NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 375/2014
ze dne 3. dubna 2014
o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Solidarita patří mezi základní hodnoty Unie a existuje prostor pro další rozvoj projevů solidarity občanů Unie s lidmi ve třetích zemích, kteří jsou ohroženi nebo byli postiženi člověkem vyvolanou krizí nebo přírodní katastrofou. Unie jako celek je navíc s téměř 50 % podílem na celosvětové humanitární pomoci nejvýznamnějším poskytovatelem humanitární pomoci na světě.
(2)
Konkrétním a viditelným projevem solidarity je dobrovolnictví, které jednotlivcům umožňuje věnovat znalosti, dovednosti a čas službě druhým, aniž by byli finančně motivováni.
(3)
Je nutné dále rozvíjet solidaritu s oběťmi krizí a katastrof ve třetích zemích a zvyšovat povědomí o humanitární pomoci a dobrovolnictví obecně a jejich viditelnost mezi občany Unie.
(4)
Vize Unie v oblasti humanitární pomoci, včetně společných cílů, zásad a osvědčených postupů a společného rámce pro poskytování humanitární pomoci Unie, je vymezena ve Společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Evropské komise nazvaném „Evropský konsensus o humanitární pomoci“ (2). Evropský konsensus o humanitární pomoci zdůrazňuje pevné odhodlání Unie uplatňovat přístup založený na potřebách a dodržovat a podporovat základní humanitární zásady lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti. Akce Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) by se měla řídit Evropským konsensem o humanitární pomoci.
(5)
Humanitární pomoc Unie se poskytuje v situacích, v nichž mohou působit také další nástroje související s rozvojovou spoluprací, zvládáním krizí a civilní ochranou. V zájmu koordinace odezvy Unie na humanitární krize ve třetích zemích by měla být u iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zajištěna soudržnost a doplňkovost s relevantními politikami a nástroji Unie, zejména s politikou humanitární pomoci a politikou rozvojové spolupráce Unie a s mechanismem civilní ochrany Unie zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (3), se střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události zřízeným uvedeným rozhodnutím a s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a delegacemi EU a nemělo by docházet k překrývání jejich činnosti.
(6)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla přispívat k úsilí o zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a o budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích. Dále je důležité prohlubovat spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry. Tato spolupráce by měla být uskutečňována v souladu s činností Organizace spojených národů s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
(7)
V posledních letech se celosvětově výrazně zvýšil počet, rozsah a složitost humanitárních krizí způsobených přírodou i člověkem a stejný trend lze očekávat i v budoucnu, a proto je stále více potřebné, aby humanitární subjekty poskytovaly okamžitou, účelnou, účinnou a soudržnou odezvu a pomáhaly místním komunitám ve třetích zemích snižovat jejich zranitelnost a zvyšovat jejich odolnost vůči katastrofám.
(8)
Dobrovolníci mohou přispět ke zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a zásadách a přispět k posílení účinnosti humanitární činnosti, pokud jsou náležitě vybráni, vyškoleni a připraveni k vyslání, aby bylo zajištěno, že budou mít dovednosti a schopnosti potřebné k co nejúčinnější pomoci lidem v nouzi, a pokud jsou jim na místě, kde dobrovolnickou činnost vykonávají, poskytnuty dostatečná podpora a náležité vedení.
(9)
V Evropě i ve světě existují programy pro vysílání dobrovolníků do třetích zemí. Často se jedná o státní systémy, které se zaměřují hlavně nebo výlučně na rozvojové projekty. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by proto měla vytvářet přidanou hodnotu tím, že dobrovolníkům poskytne příležitost společně přispět k operacím humanitární pomoci, čímž posílí aktivní evropské občanství. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU může rovněž vytvářet přidanou hodnotu tím, že podpoří nadnárodní spolupráci organizací, které se účastní provádění akcí v rámci této iniciativy, čímž přispěje ke zlepšení mezinárodních vztahů, k šíření pozitivního obrazu Unie ve světě a k posílení zájmu o celoevropské humanitární projekty.
(10)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla být nákladově efektivní, měla by doplňovat stávající vnitrostátní a mezinárodní dobrovolnické programy, aniž by zdvojovala jejich činnost, a měla by se zaměřit na řešení konkrétních potřeb a nedostatků v humanitární oblasti.
(11)
Jak je zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2010 nazvaném „Dobrovolnictví jako výraz solidarity občanů EU - první zamyšlení nad Evropským dobrovolnickým sborem humanitární pomoci“, existují v současné podobě dobrovolnictví v humanitární oblasti nedostatky, které může iniciativa Humanitární dobrovolníci EU odstranit vysíláním dobrovolníků se správnými schopnostmi v pravý čas na pravé místo. Tohoto cíle by se mohlo dosáhnout zejména vypracováním evropských norem a postupů pro vyhledávání a výběr humanitárních dobrovolníků, společným stanovením kritérií pro odbornou přípravu humanitárních dobrovolníků a jejich přípravu k vyslání, vedením databáze zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou vyhledáni na základě potřeb v terénu, a vytvořením příležitostí, které dobrovolníkům umožní přispívat k humanitárním operacím nejen při vyslání, ale i v zázemí nebo dobrovolnickými činnostmi na internetu.
(12)
Prvořadý význam by nadále měla mít náležitá odborná příprava, jakož i ochrana a bezpečnost dobrovolníků, která by měla být předmětem pravidelné výměny informací, mimo jiné s členskými státy. Humanitární dobrovolníci EU by neměli být vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
(13)
Unie uskutečňuje své operace humanitární pomoci na základě potřeb a ve spolupráci s provádějícími organizacemi. Při provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by tyto organizace měly mít významnou roli, aby byla zajištěna vedoucí úloha aktérů v terénu a aby se potenciální přínos akcí v rámci této iniciativy využil na maximum. Unie by měla tyto organizace pověřit zejména vyhledáváním, výběrem, přípravou a vysíláním dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, jakož i návaznými činnostmi v průběhu mise a po jejím skončení, na základě norem a postupů vypracovaných Komisí. Komise by případně měla mít možnost sama využívat úspěšně vyškolené a připravené dobrovolníky k vyslání do svých místních úřadoven za účelem výkonu podpůrných činností.
(14)
Sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvané „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011-2014“ uvádí, že soukromé společnosti mohou hrát významnou úlohu a přispívat k humanitárním operacím Unie, zejména dobrovolnickou činností zaměstnanců.
(15)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla Evropanům všech věkových skupin pomoci projevit aktivní evropské občanství. Tato iniciativa by tedy měla přispívat k propagaci dobrovolnictví v celé Unii a k osobnímu rozvoji a zvýšení povědomí zúčastněných dobrovolníků o jiných kulturách a tak zlepšit jejich schopnosti a zaměstnatelnost v globálním hospodářství.
(16)
Z unijních zásad rovných příležitostí a nediskriminace vyplývá, že by možnost zapojit se jako aktivní občané měli mít občané Unie a osoby, které na jejím území dlouhodobě legálně pobývají, ze všech sociálních a věkových skupin. S ohledem na specifickou náročnou úlohu humanitární pomoci by měli být humanitární dobrovolníci EU starší 18 let, přičemž by mohli představovat širokou škálu profilů a generací, včetně odborníků a kvalifikovaných důchodců.
(17)
Základním předpokladem pro vysílání dobrovolníků do zemí mimo Unii je jasný právní status. Podmínky vysílání dobrovolníků by měly být stanoveny smluvně, včetně norem ochrany a bezpečnosti dobrovolníků, odpovědnosti vysílajících a přijímajících organizací, pojistného krytí, pokrytí životních nákladů, nákladů na ubytování a dalších relevantních nákladů. Vysílání dobrovolníků do třetích zemí by mělo podléhat odpovídajícím opatřením pro zajištění bezpečnosti.
(18)
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by se měly provádět s ohledem na doporučení obsažená v politickém programu pro dobrovolnictví v Evropě, činnost evropských a mezinárodních dobrovolnických organizací a program OSN pro dobrovolníky, je-li to relevantní.
(19)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla podporovat opatření založená na potřebách, jejichž cílem je posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci ve třetích zemích za účelem zlepšení místní připravenosti a schopnosti reagovat na humanitární krize a zajištění účinného a udržitelného dopadu činnosti dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na místě prostřednictvím řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších relevantních oblastí.
(20)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by se, je-li to relevantní, měla zasazovat o posílení hlediska rovnosti žen a mužů v politice humanitární pomoci Unie tím, že bude prosazovat vhodnou humanitární odezvu na konkrétní potřeby žen a mužů všech věkových skupin. Zvláštní pozornost by měla být věnována spolupráci se skupinami a sítěmi sdružujícími ženy s cílem podporovat účast a vedoucí postavení žen v rámci humanitární pomoci a využít jejich schopností a odbornosti ve prospěch obnovy, budování míru, snižování rizika katastrof a zvyšování odolnosti dotčených komunit.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celé rozpočtové období, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4).
(22)
Přidělování finanční pomoci by mělo probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). S ohledem na specifickou povahu akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je vhodné stanovit, že finanční pomoc lze poskytovat fyzickým osobám i právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem. Je rovněž důležité zajistit dodržování pravidel uvedeného nařízení, zejména pokud jde o v něm stanovené zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
(23)
Hlavními zásadami pro dosažení cílů iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by mělo být lepší provádění i kvalita výdajů a zároveň zajištění optimálního využití finančních prostředků.
(24)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Je nutné přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k zpětnému získání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (6), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (8).
(25)
Na základě dohod o spolupráci by měla být umožněna účast třetích zemí, zejména přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů, partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství a zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO).
(26)
Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí by rovněž měli dodržovat a prosazovat zásady stanovené v Evropském konsensu o humanitární pomoci, s důrazem na ochranu „humanitárního prostoru“.
(27)
S cílem umožnit stálou zpětnou vazbu a zlepšování a s cílem zvýšit pružnost a účinnost přijímání aktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o normy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, změny ukazatelů výkonnosti a tematických priorit a přizpůsobování procentních podílů pro rozdělování finančního krytí na provádění tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Postupy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, akreditační postup, program odborné přípravy a roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by měly být přijímány přezkumným postupem.
(29)
Toto nařízení dodržuje základní práva a zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie.
(30)
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné a přiměřené pro účely zajištění hladkého fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Zpracování osobních údajů Komisí se bude řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10). Zpracování osobních údajů organizacemi provádějícími činnosti v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, které jsou legálně usazeny v Unii, se bude řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11),
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a předložil své stanovisko dne 23. listopadu 2012 (12).
(32)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zřizuje Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) jako rámec pro společný příspěvek evropských dobrovolníků na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích.
Toto nařízení stanoví pravidla a postupy fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a pravidla poskytování finanční pomoci.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
1)
výběr, odbornou přípravu a vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
2)
akce zaměřené na podporu, propagaci a přípravu vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
3)
akce v Unii a mimo ni zaměřené na budování kapacit přijímajících organizací ve třetích zemích v oblasti humanitární pomoci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dobrovolníkem“ osoba, která se z vlastní vůle a nepeněžní motivace rozhodne zapojit do činností, z nichž má prospěch komunita a společnost obecně;
b)
„zájemcem o dobrovolnickou činnost“ osoba, která je způsobilá v souladu s čl. 11 odst. 3 přihlásit se k účasti na činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
„humanitárním dobrovolníkem EU“ zájemce o dobrovolnickou činnost, který byl vybrán, prošel odbornou přípravou v souladu se zvláštními normami, postupy a referenčními kritérii, byl vyhodnocen jako způsobilý a zaregistrován jako připravený k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
d)
„humanitární pomocí“ činnosti a operace ve třetích zemích, jejichž cílem je poskytnout na základě potřeb naléhavou pomoc zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti při člověkem vyvolaných krizích nebo přírodních katastrofách. Zahrnují operace pomoci, záchrany a ochrany při humanitárních krizích nebo bezprostředně po nich, podpůrná opatření pro zajištění přístupu k lidem v nouzi a pro usnadnění volného toku pomoci, akce zaměřené na posílení připravenosti na katastrofy a snižování rizika katastrof a akce přispívající k posílení odolnosti a schopnosti vyrovnávat se s krizemi a překonávat jejich následky;
e)
„třetí zemí“ země mimo Unii, v níž se uskutečňují činnosti a operace humanitární pomoci uvedené v písmeni d).
Článek 4
Cíl
Cílem iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je přispívat k posilování kapacity Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách, zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti a na budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích, a to zejména prostřednictvím připravenosti na katastrofy, snižováním rizika katastrof a těsnějším propojením záchrany, obnovy a rozvoje. Tento cíl by měl být naplňován prostřednictvím přidané hodnoty společného příspěvku humanitárních dobrovolníků EU, zhmotněním hodnot Unie a solidarity s lidmi v nouzi a vyzdvihováním vědomí evropského občanství.
Článek 5
Obecné zásady
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se provádějí v souladu se zásadami humanitární pomoci, jimiž jsou lidskost, neutralita, nestrannost a nezávislost, a Evropským konsensem o humanitární pomoci.
2. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU reagují na humanitární potřeby místních komunit a požadavky přijímajících organizací a přispívají ke zvyšování účinnosti humanitární činnosti.
3. Ochrana a bezpečnost zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU je prioritou.
4. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU podporuje společné projekty založené na potřebách a nadnárodní partnerství mezi zúčastněnými dobrovolníky z různých zemí a organizacemi provádějícími akce v rámci této iniciativy, uvedenými v článku 10.
Článek 6
Soudržnost a doplňkovost činnosti Unie
1. Při provádění tohoto nařízení se zajišťuje soudržnost a doplňkovost s dalšími nástroji a oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie, především s politikou humanitární pomoci, politikou rozvojové spolupráce a mechanismem civilní ochrany Unie, aniž by docházelo ke zdvojování a překrývání činnosti, přičemž se uznává, že humanitární pomoc se řídí zásadami humanitární pomoci uvedenými v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení. Zvláštní pozornost se věnuje hladkému přechodu mezi záchranou, obnovou a rozvojem.
2. Komise a členské státy spolupracují na dosahování účinnosti a účelnosti zajišťováním soudržnosti a souladu mezi příslušnými vnitrostátními dobrovolnickými programy a akcemi v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto akce se opírají o příslušné osvědčené postupy a stávající programy a případně využívají zavedené evropské sítě.
3. Při provádění akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU podporuje Unie spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry.
Při prosazování soudržné mezinárodní odezvy na humanitární krize jsou akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v souladu s akcemi OSN s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
Článek 7
Operativní cíle
1. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje tyto operativní cíle:
a)
Přispívat ke zvýšení a zlepšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří byli vysláni nebo kteří jsou připraveni k vyslání a mají požadovanou kvalifikaci, a počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří naplnili svou smlouvu o vyslání,
-
počet osob, kterým byla poskytnuta humanitární pomoc prostřednictvím iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a průměrné náklady na osobu,
-
míra spokojenosti vyslaných humanitárních dobrovolníků EU a vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o skutečný humanitární přínos humanitárních dobrovolníků EU na místě.
b)
Zlepšovat dovednosti, znalosti a schopnosti dobrovolníků v oblasti humanitární pomoci a zásady a podmínky jejich působení.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří prošli odbornou přípravou, a dobrovolníků, kteří po odborné přípravě prošli úspěšně hodnocením,
-
počet akreditovaných vysílajících organizací, které uplatňují normy a postupy pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
míra spokojenosti dobrovolníků, kteří prošli odbornou přípravou a byli vysláni, vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o kvalitu odborné přípravy, úroveň znalostí a schopností dobrovolníků a splnění a vhodnost norem a postupů pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
c)
Budovat kapacitu přijímajících organizací a podporovat dobrovolnictví ve třetích zemích :
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh akcí na budování kapacity ve třetích zemích,
-
počet zaměstnanců a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity,
-
míra spokojenosti zaměstnanců přijímajících organizací a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity, pokud jde o kvalitu a účinnost prováděných akcí.
d)
Šířit zásady humanitární pomoci Unie dohodnuté v Evropském konsensu o humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh informačních, komunikačních a osvětových kampaní a náklady na tyto kampaně.
e)
Zvyšovat soudržnost a soulad dobrovolnictví v členských státech s cílem zlepšit možnosti občanů Unie účastnit se činností a operací humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet akreditovaných vysílajících organizací,
-
počet a druh akcí technické pomoci vysílajícím organizacím,
-
šíření a přejímání norem a postupů řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU jinými dobrovolnickými programy.
2. Ukazatele uvedené v odst. 1 písm. a) až e) se použijí ke sledování, hodnocení a přezkumu výkonnosti, podle toho, k čemu se vztahují. Ukazatele jsou orientační a lze je měnit akty v přenesené pravomoci podle článku 24 s cílem zohlednit zkušenosti z měření pokroku.
KAPITOLA II
AKCE V RÁMCI INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 8
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje cíle uvedené v článcích 4 a 7 prostřednictvím těchto druhů akcí:
-
vypracování a správa norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
vypracování a správa postupu akreditace vysílajících a přijímajících organizací,
-
vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost,
-
vytvoření programu odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáží,
-
vytvoření, vedení a aktualizace databáze humanitárních dobrovolníků EU,
-
vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích,
-
budování kapacity přijímajících organizací,
-
vytvoření a řízení sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU,
-
komunikace a zvyšování povědomí,
-
pomocné činnosti, které zvyšují odpovědnost, transparentnost a účinnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 9
Normy a postupy týkající se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě příslušných stávajících postupů vypracuje Komise normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu operací humanitární pomoci ve třetích zemích.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 s cílem stanovit normy týkající se:
-
kompetenčního rámce pro vyhledávání, výběr a přípravu dobrovolníků jako začátečníků či zkušených odborníků,
-
zajištění rovných příležitostí a zamezení diskriminaci při vyhledávání a výběru,
-
zajištění dodržování příslušných vnitrostátních právních předpisů a práva Unie a práva přijímající země ze strany vysílajících a přijímajících organizací,
-
norem upravujících partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi,
-
zajištění uznávání schopností a dovedností získaných humanitárními dobrovolníky EU v souladu s relevantními stávajícími iniciativami Unie.
3. Komise je zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem stanovit:
-
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží,
-
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu,
-
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů,
-
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány,
-
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 10
Akreditace vysílajících a přijímajících organizací
1. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů, případně ve spolupráci s partnery činnými v humanitární oblasti, akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů způsob fungování akreditačního postupu na základě relevantních stávajících akreditačních postupů a mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
2. Při vypracovávání akreditačního postupu usiluje Komise v zájmu zjednodušení administrativy o jeho provázanost s nástroji partnerství Komise v humanitární oblasti a se stávajícími humanitárními normami. Tento akreditační postup umožňuje zapojení všech typů způsobilých organizací bez rozdílu.
3. Vysílající organizace jsou způsobilé k akreditaci, jestliže:
a)
splňují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace se sídlem v Unii, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem členského státu,
iii)
nevládní neziskové organizace a veřejnoprávní subjekty se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
iv)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
v)
Mezinárodní federace společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce.
4. Organizace ze třetích zemí jsou způsobilé jako přijímající organizace, pokud:
a)
dodržují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace, které působí nebo jsou zřízeny ve třetí zemi podle platných právních předpisů dané země,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem třetí země,
iii)
mezinárodní agentury a organizace.
5. Aniž jsou dotčeny požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4, mohou vysílající a přijímající organizace provádět akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ve spojení se soukromými výdělečně činnými organizacemi.
6. Na základě předchozího posouzení potřeb může být vysílajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, poskytnuta technická pomoc zaměřená na zvýšení jejich schopnosti účastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zajištění souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
Pomoc uvedená v prvním pododstavci může být rovněž poskytnuta přijímajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, v souvislosti s akcemi uvedenými v článku 15.
7. Komise zveřejní seznam akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací bez zbytečného prodlení po udělení akreditace.
Článek 11
Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost
1. Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající nebo přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, akreditované organizace vyhledají a vyberou zájemce o dobrovolnickou činnost, kterým bude poskytnuta odborná příprava.
2. Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost musí splňovat normy a postupy uvedené v článku 9 a být v souladu se zásadou nediskriminace a rovných příležitostí.
3. Způsobilými zájemci o dobrovolnickou činnost se mohou stát osoby starší 18 let, které jsou:
a)
občany Unie;
b)
státními příslušníky třetích zemí, kteří dlouhodobě pobývají v členském státě, a
c)
občany zemí uvedených v čl. 23 odst. 1, a to za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Článek 12
Program odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáže
1. Na základě stávajících programů a postupů a případně ve spolupráci se specializovanými institucemi Komise vypracuje program odborné přípravy pro přípravu zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci.
2. Způsobilými k účasti v programu odborné přípravy uskutečňovaném příslušnými organizacemi jsou zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří byli vyhledáni a vybráni v souladu s článkem 11. Konkrétní rozsah a obsah odborné přípravy, kterou každý ze zájemců o dobrovolnickou činnost potřebuje, určí příslušná akreditovaná vysílající organizace po konzultaci s akreditovanou přijímající organizací na základě potřeb a s ohledem na předchozí zkušenosti zájemce o dobrovolnickou činnost a plánované vyslání.
3. V rámci odborné přípravy zájemců o dobrovolnickou činnost, a zejména v rámci jejich přípravy k vyslání, lze od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžadovat, aby absolvovali stáž v akreditovaných vysílajících organizacích, pokud možno v jiné zemi než v zemi svého původu.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou vysílající organizace zájemcům o dobrovolnickou činnost, kteří neabsolvovali stáž, případně poskytnout další přípravu před vysláním speciálně uzpůsobenou potřebám a konkrétním okolnostem vyslání. Tato příprava i stáž musí splňovat normy a postupy přípravy uvedené v článku 9.
5. Součástí programu odborné přípravy je vyhodnocení připravenosti zájemce o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích a schopnost uspokojit místní potřeby. Toto vyhodnocení se provádí ve spolupráci s vysílajícími organizacemi.
6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 13
Databáze humanitárních dobrovolníků EU
1. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří úspěšně prošli hodnocením uvedeným v čl. 12 odst. 5, jsou považováni za humanitární dobrovolníky EU a jsou způsobilí k vyslání. Jako takoví jsou zařazeni do databáze humanitárních dobrovolníků EU.
2. Komise vytvoří, vede a aktualizuje databázi humanitárních dobrovolníků EU, zejména s ohledem na jejich dostupnost a způsobilost pro možné vyslání, a upraví přístup do databáze a její používání. Zpracování osobních údajů shromážděných pro účely této databáze probíhá případně v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 14
Vysílání humanitárních dobrovolníků EU do třetích zemí
1. Humanitární dobrovolníci EU zařazení do databáze mohou být na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve smyslu v čl. 3 písm. d) vysláni:
a)
akreditovanými vysílajícími organizacemi do přijímajících organizací ve třetích zemích nebo
b)
případně Komisí do jejích místních úřadoven, které se věnují humanitární pomoci, za účelem výkonu podpůrných činností.
2. Vyslání reaguje na skutečné potřeby, které na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
3. V případě vyslání podle odst. 1 písm. a) zajistí akreditované vysílající organizace dodržování norem a postupů uvedených v článku 9. Humanitární dobrovolníci EU nejsou vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
4. Akreditované vysílající organizace informují příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
5. Konkrétní podmínky týkající se vyslání a úlohy humanitárních dobrovolníků EU jsou po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi stanoveny ve smlouvě uzavřené mezi vysílající organizací a humanitárními dobrovolníky EU, přičemž mezi tyto podmínky patří práva a povinnosti, doba trvání, místo vyslání a úkoly humanitárního dobrovolníka EU.
6. V případě vyslání podle odst. 1 písm. b) Komise podepíše s humanitárními dobrovolníky EU smlouvu o vyslání dobrovolníka, v níž vymezí konkrétní podmínky vyslání. Smlouvy o vyslání dobrovolníka neudílejí dobrovolníkům práva a povinnosti vyplývající ze služebního řádu úředníků Evropské unie ani z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jak jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (14).
7. Každému humanitárnímu dobrovolníkovi je přidělen mentor z přijímající organizace, který na něj dohlíží a je mu nápomocen během jeho vyslání.
Článek 15
Budování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci
Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající a přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, Komise podporuje akce zaměřené na posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci, s cílem zvýšit místní připravenost a zlepšit schopnost reagovat na humanitární krize a zajistit účinný a udržitelný dopad činnosti humanitárních dobrovolníků EU na místě, včetně:
a)
řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších oblastí, které mají význam pro zaměstnance a dobrovolníky z přijímajících organizací;
b)
výměny osvědčených postupů, technické pomoci, programů twinningu a výměny zaměstnanců a dobrovolníků, vytváření sítí a dalších relevantních akcí.
Článek 16
Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
1. Komise vytvoří a spravuje síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, která je tvořena:
a)
zájemci o dobrovolnickou činnost a humanitárními dobrovolníky EU, kteří se účastní nebo účastnili iniciativy;
b)
vysílajícími a přijímajícími organizacemi;
c)
zástupci členských států a Evropského parlamentu.
2. Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zejména:
a)
usnadňuje kontakty a slouží jako platforma pro sdílení vědomostí, konzultace a šíření informací, pro výměnu osvědčených postupů a také pro účely posuzování potřeb uvedeného v čl. 21 odst. 3;
b)
usnadňuje budování partnerství a rozvoj společných projektů týkajících se vysílání osob a činností souvisejících s budováním kapacity, do nichž se zapojují vysílající organizace v celé Unii a přijímající organizace ve třetích zemích;
c)
poskytuje základ, o nějž se opírají akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, s cílem zajistit nepřetržité zlepšování a účinné sledování a hodnocení;
d)
poskytuje příležitosti pro dobrovolnickou činnost on-line v rámci projektů spojených s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 17
Komunikace a zvyšování povědomí
1. Komise podporuje akce zaměřené na informování veřejnosti, komunikaci a zvyšování povědomí s cílem zviditelnit iniciativu Humanitární dobrovolníci EU a propagovat dobrovolnictví v oblasti humanitární pomoci v Unii a jejích členských státech i ve třetích zemích, které mají z akcí v rámci této iniciativy prospěch.
2. Komise vypracuje akční komunikace o cílech, akcích a viditelných výsledcích iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, v němž vymezí činnosti komunikace s veřejností a šíření informací pro veřejnost, zejména vůči budoucím potenciálním zájemcům o dobrovolnickou činnost a příjemcům akcí v rámci této iniciativy. Tento plán komunikace provádějí Komise a příjemci, zejména vysílající a přijímající organizace, a také humanitární dobrovolníci EU.
KAPITOLA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 18
Způsobilé akce
1. Pro finanční pomoc jsou způsobilé akce uvedené v článku 8, včetně opatření nezbytných pro jejich provádění a potřebných opatření zaměřených na posílení koordinace mezi iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a jinými relevantními programy na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, založených na stávajících osvědčených postupech.
2. Z finanční pomoci uvedené v odstavci 1 lze hradit rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou nutné k řízení iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a k dosahování jejích cílů.
3. Výdaje uvedené v odstavci 2 mohou pokrývat zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační akce uvedené v článku 17 včetně společné komunikace politických priorit Unie navenek, pokud tyto činnosti souvisejí s cíli iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, výdaje spojené s informačními sítěmi zaměřenými na zpracování a výměnu informací (včetně jejich propojování se stávajícími nebo budoucími systémy určenými k podpoře výměny údajů napříč odvětvími a souvisejících zařízení), jakož i veškeré výdaje na technickou a administrativní pomoc, které vznikly Komisi.
Článek 19
Příjemci finanční pomoci
Na základě tohoto nařízení lze poskytovat finanční pomoc fyzickým osobám a právnickým osobám, jež se řídí veřejným i soukromým právem, které se pak považují za příjemce finanční pomoci ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení v období od 1. ledna 2014 až 31. prosince 2020 činí 147 936 000 EUR v běžných cenách. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. V případě potřeby by mohly být k pokrytí obdobných výdajů zahrnuty prostředky na platby i do rozpočtu na období po roce 2020, aby bylo možné řídit platby na opatření, jež nebudou dokončena do 31. prosince 2020.
2. Finanční krytí uvedené v odstavci 1 se rozdělí v období 2014-2020 v souladu s operativními cíli, tematickými prioritami a procentními podíly uvedenými v příloze.
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za účelem změny priority a úpravy jednotlivých číselných údajů uvedených v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů. Takovéto úpravy se provedou pouze na základě výsledků přezkumu tematických priorit a procentních podílů stanovených v příloze, který provede Komise s ohledem na výsledek průběžného hodnocení uvedeného v čl. 27 odst. 4 písm. b), přičemž tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 30. června 2018.
4. V závažných a naléhavých případech, kdy je nutné provést revizi rozpočtových zdrojů vyčleněných na podporu krizových opatření v rámci reakce na mimořádné situace, je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, aby mohla upravit jednotlivé číselné údaje uvedené v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů, a to v rámci dostupných rozpočtových prostředků a v souladu s postupem stanoveným v článku 25.
Článek 21
Druhy finančních opatření a prováděcí postupy
1. Komise provádí finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční pomoc poskytovaná podle tohoto nařízení může mít jakoukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Za účelem provádění tohoto nařízení Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Roční pracovní program stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a výši souvisejících celkových výdajů. Roční pracovní program obsahuje také popis financovaných akcí, částku přidělenou na každou akci, přičemž se případně zohledňují vyhodnocené potřeby, a orientační harmonogram provádění. U grantů roční pracovní program zahrnuje priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Roční pracovní program stanoví rovněž účast třetích zemí za podmínek uvedených v článku 23.
Článek 22
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se povoluje provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, a to při náležitém dodržení všech příslušných procesních záruk.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCE S DALŠÍMI ZEMĚMI
Článek 23
Spolupráce s dalšími zeměmi
1. Do iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se mohou zapojit:
a)
občané a vysílající organizace z přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení, nebo podobnými ujednáními;
b)
občané a vysílající organizace ze zemí Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru (EHP), v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
občané a vysílající organizace z ostatních evropských zemí, s výhradou uzavření dvoustranných dohod s těmito zeměmi.
2. Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí rovněž dodržují obecné zásady uvedené v článku 4.
3. Spolupráce se zúčastněnými zeměmi uvedenými v odstavci 1 je v příslušných případech založena na dodatečných rozpočtových prostředcích poskytnutých zúčastněnými zeměmi v souladu s postupy, které byly s těmito zeměmi dohodnuty.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 25. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup pro naléhavé případy
1. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vstupují akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 24 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 26
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VI
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, na něž je poskytována finanční pomoc, podléhají pravidelnému dohledu, s cílem sledovat jejich provádění, a pravidelnému hodnocení vnějšími hodnotiteli, aby byla posouzena jejich účelnost, účinnost a jejich dopad vzhledem k cílům iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Dohled a hodnocení zahrnují vypracování zpráv uvedených v odstavci 4 a další činnosti týkající se konkrétních aspektů tohoto nařízení, které mohou být zahájeny kdykoli během jeho provádění.
2. Organizace, které vysílají humanitární dobrovolníky EU mimo Unii, nesou odpovědnost za kontrolu jejich činnosti a předkládají Komisi pravidelně zprávy o sledování, přičemž jednotlivým dobrovolníkům zaručí veškerá práva související s ochranou osobních údajů.
3. Při hodnocení se používají stávající normy pro hodnocení, včetně těch, které vypracoval Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, s cílem zjistit dlouhodobý dopad iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na humanitární pomoc. Ve fázi hodnocení zajistí Komise pravidelné konzultace všech příslušných zúčastněných stran, včetně dobrovolníků, vysílajících a přijímajících organizací, místních komunit, jimž je pomoc určena, humanitárních organizací a pracovníků v terénu. Výsledky hodnocení budou využity při úpravách podoby programu a přidělování zdrojů.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
výroční zprávy, které zkoumají pokrok dosažený při provádění tohoto nařízení, včetně jeho účinků, a které se pokud možno zabývají nejdůležitějšími výsledky;
b)
do 31. prosince 2017 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto nařízení, včetně dopadu iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v humanitární oblasti a hodnocení nákladové efektivity tohoto programu během prvních tří let jeho provádění;
c)
do 31. prosince 2018 sdělení o pokračujícím provádění tohoto nařízení založené na průběžné hodnotící zprávě uvedené v písmenu b) tohoto odstavce;
d)
do 31. prosince 2021 zprávu o hodnocení ex post za sedmileté finanční období provádění.
5. Komise do 1. září 2019 přezkoumá opatření stanovená tímto nařízením a na základě závěrů průběžné hodnotící zprávy uvedené v odst. 4 písm. b) tohoto článku případně spolu s tímto přezkumem předloží legislativní návrh pozměňující toto nařízení.
6. Komise rovněž o činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU pravidelně informuje Evropskou službu pro vnější činnost podle příslušných pracovních ujednání.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 375/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 3 aprilie 2014
de instituire a Corpului voluntar european de ajutor umanitar (inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 214 alineatul (5),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Solidaritatea este o valoare fundamentală a Uniunii și există potențialul să se dezvolte în continuare mijloace de exprimare a solidarității cetățenilor Uniunii cu persoanele din țările terțe vulnerabile sau afectate de crize provocate de om sau de dezastre naturale. În plus, Uniunea în ansamblu este cel mai mare donator de ajutor umanitar, furnizând aproape 50 % din ajutorul umanitar de la nivel mondial.
(2)
Voluntariatul este o expresie concretă și vizibilă a solidarității care permite persoanelor să își pună cunoștințele, aptitudinile și timpul în serviciul altor persoane, fără o motivație financiară.
(3)
Există o necesitate de a dezvolta și mai mult solidaritatea cu victimele crizelor și dezastrelor din țări terțe, precum și de a mări atât gradul de conștientizare, cât și vizibilitatea ajutorului umanitar și a voluntariatului, în general, în rândul cetățenilor Uniunii.
(4)
Viziunea Uniunii în ceea ce privește ajutorul umanitar, inclusiv un obiectiv comun, principii și bune practici comune și un cadru comun pentru acordarea de ajutor umanitar al Uniunii, este prezentată în Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, a Parlamentului European și a Comisiei Europene, intitulat „Consensul european privind ajutorul umanitar” (2). Consensul European privind ajutorul umanitar subliniază angajamentul ferm al Uniunii pentru o abordare bazată pe necesități, precum și pentru respectarea și promovarea principiilor fundamentale ale ajutorului umanitar: umanitatea, neutralitatea, imparțialitatea și independența. Acțiunile Corpului voluntar european de ajutor umanitar (denumit în continuare inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) ar trebui să fie ghidate de Consensul european privind ajutorul umanitar.
(5)
Ajutorul umanitar al Uniunii este acordat în situații în care pot interveni și alte instrumente legate de cooperarea pentru dezvoltare, gestionarea crizelor și protecția civilă. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să lucreze în mod coerent și complementar, evitând suprapunerile cu politicile și instrumentele Uniunii relevante, în special cu domeniul politicii de ajutor umanitar a Uniunii, al politicii în domeniul cooperării pentru dezvoltare și mecanismul Uniunii de protecție civilă instituit prin din Decizia nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3), Centrul de coordonare a răspunsului pentru situații de urgență instituit prin decizia menționată, precum și cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și cu delegațiile UE, pentru a se coordona răspunsul Uniunii la crizele umanitare din țări terțe.
(6)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să contribuie la eforturile de consolidare a capacității Uniunii de a oferi o asistență umanitară bazată pe necesități și să consolideze capacitatea și rezistența comunităților vulnerabile sau afectate de dezastre în țări terțe. În plus, este important să se încurajeze cooperarea cu organizațiile internaționale relevante și cu alți parteneri umanitari și actori locali și regionali. Această cooperare ar trebui să fie făcută în conformitate cu acțiunile întreprinse de către Organizația Națiunilor Unite, pentru a sprijini rolul central și de coordonare generală a Oficiului Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea afacerilor umanitare (ONU-OCHA).
(7)
Numărul crizelor umanitare, atât cele naturale, cât și cele provocate de om, sfera și complexitatea acestora la nivel mondial au crescut în mod semnificativ în decursul anilor și această tendință este posibil să continue, conducând la o cerere tot mai mare ca actorii umanitari să ofere un răspuns imediat, eficace, eficient și coerent și să sprijine comunitățile locale din țările terțe, pentru a le face mai puțin vulnerabile și a le consolida gradul de reziliență la dezastre.
(8)
Voluntarii pot contribui la consolidarea capacității Uniunii de a oferi ajutor umanitar bazat pe necesități și în conformitate cu anumite principii și pot contribui la consolidarea eficacității sectorului ajutorului umanitar atunci când aceștia sunt selecționați și formați în mod adecvat și pregătiți pentru trimitere pe teren, astfel încât să se asigure faptul că aceștia au aptitudinile și competențele necesare pentru a ajuta în modul cel mai eficient persoanele aflate în dificultate, dacă beneficiază de un sprijin și o supraveghere suficiente în locul unde este exercitată activitatea de voluntariat.
(9)
Există în Europa și la nivel mondial sisteme de voluntariat care pun accentul pe dezvoltarea țărilor terțe. Adesea, acestea sunt programe naționale care se concentrează în principal sau exclusiv pe proiecte de dezvoltare. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui, prin urmare, să aducă un plus de valoare, oferind voluntarilor oportunități de a contribui împreună la operațiuni de ajutor umanitar, consolidând, astfel, noțiunea de cetățenie europeană activă. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” poate aduce un plus de valoare prin încurajarea cooperării transnaționale a organizațiilor care participă la acțiunile de punere în aplicare a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, îmbunătățind astfel relațiile internaționale, proiectând o imagine pozitivă a Uniunii în lume și stimulând interesul pentru proiecte umanitare pan-europene.
(10)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să fie eficientă din punctul de vedere al costurilor, ar trebui să completeze schemele de voluntariat naționale și internaționale existente, fără dublarea acestora, și ar trebui să se concentreze pe abordarea nevoilor și a lacunelor concrete din domeniul umanitar.
(11)
După cum s-a evidențiat în Comunicarea Comisiei din 23 noiembrie 2010 intitulată „Modalități de exprimare a solidarității cetățenilor Uniunii Europene prin intermediul voluntariatului: primele reflecții privind un corp voluntar european de ajutor umanitar”, peisajul actual al voluntariatului umanitar prezintă unele lacune, pe care inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” le poate remedia cu voluntari având profilul potrivit, trimiși pe teren la momentul potrivit, la locul potrivit. Acest lucru ar putea fi realizat în special prin definirea unor standarde și proceduri europene de identificare și selectare a voluntarilor umanitari, a unor obiective de referință stabilite de comun acord pentru formarea și pregătirea voluntarilor umanitari pentru trimitere pe teren, a unei baze de date de voluntari potențiali, identificați pe baza nevoilor existente în domeniu, și a unor oportunități pentru voluntari de a contribui la operațiuni umanitare, nu numai prin prezență la fața locului, ci și prin activități de sprijin administrativ și online.
(12)
Asigurarea unei formări adecvate, precum și securitatea și siguranța voluntarilor trebuie să rămână de o importanță capitală și să constituie tema unor schimburi regulate de informații, inclusiv cu statele membre. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar nu ar trebui mobilizați pentru operațiuni desfășurate în zone de conflict armat internațional sau neinternațional.
(13)
Uniunea își desfășoară operațiunile de ajutor umanitar pe baza nevoilor și în parteneriat cu organismele de punere în aplicare. Aceste organizații ar trebui să joace un rol semnificativ în punerea în practică a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pentru a se asigura asumarea responsabilității de către actorii în domeniu și pentru a se maximiza participarea la acțiunile sub egida inițiativei menționate. Uniunea ar trebui să încredințeze unor astfel de organizații în special misiunile de identificare, selectare, pregătire, trimitere pe teren, precum și monitorizarea pe durata misiunii și după misiune a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu normele stabilite de Comisie. Comisia ar trebui, dacă este necesar, să fie în măsură să facă apel la voluntari instruiți și pregătiți cu succes pentru trimiterea la birourile locale pentru sarcini de sprijin.
(14)
Comunicarea Comisiei din 25 octombrie 2011 intitulată „O nouă strategie a UE (2011-2014) pentru responsabilitatea socială a întreprinderilor” prevede că societățile private pot juca un rol important și pot contribui la operațiunile de ajutor umanitar ale Uniunii, în special prin campaniile de voluntariat ale angajaților.
(15)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să sprijine europenii de toate vârstele să practice cetățenia europeană activă. Inițiativa ar trebui să contribuie astfel la promovarea voluntariatului în Uniune și la dezvoltarea personală și a conștiinței interculturale a voluntarilor participanți, îmbunătățindu-le astfel competențele și capacitatea de inserție profesională în economia globală.
(16)
Conform principiilor Uniunii privind egalitatea de șanse și nediscriminarea, cetățenii Uniunii și persoanele cu drept de ședere pe termen lung în Uniune din toate categoriile sociale și de toate vârstele ar trebui să fie în măsură să se implice în calitate de cetățeni activi. Având în vedere provocările specifice ale contextului umanitar, participanții la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să aibă vârsta de cel puțin 18 ani și ar putea reflecta o mare diversitate de profile și generații, inclusiv experți sau pensionari calificați.
(17)
Un statut juridic clar este o condiție preliminară esențială pentru participarea voluntarilor la mobilizarea în țări din afara Uniunii. Condițiile de mobilizare a voluntarilor ar trebui să fie definite prin contract, inclusiv standardele de protecție și de securitate a voluntarilor, responsabilitățile organizațiilor de trimitere și de primire, acoperirea contractului de asigurare, cheltuielile de ședere, de cazare și alte cheltuielile relevante. Mobilizarea voluntarilor în țările terțe ar trebui să facă obiectul unor acorduri privind securitatea și siguranța.
(18)
Recomandările cuprinse în Agenda politică pentru voluntariat în Europa și activitățile organizațiilor europene și internaționale de voluntariat, precum și programul Organizației Națiunilor Unite pentru voluntari ar trebui, unde este cazul, să fie luate în considerare în acțiunile din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(19)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să sprijine acțiunile bazate pe necesități care vizează consolidarea capacității în cea ce privește ajutorul umanitar a organizațiilor de primire în țările terțe, pentru a îmbunătăți pregătirea și reacția la crize umanitare la nivel local și pentru a asigura un impact eficient și sustenabil al activităților voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pe teren, prin gestionarea riscurilor în caz de dezastru, pregătire și răspuns, mentorat, instruire în formarea voluntarilor, precum și alte domenii relevante.
(20)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui, dacă e cazul, să contribuie la consolidarea perspectivei de gen în politica Uniunii privind ajutorul umanitar, promovarea unor acțiuni umanitare adecvate pentru nevoile specifice ale femeilor și bărbaților de toate vârstele. Trebuie acordată o atenție deosebită cooperării cu grupurile și rețelele de femei pentru a promova participarea și conducerea femeilor în acțiunile de ajutor umanitar și, pe baza capacităților și a expertizei acestora, pentru a contribui la reconstrucție, consolidarea păcii, reducerea riscului de dezastre și la dezvoltarea rezistenței comunităților afectate.
(21)
Prezentul regulament stabilește pentru întreaga durată a perioadei financiare, un pachet financiar care urmează să reprezinte principala valoare de referință în sensul punctului 17 din acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în materie bugetară și privind buna gestiune financiară (4), pentru Parlamentul European și pentru Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale.
(22)
Alocarea asistenței financiare ar trebui să fie pusă în aplicare în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5). Datorită naturii specifice a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, este necesar să se prevadă că asistența financiară poate fi acordată persoanelor fizice și persoanelor juridice de drept public și privat. De asemenea, este important să se asigure că normele regulamentului sunt respectate, în special în ceea ce privește principiile economiei, eficienței și eficacității.
(23)
Îmbunătățirea punerii în aplicare și a calității cheltuielilor ar trebui să fie principii directoare în atingerea obiectivelor inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, asigurându-se totodată utilizarea optimă a resurselor financiare.
(24)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, dacă este cazul, impunerea unor penalități. Ar trebui adoptate măsuri corespunzătoare pentru prevenirea neregulilor și fraudei și efectuate demersurile necesare pentru recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (6), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (7) și Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (8).
(25)
Participarea țărilor terțe, în special a țărilor în curs de aderare, a țărilor candidate, a țărilor potențial candidate, a țărilor partenere din cadrul politicii europene de vecinătate și a țărilor membre Asociației Europene de Liber Schimb ar trebui să fie posibilă pe baza unor convenții de cooperare.
(26)
Voluntarii participanți și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” din țările care cooperează ar trebui, de asemenea, să adere și să susțină respectarea principiilor prevăzute în Consensul european privind ajutorul umanitar, cu accent pe protecția „spațiului umanitar”.
(27)
Pentru a se permite primirea de feedback și îmbunătățiri continue și pentru a crește flexibilitatea și eficiența adoptării, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește dispozițiile referitoare la standardele de selectare, gestionare și mobilizare a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, modificarea indicatorilor de performanță și a priorităților tematice, precum și ajustarea procentelor de alocare a pachetului financiar pentru implementarea prezentului regulament. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(28)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (9). Procedura de examinare ar trebui utilizată pentru adoptarea procedurilor de selectare, gestionare și mobilizare a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, a mecanismului de certificare, a programului de formare și a programul anual de lucru al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(29)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și ține seama de principiile care sunt recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
(30)
Prelucrarea datelor cu caracter personal care se realizează în cadrul prezentului regulament nu depășește ceea ce este necesar și proporțional pentru a se asigura buna funcționare a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Orice prelucrare a datelor cu caracter personal de către Comisie va fi reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (10). Orice prelucrare a datelor cu caracter personal de către organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” stabilite legal în Uniune va fi reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11),
(31)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și a emis un aviz la 23 noiembrie 2012 (12).
(32)
Este oportun să se alinieze perioada de aplicare a prezentului regulament cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (13). Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să se aplice începând cu 1 ianuarie 2014,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII INTRODUCTIVE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament instituie un Corp voluntar european de ajutor umanitar (denumit în continuare inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) drept cadru al contribuțiilor comune ale voluntarilor europeni pentru sprijinirea și completarea operațiunilor de ajutor umanitar în țări terțe.
Prezentul regulament stabilește normele și procedurile de funcționare ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și normele de acordare a asistenței financiare.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament se aplică:
1.
selectării, formării și mobilizării voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru sprijinirea și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
2.
acțiunilor care sprijină, promovează și pregătesc mobilizarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a sprijini și completa ajutorul umanitar în țări terțe;
3.
acțiunilor din interiorul și din afara Uniunii care au ca scop consolidarea capacității în ceea ce privește ajutorul umanitar a organizațiilor de primire din țările terțe.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„voluntar” înseamnă o persoană care alege, în mod liber și fără a avea o motivație financiară, să se implice în activități în beneficiul comunității și al societății în general;
(b)
„voluntar candidat” înseamnă o persoană eligibilă în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) pentru a solicita participarea la acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(c)
„voluntar UE pentru ajutor umanitar” înseamnă un candidat voluntar care a fost selecționat, format în conformitate cu norme și criterii de referință specifice, evaluat ca fiind eligibil și înregistrat ca fiind disponibil pentru mobilizare în sprijinul și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
(d)
„ajutor umanitar” înseamnă activități și operațiuni în țări terțe, concepute pentru acordarea de asistență de urgență bazată pe necesități, în scopul protejării vieții, prevenirii și alinării suferinței umane și păstrării demnității umane în cazul unei crize provocate de om sau a unui dezastru natural. Acesta cuprinde operațiunile de asistență, ajutor și protecție, desfășurate în timpul crizelor umanitare sau după acestea, măsurile de sprijin prin care se asigură accesul la persoanele aflate în dificultate și se facilitează libera circulație a asistenței, precum și acțiunile care au drept obiectiv consolidarea gradului de pregătire și de reducere a riscului de dezastre și contribuția la consolidarea rezistenței și a capacității de a face față crizelor și de a se redresa după crize;
(e)
„țară terță” înseamnă o țară din afara Uniunii în care se desfășoară activități și operațiuni de ajutor umanitar, așa cum sunt menționate la litera (d).
Articolul 4
Obiectiv
Obiectivul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” este de a contribui la consolidarea capacității Uniunii de a oferi ajutor umanitar bazat pe necesități, destinat protejării vieții, prevenirii și diminuării suferinței umane și păstrării demnității umane, precum și consolidării capacității și rezistenței comunităților vulnerabile sau afectate de dezastre în țările terțe, în special prin intermediul pregătirii pentru dezastre, al reducerii riscului de dezastre și prin consolidarea legăturii dintre ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare. Acest obiectiv este realizat prin valoarea adăugată a contribuțiilor comune ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, exprimând valorile Uniunii și solidaritatea cu persoanele aflate în dificultate și prin promovarea vizibilă a sentimentului cetățeniei europene.
Articolul 5
Principii generale
(1) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” se desfășoară în conformitate cu principiile ajutorului umanitar: umanitatea, neutralitatea, imparțialitatea și independența, precum și cu Consensul european privind ajutorul umanitar.
(2) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” răspund nevoilor umanitare ale comunităților locale și cerințelor organizațiilor de primire și au scopul de a contribui la consolidarea eficacității sectorului ajutorului umanitar.
(3) Siguranța și securitatea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar este o prioritate.
(4) Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” promovează proiectele comune și parteneriatele internaționale bazate pe necesități între participanții voluntari din diferite țări și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei menționate, astfel cum sunt menționate la articolul 10.
Articolul 6
Coerența și complementaritățile acțiunii Uniunii
(1) La punerea în aplicare a prezentului regulament, se asigură coerența și complementaritatea cu alte instrumente și domenii de acțiune externă a Uniunii și cu alte politici relevante ale acesteia, îndeosebi cu politica de ajutor umanitar, politica de cooperare pentru dezvoltare și mecanismul de protecție civilă al Uniunii, evitându-se dublările și suprapunerile și recunoscând că ajutorul umanitar este guvernat de principiile ajutorului umanitar menționate la articolul 5 alineatul (1) din prezentul regulament. Se acordă o atenție deosebită asigurării unei tranziții fără dificultăți între acordarea de ajutor, reconstrucție și dezvoltare.
(2) Comisia și statele membre cooperează pentru realizarea eficienței și eficacității, asigurând consecvența și coerența între sistemele naționale relevante de voluntari și acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Aceste acțiuni au la bază bune practici și programe existente relevante și, dacă este cazul, folosesc rețelele europene existente.
(3) Uniunea încurajează cooperarea cu organizațiile internaționale relevante și cu alți parteneri umanitari și actori locali și regionali pentru punerea în practică a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Pentru promovarea unui răspuns internațional coerent la crizele umanitare, acțiunile din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” sunt în conformitate cu cele întreprinse de către Organizația Națiunilor Unite, în scopul de a sprijini rolul central și de coordonare generală a ONU-OCHA.
Articolul 7
Obiective operaționale
(1) Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” vizează următoarele obiective operaționale:
(a)
contribuția la creșterea și îmbunătățirea capacității Uniunii de a acorda ajutor umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de voluntari UE pentru ajutor umanitar mobilizați sau gata de a fi mobilizați, având calificările cerute, precum și numărul de voluntari UE pentru ajutor umanitar" care și-au finalizat contractele în vederea mobilizării;
-
numărul de persoane care au beneficiat de ajutor umanitar acordat prin inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și costul mediu pe persoană;
-
gradul de satisfacție al voluntarilor UE pentru ajutor umanitar mobilizați, al organizațiilor de trimitere și al celor de primire în ceea ce privește contribuția umanitară efectivă a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pe teren;
(b)
îmbunătățirea aptitudinilor, a cunoștințelor și a competențelor voluntarilor în domeniul ajutorului umanitar și a termenilor și condițiilor de implicare.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de candidați voluntari formați și de voluntari care au încheiat cu succes evaluarea realizată după formare;
-
numărul de organizații de trimitere certificate care respectă standardele și procedurile în materie de gestionare a voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
-
gradul de satisfacție al voluntarilor instruiți și mobilizați, al organizațiilor de trimitere și de primire, în ceea ce privește calitatea formării, nivelul de cunoștințe și competențele voluntarilor, respectarea și gradul de adecvare al standardelor și procedurilor de gestionare a voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
(c)
consolidarea capacității organizațiilor de primire și promovarea voluntariatului în țări terțe.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul și tipul de acțiuni de consolidare a capacităților în țările terțe;
-
numărul de angajați și de voluntari din țări terțe care participă la acțiunile de consolidare a capacităților;
-
gradul de satisfacție al personalului organizațiilor de primire și al voluntarilor din țările terțe care participă la acțiunile de consolidare a capacităților în ceea ce privește calitatea și eficacitatea acțiunilor întreprinse;
(d)
comunicarea principiilor Uniunii în domeniul ajutorului umanitar convenite în cadrul Consensului european privind ajutorul umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul, tipul și costurile pentru acțiunile de informare, comunicare și sensibilizare;
(e)
sporirea coerenței și a consecvenței voluntariatului între statele membre, pentru a le crea cetățenilor europeni mai multe oportunități de a participa la operațiuni și activități de ajutor umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de organizații de trimitere certificate;
-
numărul și tipul acțiunilor de asistență tehnică pentru organizațiile de trimitere;
-
diseminarea și reproducerea standardelor și procedurilor pentru gestionarea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în alte sisteme de voluntariat.
(2) Indicatorii menționați la alineatul (1) literele (a)- (e) sunt utilizați pentru monitorizarea, evaluarea și examinarea rezultatelor, după caz. Aceștia sunt orientativi și pot fi modificați prin acte delegate în conformitate cu articolul 24, pentru a se ține cont de experiența acumulată în urma evaluării progreselor înregistrate.
CAPITOLUL II
ACȚIUNILE SUB EGIDA INIȚIATIVEI „VOLUNTARI UE PENTRU AJUTOR UMANITAR”
Articolul 8
Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” vizează obiectivele menționate la articolele 4 și 7 prin următoarele tipuri de acțiuni:
-
elaborarea și gestionarea de standarde și proceduri în ceea ce privește voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar;
-
dezvoltarea și gestionarea unui mecanism de certificare pentru organizațiile de trimitere și de primire;
-
identificarea și selectarea voluntarilor candidați;
-
instituirea unui program de formare și de sprijin pentru formare și a unor stagii de pregătire;
-
crearea, gestionarea și actualizarea unei baze de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
-
mobilizarea a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru sprijinirea și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
-
consolidarea capacității organizațiilor de primire;
-
instituirea și gestionarea unei rețele pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
-
comunicare și sensibilizare;
-
activități auxiliare de promovare a responsabilității, a transparenței și a eficacității inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 9
Standarde și proceduri privind candidații voluntari și voluntarii UE pentru ajutor umanitar
(1) Bazându-se pe practicile relevante existente, Comisia stabilește standarde și proceduri care conțin condițiile, modalitățile și cerințele necesare pentru a fi aplicate de către organizațiile de trimitere și de primire în identificarea, selectarea, pregătirea, gestionarea și mobilizarea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a sprijini operațiunile de ajutor umanitar în țări terțe.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 24 pentru stabilirea standardelor ce se referă la:
-
un cadru de competențe folosit pentru identificarea, selectarea și pregătirea voluntarilor ca angajați debutanți sau cu experiență în domeniu;
-
prevederi pentru a asigura egalitatea de șanse și nediscriminarea în procesul de identificare și selectare;
-
dispoziții pentru a asigura respectarea de către organizațiile de trimitere și de primire a dreptului intern relevant, a dreptului Uniunii și a dreptului țării de primire;
-
standarde care reglementează parteneriatele între organizațiile de trimitere și de primire;
-
prevederi pentru recunoașterea aptitudinilor și competențelor dobândite de către voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu inițiativele relevante existente la nivelul Uniunii.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare pentru a întocmi:
-
procedurile de urmat pentru identificarea, selectarea și pregătirea necesară înainte de mobilizare a voluntarilor candidați, inclusiv prin „stagii de ucenicie”, dacă este cazul;
-
dispoziții legate de mobilizarea și gestionarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările terțe, inclusiv, printre altele, supravegherea la fața locului, sprijinul continuu prin instruire, mentorat, formare suplimentară, asigurarea condițiilor de muncă necesare, sprijin după mobilizare;
-
furnizarea de asigurări și crearea unor condiții de viață adecvate pentru voluntari, inclusiv suportarea cheltuielilor de subzistență, cazare, deplasare și a altor cheltuieli relevante;
-
proceduri de urmat înainte și după mobilizare, precum și pe durata acesteia, pentru a asigura îndeplinirea obligației de diligență și măsuri corespunzătoare de siguranță și securitate, inclusiv protocoale medicale și de evacuare și planuri de securitate care prevăd evacuarea de urgență din țări terțe, inclusiv proceduri pentru contactarea autorităților naționale;
-
proceduri pentru monitorizarea și evaluarea performanțelor individuale ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
Aceste acte de punere în aplicare sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 10
Mecanismul de certificare pentru organizațiile de trimitere și de primire
(1) Comisia stabilește un mecanism de certificare prin intermediul actelor de punere în aplicare cu eventuala implicare a unor parteneri din domeniul umanitar, prin care se garantează faptul că organizațiile de trimitere respectă standardele menționate la articolul 9, precum și un mecanism de certificare diferențiat pentru organizațiile de primire.
Comisia stabilește procedura legată de funcționarea mecanismelor de certificare, bazându-se pe mecanismele și procedurile de certificare similare existente, prin intermediul unor acte de punere în aplicare. Aceste acte de punere în aplicare sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2).
(2) La elaborarea mecanismului de certificare, Comisia identifică sinergii cu instrumentele de parteneriat ale Comisiei din domeniul umanitar și cu standardele umanitare existente, în vederea simplificării sarcinilor administrative. Mecanismul de certificare este favorabil incluziunii și nediscriminatoriu față de orice tip de organizație eligibilă.
(3) Organizațiile de trimitere sunt eligibile pentru certificare dacă:
(a)
respectă standardele și procedurile menționate la articolul 9;
(b)
sunt active în domeniul ajutorului umanitar conform definiției de la articolul 3 litera (d); și
(c)
se încadrează în oricare dintre următoarele categorii:
(i)
organizații non-profit neguvernamentale constituite în conformitate cu legislația unui stat membru și care își au sediul pe teritoriul Uniunii;
(ii)
organisme de drept public cu caracter civil reglementate de legislația unui stat membru;
(iii)
organizații non-profit neguvernamentale constituite în țările menționate la articolul 23 în condițiile prevăzute la articolul respectiv și în acordurile menționate în acesta;
(iv)
organisme de drept public cu caracter civil constituite în țările menționate la articolul 23 în condițiile prevăzute la articolul respectiv și în acordurile menționate în acesta;
(v)
Federația Internațională a Societăților Naționale ale Crucii Roșii și Semilunii Roșii.
(4) Organizațiile din țări terțe sunt eligibile ca organizații de primire dacă:
(a)
aderă la standardele și procedurile menționate la articolul 9;
(b)
sunt active în domeniul ajutorului umanitar, astfel cum sunt definite la articolul 3 litera (d); și
(c)
dacă se încadrează în oricare dintre următoarele categorii:
(i)
organizații non-profit neguvernamentale care funcționează sau sunt constituite într-o țară terță în conformitate cu legislația în vigoare în țara respectivă;
(ii)
organisme de drept public cu caracter civil reglementate de legislația unui stat membru;
(iii)
agenții și organizații internaționale.
(5) Fără a aduce atingere cerințelor menționate la alineatele (3) și (4), organizațiile de trimitere și organizațiile de primire pot desfășura acțiuni sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în asociere cu organizații lucrative private.
(6) Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor, organizațiile de trimitere ce urmează a fi certificate pot beneficia de asistență tehnică menită să le întărească capacitatea de a participa la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și de a asigura conformitatea cu standardele și procedurile menționate la articolul 9.
Organizațiile de primire ce urmează a fi certificate pot beneficia și ele de asistența menționată la primul paragraf în contextul acțiunilor menționate la articolul 15.
(7) Comisia publică lista organizațiilor de trimitere și de primire certificate în timp util după certificare.
Articolul 11
Identificarea și selectarea voluntarilor candidați
(1) Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor în țări terțe de către organizațiile de trimitere sau de primire ori de către alți actori relevanți, organizațiile de trimitere certificate identifică și selectează voluntari candidați pentru formare.
(2) Identificarea și selectarea voluntarilor candidați trebuie să se desfășoare în conformitate cu standardele și procedurile menționate în articolul 9 și să respecte principiile nediscriminării și egalității de șanse.
(3) Următoarele persoane cu vârsta de cel puțin 18 ani sunt eligibile pentru a deveni voluntari candidați:
(a)
cetățenii Uniunii;
(b)
persoanele cu drept de ședere pe termen lung pe teritoriul unui stat membru; și
(c)
cetățenii provenind din țările menționate la articolul 23 alineatul (1), în condițiile menționate la articolul menționat.
Articolul 12
Programul de formare, sprijinul pentru formare și stagiile de pregătire
(1) Bazându-se pe programe și proceduri existente și cu eventuala implicare a instituțiilor specializate, Comisia stabilește un program de formare în vederea pregătirii voluntarilor candidați pentru mobilizare în vederea sprijinirii și completării operațiunilor de ajutor umanitar.
(2) Voluntarii candidați care au fost identificați și selectați în conformitate cu articolul 11 sunt eligibili să participe la programul de formare desfășurat de organizații specializate. Sfera și conținutul programului individual de formare pe care fiecare voluntar candidat trebuie să îl urmeze se stabilește de către organizația de trimitere certificată în cauză, în consultare cu organizația de primire certificată pe baza nevoilor, ținându-se seama de experiența anterioară a voluntarului candidatului și de tipul de misiune prevăzut.
(3) Ca parte a formării și în special a pregătirii lor pentru mobilizare, voluntarilor candidați li se poate solicita să efectueze stagii de pregătire în organizații de trimitere certificate, dacă se poate, într-o altă țară decât țara lor de origine.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (3), voluntarii candidați care nu au beneficiat de un stagiu de pregătire pot beneficia, dacă este cazul, de o pregătire suplimentară înainte de mobilizare, concepută special în funcție de natura misiunii. Această pregătire și stagiul de pregătire trebuie să respecte standardele și procedurile de pregătire menționate la articolul 9.
(5) Programul de formare include o evaluare a gradului de pregătire a voluntarilor candidați de a fi mobilizați pentru a veni în sprijinul și în completarea operațiunilor de ajutor umanitar în țări terțe și de a satisface necesitățile locale. Evaluarea respectivă este făcută în cooperare cu organizațiile de trimitere.
(6) Comisia adoptă modalitățile pentru programul de formare și procedura de evaluare a gradului de pregătire a voluntarilor candidați în vederea mobilizării, prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 13
Baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar
(1) Voluntarii candidați care au trecut cu succes evaluarea menționată la articolul 12 alineatul (5) sunt considerați a fi voluntari UE pentru ajutor umanitar și sunt eligibili pentru mobilizare. Ei sunt incluși în baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(2) Comisia creează, gestionează și actualizează baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar,(inclusiv în ceea ce privește disponibilitatea și eligibilitatea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a fi mobilizați, și reglementează accesul și utilizarea acesteia. Prelucrarea datelor cu caracter personal colectate în sau pentru această bază de date se face, dacă este cazul, în conformitate cu Directiva 95/46/CE și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
Articolul 14
Mobilizarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările terțe
(1) Voluntarii UE pentru ajutor umanitar incluși în baza de date pot fi mobilizați pentru a sprijini și completa operațiunile de ajutor umanitar, astfel cum sunt definite la articolul 3 litera (d):
(a)
de către organizațiile de trimitere certificate la organizațiile de primire din țările terțe; sau
(b)
dacă este cazul, de către Comisie la birourile sale de ajutor umanitar pentru intervenții de sprijin.
(2) Mobilizările trebuie să răspundă nevoilor reale exprimate la nivel local de organizațiile de primire.
(3) În cazul mobilizării menționate la alineatul (1) litera (a), organizațiile de trimitere certificate asigură conformitatea cu standardele și procedurile menționate la articolul 9. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar nu sunt mobilizați pentru operațiuni desfășurate în zone de conflict armat internațional sau neinternațional.
(4) Organizațiile de trimitere certificate informează autoritățile naționale competente ale statelor membre și ale altor țări participante în conformitate cu dispozițiile articolului 23, înainte ca unul dintre cetățenii acestora să fie mobilizat ca voluntar UE pentru ajutor umanitar în conformitate cu standardele și procedurile menționate la articolul 9.
(5) Condițiile specifice de mobilizare și rolul voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, inclusiv drepturile și obligațiile acestora, precum și durata și locul mobilizării și sarcinile voluntarului UE pentru ajutor umanitar, se prevăd într-un contract încheiat între organizațiile de trimitere și voluntarul UE pentru ajutor umanitar, după consultări temeinice cu organizațiile de primire.
(6) În cazul mobilizării prevăzute la alineatul (1) litera (b), Comisia semnează un „contract de mobilizare” cu voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în care se definesc condițiile specifice de mobilizare. Contractele de mobilizare a voluntarilor nu conferă voluntarilor drepturile și obligațiile care decurg din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, prevăzute în Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (14).
(7) Fiecare voluntar UE pentru ajutor umanitar va avea un mentor desemnat din cadrul organizației de primire, care îl va supraveghea și sprijini în timpul mobilizării sale.
Articolul 15
Consolidarea capacității în materie de ajutor umanitar a organizațiilor de primire
Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor țărilor terțe efectuate de organizațiile de trimitere și de primire sau de alți actori implicați, Comisia sprijină acțiunile care au ca scop consolidarea capacității în materie de ajutor umanitar a organizațiilor de primire pentru a întări nivelul local de pregătire și capacitatea de reacție în fața crizelor umanitare și de a asigura impactul eficace și durabil al activității voluntarilor UE pentru ajutor umanitar la fața locului, inclusiv:
(a)
gestionarea riscului de dezastre, pregătirea și acțiunile de răspuns, formarea având ca obiect gestionarea voluntarilor, precum și alte domenii relevante pentru personalul și voluntarii din organizațiile de primire;
(b)
schimbul de bune practici, asistență tehnică, programe de înfrățire și schimburi de personal și de voluntari, creare de rețele și alte acțiuni relevante.
Articolul 16
Rețeaua pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”
(1) Comisia instituie și gestionează o rețea pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” compusă din
(a)
voluntari candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar care participă sau au participat la inițiativă;
(b)
organizații de trimitere și primire;
(c)
reprezentanți ai statelor membre și ai Parlamentului European.
(2) Rețeaua pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, în special:
(a)
facilitează interacțiunea și acționează ca o platformă pentru schimbul de cunoștințe, consultare și difuzare de informații, pentru schimbul de bune practici, precum și pentru evaluarea nevoilor menționată la articolul 21 alineatul (3);
(b)
facilitează încheierea de parteneriate și dezvoltarea de proiecte comune pentru activitățile de mobilizare și consolidare a capacității cu implicarea organizațiilor de trimitere de pe tot cuprinsul Uniunii și a organizațiilor de primire din țările terțe;
(c)
oferă o bază pentru acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pentru a asigura o ameliorare continuă și o monitorizare și evaluare eficace;
(d)
oferă oportunități pentru voluntariatul online în cadrul proiectelor legate de inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 17
Comunicarea și sensibilizarea
(1) Comisia sprijină acțiunile de informare, comunicare și sensibilizare în rândul publicului pentru promovarea și creșterea vizibilității inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și pentru încurajarea voluntariatului în domeniul ajutorului umanitar în Uniune și în statele membre ale acesteia, precum și în țările terțe care beneficiază de acțiunile sub egida inițiativei menționate.
(2) Comisia elaborează un plan de comunicare cu privire la obiectivele, acțiunile și rezultatele vizibile ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, în care sunt definite activități de comunicare și de difuzare destinate publicului, în special cetățenilor europeni, viitorilor potențiali candidați voluntari pentru a fi voluntari UE în domeniul ajutorului umanitar și beneficiarilor acțiunilor sub egida inițiativei menționate. Planul de comunicare este implementat de Comisie și de beneficiari, îndeosebi organizațiile de trimitere și de primire, precum și de „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
CAPITOLUL III
PROGRAMAREA ȘI ALOCAREA FONDURILOR
Articolul 18
Acțiuni eligibile
(1) Acțiunile menționate la articolul 8 sunt eligibile pentru a beneficia de asistență financiară, inclusiv măsurile necesare pentru punerea în aplicare a acestora, precum și măsurile necesare menite să consolideze coordonarea dintre inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și celelalte sisteme relevante la nivel național și internațional, pe baza practicilor recomandate existente.
(2) Asistența financiară menționată la alineatul (1) poate acoperi, de asemenea, cheltuielile care decurg din activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare necesare pentru gestionarea inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și pentru îndeplinirea obiectivelor acesteia.
(3) Cheltuielile menționate la alineatul (2) pot acoperi, în special, studii, reuniuni ale experților, acțiuni de informare și comunicare de tipul celor menționate la articolul 17, inclusiv comunicare instituțională a priorităților de politică ale Uniunii, în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”; sunt incluse, de asemenea, cheltuielile referitoare la rețelele informatice specializate în prelucrarea și schimbul de informații (inclusiv interconectarea acestora cu sistemele existente sau viitoare destinate promovării schimburilor intersectoriale de date și cu echipamentele aferente), precum și toate celelalte cheltuieli cu asistența tehnică și administrativă efectuate de Comisie.
Articolul 19
Beneficiari financiari
În temeiul prezentului regulament, asistență financiară poate fi acordată persoanelor fizice și persoanelor juridice, de drept privat sau public, care sunt considerate beneficiari financiari în sensul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012.
Articolul 20
Pachetul financiar
(1) Pachetul financiar destinat punerii în aplicare a prezentului regulament pentru perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020 este de 147 936 000 EUR, în prețuri curente. Creditele anuale sunt autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în limitele cadrului financiar multianual. În cazul în care este necesar, creditele de plată pot fi incluse în bugetul aferent perioadei de după anul 2020 pentru a acoperi cheltuieli similare, astfel încât să se permită gestionarea plăților aferente acțiunilor nefinalizate până la 31 decembrie 2020.
(2) Pachetul financiar menționat la alineatul (1) se alocă, pe perioada 2014-2020, în conformitate cu obiectivele operaționale, prioritățile tematice și procentajele stabilite în anexă.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 24 pentru a modifica prioritățile și a ajusta fiecare dintre sumele din anexă cu nu mai puțin de 10 și nu mai mult de 20 de puncte procentuale. Ajustarea respectivă are loc numai în urma rezultatului unei revizuiri efectuate de Comisie a priorităților tematice și a procentelor stabilite în anexă în lumina rezultatului evaluării intermediare menționate la articolul 27 alineatul (4) litera (b), caz în care actele delegate se adoptă până la 30 iunie 2018.
(4) Dacă revizuirea resurselor bugetare disponibile pentru sprijinirea acțiunilor de răspuns la situații de urgență este impusă de motive imperioase de urgență, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate pentru a revizui fiecare sumă stabilită în anexă cu nu mai puțin de 10 și nu mai mult de 20 de puncte procentuale, în limitele creditelor bugetare disponibile și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 25.
Articolul 21
Tipuri de intervenții financiare și proceduri de punere în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare asistența financiară a Uniunii în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Asistența financiară în conformitate cu prezentul regulament poate fi acordată în oricare dintre formele prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(3) În vederea punerii în aplicare a prezentului regulament, Comisia adoptă un program anual de lucru al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2). Programul anual de lucru stabilește obiectivele urmărite, rezultatele preconizate, metoda de punere în aplicare și valoarea totală a acestei inițiative. Programul anual de lucru conține, de asemenea, descrierea acțiunilor care urmează să fie finanțate, indicarea cuantumului alocat fiecărei acțiuni, ținând cont de evaluarea nevoilor, dacă aceasta există, precum și un calendar orientativ de punere în aplicare. În cazul granturilor, programul anual de lucru include prioritățile, criteriile esențiale de evaluare și rata maximă de cofinanțare. Programul anual de lucru stabilește, de asemenea, condițiile participării unor țări terțe în condițiile menționate la articolul 23.
Articolul 22
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) La punerea în aplicare a acțiunilor finanțate în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, Comisia ia măsurile corespunzătoare pentru a garanta protejarea intereselor financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, a corupției și a oricăror alte activități ilegale, prin efectuarea unor controale eficace, și, în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea cuantumurilor plătite în mod necuvenit, precum și, dacă este necesar, prin impunerea unor sancțiuni eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a desfășura audituri, pe baza documentelor și la fața locului, cu privire la toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) are permisiunea de a efectua controale și inspecții la fața locului la operatorii economici care beneficiază direct sau indirect de o astfel de finanțare, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013, cu scopul de a stabili existența unei fraude, a unui act de corupție sau a oricărei alte activități ilegale care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau cu o decizie de acordare a unui grant ori în legătură cu un contract de finanțat în cadru inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (2), acordurile de cooperare cu țări terțe și cu organizații internaționale, precum și acordurile de grant, deciziile de acordare a granturilor și contractele rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la fața locului, cu respectarea deplină a tuturor garanțiilor procedurale relevante.
CAPITOLUL IV
COOPERAREA CU ALTE ȚĂRI
Articolul 23
Cooperarea cu alte țări
(1) La inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pot participa:
(a)
cetățeni și organizații de trimitere din țările în curs de aderare, țările candidate, țările potențial candidate și țările partenere din cadrul politicii europene de vecinătate, în conformitate cu principiile generale și cu clauzele și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii, stabilite în acordurile-cadru, în deciziile Consiliului de asociere sau în acordurile similare respective;
(b)
cetățeni și organizații de trimitere din țările din Asociația Europeană a Liberului Schimb care sunt membre ale Spațiul Economic European (SEE), conform condițiilor prevăzute în Acordul privind SEE;
(c)
cetățeni și organizații de trimitere din alte țări europene, sub rezerva încheierii unor acorduri bilaterale cu aceste țări.
(2) Voluntarii participanți și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” din țările colaboratoare, fac, de asemenea, obiectul principiilor generale enunțate la articolul 4.
(3) Cooperarea cu țările participante menționate la alineatul (1) se bazează, dacă este cazul, pe credite suplimentare puse la dispoziție de țările participante în conformitate cu procedurile stabilite de comun acord cu acestea.
CAPITOLUL V
DELEGAREA DE COMPETENȚĂ ȘI DISPOZIȚII DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 24
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 7 alineatul (2), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 20 alineatul (3) se conferă Comisiei pentru o perioadă de șapte ani de la 25 aprilie 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 7 alineatul (2), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 20 alineatul (3) poate fi revocată oricând de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate aflate deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 7 alineatul (2), articolului 9 alineatul (2) și articolului 20 alineatul (3) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliul sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 25
Procedura de urgență
(1) În situații excepționate și justificate corespunzător, actele delegate adoptate în temeiul prezentului articol intră imediat în vigoare și se aplică atât timp cât nu se formulează nicio obiecțiune în conformitate cu alineatul (2). Notificarea unui act delegat transmisă Parlamentului European și Consiliului prezintă motivele pentru care s-a recurs la procedura de urgență.
(2) Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecțiuni la un act delegat, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24 alineatul (5). Într-un astfel de caz, Comisia abrogă actul fără întârziere, în urma notificării deciziei Parlamentului European sau a Consiliului de a formula obiecțiuni.
Articolul 26
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul instituit în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al Consiliului (15). Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL VI
MONITORIZARE ȘI EVALUARE
Articolul 27
Monitorizare și evaluare
(1) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” care beneficiază de asistență financiară sunt monitorizate în mod regulat, pentru a se urmări punerea în aplicare a acestora și fac obiectul unei evaluări externe periodice, efectuate de un organism independent pentru a se verifica dacă eficiența, eficacitatea și impactul acestora corespund obiectivelor inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Monitorizarea și evaluarea includ rapoartele prevăzute la alineatul (4) și alte activități privind aspecte specifice ale prezentului regulament, care pot fi inițiate în orice moment pe parcursul punerii în aplicare a acțiunilor.
(2) Organizațiile de trimitere care mobilizează voluntari UE pentru ajutor umanitar în afara Uniunii sunt responsabile de monitorizarea activităților lor și prezintă Comisiei rapoarte de monitorizare în mod periodic, protejând toate drepturile fiecărui voluntar în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal.
(3) În cadrul evaluărilor se folosesc standardele de evaluare existente, inclusiv cele elaborate de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, cu obiectivul de a măsura impactul pe termen lung al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” asupra ajutorului umanitar. În faza de evaluare, Comisia asigură consultarea periodică a tuturor părților interesate, inclusiv a voluntarilor, a organizațiilor de trimitere și a celor de primire, a populației și comunităților locale asistate, a organizațiilor umanitare și a lucrătorilor în domeniu. De rezultatele evaluării se va ține seama la proiectarea programului și la alocarea resurselor.
(4) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului:
(a)
rapoarte anuale de examinare a progreselor înregistrate în implementarea prezentului regulament și, în măsura posibilităților, a principalelor rezultate obținute;
(b)
un raport de evaluare interimar cu privire la rezultatele obținute și la aspectele calitative și cantitative legate de punerea în aplicare a prezentului regulament, inclusiv privind impactul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în domeniul umanitar și privind raportul cost-eficacitate al programului, în cursul primilor trei ani de la punerea sa în aplicare și nu mai târziu de 31 decembrie 2017;
(c)
o comunicare cu privire la punerea în aplicare în continuare a prezentului regulament, pe baza raportului intermediar menționat la litera (b) de la prezentul alineat, până la 31 decembrie 2018;
(d)
un raport de evaluare ex-post pentru perioada financiară de implementare de șapte ani, până la 31 decembrie 2021.
(5) Comisia revizuiește măsurile stipulate de prezentul regulament până la 1 septembrie 2019, revizie însoțită, dacă este cazul, în funcție de concluzia raportului de evaluare intermediar menționat la alineatul (4) litera (b) de la prezentul articol, de o propunere legislativă de modificare a prezentului regulament.
(6) Comisia informează, de asemenea, în mod periodic, SEAE cu privire la activitățile inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în conformitate cu modalitățile de lucru relevante.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 28
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 aprilie 2014.