NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1374/2014
ze dne 28. listopadu 2014
o statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacích společností
(ECB/2014/50)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že pojišťovací společnosti jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 kromě toho stanoví, že v řádně odůvodněných případech má ECB právo shromažďovat statistické informace na konsolidovaném základě. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek, a opravňuje ji, aby některé kategorie zpravodajských jednotek zčásti nebo zcela zprostila statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB.
(2)
Účelem uložení statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacím společnostem je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru pojišťovacích společností v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Shromažďování statistických informací o pojišťovacích společnostech je nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz, k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému.
(3)
Národní centrální banky by měly mít pravomoc shromažďovat informace o pojišťovacích společnostech od skutečného souboru zpravodajských jednotek v rámci širšího statistického zpravodajského rámce, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. V těchto případech je vhodné v zájmu transparentnosti informovat zpravodajské jednotky o různých statistických účelech, pro něž jsou údaje shromažďovány.
(4)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž pro pojišťovací společnosti by národní centrální banky měly být oprávněny sloučit zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení se zpravodajskou povinností podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Údaje, které národní centrální banky na základě tohoto nařízení shromažďují pro statistické účely, úzce souvisejí s údaji, které shromažďují příslušné vnitrostátní orgány pro účely dohledu na základě rámce zavedeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4). S ohledem na obecný mandát ECB, zakotvený v článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), spolupracovat v oblasti statistiky s ostatními orgány a s cílem omezit administrativní zatížení a zamezit duplicitnímu provádění úkolů mohou národní centrální banky odvozovat údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES (včetně vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí), a to s náležitým ohledem na podmínky jakékoli dohody o spolupráci mezi příslušnou národní centrální bankou a příslušným vnitrostátním orgánem. Podle článku 70 směrnice 2009/138/ES mohou příslušné vnitrostátní orgány předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů na základě uvedené směrnice národním centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím.
(6)
Evropský systém účtů zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5) (dále jen „ESA 2010“) vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž jsou tyto jednotky rezidenty. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES, mohou být aktiva a pasiva poboček pojišťovacích společností, jejichž ústředí se nachází v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v zájmu minimalizace zpravodajské zátěže sloučena s aktivy a pasivy ústředí. O pobočkách pojišťovacích společností by měly být shromažďovány omezené informace pro účely sledování jejich velikosti a případných odchylek od systému ESA 2010.
(7)
Na shromažďování statistických informací podle tohoto nařízení by se měla vztahovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(8)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se uvádí, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(10)
Rada guvernérů by měla nejpozději do roku 2020 posoudit přínosy a náklady: a) zvýšení pokrytí čtvrtletního vykazování z 80 % na 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny; b) odděleného vykazování aktiv a pasiv poboček pojišťovacích společností v případech, kdy jsou pobočky rezidenty členských států eurozóny, a mateřské společnosti těchto poboček jsou rezidenty v EHP, a c) dalšího zkrácení lhůty pro předávání údajů zpravodajskými jednotkami na čtyři týdny po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„pojišťovací společností“ (S.128, ESA 2010) se rozumí finanční instituce nebo kvazikorporace, která se převážně zabývá finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění.
Tato definice zahrnuje:
a)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby životního pojištění, v jejichž rámci pojistníci poukazují pravidelné nebo jednorázové platby pojistiteli a výměnou za to pojistitel zaručuje, že pojistníkům poskytne dohodnutou částku nebo anuitu, a to k určitému datu nebo dříve;
b)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby neživotního pojištění na krytí takových rizik, jako jsou např. nehody, nemoc, požár nebo neschopnost splácet úvěr;
c)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby zajištění, v jejichž rámci si pojištění kupuje pojistitel, aby se ochránil před neočekávaně vysokým počtem nároků na náhrady nebo mimořádně vysokými náhradami.
Tato definice nezahrnuje:
a)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6);
b)
účelové finanční společnosti pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7);
c)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8);
d)
penzijní fondy ve smyslu odstavce 2.105 ESA 2010.
2.
„pobočkou“ se rozumí v obchodním rejstříku nezapsané zastoupení nebo pobočka (nikoli však ústředí) pojišťovací společnosti nebo zajišťovny;
3.
„dceřinou společností“ se rozumí subjekt zapsaný v obchodním rejstříku, v němž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je zapsána do obchodního rejstříku. Není-li právnická osoba zapsána do obchodního rejstříku, její rezidentská příslušnost se určí podle jejího sídla, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a pokračující existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
7.
„příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí příslušný vnitrostátní orgán členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
8.
„údaji podle jednotlivých cenných papírů“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů;
9.
„údaji podle jednotlivých položek“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
10.
„agregovanými údaji“ se rozumí údaje, které nejsou členěny podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
11.
„finančními transakcemi“ se rozumí transakce, které vyplývají ze vzniku, zániku nebo změny vlastnictví finančních aktiv nebo pasiv, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II;
12.
„přeceněním v důsledku změn cen a směnných kurzů“ se rozumí změny ocenění aktiv a pasiv, k nimž dochází v důsledku změn v cenách aktiv a pasiv a/nebo vlivu směnných kurzů na hodnoty aktiv a pasiv denominovaných v cizí měně, vyjádřené v eurech, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Shromažďují-li národní centrální banky údaje podle systému ESA 2010, který vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž je daná jednotka rezidentem, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny.
2. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromážděných na základě ustanovení směrnice 2009/138/ES nebo vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z:
a)
pojišťovacích společností, které jsou zapsány v obchodním rejstříku v příslušném členském státě eurozóny a které jsou rezidenty na tomto území, včetně dceřiných společností, jejichž mateřské společnosti se nacházejí mimo toto území;
b)
poboček pojišťovacích společností uvedených v písmenu a), které jsou rezidenty mimo území příslušného členského státu eurozóny, a
c)
poboček pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny, avšak jejichž ústředí se nachází mimo EHP.
Pobočky pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území členského státu eurozóny a jejichž ústředí se nachází v EHP, nejsou součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. Pojišťovací společnosti ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají úplnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 7.
Článek 3
Seznam pojišťovacích společností pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam pojišťovacích společností, které tvoří skutečný soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Tento seznam může vycházet ze seznamů pojišťovacích společností, které v současné době sestavují vnitrostátní orgány (pokud jsou takové seznamy k dispozici), a mohou jej doplňovat další seznamy pojišťovacích společností spadajících pod definici „pojišťovací společnosti“ v článku 1.
2. Příslušná národní centrální banka může po zpravodajské jednotce uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) požadovat poskytnutí nezbytných informací o jejích pobočkách, pokud jsou tyto informace zapotřebí pro účely seznamu.
3. Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, zejména pomocí elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
4. Je-li nejnovější elektronická verze seznamu podle tohoto článku nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhala na tento nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Zpravodajské jednotky poskytují příslušné národní centrální bance přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu podle místních ujednání o spolupráci a v souladu s přílohami I a II:
a)
čtvrtletně údaje o stavech aktiv a pasiv pojišťovacích společností ke konci čtvrtletí a v souladu s článkem 5 případně údaje o čtvrtletních úpravách z přecenění nebo finančních transakcích;
b)
čtvrtletně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci čtvrtletí v členění podle druhu pojištění;
c)
ročně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci roku v členění podle druhu pojištění a zeměpisné oblasti;
2. Kromě požadavků uvedených v odstavci 1 zpravodajské jednotky, které jsou pojišťovacími společnostmi zapsanými v obchodním rejstříku v členském státě eurozóny a rezidenty na jeho území, poskytují příslušné národní centrální bance (buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci) informace o předepsaném pojistném, nákladech na pojistná plnění a zaplacených provizích. Tyto informace se poskytují jednou ročně v souladu s přílohami I a II.
3. Národní centrální banky mohou údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, získat z následujících údajů shromažďovaných na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES:
a)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které příslušné vnitrostátní orgány předávají národním centrálním bankám (ať už jsou národní centrální banka a příslušný vnitrostátní orgán zřízeny samostatně nebo integrovány v rámci téže instituce) v souladu s podmínkami místních ujednání o spolupráci mezi oběma subjekty; nebo
b)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které zpravodajské jednotky předávají přímo a současně národní centrální bance a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
Jestliže kvantitativní výkaz pro účely dohledu obsahuje údaje nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, mají národní centrální banky přístup k celému výkazu a ke všem souvisejícím výkazům potřebným pro účely zajištění kvality údajů.
Členské státy mohou zavést mechanismy spolupráce, které umožní, aby příslušný vnitrostátní orgán centralizovaně shromažďoval informace jak v souvislosti s požadavky na shromažďování údajů na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES, tak i v souvislosti s dodatečnými požadavky na shromažďování údajů stanovenými tímto nařízením, a to v souladu s vnitrostátním právem a harmonizovanými podmínkami, které může vymezit ECB.
4. Národní centrální banky uvědomí zpravodajské jednotky o různých účelech, pro něž jsou jejich údaje shromažďovány.
Článek 5
Úpravy z přecenění a finanční transakce
Informace o úpravách z přecenění a finančních transakcích, které jsou podrobně vymezeny v příloze I a popsány v příloze II, se získávají takto:
a)
zpravodajské jednotky vykazují agregované údaje o úpravách z přecenění a/nebo finančních transakcích podle pokynů příslušné národní centrální banky;
b)
Národní centrální banky buď odvozují přibližné odhady hodnoty obchodů s cennými papíry z údajů podle jednotlivých cenných papírů, nebo shromažďují údaje o těchto obchodech přímo od zpravodajských jednotek podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou postupovat obdobně v případě aktiv, která nejsou cennými papíry, shromažďují-li údaje podle jednotlivých položek;
c)
přibližné odhady hodnoty finančních transakcí týkajících se pojistných technických rezerv v držení pojišťovacích společností odvozují:
i)
zpravodajské jednotky podle pokynů příslušné národní centrální banky na základě společných osvědčených postupů, které mohou být vymezeny na úrovni eurozóny, nebo
ii)
příslušná národní centrální banka na základě údajů poskytnutých pojišťovacími společnostmi.
Článek 6
Účetní pravidla
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, používají pojišťovací společnosti pro účely vykazování podle tohoto nařízení účetní pravidla stanovená v příslušných vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice 2009/138/ES, nebo v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, kterými se mají pojišťovací společnosti řídit na základě pokynů poskytnutých národními centrálními bankami.
2. Kromě požadavků na používání účetních pravidel pojišťovacími společnostmi v souladu s odstavcem 1 se vklady a úvěry v držení pojišťovacích společností, které jsou v tabulce 2.1 a 2.2 přílohy I označeny jako vedené v „nominální hodnotě“, vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci čtvrtletí. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
Článek 7
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým pojišťovacím společnostem, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimky nejmenším pojišťovacím společnostem z hlediska podílu na trhu ve smyslu čl. 35 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, a to za předpokladu, že pojišťovací společnosti přispívající ke čtvrtletní agregované rozvaze představují alespoň 80 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
b)
pojišťovací společnost, které byla udělena výjimka podle písmene a), plní zpravodajskou povinnost stanovenou v článku 4 na roční bázi, tak aby pojišťovací společnosti přispívající k roční agregované rozvaze představovaly alespoň 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
c)
pojišťovací společnost, která není povinna vykazovat žádné údaje podle písmen a) a b), vykazuje omezený soubor informací, který vymezí příslušná národní centrální banka.
d)
národní centrální banky každoročně kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b), a to včas tak, aby mohly udělit nebo v případě nutnosti zrušit výjimku s účinností od počátku následujícího kalendářního roku.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimky pojišťovacím společnostem, pokud jde o vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že rezidentské pojišťovací společnosti drží oběživo a vklady představující méně než 10 % celkového národního úhrnu rozvah pojišťovacích společností a méně než 10 % celkového objemu oběživa a vkladů držených pojišťovacími společnosti eurozóny z hlediska stavů, může příslušná národní centrální banka rozhodnout, že nebude vyžadovat vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě. Příslušná národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí zpravodajským jednotkám.
3. Pojišťovací společnosti se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4. Pokud pojišťovací společnost zvolí tuto možnost, musí před každým následným využitím této výjimky obdržet souhlas příslušné národní centrální banky.
Článek 8
Lhůty
1. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované čtvrtletní údaje nejpozději osm týdnů po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o jeden týden a v případě čtvrtletí končících v roce 2019 činí pět týdnů.
2. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované roční údaje nejpozději 20 týdnů po skončení roku, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o dva týdny a v v roce 2019 činí 14 týdnů.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze III.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění jejich statistických povinností, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, buď přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci, jakmile byl záměr takovou operaci provést zveřejněn a před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB ověřovat nebo vynuceně shromažďovat tyto informace sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá zpravodajská jednotka neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu nebo opravy stanovené v příloze III.
Článek 12
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za první čtvrtletí roku 2016 a roční údaje za rok 2016.
2. Pojišťovací společnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) vykazují roční údaje od referenčního roku 2016. Kromě toho tyto pojišťovací společnosti vykáží úplný soubor údajů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) za první čtvrtletí roku 2016, aby bylo možné sestavovat statistické informace o subsektoru pojišťovacích společností od počátku roku 2016.
Článek 13
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. listopadu 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1374/2014 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 28 noiembrie 2014
privind cerințele de raportare de statistică pentru societățile de asigurare
(BCE/2014/50)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 5,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (1), în special articolul 5 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (4),
având în vedere avizul Comisiei Europene (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 2533/98 prevede la articolul 2 alineatul (1) că, în vederea îndeplinirii cerințelor sale de raportare statistică, Banca Centrală Europeană (BCE), asistată de băncile centrale naționale (BCN), are dreptul de a culege informații statistice în limitele unităților de observare statistică de referință cu obligații de raportare și a ceea ce este necesar pentru realizarea misiunilor Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC). Din articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 rezultă că societățile de asigurare fac parte din unitățile de observare statistică de referință cu obligații de raportare în scopul îndeplinirii cerințelor de raportare statistică ale BCE din, printre altele, domeniul statisticii monetare și financiare. În plus, articolul 2 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 prevede că, în cazuri justificate corespunzător, BCE are dreptul să colecteze informații statistice pe bază consolidată. Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 prevede că BCE stabilește unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare, în limitele unităților de observare statistică de referință cu obligații de raportare, și dă BCE dreptul de a excepta, total sau parțial, categorii specifice de agenți raportori de la îndeplinirea cerințelor sale de raportare statistică.
(2)
Scopul impunerii de obligații de raportare statistică în sarcina societăților de asigurare este acela de a asigura pentru BCE statistici adecvate cu privire la activitățile financiare din subsectorul societăților de asigurare din statele membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „state membre din zona euro”), care sunt privite ca un singur teritoriu economic. Colectarea de informații statistice privind societățile de asigurare este necesară pentru satisfacerea nevoilor analitice periodice și spontane, pentru susținerea BCE în efectuarea analizei monetare și financiare, precum și pentru contribuția SEBC la stabilitatea sistemului financiar.
(3)
BCN ar trebui să aibă competența de a colecta informațiile necesare referitoare la societățile de asigurare de la unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare ce fac parte dintr-un cadru mai larg de raportare statistică, cu condiția ca îndeplinirea cerințelor de raportare statistică ale BCE să nu fie periclitată. În astfel de cazuri este adecvat să se asigure transparența prin informarea agenților raportori cu privire la diferitele scopuri statistice pentru care sunt colectate datele.
(4)
Pentru minimizarea sarcinii de raportare a societăților de asigurare, BCN ar trebui să aibă competența de a combina obligațiile de raportare ce le revin în temeiul prezentului regulament cu cele ce le revin în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1011/2012 al Băncii Centrale Europene (BCE/2012/24) (3).
(5)
Există o legătură strânsă între datele colectate de BCN în scopuri statistice în temeiul prezentului regulament și datele colectate de autoritățile naționale competente (ANC) în scopuri de supraveghere în temeiul mecanismului instituit prin Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4). Pornind de la mandatul general acordat BCE prin articolul 5.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”) pentru a se implica în cooperarea cu alte organisme din domeniul statisticii, și în scopul limitării sarcinii administrative și al evitării duplicării atribuțiilor, BCN pot deriva datele care trebuie raportate în temeiul prezentului regulament din datele colectate în temeiul Directivei 2009/138/CE, inclusiv al legislației naționale care transpune respectiva directivă, ținând seama în mod corespunzător de termenii oricărui acord de cooperare dintre BCN și ANC relevante. Articolul 70 din Directiva 2009/138/CE prevede că ANC pot transmite BCN și altor organisme cu funcție similară, în calitatea lor de autorități monetare, informații destinate să contribuie la îndeplinirea atribuțiilor ce le revin în temeiul respectivei directive.
(6)
Sistemul European de Conturi instituit prin Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5) (denumit în continuare „SEC 2010”) prevede că activele și pasivele unităților instituționale sunt raportate în țara de reședință. Pentru minimizarea sarcinii de raportare, în cazul în care BCN derivă datele de raportat în temeiul prezentului regulament din datele colectate în temeiul Directivei 2009/138/CE, activele și pasivele sucursalelor societăților de asigurare ale căror sedii sociale sunt rezidente în Spațiul Economic European (SEE) pot fi agregate cu cele ale sediilor sociale. Pentru monitorizarea dimensiunii sucursalelor societăților de asigurări și a oricăror abateri de la SEC 2010 ar trebui colectate informații limitate privind aceste sucursale.
(7)
Standardele pentru protecția și utilizarea informațiilor statistice confidențiale prevăzute la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 ar trebui aplicate pentru colectarea informațiilor statistice în temeiul prezentului regulament.
(8)
În timp ce este recunoscut faptul că regulamentele adoptate în temeiul articolului 34.1 din Statutul SEBC nu conferă drepturi și nici nu impun obligații statelor membre a căror monedă nu este euro (denumite în continuare „state membre din afara zonei euro”), articolul 5 din Statutul SEBC se aplică atât statelor membre din zona euro, cât și celor din afara zonei euro. Considerentul (17) al Regulamentului (CE) nr. 2533/98 arată că articolul 5 din Statutul SEBC, coroborat cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, implică obligația de elaborare și aplicare la nivel național a tuturor măsurilor pe care statele membre din afara zonei euro le consideră adecvate pentru a culege informațiile statistice necesare îndeplinirii cerințelor de raportare statistică ale BCE și pentru a efectua în timp util pregătirile din domeniul statistic pentru ca aceste state să devină state membre ale zonei euro.
(9)
Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 prevede că BCE are competența de a aplica sancțiuni în privința agenților raportori care nu respectă cerințele de raportare statistică prevăzute de regulamentele și deciziile BCE.
(10)
Până cel târziu în 2020 Consiliul guvernatorilor ar trebui să evalueze avantajele și costurile următoarelor elemente: (a) o majorare a acoperirii raportării trimestriale de la 80 % la 95 % din cota de piață totală a societăților de asigurare din fiecare stat membru din zona euro; (b) raportarea separată a activelor și pasivelor sucursalelor societăților de asigurare atunci când sucursalele sunt rezidente în statele membre din zona euro și entitățile-mamă ale respectivelor sucursale sunt rezidente în SEE; și (c) o reducere suplimentară a timpului de transmitere a datelor de către agenții raportori la patru săptămâni, după încheierea trimestrului la care se referă datele,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament:
1.
„societate de asigurare” și „SA” (subsectorul 128 din SEC 2010) înseamnă o societate sau o cvasisocietate financiară a cărei funcție principală constă în furnizarea de servicii de intermediere financiară rezultate din mutualizarea riscurilor, în principal sub formă de asigurări directe sau reasigurări.
În definiție sunt incluse următoarele:
(a)
o societate sau o cvasisocietate financiară care furnizează servicii de asigurare de viață, unde deținătorul poliței efectuează plăți regulate sau unice către un asigurător și primește în schimb din partea asigurătorului garanția că acesta îi va plăti o sumă convenită sau o rentă, la o anumită dată sau mai devreme;
(b)
o societate sau o cvasisocietate financiară care furnizează servicii de asigurare generală pentru acoperirea riscurilor din categoria riscurilor de accident, de boală, de incendiu și de nerambursare a unui credit;
(c)
o societate sau o cvasisocietate financiară care furnizează servicii de reasigurare, unde asigurarea este cumpărată de asigurator pentru a se proteja pe sine față de un număr neașteptat de mare de indemnizații sau față de indemnizații excepțional de mari de plătit.
În definiție nu sunt incluse următoarele:
(a)
fondurile de investiții astfel cum sunt definite la articolul 1din Regulamentul (UE) nr. 1073/2013 al Băncii Centrale Europene (BCE/2013/38) (6);
(b)
societăți vehicul investițional angajate în operațiuni de securitizare astfel cum sunt definite la articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1075/2013 al Băncii Centrale Europene (BCE/2013/40) (7).
(c)
instituțiile financiare monetare astfel cum sunt definite la articolul 1din Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 al Băncii Centrale Europene (BCE/2013/33) (8);
(d)
fondurile de pensii astfel cum sunt definite la punctul 2.105 din SEC 2010.
2.
„sucursală” înseamnă o agenție fără personalitate juridică sau sucursală, dar nu sediul social, al unei societăți de asigurare sau reasigurare;
3.
„filială” înseamnă o entitate cu personalitate juridică al cărei capital social este deținut în majoritate sau în totalitate de o altă entitate;
4.
„agent raportor” are sensul stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98;
5.
„rezident” are sensul stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98. În sensul prezentului regulament, și dacă unei persoane juridice îi lipsește dimensiunea fizică, reședința acesteia este determinată de teritoriul economic în temeiul legislației căruia entitatea are personalitate juridică. În cazul în care entitatea nu are personalitate juridică, rezidența acesteia este determinată de domiciliului legal al acesteia, respectiv de țara al cărei sistem juridic guvernează constituirea și funcționarea entității;
6.
„BCN relevantă” înseamnă BCN a statului membru din zona euro în care societatea de asigurare este rezidentă;
7.
„ANC relevantă” înseamnă ANC din statul membru din zona euro în care societatea de asigurare este rezidentă;
8.
„date titlu cu titlu” înseamnă datele defalcate în titluri individuale;
9.
„date element cu element” înseamnă datele defalcate în active sau pasive individuale;
10.
„date agregate” înseamnă datele care nu au fost defalcate în active sau pasive individuale;
11.
„tranzacții financiare” se referă la acele tranzacții ce rezultă din constituirea, lichidarea sau schimbarea proprietarului activelor sau pasivelor financiare, astfel cum este detaliat în partea 5 a anexei II;
12.
„reevaluările datorate variațiilor prețului și ale cursului de schimb” înseamnă fluctuațiile în evaluarea activelor și pasivelor rezultate din variațiile prețurilor activelor și pasivelor și/sau ale cursurilor de schimb care afectează valorile exprimate în euro ale activelor și pasivelor exprimate într-o altă monedă, astfel cum este detaliat în partea 5 a anexei II.
Articolul 2
Unități de observare statistică efective cu obligații de raportare
(1) Atunci când BCN colectează date în temeiul SEC 2010, care prevede ca activele și pasivele unităților instituționale să fie raportate în țara de reședință, unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare constau din societățile de asigurare rezidente pe teritoriul statului membru din zona euro relevant.
(2) Atunci când BCN derivă date care trebuie raportate în temeiul prezentului regulament din date colectate în temeiul dispozițiilor Directivei 2009/138/CE sau al legislației naționale care transpune respectiva directivă, unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare constau din:
(a)
societăți de asigurare cu personalitate juridică și rezidente pe teritoriul statului membru din zona euro relevant, inclusiv filialele ale căror entități-mamă sunt situate în afara teritoriului respectiv;
(b)
sucursalele societăților de asigurări prevăzute la litera (a) rezidente în afara teritoriului statului membru din zona euro relevant; și
(c)
sucursalele societăților de asigurări rezidente pe teritoriul statului membru din zona euro relevant, dar al căror sediu social este înafara SEE.
Sucursalele societăților de asigurări rezidente pe teritoriul unui stat membru din zona euro și al căror sediu social este în cadrul SEE nu fac parte din unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare.
(3) Societățile de asigurare din cadrul unităților de observare statistică efective cu obligații de raportare fac obiectul cerințelor complete de raportare statistică cu excepția cazului în care se aplică o derogare acordată în conformitate cu articolul 7.
Articolul 3
Lista societăților de asigurare în scopuri statistice
(1) Comitetul executiv al BCE întocmește și menține, în scopuri statistice, o listă a societăților de asigurare care constituie unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare care fac obiectul prezentului regulament. Lista poate fi întemeiată pe listele de societăți de asigurare elaborate în prezent de autoritățile naționale, în cazul în care sunt disponibile astfel de liste, și suplimentate de alte liste de societăți de asigurare care se încadrează în definiția „societăților de asigurare” de la articolul 1.
(2) BCN relevante pot solicita unui agent raportor prevăyut la articolul 2 alineatul (2) litera (a) să furnizeze informațiile necesare cu privire la sucursalele sale atunci când aceste informații sunt necesare pentru crearea listei.
(3) BCN și BCE publică lista și actualizările acesteia într-o formă adecvată, inclusiv în format electronic, pe internet sau, la cererea agenților raportori în cauză, pe suport de hârtie.
(4) În cazul în care cea mai recentă versiune electronică disponibilă a listei prevăzute la prezentul articol este incorectă, BCE nu impune sancțiuni niciunui agent raportor care nu și-a îndeplinit în mod corespunzător obligațiile de raportare, în măsura în care acesta s-a bazat cu bună credință pe lista incorectă.
Articolul 4
Cerințe de raportare statistică
(1) Agenții raportori furnizează BCN relevante, fie direct, fie prin intermediul ANC relevante în temeiul acordurilor de cooperare locale, și în conformitate cu anexele I și II:
(a)
trimestrial, date privind stocurile de sfârșit de trimestru cu privire la activele și pasivele societăților de asigurare și, în conformitate cu articolul 5, ajustările din reevaluare trimestriale sau tranzacțiile financiare, dacă este cazul;
(b)
trimestrial, date privind stocurile de sfârșit de trimestru cu privire la rezervele tehnice de asigurare generală defalcate pe sectoare de activitate;
(b)
anual, date privind stocurile de sfârșit de an cu privire la rezervele tehnice de asigurare generală defalcate pe sectoare de activitate și arie geografică.
(2) Pe lângă cerințele prevăzute la alineatul (1), agenții raportori care sunt societăți de asigurare cu personalitate juridică dobândită în și rezidente pe teritoriul unui stat membru din zona euro furnizează BCN relevante, direct sau prin intermediul ANC relevante, în temeiul acordurilor de cooperare locale, informații cu privire la primele subscrise, indemnizații de plătit și comisioane plătite. Aceste informații sunt furnizate anual în conformitate cu anexele I și II.
(3) BCN pot obține datele care trebuie raportate în conformitate cu prezentul regulament din următoarele date colectate în cadrul mecanismului instituit prin Directiva 2009/138/CE;
(a)
datele conținute în modelele de raportare cantitativă pentru raportarea în scopuri de supraveghere transmise BCN de către ANC, indiferent dacă BCN și ANC sunt separate sau integrate în aceeași instituție, în conformitate cu termenii acordurilor de cooperare locale dintre cele două organisme; sau
(b)
datele conținute în modelele de raportare cantitativă pentru raportarea în scopuri de supraveghere transmise direct și simultan BCN și ANC de către agenții raportori.
Atunci când modelul de raportare cantitativă pentru raportarea în scopuri de supraveghere conține date necesare pentru îndeplinirea obligațiilor de raportare statistică din prezentul regulament, BCN au acces la întregul model și la orice alt model relevant necesar pentru a asigura calitatea datelor.
Statele membre pot încheia acorduri de cooperare pentru a asigura colectarea centralizată de către ANC relevantă a informațiilor care răspund atât cerințelor de colectare de date din cadrul mecanismului instituit prin Directiva 2009/138/CE, cât și cerințelor suplimentare de colectare a datelor prevăzute de prezentul regulament, în conformitate cu legislația națională și termenii de referință armonizați stabiliți de BCE.
(4) BCN informează agenții raportori cu privire la diferitele scopuri pentru care sunt colectate datele acestora.
Articolul 5
Ajustările din reevaluare și tranzacțiile financiare
Informațiile cu privire la ajustările din reevaluare și tranzacțiile financiare, astfel cum sunt precizate în amanunt în anexa I și descrise în anexa II, se obțin astfel:
(a)
agenții raportori raportează datele agregate privind ajustările din reevaluare și/sau tranzacțiile financiare, în funcție de instrucțiunile BCN relevante;
(b)
BCN fie fac aproximări ale valorii tranzacțiilor cu titluri de valoare din datele titlu cu titlu, fie culeg în mod direct de la agenții raportori date privind tranzacțiile pe o bază titlu cu titlu. Atunci când colectează date titlu cu titlu, BCN pot urma o abordare similară pentru alte active decât titlurile de valoare;
(c)
aproximările valorii tranzacțiilor financiare referitoare la rezervele tehnice de asigurare menținute de societățile de asigurare sunt derivate:
(i)
de agenții raportori în conformitate cu orientările BCN relevante pe baza celor mai bune practici comune definite la nivelul zonei euro; sau
(ii)
de BCN relevantă, pe baza datelor furnizate de societățile de asigurare.
Articolul 6
Norme contabile
(1) Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament, normele contabile respectate de societățile de asigurare în scopul raportării prevăyute de prezentul regulament sunt cele prevăzute de legislația națională relevantă prin care este transpusă Directiva 2009/138/CE sau de orice alte standarde naționale sau internaționale aplicabile societăților de asigurare și bazate pe instrucțiuni ale BCN.
(2) Pe lângă cerințele oricăror norme contabile respectate de societățile de asigurare în conformitate cu alineatul (1), depozitele și creditele societăților de asigurări înregistrate ca „valoare nominală” în tabelul 2.1 și tabelul 2.2 din anexa I sunt raportate la valoarea principală existentă în sold la sfârșitul trimestrului. Scoaterea din evidențele contabile și reducerea valorii contabile, astfel cum sunt stabilite de practicile contabile relevante, se exclud din această valoare.
(3) Fără a aduce atingere practicilor contabile și mecanismelor de compensare (netting) aplicabile cu prioritate în statele membre din zona euro, toate activele și pasivele financiare se raportează la valoarea brută în scopuri statistice.
Articolul 7
Derogări
(1) Următoarele derogări pot fi acordate societăților de asigurare de mici dimensiuni:
(a)
BCN pot acorda derogări societăților de asigurare celor mai mici din punct de vedere al cotei de piață astfel cum este definită la articolul 35 alineatul (6) din Directiva 2009/138/CE, dacă societățile de asigurare care contribuie la bilanțul trimestrial agregat reprezintă cel puțin 80 % din cota de piață totală a societăților de asigurare în fiecare stat membru din zona euro;
(b)
o societate de asigurare căreia i se acordă o derogare în temeiul literei (a) îndeplinește cerințele de raportare prevăzute la articolul 4 pe bază anuală astfel încât societățile de asigurare care contribuie la bilanțul anual agregat reprezintă cel puțin 95 % din cota de piață totală a societăților de asigurare în fiecare stat membru din zona euro;
(c)
o societate de asigurare care nu trebuie să raporteze date în temeiul literelor (a) și (b) raportează un set redus de informații, astfel cum este definit de BCN relevantă;
(d)
BCN verifică anual și în timp util îndeplinirea condițiilor stabilite la literele (a) și (b) pentru acordarea sau retragerea, dacă este necesar, a unei derogări cu efect de la începutul următorului an calendaristic.
(2) BCN pot acorda societăților de asigurare derogări cu privire la raportarea deținerilor de monedă și depozite la valoarea nominală.
Dacă datele colectate la un nivel mai înalt de agregare arată că deținerile de monedă și depozite de către societățile de asigurare rezidente se ridică la mai puțin de 10 % din valoarea totală națională combinată a bilanțurilor societăților de asigurare și la mai puțin de 10 % din deținerile totale de monedă și depozite ale societăților de asigurare din zona euro din punctul de vedere al stocurilor, BCN relevantă poate decide să nu solicite raportarea deținerilor de monedă și depozite la valoarea nominală. BCN relevantă îi informează pe agenții raportori cu privire la o astfel de decizie.
(3) IFMSocietățile de asigurare pot alege să nu facă uz de o derogare și, în schimb, să îndeplinească cerințele complete de raportare statistică prevăzute la articolul 4. Dacă o societate de asigurare ia o asemenea decizie, ulterior aceasta trebuie să obțină acordul prealabil al BCN relevante înainte de a mai face uz de respectiva derogare.
Articolul 8
Respectarea termenelor
(1) Pentru 2016 agenții raportori transmit BCN relevante sau ANC relevante, sau amândurora, conform acordurilor de cooperare locale, datele trimestriale necesare, în cel mult opt săptămâni de la încheierea trimestrului la care se referă datele. Acest termen este devansat cu o săptămână pe an pentru anii următori și va fi de cinci săptămâni pentru trimestrele care se încheie in 2019.
(2) Pentru 2016 agenții raportoritransmit BCN relevante sau ANC relevante, sau amândurora, conform acordurilor de cooperare locale, datele anuale necesare, în cel mult 20 de săptămâni de la încheierea anului la care se referă datele. Acest termen este devansat cu două săptămâni pe an pentru anii următori și va fi de 14 săptămâni pentru 2019.
Articolul 9
Standarde minime și mecanisme naționale de raportare
(1) Agenții raportori îndeplinesc cerințele de raportare statistică conform standardelor minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire stabilite în anexa III.
(2) BCN definesc și pun în aplicare mecanismele de raportare ce trebuie respectate de către agenții raportori în conformitate cu cerințele naționale. BCN asigură că aceste mecanisme de raportare furnizează informațiile statistice solicitate și permit verificarea cu precizie a respectării standardelor minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire stabilite în anexa III.
Articolul 10
Fuziuni, divizări și reorganizări
În cazul unei fuziuni, divizări sau reorganizări care ar putea afecta îndeplinirea obligațiilor statistice care le revin, agenții raportori în cauză informează BCN relevantă, direct sau prin intermediul ANC relevante în conformitate cu acordurile de cooperare locale, imediat ce intenția de a pune în aplicare o astfel de operațiune a fost făcută publică și înainte ca fuziunea, divizarea sau reorganizarea să intre în vigoare, cu privire la procedurile planificate pentru îndeplinirea cerințelor de raportare statistică prevăzute de prezentul regulament.
Articolul 11
Verificarea și colectarea obligatorie
BCE își exercită dreptul de a verifica sau de a colecta în mod obligatoriu informațiile pe care agenții raportori trebuie să le furnizeze în conformitate cu prezentul regulament, fără a aduce atingere dreptului BCE de a verifica sau de a colecta chiar ea în mod obligatoriu astfel de informații. În special, BCN exercită acest drept atunci când un agent raportor nu respectă standardele minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire specificate în anexa III.
Articolul 12
Prima raportare
(1) Prima raportare începe cu datele trimestriale pentru primul trimestru din 2016 și datele anuale pentru 2016.
(2) Societățile de asigurare prevăzute la articolul 7 alineatul (1) litera (b) raportează datele anuale din anul de referință 2016. În plus, pentru compilarea statisticilor privind subsectorul societăților de asigurare de la începutul anului 2016, aceste societăți de asigurare raportează un set complet de date în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) pentru primul trimestru al anului 2016.
Articolul 13
Dispoziție finală
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 28 noiembrie 2014.