procesul de organizare, de luare a deciziilor și de alocare a resurselor financiare indicative destinate punerii în aplicare, pe o bază multianuală și într-unul dintre domeniile prevăzute în partea a doua a prezentei decizii, a acțiunilor necesare pentru realizarea obiectivelor asocierii în materie de dezvoltare durabilă a TTPM;
(c)
„document de programare” înseamnă documentul în care sunt stabilite strategia, prioritățile și regimurile TTPM și în care sunt prezentate obiectivele TTPM de dezvoltare durabilă în mod eficace și eficient, pentru a urmări obiectivele asocierii;
(d)
„planuri de dezvoltare”, menționate la articolul 83, înseamnă un set coerent de operațiuni definite și finanțate exclusiv de TTPM în cadrul propriilor politici și strategii de dezvoltare și operațiuni convenite între un anumit TTPM și statul membru de care este legată;
(e)
„alocarea teritorială” înseamnă suma alocată fiecărui TTPM pentru ajutorul programabil în cadrul Fondului european de dezvoltare în vederea finanțării strategiilor și a priorităților teritoriale stabilite în documentele de programare;
(f)
„alocarea regională” înseamnă suma alocată pentru ajutorul programabil în cadrul Fondului european de dezvoltare în vederea finanțării strategiilor de cooperare regională sau a priorităților tematice regionale, care sunt comune mai multor TTPM și sunt stabilite în documentele de programare;
(g)
„decizia de finanțare” înseamnă actul adoptat de Comisie în care se specifică detaliile privind contribuția financiară a Uniunii și prin care se autorizează acordarea unui ajutor financiar de la Fondul european de dezvoltare.
Articolul 76
Principiile cooperării financiare
(1) Asistența financiară oferită de Uniune se bazează pe principiile parteneriatului, asumării, alinierii la sistemele teritoriale, complementarității și subsidiarității.
(2) Operațiunile finanțate în cadrul prezentei decizii pot lua forma unor ajutoare programabile sau neprogramabile.
(3) Asistența financiară oferită de Uniune:
(a)
este pusă în aplicare cu respectarea caracteristicilor geografice, sociale și culturale ale fiecărui TTPM în parte, precum și a potențialului specific acestora;
(b)
asigură acordarea resurselor în mod previzibil și periodic;
(c)
este flexibilă și adaptată situației fiecărui TTPM în parte; și
(d)
ține seama pe deplin de competențele instituționale, juridice și financiare ale fiecărui partener.
(4) Autoritățile din TTPM în cauză sunt responsabile de punerea în aplicare a operațiunilor fără a aduce atingere competențelor Comisiei de a garanta o bună gestionare financiară în utilizarea fondurilor Uniunii.
Capitolul 2
Resursele financiare
Articolul 77
Surse de finanțare
TTPM sunt eligibile pentru următoarele surse de finanțare:
(a)
resursele alocate pentru TTPM în temeiul Acordului intern între statele membre ale Uniunii de instituire a celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare (FED);
(b)
programele și instrumentele Uniunii prevăzute în bugetul general al Uniunii; și
(c)
fondurile gestionate de BEI în cadrul resurselor BEI, precum și resursele alocate Facilității pentru investiții a FED conform condițiilor prevăzute în Acordul intern între statele membre ale Uniunii de instituire a celui de al 11-lea FED (7) („acordul intern privind al 11-lea FED”).
Capitolul 3
Dispoziții specifice privind asistența financiară în cadrul celui de al 11-lea FED
Articolul 78
Obiect și domeniu de aplicare
În cadrul strategiei și al priorităților stabilite de TTPM în cauză la nivel atât local, cât și regional, și fără a aduce atingere ajutorului umanitar și de urgență, se poate acorda un sprijin financiar următoarelor activități care contribuie la realizarea obiectivelor prevăzute în prezenta decizie:
(a)
politicile și reformele sectoriale, precum și proiectele care sunt compatibile cu acestea;
(b)
dezvoltarea instituțională, consolidarea capacităților și integrarea aspectelor legate de mediu;
(c)
cooperarea tehnică; și
(d)
sprijinul suplimentar în cazul unor fluctuații ale încasărilor provenind din exportul de bunuri și servicii în sensul articolului 82.
Articolul 79
Ajutorul umanitar și de urgență
(1) Ajutorul umanitar și de urgență se acordă populației din TTPM care se confruntă cu grave dificultăți economice și sociale de natură excepțională, rezultate în urma unor dezastre naturale sau provocate de om sau a unor circumstanțe extraordinare cu efecte comparabile. Ajutorul umanitar și de urgență se menține atâta timp cât este necesar pentru a rezolva problemele urgente care apar în astfel de situații.
Ajutorul umanitar și de urgență se acordă exclusiv pe baza nevoilor și a intereselor victimelor dezastrelor.
(2) Ajutorul umanitar și de urgență vizează:
(a)
salvarea vieților omenești, prevenirea și atenuarea suferințelor și păstrarea demnității umane în timpul unor situații de criză și postcriză;
(b)
contribuția la finanțarea și expedierea ajutorului umanitar, precum și la accesul direct la acesta al destinatarilor săi, cu utilizarea tuturor mijloacelor logistice disponibile;
(c)
întreprinderea unor măsuri de reabilitare și de reconstrucție pe termen scurt, pentru a permite victimelor să beneficieze de o minimă integrare socioeconomică și pentru a crea, cât mai repede posibil, condițiile necesare pentru reluarea dezvoltării pe baza unor obiective pe termen lung;
(d)
rezolvarea nevoilor care rezultă din strămutarea persoanelor precum refugiații, persoanele strămutate și repatriații, în urma unor dezastre naturale sau provocate de om, pentru a satisface, atâta timp cât este necesar, toate nevoile refugiaților și ale persoanelor deplasate, indiferent unde se găsesc acestea, și pentru a facilita repatrierea voluntară și reintegrarea acestora în țara lor de origine; și
(e)
oferirea de asistență TTPM în instituirea unor mecanisme de prevenire și de pregătire în caz de dezastre naturale pe termen scurt, inclusiv a unor sisteme de predicție și alertă timpurie, în vederea reducerii consecințelor catastrofelor.
(3) Ajutorul prevăzut în prezentul articol poate fi acordat și TTPM care primesc refugiați sau repatriați, pentru a răspunde nevoilor acute care nu sunt acoperite prin asistența de urgență.
(4) Ajutorul prevăzut la prezentul articol este finanțat de la bugetul general al Uniunii. Acesta poate fi însă finanțat, în plus față de rubrica bugetară în cauză și în mod excepțional, din alocațiile prevăzute în anexa II.
(5) Operațiunile de ajutor umanitar și de urgență sunt întreprinse la cererea TTPM afectat, a Comisiei, a statului membru de care TTPM respectiv este legat, a organizațiilor internaționale sau a organizațiilor neguvernamentale locale sau internaționale. Acest ajutor este administrat și pus în aplicare în cadrul procedurilor care facilitează efectuarea de operațiuni rapide, flexibile și eficace.
Articolul 80
Dezvoltarea capacităților
(1) Asistența financiară poate contribui, printre altele, la sprijinirea TTPM în vederea dezvoltării capacităților necesare pentru definirea, punerea în aplicare și monitorizarea strategiilor teritoriale și/sau regionale, precum și a acțiunilor necesare în vederea realizării obiectivelor generale în domeniile de cooperare prevăzute în părțile a doua și a treia.
(2) Uniunea sprijină eforturile depuse de TTPM în ceea ce privește dezvoltarea unor date statistice fiabile în aceste domenii.
(3) Uniunea poate sprijini TTPM în eforturile lor de îmbunătățire a comparabilității indicatorilor lor macroeconomici.
Articolul 81
Asistența tehnică
(1) La inițiativa Comisiei, se pot finanța studii sau măsuri de asistență tehnică în scopul de a asigura pregătirea, monitorizarea, evaluarea și controlul necesare în vederea punerii în aplicare a prezentei decizii și a evaluării generale a acesteia. Asistența tehnică acordată la nivel local este pusă în aplicare în toate cazurile conform normelor aplicabile gestiunii financiare descentralizate.
(2) La inițiativa TTPM, se pot finanța studii sau măsuri de asistență tehnică legate de punerea în aplicare a activităților prevăzute în documentele de programare. Comisia poate decide să finanțeze astfel de acțiuni fie din ajutorul programabil, fie din pachetul financiar alocat pentru măsurile de cooperare tehnică.
Articolul 82
Sprijinul suplimentar în caz de fluctuații ale veniturilor din exporturi
(1) În cadrul pachetului financiar prevăzut în anexa II, se instituie un sprijin suplimentar menit să atenueze efectele negative ale oricărei fluctuații pe termen scurt a veniturilor din exporturi, în special în sectorul agricol, în cel al pescuitului și în cel minier, care ar putea compromite realizarea obiectivelor de dezvoltare ale TTPM în cauză.
(2) Scopul sprijinului acordat în caz de fluctuații pe termen scurt ale veniturilor din exporturi este acela de a proteja reformele și politicile macroeconomice și sectoriale care riscă să fie compromise de o scădere a veniturilor și de a remedia efectele negative ale instabilității veniturilor din exporturi, în special în ceea ce privește produsele agricole și miniere.
În alocarea resurselor prevăzută în anexa V se ține seama de dependența economiilor TTPM față de exporturi, în special cele din sectoarele agricol și minier. În acest context, TTPM izolate menționate în anexa I beneficiază de un tratament mai favorabil, în conformitate cu criteriile stabilite în anexa V.
(3) Resursele suplimentare se pun la dispoziție în conformitate cu modalitățile specifice ale mecanismului de sprijin, astfel cum se prevede în anexa V.
(4) Uniunea susține, de asemenea, regimurile de asigurare comercială create pentru TTPM care urmăresc să ia măsuri împotriva riscului de fluctuații ale veniturilor din exporturi.
Articolul 83
Programare
(1) În sensul prezentei decizii, ajutorul programabil se bazează pe un document de programare.
(2) În documentul de programare pot fi luate în considerare planurile teritoriale de dezvoltare sau alte planuri convenite între TTPM și statele membre de care sunt legate.
(3) În temeiul articolului 10, responsabilitatea principală pentru elaborarea de strategii, priorități și regimuri revine autorităților din TTPM prin pregătirea documentelor de programare, în coordonare cu Comisia și cu statul membru de care TTPM în cauză este legat.
(4) Autoritățile TTPM au următoarele responsabilități:
(a)
stabilirea priorităților care stau la baza strategiei; și
(b)
elaborarea unor propuneri de proiecte și de programe, care sunt prezentate Comisiei și examinate de aceasta.
Articolul 84
Pregătirea, evaluarea și aprobarea documentului de programare
(1) Ordonatorul teritorial de credite competent sau, în cazul programelor regionale, ordonatorul regional de credite competent pregătește o propunere privind un document de programare în urma consultărilor cu o serie cât mai largă de părți interesate, bazându-se pe lecțiile învățate și pe cele mai bune practici.
(2) Fiecare propunere privind un document de programare este adaptată la nevoile și circumstanțele specifice ale fiecărui TTPM. Fiecare propunere precizează sectorul principal selectat (sectoarele principale selectate) pentru finanțare din partea Uniunii, obiectivele specifice, rezultatele așteptate, indicatorii de performanță pe baza cărora se va realiza evaluarea, precum și suma indicativă alocată. Fiecare propunere promovează asumarea la nivel local a răspunderii asupra programelor de cooperare.
(3) Propunerea privind documentul de programare face obiectul unui schimb de opinii între TTPM, statul membru în cauză și Comisie încă din etapele inițiale ale procesului de programare, în vederea promovării complementarității și a coerenței între activitățile de cooperare ale fiecăreia dintre părți.
(4) Comisia evaluează propunerea privind documentul de programare pentru a stabili dacă aceasta conține toate elementele necesare și dacă este conformă obiectivelor prezentei decizii și politicilor relevante ale Uniunii. Comisia se consultă cu Banca Europeană de Investiții cu privire la proiectul de document de programare.
(5) TTPM furnizează toate informațiile necesare, inclusiv rezultatele eventualelor studii de fezabilitate întreprinse, astfel încât evaluarea de către Comisie a proiectului de document de programare să fie cât mai eficientă posibil.
(6) Autoritățile din TTPM și Comisia sunt responsabile în solidar de aprobarea documentului de programare. Comisia aprobă documentul de programare prin procedura prevăzută la articolul 86.
Articolul 85
Punere în aplicare
(1) Comisia adoptă decizia de finanțare corespunzătoare unui document de programare în conformitate cu standardele prevăzute în regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED și cu procedura prevăzută la articolul 87.
(2) Comisia pune în aplicare resursele prevăzute pentru TTPM în cadrul celui de al 11-lea FED conform oricăreia dintre modalitățile stabilite în regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED și în condițiile stabilite în prezenta decizie și în măsurile de punere în aplicare a acesteia. În acest scop, Comisia încheie acorduri de finanțare cu autoritățile relevante din TTPM.
(3) Autoritățile TTPM au următoarele responsabilități:
(a)
pregătirea, negocierea și încheierea contractelor;
(b)
executarea și gestionarea proiectelor și a programelor; și
(c)
continuarea proiectelor și a programelor, precum și asigurarea durabilității acestora.
(4) Autoritățile relevante din TTPM și Comisia sunt responsabile în solidar de:
(a)
asigurarea egalității condițiilor de participare la procedurile de ofertare și la contracte;
(b)
monitorizarea și evaluarea efectelor și a rezultatelor proiectelor și programelor; și
(c)
asigurarea executării corespunzătoare, prompte și eficiente a proiectelor și a programelor.
(5) Pentru a facilita schimbul de opinii, reuniunile tehnice au loc cel puțin o dată pe an între ordonatorii teritoriali de credite, statele membre în cauză și reprezentanții Comisiei implicați în programare, în special utilizând tehnologiile moderne sau, dacă este posibil, extinzând dialogul din cadrul forumului TTPM-UE.
(6) Acțiunile finanțate în cadrul celui de al 11-lea FED pot fi puse în aplicare prin cofinanțare paralelă sau mixtă, sub rezerva dispozițiilor regulamentului financiar aplicabil celui de al 11-lea FED.
Articolul 86
Ordonatorii de credite teritoriali și regionali
(1) Administrația publică din fiecare TTPM desemnează un ordonator teritorial de credite care să o reprezinte în toate operațiunile finanțate din resursele celui de al 11-lea FED gestionate de Comisie și de Banca Europeană de Investiții. Ordonatorul teritorial de credite numește unul sau mai mulți ordonatori teritoriali de credite adjuncți care să îl înlocuiască atunci când nu își poate îndeplini atribuțiile și informează Comisia cu privire la această desemnare. Ori de câte ori sunt îndeplinite condițiile privind capacitatea instituțională și buna gestiune financiară, ordonatorul teritorial de credite își poate delega funcțiile privind punerea în aplicare a programelor și proiectelor respective organismului responsabil din cadrul autorității competente din TTPM în cauză. Ordonatorul teritorial de credite informează în prealabil Comisia cu privire la orice delegare de acest fel.
Atunci când constată probleme în desfășurarea procedurilor privind gestionarea resurselor provenite din cel de al 11-lea FED, Comisia, în colaborare cu ordonatorul teritorial de credite, stabilește toate contactele necesare pentru a remedia situația și ia toate măsurile adecvate. Ordonatorul teritorial de credite își asumă responsabilitatea financiară numai pentru sarcinile de execuție care i-au fost încredințate.
În cazul în care resursele provenite din cel de al 11-lea FED sunt gestionate descentralizat și fac obiectul eventualelor competențe suplimentare care ar putea fi acordate de Comisie, ordonatorul teritorial de credite:
(a)
este responsabil de coordonarea, programarea, monitorizarea periodică și revizuirile punerii în aplicare a cooperării, precum și de coordonarea cu donatorii;
(b)
în strânsă cooperare cu Comisia, este responsabil de pregătirea, prezentarea și evaluarea programelor și proiectelor.
(2) În cazul în care resursele celui de al 11-lea FED sunt gestionate în mod indirect și fac obiectul eventualelor competențe suplimentare care ar putea fi acordate de Comisie, ordonatorul de credite teritorial competent acționează în calitate de autoritate contractantă pentru programele puse în aplicare prin proceduri de ofertare sau prin cereri de propuneri, sub controlul ex ante al Comisiei.
(3) Pe perioada executării operațiunilor și sub rezerva cerinței de a informa Comisia, ordonatorul teritorial de credite decide cu privire la:
(a)
ajustări și modificări tehnice detaliate ale programelor și proiectelor în măsura în care acestea nu afectează soluția tehnică adoptată și rămân în limitele rezervei pentru ajustări, prevăzută în acordul de finanțare;
(b)
schimbări ale amplasamentului pentru programele sau proiectele cu unități multiple, în cazul în care acestea se justifică din punct de tehnic, economic sau social;
(c)
impunerea sau scutirea de penalități de întârziere;
(d)
acte privind liberarea garanțiilor;
(e)
subcontractări;
(f)
acceptarea finală, cu condiția aprobării de către Comisie a acceptării provizorii, procesul-verbal corespunzător și, după caz, a prezenței sale la acceptarea finală, în special în cazul în care amploarea rezervelor formulate cu ocazia acceptării provizorii necesită lucrări suplimentare majore; și angajarea de consultanți și alți experți în asistență tehnică.
(4) În cazul programelor regionale, autoritățile din TTPM participante desemnează un ordonator regional de credite printre actorii implicați în cooperare menționați la articolul 11. Atribuțiile ordonatorului regional de credite corespund mutatis mutandis celor ale ordonatorului teritorial de credite.
Articolul 87
Comitetul FED-TTPM
(1) Comisia este asistată, atunci când este cazul, de comitetul înființat prin Acordul intern privind instituirea celui de al 11-lea FED.
(2) Atunci când își exercită competențele conferite prin prezenta decizie, comitetul poartă denumirea de „Comitetul FED-TTPM”. Procedurile comitetului prevăzute în acordul intern privind al 11-lea FED și în regulamentul de punere în aplicare aplicabil celui de al 11-lea FED se aplică și Comitetului FED-TTPM. Până la intrarea în vigoare a regulamentului de punere în aplicare aplicabil celui de al 11-lea FED, se aplică procedurile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 617/2007 al Consiliului (8).
(3) Comitetul își axează lucrările pe problemele de fond ale cooperării la nivelul TTPM și al regiunilor. Pentru asigurarea coerenței, a coordonării și a complementarității, comitetul monitorizează punerea în aplicare a documentelor de programare.
(4) Comitetul își dă avizul cu privire la:
(a)
proiectele de documente de programare și orice modificare a acestora; și
(b)
deciziile de finanțare pentru punerea în aplicare a prezentei părți din decizie.
Articolul 88
Rolul delegațiilor Uniunii
(1) În cazul în care Uniunea este reprezentată de o delegație aflată sub autoritatea unui șef de delegație, se aplică dispozițiile Regulamentului financiar aplicabile celui de al 11-lea FED în ceea ce privește ordonatorii de credite și responsabilii cu contabilitatea prin subdelegare.
(2) Ordonatorul de credite regional și/sau teritorial cooperează și lucrează îndeaproape cu șeful delegației, care este principalul punct de contact pentru diferiții actori ai cooperării în TTPM în cauză.
Articolul 89
Norme privind naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de achiziții publice, procedurilor de acordare a granturilor și altor proceduri de atribuire pentru TTPM
(1) Norme generale privind eligibilitatea:
(a)
Participarea la atribuirea contractelor de achiziții, granturilor și la alte proceduri de atribuire pentru acțiunile finanțate în temeiul prezentei decizii în beneficiul părților terțe este deschisă tuturor persoanelor fizice resortisante ale unei țări eligibile sau ale unui teritoriu eligibil, astfel cum se definește la alineatul (2), tuturor persoanelor juridice, stabilite într-o astfel de țară sau într-un astfel de teritoriu, precum și organizațiilor internaționale.
(b)
În cazul acțiunilor cofinanțate cu un partener sau cu un alt donator sau puse în aplicare printr-un stat membru în gestiune partajată sau printr-un fond fiduciar instituit de Comisie, țările care sunt eligibile în conformitate cu normele respectivului partener, ale altui donator sau stat membru sau determinate în cadrul actului de instituire a fondului fiduciar sunt de asemenea eligibile.
În cazul acțiunilor puse în aplicare prin organisme abilitate, care sunt state membre sau agențiile acestora, prin Banca Europeană de Investiții sau prin organizații internaționale sau agențiile acestora, persoanele fizice și juridice care sunt eligibile în conformitate cu normele organismului delegat, astfel cum au fost identificate în acordurile încheiate cu organismul cofinanțator sau de execuție sunt, de asemenea, eligibile.
(c)
În cazul unei acțiuni finanțate în temeiul prezentei decizii și, în plus, în temeiul unui alt instrument destinat acțiunilor externe, inclusiv Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (9), astfel cum a fost modificat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (10), țările identificate în cadrul oricăruia dintre aceste instrumente sunt considerate eligibile pentru respectiva acțiune.
În cazul unor acțiuni globale, regionale sau transfrontaliere finanțate în temeiul prezentei decizii, persoanele fizice și juridice din țările, teritoriile și regiunile implicate în acțiune pot participa la procedurile de implementare a acțiunilor respective.
(d)
Toate bunurile achiziționate în cadrul unui contract de achiziții publice sau în conformitate cu un acord de grant și finanțate în temeiul prezentei decizii sunt originare dintr-o țară eligibilă sau dintr-un teritoriu eligibil. Cu toate acestea, ele pot să provină din orice țară sau teritoriu atunci când valoarea bunurilor ce urmează să fie achiziționate este sub pragul fixat pentru recurgerea la procedura negociată competitivă. În sensul prezentului articol, termenul „origine” este definit la articolele 23 și 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (11) și în alte acte legislative ale Uniunii care reglementează originea nepreferențială.
(e)
Normele prevăzute la prezentul articol nu se aplică și nu creează restricții legate de naționalitate în cazul persoanelor fizice care sunt angajate de către un contractant eligibil sau, dacă este cazul, de un subcontractant eligibil sau care dispun de un alt tip de contract legal încheiat cu aceștia.
(f)
Eligibilitatea, astfel cum este definită la prezentul articol, poate fi restricționată, în ceea ce privește naționalitatea, localizarea sau natura solicitanților, în măsura în care acest lucru este util, date fiind caracterul și obiectivele acțiunii, și necesar pentru punerea în aplicare efectivă a acțiunii.
(g)
Persoanele fizice și juridice cărora li s-au atribuit contracte trebuie să respecte legislația aplicabilă în materie de mediu, care include și acordurile multilaterale în acest domeniu, precum și standardele de bază în domeniul muncii convenite la nivel internațional.
(2) Ofertanții, solicitanții și candidații din următoarele țări și teritorii sunt eligibili pentru finanțare în temeiul prezentei decizii:
(a)
statele membre, țările candidate și potențial candidate, astfel cum sunt recunoscute de Uniune, precum și membrii Spațiului Economic European;
(b)
TTPM;
(c)
țările și teritoriile în curs de dezvoltare, astfel cum sunt incluse în lista OCDE-CAD a beneficiarilor AOD, care nu sunt membre ale grupului G20;
(d)
țările pentru care accesul reciproc la asistența externă este stabilit de Comisie. Accesul reciproc se poate acorda, pentru o perioadă determinată de cel puțin un an, de fiecare dată când o țară acordă eligibilitatea, în condiții egale, entităților din Uniune și din TTPM;
(e)
statele membre ale OCDE, în cazul contractelor implementate într-una dintre țările cel mai puțin dezvoltate;
(f)
atunci când se anunță în prealabil în documentele procedurii:
(i)
țările care au legături tradiționale economice, comerciale sau geografice cu țările beneficiare vecine;
(ii)
toate țările, în caz de urgență sau de lipsă a produselor și serviciilor de pe piețele din țările eligibile.
(3) Ofertanții, solicitanții și candidații din țări neeligibile sau bunurile de origine neeligibilă pot fi acceptate ca eligibile de către Comisie în cazuri justificate în mod corespunzător, atunci când normele de eligibilitate ar face ca realizarea unui proiect, unui program sau unei acțiuni să fie imposibilă sau extrem de dificilă.
(4) În cazul acțiunilor puse în aplicare în cadrul gestiunii partajate, statul membru relevant căruia Comisia i-a delegat sarcinile de execuție este împuternicit ca, în numele Comisiei, să autorizeze participarea ofertanților, solicitanților și candidaților din alte țări și să autorizeze bunuri din alte țări în sensul alineatului (2) litera (f), precum și să accepte ca fiind eligibili ofertanți, solicitanți și candidați din țările neeligibile, în sensul alineatului (3), sau bunuri de origine neeligibilă, în sensul alineatului (1) litera (d).
Articolul 90
Protecția intereselor financiare ale Uniunii și controalele financiare
(1) La punerea în aplicare a acțiunilor finanțate în temeiul prezentei decizii, Comisia ia măsurile corespunzătoare pentru a se garanta protecția intereselor financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, a corupției și a oricăror alte activități ilegale, prin verificări eficace, și, în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit, precum și, dacă este necesar, prin sancțiuni eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia și Curtea de Conturi (CEC) au competența de a efectua audituri, pe bază de documente și la fața locului, în ceea ce privește toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii.
Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua verificări și inspecții la fața locului la operatorii economici care beneficiază direct sau indirect de o astfel de finanțare, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (12), cu scopul de a stabili existența unei fraude, a unui act de corupție sau a oricărei alte activități ilegale în legătură cu un acord de grant sau cu o decizie de grant ori în legătură cu un contract de finanțare din partea Uniunii.
Fără a aduce atingere primului și celui de al doilea paragraf, acordurile cu țări terțe și cu organizații internaționale, precum și acordurile de grant, deciziile de grant și contractele rezultate din punerea în aplicare a prezentei decizii împuternicesc în mod expres Comisia, CEC și OLAF să efectueze astfel de audituri, verificări și inspecții la fața locului, în conformitate cu regulamentul financiar pentru FED relevant.
(3) Responsabilitatea principală în ceea ce privește controlul financiar al fondurilor acordate de UE revine TTPM. Acest control se efectuează, după caz, în coordonare cu statul membru de care TTPM este legat, în conformitate cu legislația națională aplicabilă.
(4) Comisia are următoarele responsabilități:
(a)
să se asigure de existența și de buna funcționare, în TTPM în cauză, a unor sisteme de gestionare și de control prin care se garantează o utilizare corectă și eficace a fondurilor Uniunii; și
(b)
în cazul unor nereguli, să recomande sau să solicite aplicarea unor măsuri corective prin care să se remedieze neregulile respective și eventualele deficiențe de gestionare constatate.
(5) Pe baza acordurilor administrative, Comisia, TTPM și, dacă este cazul, statul membru de care TTPM respectiv este legat cooperează în cadrul unor întâlniri anuale sau bianuale în scopul de a coordona programele, metodologiile și efectuarea controalelor.
(6) În ceea ce privește corecțiile financiare:
(a)
responsabilitatea depistării și a corectării neregulilor financiare revine în principal TTPM în cauză;
(b)
cu toate acestea, în cazul neîndeplinirii obligațiilor de către TTPM în cauză, Comisia intervine dacă TTPM respectiv nu reușește să remedieze situația și în cazul eșecului unei întâlniri de conciliere, pentru a reduce sau a retrage, total sau parțial, soldul alocației globale corespunzătoare deciziei de finanțare a documentului de programare.
Articolul 91
Monitorizarea, evaluarea, procesul de revizuire și raportarea
(1) Cooperarea financiară este suficient de flexibilă pentru a asigura că operațiunile rămân în permanență alineate la obiectivele prezentei decizii și țin seama de modificările survenite în situația economică, în prioritățile și în obiectivele TTPM în cauză, în special prin intermediul unei revizuiri ad-hoc a documentului de programare.
(2) Revizuirea poate fi lansată de Comisie sau la cererea TTPM în cauză și în urma acordului Comisiei.
(3) Comisia examinează progresele înregistrate în punerea în aplicare a asistenței financiare acordate TTPM în temeiul celui de al 11-lea FED și prezintă Consiliului, în fiecare an, începând din 2015, un raport privind punerea în aplicare și rezultatele și, în măsura posibilului, principalele rezultate și impactul asistenței financiare a Uniunii. Raportul este trimis, de asemenea, Parlamentului European, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor.
(4) Raportul menționat la alineatul (3) cuprinde informații, pentru anul precedent, cu privire la măsurile finanțate, rezultatele exercițiilor de monitorizare și de evaluare, implicarea partenerilor în cauză, precum și la executarea creditelor de angajament și de plată din cadrul celui de al 11-lea FED. Raportul evaluează rezultatele asistenței, utilizând, în măsura posibilului, indicatori specifici și măsurabili. Acesta reflectă principalele învățăminte desprinse și răspunsul la recomandările formulate în urma evaluărilor din anii anteriori.
Capitolul 4
Principii de eligibilitate
Articolul 92
Eligibilitatea pentru finanțare teritorială
(1) Autoritățile publice din TTPM sunt eligibile pentru sprijinul financiar prevăzut în prezenta decizie.
(2) Sub rezerva acordului autorităților din TTPM în cauză, următoarele entități sau organisme sunt eligibile, de asemenea, pentru sprijinul financiar prevăzut în prezenta decizie:
(a)
agenții publice sau semipublice active la nivel local, național și/sau regional, ministere sau autorități locale din TTPM, în special, instituții financiare și bănci de dezvoltare;
(b)
societăți și întreprinderi din TTPM și grupuri regionale;
(c)
societăți și întreprinderi dintr-un stat membru pentru a li se permite, în plus față de contribuția proprie, să întreprindă proiecte productive într-un TTPM;
(d)
intermediari financiari din TTPM sau din Uniune, care promovează și finanțează investiții private în TTPM; și
(e)
actori ai cooperării descentralizate și alți actori neguvernamentali din TTPM și din Uniune, pentru a li se permite să întreprindă proiecte și programe economice, culturale, sociale și educative în TTPM, în cadrul cooperării descentralizate prevăzute la articolul 12.
Articolul 93
Eligibilitatea pentru finanțare regională
(1) O alocare regională se utilizează pentru operațiuni de care beneficiază și în care sunt implicate:
(a)
două sau mai multe TTPM, indiferent de poziția geografică;
(b)
unul ori mai multe TTPM și una sau mai multe regiuni ultraperiferice prevăzute la articolul 349 din TFUE;
(c)
unul ori mai multe TTPM și unul sau mai multe state ACP și/sau non-ACP învecinate;
(d)
unul ori mai multe TTPM, una sau mai multe regiuni ultraperiferice și unul sau mai multe state ACP și/sau non-ACP;
(e)
două sau mai multe organisme regionale din care fac parte TTPM;
(f)
unul ori mai multe TTPM și organisme regionale din care fac parte TTPM, state ACP sau una sau mai multe regiuni ultraperiferice;
(g)
TTPM și Uniunea în ansamblu; sau
(h)
una sau mai multe entități, autorități sau alte organisme din cel puțin un TTPM, membre ale unei GECT în conformitate cu articolul 8, una sau mai multe regiuni ultraperiferice și unul sau mai multe state ACP și/sau non-ACP învecinate.
(2) Creditele menite să permită participarea statelor ACP, a regiunilor ultraperiferice și a altor țări constituie fonduri suplimentare celor alocate TTPM în temeiul prezentei decizii.
(3) Participarea statelor ACP, a regiunilor ultraperiferice și a altor țări la programele instituite în temeiul prezentei decizii este luată în considerare numai în măsura în care:
(a)
centrul de greutate al proiectelor și al programelor finanțate în cadrul financiar multianual de cooperare rămâne într-un TTPM;
(b)
există dispoziții echivalente în cadrul instrumentelor financiare ale Uniunii; și
(c)
este respectat principiul proporționalității.
(4) Măsuri corespunzătoare vor permite corelarea finanțării creditelor din FED și de la bugetul general al Uniunii pentru a finanța proiecte de cooperare între TTPM, țările ACP, regiunile ultraperiferice, precum și alte țări, în special mecanisme simplificate de gestionare comună a acestor proiecte.
Articolul 94
Eligibilitatea pentru programele Uniunii
(1) Persoanele fizice dintr-un TTPM, astfel cum sunt definite la articolul 50, și, dacă este cazul, organismele și instituțiile publice și/sau private relevante dintr-un TTPM sunt eligibile pentru a participa la programele Uniunii și pentru a beneficia de finanțare în cadrul acestora, sub rezerva normelor și a obiectivelor programelor și sub rezerva unor eventuale regimuri aplicabile statului membru de care TTPM respectiv este legat.
(2) TTPM sunt, de asemenea, eligibile pentru sprijinul acordat în temeiul programelor Uniunii de cooperare cu alte țări, în special cu țările în curs de dezvoltare, sub rezerva normelor, a obiectivelor și a regimurilor acestor programe.
(3) Comisia raportează Comitetului FED-TTPM cu privire la participarea TTPM la programele Uniunii, pe baza informațiilor cuprinse în Raportul anual de punere în aplicare transmis de TTPM și a altor informații disponibile.
PARTEA A CINCEA
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 95
Delegarea de competențe Comisiei
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate pentru modificarea apendicelor din anexa VI, în scopul de a integra evoluțiile tehnologice și schimbările intervenite în legislația vamală, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 96.
Articolul 96
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 95 este conferită Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la 1 ianuarie 2014. Comisia elaborează un raport privind delegarea de competențe, cu cel puțin nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competență menționată la articolul 95 poate fi revocată în orice moment de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe precizată în decizia respectivă. Decizia intră în vigoare în ziua următoare publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară prevăzută în decizia respectivă. Decizia nu afectează valabilitatea actelor delegate aflate deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia adresează o notificare Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 95 intră în vigoare numai în cazul în care Consiliul nu a formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia către Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Consiliul a informat Comisia că nu va formula obiecții. La inițiativa Consiliului, acest termen se prelungește cu două luni.
Articolul 97
Modificarea statutului
Consiliul, acționând în conformitate cu articolul 203 din TFUE, decide cu privire la orice adaptare care trebuie adusă prezentei decizii, în cazul în care:
(a)
un TTPM devine independent;
(b)
un TTPM iese din asociere;
(c)
un TTPM devine o regiune ultraperiferică;
(d)
o regiune ultraperiferică devine un TTPM.
Articolul 98
Abrogare
Decizia 2001/822/CE se abrogă.
Trimiterile la decizia abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.
Articolul 99
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2014.
Anexa VI se aplică astfel cum se prevede la articolul 65 din anexa respectivă.
Adoptată la Bruxelles, 25 noiembrie 2013.