ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
DECIZIA (UE) 2015/494 A COMISIEI
din 9 iulie 2014
privind ajutorul de stat SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) pus în aplicare de Slovenia în favoarea Adria Airways d.d.
[notificată cu numărul C(2014) 4543]
(Numai textul în limba slovenă este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
având în vedere decizia Comisiei de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la ajutorul SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
Prin notificarea SANI nr. 5628 din 11 martie 2011, înregistrată în aceeași zi, Slovenia a notificat Comisiei un ajutor pentru salvare în favoarea întreprinderii Adria Airways d.d. (denumită în continuare „Adria” sau „întreprinderea”) sub forma unei garanții de stat și a unui credit preferențial în valoare de 6,2 milioane EUR.
(2)
Autoritățile slovene au furnizat informații suplimentare prin scrisorile din 31 martie 2011 și 12 aprilie 2011. Comisia a solicitat informații suplimentare prin scrisoarea din 29 aprilie 2011, la care autoritățile slovene nu au răspuns. La 13 iulie 2011, a avut loc o reuniune cu autoritățile slovene și consilierii acestora, în cadrul căreia s-a explicat Comisiei că ajutorul pentru salvare notificat nu este suficient, având în vedere deteriorarea situației financiare a întreprinderii și faptul că Slovenia intenționează să realizeze o injecție de lichidități în valoare de 50 de milioane EUR în favoarea întreprinderii Adria. La 1 august 2011, Slovenia și-a retras notificarea privind ajutorul pentru salvare.
(3)
În urma informațiilor primite conform cărora Slovenia a realizat totuși injecția de lichidități la 30 septembrie 2011, Comisia a decis să continue investigarea preliminară ex officio și a solicitat informații suplimentare prin scrisorile din 12 septembrie 2011, 28 noiembrie 2011 și 17 aprilie 2012, la care autoritățile slovene au răspuns prin scrisorile din 11 octombrie 2011, 27 decembrie 2011, 13 ianuarie 2012 și 18 mai 2012. De asemenea, autoritățile slovene au prezentat un memorandum elaborat de reprezentanții legali ai întreprinderii Adria prin e-mailul din 7 noiembrie 2012.
(4)
La cererea autorităților slovene, la 12 iulie 2012 a avut loc o reuniune la care au participat reprezentanți ai întreprinderii Adria și ai holdingului PDP (2), deținut de stat, unul dintre acționarii Adria. În cadrul reuniunii, autoritățile slovene și reprezentanții întreprinderii Adria și ai PDP au prezentat clarificări și observații cu privire la măsurile în curs de examinare.
(5)
Prin scrisoarea din 20 noiembrie 2012, Comisia a informat Slovenia cu privire la decizia de a iniția procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) cu privire la ajutor (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”). Slovenia a prezentat observații privind decizia de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 21 ianuarie 2013. Comisia a solicitat informații suplimentare Sloveniei prin scrisoarea din 5 martie 2013, la care Slovenia a răspuns la 19 aprilie 2013. Slovenia a transmis informații suplimentare la 16 septembrie 2013. Comisia a solicitat Sloveniei informații suplimentare prin scrisoarea din 6 noiembrie 2013, la care Slovenia a răspuns la 4 decembrie 2013, 6 și 17 ianuarie 2014. Reuniunile cu autoritățile slovene și cu reprezentanții lor legali au avut loc la 25 martie și 5 decembrie 2013, precum și la 8 ianuarie 2014.
(6)
Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3) la 8 martie 2013. Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la măsurile în cauză.
(7)
Comisia a primit observații de la o singură parte interesată, și anume Ryanair, la 8 aprilie 2013. Observațiile primite au fost înaintate Sloveniei, căreia i s-a acordat posibilitatea de a răspunde; comentariile Sloveniei au fost primite prin scrisoarea din 13 mai 2013.
2. PIAȚA TRANSPORTURILOR AERIENE SLOVENE
(8)
Adria este transportatorul aerian național din Slovenia și principala companie aeriană deservită de aeroportul din Ljubljana. În 2011, Adria a transportat 73,4 % din pasagerii care au zburat pe aeroportul din Ljubljana, de atunci cifra scăzând la 71,3 % în 2012 și la 69,8 % în 2013 (4).
(9)
Deși prezența transportatorilor low-cost în Slovenia este limitată (compania aeriană easyJet operează pe o singură rută de la Ljubljana, în timp ce compania aeriană Wizz Air operează pe două rute), aceștia au reprezentat 12,6 % din transportul public de pasageri în 2013 (5). În prezent, există cinci alți concurenți care zboară de la Ljubljana către centrele lor principale, și anume Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines și Air Serbia.
3. BENEFICIARUL
(10)
Adria este o întreprindere mare, cu aproximativ 450 de angajați. În 2013, aceasta a înregistrat o cifră de afaceri de 142,3 milioane EUR și pierderi de 3 milioane EUR (date estimate). Întreprinderea deține o flotă de 11 aeronave, în special avioane regionale. În prezent, Adria este deținută, între altele, de Republica Slovenia în proporție de 69,9 %, de Bank Assets Management Company (BAMC) [către care au fost transferate anumite active ale Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (denumită în continuare „NLB”)] în proporție de 19,6 %, de ABANKA d.d. în proporție de 4,7 % și de PDP în proporție de 2,1 %.
(11)
Situația financiară a întreprinderii Adria s-a deteriorat constant începând cu anul 2008, prin scăderea vânzărilor, prin venituri înainte de impozitare negative și prin capital propriu negativ. Pentru detalii suplimentare privind situația financiară a întreprinderii Adria în perioada 2007-2011, a se vedea punctul 7.1 de mai jos.
(12)
La 1 august 2012, Slovenia împreună cu PDP, NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. și Unicredit Bank of Slovenia d.d. au inițiat procesul de privatizare a întreprinderii Adria printr-o cerere de oferte pentru 74,87 % din acțiunile întreprinderii. La aceeași dată, Agenția de gestionare a activelor de capital din Republica Slovenia (AUKN) a publicat o invitație publică adresată investitorilor prin care aceștia sunt invitați să își manifeste interesul, fără caracter obligatoriu, în procesul de vânzare a unui pachet majoritar de acțiuni ale întreprinderii (7). Cu toate acestea, se pare că procesul respectiv a fost anulat și că procesul de privatizare a întreprinderii Adria va reîncepe la o dată ulterioară.
4. DESCRIEREA MĂSURILOR ȘI A PLANULUI DE RESTRUCTURARE
4.1. Măsura 1: majorarea de capital din 2007
(13)
La 31 decembrie 2006, structura acționariatului Adria era următoarea:
Tabelul 1
Structura acționariatului Adria înainte de majorarea de capital din 2007
Denumire
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NZP 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NZP Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Alți acționari (inclusiv acționari individuali)
3,2
(14)
La 19 februarie 2007, adunarea generală a acționarilor întreprinderii Adria a decis majorarea capitalului acesteia cu 10,9 milioane EUR. Fondul KAD deținut de stat a subscris aproximativ 99,6 % din majorarea de capital, în timp ce restul a fost subscris de către acționari individuali. Toate acțiunile au fost subscrise până la 5 aprilie 2007.
(15)
Prețul plătit a fost de 27 EUR pe acțiune. Un raport de evaluare din […] (11) a stabilit valoarea acțiunilor la […] EUR pe acțiune în septembrie 2006.
(16)
În urma majorării de capital din 2007, structura acționariatului Adria era următoarea:
Tabelul 2
Structura acționariatului Adria după majorarea de capital din 2007
Denumire
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Alți acționari (inclusiv acționari individuali)
1,8
4.2. Măsura 2: majorarea de capital din 2009
(17)
La 13 ianuarie 2009, consiliul de administrație al întreprinderii Adria a decis majorarea capitalului acesteia prin emiterea de noi acțiuni. Ca urmare, capitalul întreprinderii Adria a fost majorat cu 2,36 milioane EUR. KAD a subscris aproximativ 99,5 % din majorarea de capital, în timp ce restul a fost subscris de către acționari individuali. Toate acțiunile au fost subscrise până la 20 iulie 2009.
(18)
Prețul plătit a fost de 22 EUR pe acțiune. Un raport de evaluare din […] a stabilit valoarea acțiunilor la […] EUR pe acțiune în septembrie 2008.
(19)
În urma majorării de capital din 2009, structura acționariatului Adria era următoarea:
Tabelul 3
Structura acționariatului Adria după majorarea de capital din 2009
Denumire
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Alți acționari (inclusiv acționari individuali)
2,9
4.3. Măsura 3: majorarea de capital din 2010
(20)
La 2 septembrie 2010, adunarea generală a acționarilor Adria a decis majorarea capitalului acesteia cu 2,5 milioane EUR. Holdingul PDP (succesorul KAD și al SOD) a subscris aproximativ 80 % din majorarea de capital. Două agenții de turism private: Kompas d.d. și Palma d.o.o. au subscris restul de 20 % (10 % fiecare). Toate acțiunile au fost subscrise până la 1 octombrie 2010.
(21)
Prețul plătit a fost de 12 EUR pe acțiune. Un raport de evaluare din […] a stabilit valoarea acțiunilor la […] EUR pe acțiune în iunie 2009.
(22)
În urma majorării de capital din 2010, structura acționariatului Adria era următoarea:
Tabelul 4
Structura acționariatului Adria după majorarea de capital din 2010
Denumire
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Alți acționari (inclusiv acționari individuali)
2,4
4.4. Măsura 4: majorarea de capital din 2011
(23)
La 21 septembrie 2011, adunarea generală a acționarilor Adria a decis majorarea capitalului întreprinderii cu 69,7 milioane EUR. Republica Slovenia a subscris 49,5 milioane EUR în numerar, iar PDP a subscris 0,5 milioane EUR, de asemenea sub formă de numerar. Restul majorării de capital (și anume 19,7 milioane EUR) s-a efectuat sub forma unei conversii a creanțelor în acțiuni realizată de mai multe bănci: (a) 13,83 milioane EUR de către NLB; (b) 3,35 milioane EUR de către Abanka Vipa d.d.; (c) 1,24 milioane EUR de către Unicredit Bank of Slovenia d.d.; și (d) 1,28 milioane EUR de către Hypo Alpe-Adria Bank d.d. Majorarea de capital a fost efectuată la 30 septembrie 2011.
(24)
Prețul convenit a fost de 1 EUR pe acțiune, nivelul minim admis de legislația slovenă. Nu a existat un raport de evaluare a valorii acțiunilor.
(25)
În urma majorării de capital din 2011, structura acționariatului Adria era următoarea:
Tabelul 5
Structura acționariatului Adria după majorarea de capital din 2011
Denumire
%
Republica Slovenia
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Alți acționari (inclusiv acționari individuali)
0,1
Planul de restructurare din septembrie 2011
(26)
Potrivit autorităților slovene, statul, PDP și băncile au decis să participe la majorarea de capital din 2011 pe baza unui plan intitulat „Program de restructurare financiară și comercială” (denumit în continuare „planul de restructurare”) în septembrie 2011. Planul a inclus măsurile necesare pentru restructurarea financiară și comercială a întreprinderii Adria, concepute să permită acesteia să își restabilească viabilitatea. Planul a fost evident formulat în scopul notificării unui ajutor de restructurare, referindu-se la noțiuni precum „contribuție proprie” și „denaturarea concurenței”, care nu sunt în mod normal incluse într-un plan de afaceri.
(27)
Conform planului de restructurare, astfel cum a fost prezentat inițial, Adria ar deveni viabilă în 2013 (în cadrul scenariului de bază și al scenariului optimist) sau în 2014 (în cadrul scenariului pesimist). De asemenea, conform planului de restructurare, astfel cum a fost prezentat inițial, dificultățile cu care s-a confruntat Adria au fost cauzate de: (a) […].
(28)
Planul de restructurare prezentat inițial a stabilit o serie de măsuri care vizau restructurarea și restabilirea viabilității Adria: a) […].
(29)
De asemenea, în conformitate cu planul de restructurare prezentat inițial, majorarea de capital din 2011, în valoare de 69,7 milioane EUR, acoperea capitalul propriu negativ al întreprinderii Adria în valoare de […] EUR, rambursarea obligațiilor în valoare de […] EUR (obligații restante către furnizori în valoare de […] EUR și […] EUR pentru rambursarea anticipată a împrumuturilor bancare), precum și finanțarea măsurilor de restructurare în valoare de […] EUR.
(30)
Pe de altă parte, costurile totale de restructurare s-au ridicat la […] EUR, sumă care a fost finanțată parțial prin injecția de lichidități în valoare de 50 de milioane EUR efectuată de statul sloven și de PDP. Contribuția Adria la propriile costuri de restructurare (denumită în continuare „contribuția proprie”) s-a ridicat la […] EUR și a provenit dintr-o conversie a creanțelor în acțiuni aplicată împrumuturilor bancare (19,7 milioane EUR), […]. În cele din urmă, planul de restructurare prezentat inițial a luat în considerare vânzarea AAT și anularea unor rute regulate ca măsuri compensatorii.
(31)
Având în vedere îndoielile exprimate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii, Slovenia a prezentat o serie de actualizări ale planului de restructurare. În special, planul de restructurare prevede în prezent durata perioadei de restructurare până în 2015 și include o serie de măsuri de restructurare suplimentare în scopul asigurării unei viabilități mai durabile. Măsurile de restructurare suplimentare, împreună cu efectul lor financiar pentru perioada 2014-2015, sunt următoarele: a) […].
4.5. Măsura 5: achiziționarea Adria Airways Tehnika d.d. în perioada 2010-2011
(32)
AAT, filială deținută în proporție de 100 % de Adria, a fost înființată în 2010. Până la acel moment, aceasta fusese unitatea internă de întreținere din cadrul întreprinderii Adria, cunoscută sub denumirea de SVL. AAT își desfășoară activitatea în sectorul de întreținere a aeronavelor pentru Adria și alți clienți.
(33)
În perioada cuprinsă între noiembrie 2010 și martie 2011, PDP și Aerodrom Ljubljana (administratorul aeroportului din Ljubljana, cu capital majoritar de stat) au achiziționat 52,3 % și, respectiv, 47,7 % din AAT de la Adria, în două etape. Într-o primă etapă, PDP a achiziționat o participație de 18,24 % în AAT sub forma a 2 676 346 de acțiuni preferențiale fără drept de vot la 1 EUR fiecare. În același timp, Aerodrom Ljubljana a achiziționat 31,16 % din AAT (4 570 881 de acțiuni) prin conversia creanțelor în acțiuni preferențiale fără drept de vot pentru o sumă de aproximativ 4,6 milioane EUR. Într-o a doua etapă, la începutul anului 2011, Adria și-a vândut acțiunile rămase din capitalul AAT după cum urmează: PDP a achiziționat un număr de 5 000 000 de acțiuni ordinare la prețul de 1 EUR pe acțiune și și-a majorat participația la capitalul întreprinderii la 52,33 %, în timp ce Aerodrom Ljubljana și-a mărit participația în AAT la 47,67 % prin conversia de creanțe în valoare de 2,2 milioane EUR de la Adria.
(34)
Prețul total plătit a fost de 14,7 milioane EUR, și anume 1 EUR pe acțiune. Un raport de evaluare din aprilie 2010 a stabilit valoarea AAT, în calitate de unitate de întreținere din cadrul întreprinderii Adria, într-un interval cuprins între 14,4 milioane EUR și 14,9 milioane EUR în decembrie 2009.
5. DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(35)
La 20 noiembrie 2012, Comisia a decis inițierea procedurii oficiale de investigare. În decizia de inițiere a procedurii, opinia preliminară a Comisiei a fost că Adria putea fi considerată o întreprindere aflată în dificultate la momentul punerii în aplicare a măsurilor identificate sau cel puțin începând cu anul 2008. Comisia și-a exprimat, de asemenea, îndoielile în ceea ce privește cele cinci măsuri în curs de evaluare și a ajuns la concluzia preliminară conform căreia toate acestea au inclus un ajutor de stat.
(36)
În ceea ce privește măsurile 1 și 2, Comisia a considerat în decizia de inițiere a procedurii că statul sloven a avut o influență clară și directă asupra KAD, iar concluzia sa preliminară a fost că participarea KAD la majorările de capital din 2007 și 2009 a cuprins resurse de stat și a fost imputabilă Sloveniei. Deși prețul acțiunilor plătit efectiv de către KAD a fost mai mic decât valoarea stabilită de două rapoarte de evaluare, Comisia și-a exprimat îndoiala privind rapoartele respective, având în vedere decalajul de timp semnificativ dintre momentul în care au fost evaluate acțiunile și momentul în care au avut loc injecțiile de capital. Având în vedere faptul că întreprinderea KAD era acționar majoritar al întreprinderii Adria la momentul respectiv, Comisia a considerat că majorările de capital din 2007 și 2009 au avut ca scop finanțarea unei investiții existente pentru KAD într-o întreprindere care putea fi considerată ca fiind în dificultate.
(37)
În evaluarea măsurii 3, Comisia a concluzionat că PDP este succesorul KAD și al SOD, ale căror acțiuni au fost considerate în mod preliminar de către Comisie ca fiind imputabile statului. De asemenea, pentru a demonstra imputabilitatea statului, Comisia a arătat faptul că statul sloven deține indirect 100 % din PDP [prin intermediul KAD, SOD și DSU (întreprindere deținută 100 % de stat având ca obiect de activitate gestionarea activelor)] și a făcut referire la anumite probe indirecte privind imputabilitatea în sensul jurisprudenței din cauza Stardust Marine (14). În mod similar cu măsurile 1 și 2, deși prețul acțiunilor plătit efectiv de către PDP a fost mai mic decât valoarea stabilită de raportul de evaluare, Comisia și-a exprimat îndoiala în ceea ce privește raportul, având în vedere decalajul de timp semnificativ de 15 luni dintre momentul în care au fost evaluate acțiunile și momentul în care a avut loc injecția de capital. De asemenea, Comisia a considerat în mod preliminar că participarea la injecția de capital din 2010 a două agenții de turism private (Kompas d.d. și Palma d.o.o.) alături de PDP nu a fost suficientă per se pentru a înlătura îndoielile Comisiei cu privire la un posibil avantaj acordat întreprinderii Adria (15).
(38)
În ceea ce privește măsura 4, Comisia a concluzionat că investițiile efectuate de către Slovenia implică în mod clar resurse de stat și și-a reiterat concluzia preliminară conform căreia acțiunile PDP sunt imputabile statului. Comisia și-a exprimat, de asemenea, îndoielile cu privire la participarea NLB la măsura 4, care ar putea fi considerată imputabilă statului, având în vedere faptul că (a) NLB era la momentul respectiv deținută majoritar de către stat; (b) statul deținea majoritatea voturilor în consiliul de administrație și în consiliul de supraveghere al băncii; și (c) comportamentul unei bănci controlate de stat ar putea fi influențat de autoritățile publice.
(39)
Atunci când a evaluat dacă măsura 4 implică un avantaj selectiv pentru Adria, Comisia a menționat în decizia de inițiere a procedurii că faptul că băncile au acceptat conversia creanțelor în acțiuni doar dacă statul ar fi injectat bani în Adria și, în special, natura diferită a contribuției statului și a PDP comparativ cu cea a băncilor (numerar/conversia creanțelor) au fost suficiente pentru a crea îndoieli întemeiate cu privire la măsura în care majorarea de capital din 2011 a fost pari passu. Comisia a observat, de asemenea, că, spre deosebire de majorarea de capital precedentă, majorarea de capital din 2011 a avut loc fără să existe un raport de stabilire a valorii acțiunilor.
(40)
În ceea ce privește afirmația autorităților slovene potrivit căreia acestea au decis să participe la măsura 4 pe baza planului de restructurare din septembrie 2011, Comisia a observat că planul de restructurare nu a fost suficient, în principiu, pentru a îndeplini criteriul investitorului privat, întrucât unele dintre previziunile planului de restructurare păreau să se bazeze pe ipoteze incerte sau neclare. În același timp, Comisia a subliniat că un investitor privat ar fi avut în vedere riscul ca majorările de capital precedente să constituie ajutor de stat ilegal și ar fi evaluat impactul riscului unui posibil ordin de recuperare din partea Comisiei asupra profitabilității investiției. În cele din urmă, Comisia a observat că este posibil ca băncile să fi decis să participe la injecția de capital datorită interesului manifestat de Slovenia în ceea ce privește Adria cu mult înainte de data la care s-a hotărât majorarea de capital din 2011.
(41)
În ceea ce privește măsura 5, Comisia și-a reiterat opinia preliminară conform căreia acțiunile PDP sunt imputabile statului și au implicat resurse de stat. În ceea ce privește Aerodrom Ljubljana, Comisia a ajuns la aceeași concluzie preliminară, având în vedere faptul că aceasta era deținută deja în mod majoritar de către stat la momentul achiziției AAT. De asemenea, Comisia a considerat că este puțin probabil ca autoritățile publice să nu fi fost implicate în deciziile importante adoptate de întreprinderea Aerodrom Ljubljana, administratorul aeroportului din Ljubljana, având în vedere importanța strategică a aeroportului pentru țară, ca punct principal pentru zborurile internaționale.
(42)
Având în vedere că prima etapă a achiziționării de acțiuni în AAT a avut loc imediat după majorarea de capital din 2010, Comisia a fost de opinie că cele două măsuri nu ar trebui să fie analizate separat, ci ca parte a unei operațiuni mai ample care vizează sprijinirea întreprinderii Adria. La examinarea raportului de stabilire a valorii acțiunilor AAT, Comisia a observat că raportul a evaluat AAT ca unitate de întreținere din cadrul Adria (la momentul respectiv, aceasta se numea SVL) și a luat în considerare sinergiile care decurg din acest lucru la evaluarea AAT. Cu toate acestea, Comisia a considerat că raportul ar fi trebuit să evalueze valoarea SLV/AAT ca entitate de sine stătătoare, fără a lua în considerare sinergiile din cadrul grupului, întrucât AAT a fost separată de Adria în 2010 și a fost vândută ca o entitate separată. Comisia și-a exprimat, de asemenea, preocuparea cu privire la decalajul considerabil dintre momentul evaluării și momentul vânzării acțiunilor AAT.
(43)
De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la compatibilitatea cu piața internă a celor cinci măsuri care au făcut obiectul unei evaluării, în special având în vedere că autoritățile slovene nu au furnizat motive posibile de stabilire a compatibilității.
(44)
Luând în considerare natura măsurilor în discuție și faptul că Adria putea fi considerată o întreprindere aflată în dificultate la momentul acordării măsurilor, Comisia a observat că gradul de compatibilitate al măsurilor poate fi evaluat doar în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE și, în special, având în vedere Orientările comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (16) (denumite în continuare „orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare”). Comisia remarcă în primul rând faptul că nu par să fie îndeplinite condițiile pentru ajutorul de salvare prevăzute la punctul 3.1 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare. În ceea ce privește ajutorul de restructurare, astfel cum este definit la punctul 3.2 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, Comisia a evidențiat faptul că măsurile identificate au fost acordate înainte de notificarea Comisiei și în lipsa unui plan de restructurare credibil care să îndeplinească condițiile prevăzute în orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, împrejurare care în sine ar fi suficientă pentru a exclude compatibilitatea măsurilor cu piața internă (17).
(45)
De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la planul de restructurare, care părea a nu fi suficient de solid pentru restabilirea viabilității pe termen lung a întreprinderii Adria, întrucât unele estimări se bazează pe ipoteze necuantificate, nesigure sau neclare. Comisia a considerat, de asemenea, îndoielnic faptul că măsurile compensatorii prevăzute în planul de restructurare ar putea fi considerate adecvate și/sau suficiente, având în vedere că acestea păreau a fi necesare pentru a restabili viabilitatea întreprinderii Adria. În ceea ce privește vânzarea AAT, aceasta a avut loc cu mai multe luni înainte de aprobarea planului de restructurare, într-un moment - sfârșitul anului 2010, începutul anului 2011 - în care se pare că Adria avea nevoie stringentă de finanțare. De asemenea, anularea rutelor regulate nu pare a fi acceptabilă ca măsură compensatorie, având în vedere că cele mai multe dintre rutele respective (27 din 31) au fost raportate în planul de restructurare ca fiind generatoare de pierderi și închiderea lor ar fi fost necesară, în orice caz, pentru a asigura viabilitatea întreprinderii. De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la faptul că propria contribuție propusă de Adria, în valoare de […] EUR, ar putea fi acceptată în totalitate, în special pentru că nu este clar dacă sumele obținute din vânzarea AAT și din conversia creanțelor în acțiuni în cazul împrumuturilor bancare ar putea fi considerate contribuție proprie. Având în vedere că Adria părea a se afla în dificultate la momentul acordării măsurilor și că întreprinderile aflate în dificultate pot primi doar ajutoare de salvare și/sau de restructurare, Comisia a exprimat, de asemenea, îndoieli cu privire la respectarea principiului „prima și ultima dată”, în special în ceea ce privește majorarea de capital din 2011.
6. OBSERVAȚII CU PRIVIRE LA DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
6.1. Observațiile Sloveniei
(46)
În observațiile sale privind decizia Comisiei de inițiere a procedurii, Slovenia susține că măsurile 1, 2 și 3 nu implică ajutor de stat, întrucât deciziile KAD și PDP nu pot fi considerate imputabile statului. În special, Slovenia a remarcat că o participație de 100 % a statului nu este suficientă pentru a concluziona că măsurile sunt imputabile statului. Slovenia constată, de asemenea, că rapoartele de evaluare care stabilesc valoarea acțiunilor au fost corespunzătoare și că, pe această bază, principiul investitorului în economia de piață (market economy investor principle - MEIP) a fost îndeplinit, excluzându-se astfel un avantaj acordat în favoarea Adria. În ceea ce privește în special măsura 3, Slovenia afirmă că subscrierea pari passu a 20 % din acțiuni de către două agenții de turism private alături de PDP a fost semnificativă și a arătat că nu există îndoieli pe piață cu privire la viabilitatea întreprinderii Adria, ceea ce ar exclude existența unui ajutor de stat.
(47)
În ceea ce privește măsura 5, Slovenia reafirmă faptul că acțiunile PDP nu pot fi considerate imputabile statului. În ceea ce privește acțiunile Aerodrom Ljubljana, Slovenia consideră că influența statului asupra deciziei acesteia de a achiziționa AAT nu poate fi dedusă din faptul că anumiți membri ai consiliului de supraveghere au fost propuși de către stat, KAD și SOD. Slovenia consideră, de asemenea, că raportul de evaluare din aprilie 2010, care a stabilit valoarea AAT ca unitate de întreținere din cadrul Adria ca fiind cuprinsă între 14,4 milioane EUR și 14,9 milioane EUR, nu poate fi considerat depășit și că nu există nicio indicație că raportul de evaluare a luat în considerare sinergiile cu Adria. De asemenea, Slovenia susține că procesul-verbal al reuniunii consiliilor de administrație ale PDP și Aerodrom Ljubljana demonstrează că decizia de achiziționare a ATT a fost luată pe baza unor considerente raționale din punct de vedere economic. Pentru aceste motive, prezența ajutorului de stat în cadrul măsurii 5 ar fi exclusă.
(48)
De asemenea, Slovenia contestă calificarea Adria drept întreprindere aflată în dificultate și consideră că Adria s-a aflat în dificultate doar începând cu ianuarie 2011, și anume la data punerii în aplicare a măsurii 4.
(49)
În ceea ce privește măsura 4, Slovenia exclude prezența ajutorului, argumentând că nu este imputabilă statului conversia creanțelor NLB în acțiuni. De asemenea, Slovenia este de părere că împrumuturile scadente convertite în capitaluri proprii au fost pe deplin garantate prin constituire de gajuri asupra aeronavelor și asupra clădirilor și că, prin conversia acestora în capitaluri proprii, băncile și-au asumat un alt risc comercial. În acest sens, conversia creanțelor în acțiuni ar fi echivalentă cu o injecție de lichidități. De asemenea, Slovenia constată că băncile și statul s-au influențat reciproc pentru a lua decizia de investiție, care - în opinia Sloveniei - s-a bazat pe un plan de restructurare fiabil, și concluzionează că deciziile de investiție au fost concomitente, excluzând astfel orice avantaj necuvenit acordat Adria.
(50)
Întrucât Slovenia consideră că măsurile 1, 2, 3 și 5 nu implică resurse de stat, aceasta nu a invocat nicio justificare pentru compatibilitatea măsurilor. Cu toate acestea, Slovenia a invocat motive de stabilire a compatibilității pentru măsura 4, în cazul în care Comisia ar concluziona că aceasta constituie ajutor de stat. Având în vedere că, în opinia Sloveniei, Adria s-ar afla în dificultate doar începând din ianuarie 2011 (a se vedea considerentul 48), măsura 4 ar constitui ajutor de restructurare compatibil în temeiul punctului 3.2 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, pe baza planului de restructurare prezentat.
(51)
În ceea ce privește restabilirea viabilității, Slovenia consideră că planul de restructurare asigură viabilitatea pe termen lung a întreprinderii Adria și subliniază că, în conformitate cu orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, planul de restructurare include un studiu de piață și o analiză a cauzelor care au condus la apariția dificultăților întreprinderii și prevede renunțarea la activitățile care, din punct de vedere structural, ar rămâne generatoare de pierderi după restructurare. Astfel cum se menționează la considerentul 31, Slovenia a prezentat o serie de actualizări ale planului de restructurare, care prevede în prezent durata perioadei de restructurare până în 2015 și include o serie de măsuri de restructurare suplimentare în scopul asigurării unei viabilități mai durabile. De asemenea, Slovenia subliniază că noul plan de restructurare asigură viabilitatea pe termen lung a întreprinderii până la sfârșitul anului 2015, inclusiv în cadrul scenariului pesimist, cu o rentabilitate a capitalurilor proprii (return on equity - ROE) de […] % în 2014 și de […] % în 2015, mai mare decât nivelurile acceptate de Comisie în cadrul deciziei privind Air Malta (18).
(52)
Slovenia este de părere că reducerea capacității (sub forma anulării unor servicii regulate) de […] % și de […] % în sezoanele de iarnă și de vară, alocarea unor sloturi orare pe anumite aeroporturi, inclusiv aeroporturile coordonate (congestionate), precum și vânzarea AAT reprezintă măsuri compensatorii adecvate și proporționale. De asemenea, Slovenia afirmă că rutele anulate au fost într-adevăr profitabile pe baza așa-numitei „marje brute” (contribuție C1 pozitivă) pe care Comisia a acceptat-o în cazurile Air Malta sau Czech Airlines (19).
(53)
În ceea ce privește limitarea la minimum a ajutorului (contribuția proprie), în conformitate cu explicațiile de mai sus, Slovenia afirmă că vânzarea AAT nu implică un ajutor de stat și, prin urmare, încasările rezultate, în valoare de 14,7 milioane EUR, ar trebui să fie acceptate drept contribuție proprie. De asemenea, potrivit Sloveniei, conversia creanțelor băncii în acțiuni trebuie să fie considerată contribuție proprie pentru întreaga sumă, și anume 19,7 milioane EUR. Slovenia a prezentat, de asemenea, valorile aeronavelor constituite drept garanție pentru împrumuturile în cauză, împreună cu raportul AVAC relevant (20) care demonstrează valoarea aeronavelor respective. Adăugând la vânzare anumite active […], valoarea contribuției proprii ar depăși [50-54] %, pe baza planului de restructurare actualizat.
(54)
În sfârșit, în ceea ce privește principiul„prima și ultima dată”, Slovenia este de opinie că acesta a fost respectat, întrucât măsurile 1, 2, 3 și 5 - care au fost anterioare măsurii 4 - nu implică ajutor de stat în favoarea Adria.
6.2. Observațiile părților interesate
(55)
În cursul procedurii oficiale de investigare, Comisia a primit observații din partea companiei Ryanair, care sprijină constatările preliminare ale Comisiei potrivit cărora măsurile în cauză implică ajutor de stat și sunt incompatibile cu piața internă.
(56)
Cu toate acestea, Ryanair susține că evaluarea de către Comisie a principiului investitorului în economia de piață nu a fost completă în decizia de inițiere a procedurii, întrucât Comisia ar fi trebuit să examineze dacă un investitor privat ar fi optat inițial pentru lichidarea Adria în locul unei injecții de capital suplimentar (21). În opinia Ryanair, Comisia ar fi trebuit să analizeze în deciziile sale de inițiere a procedurii dacă lichidarea Adria a fost mai profitabilă pentru stat decât furnizarea de fonduri suplimentare. Deși Ryanair a considerat că nu dispune de informații suficiente pentru a formula observații cu privire la planul de restructurare, aceasta și-a exprimat îndoiala că Adria își va restabili profitabilitatea.
(57)
Ryanair a susținut, de asemenea, că orice ajutor acordat în favoarea Adria ar afecta poziția pe piață a Ryanair deoarece împiedică eforturile Ryanair de a-și dezvolta piața și generează pierderi de venituri pentru aceasta din urmă.
6.3. Comentariile Sloveniei cu privire la observațiile părților interesate terțe
(58)
Slovenia a abordat în mod detaliat argumentele prezentate de Ryanair în observațiile sale. În special, Slovenia a subliniat faptul că nu numai statul a participat la injecțiile de capital în favoarea întreprinderii Adria, ci și investitori privați, precum și entități ale căror acțiuni, potrivit Sloveniei, nu pot fi imputabile statului. De asemenea, Slovenia consideră că Ryanair a interpretat greșit jurisprudența atunci când a susținut că statul ar fi trebuit să favorizeze falimentul în locul restructurării și restabilirii viabilității pe termen lung a întreprinderii Adria. Potrivit Sloveniei, testul propus de către Ryanair a fost eronat, acesta fiind aplicabil numai în cazul creditorilor Adria, dar nu și al investitorilor: întrucât Slovenia nu a avut credite de recuperat de la întreprindere, aceasta nu a putut solicita lichidarea sa.
(59)
Slovenia a precizat că Comisia a analizat ipoteza pe care se întemeiază planul de restructurare a întreprinderii Adria și a subliniat faptul că îndoielile Ryanair cu privire la măsura în care poate fi restabilită viabilitatea Adria sunt nefondate. În cele din urmă, Slovenia a susținut că prejudiciul invocat de Ryanair privind poziția sa pe piață nu a fost întemeiat pe elemente de probă concrete.
7. EVALUAREA MĂSURILOR
(60)
Prezenta decizie își propune să stabilească, cu titlu preliminar, dacă Adria este o întreprindere aflată în dificultate în sensul orientărilor privind ajutoarele pentru salvare și restructurare (punctul 7.1 de mai jos). În continuare, decizia evaluează dacă măsurile analizate implică ajutor de stat acordat în favoarea întreprinderii Adria în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE (punctul 7.2 de mai jos) și dacă un astfel de ajutor, în cazul în care este prezent, este legal (punctul 7.4 de mai jos) și compatibil cu piața internă (punctul 7.5 de mai jos).
7.1. Dificultățile cu care se confruntă Adria
(61)
Situația financiară a întreprinderii Adria s-a deteriorat constant începând cu anul 2008, prin scăderea vânzărilor, prin venituri înainte de impozitare negative și prin capital propriu negativ. Principalii parametri financiari ai întreprinderii Adria între 2007 și 2011 au fost după cum urmează, conform informațiilor furnizate de autoritățile slovene:
Tabelul 6
Principalele date financiare privind Adria în perioada 2007-iunie 2011 (milioane EUR)
2007
2008
2009
2010
Iunie 2011
Cifra de afaceri
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Rezultat net
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
Profit înainte de impozitare (EBT) + depreciere și amortizare (DA)
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Capital social
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Capital propriu
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Datorii/Capital propriu (raport)
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Fluxuri de trezorerie din activități de exploatare
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Adria a încheiat exercițiul financiar 2011 cu pierderi în valoare de 12 milioane EUR (24), în timp ce în 2012 pierderile au atins 10,8 milioane EUR (25). De asemenea, se pare că în 2013 Adria și-a redus pierderile la 3,1 milioane EUR (26).
(63)
Punctul 10 litera (a) din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare prevede că o întreprindere se află în dificultate atunci când „mai mult de jumătate din capitalul său social a dispărut, peste un sfert din acest capital fiind pierdut în ultimele 12 luni”. Dispoziția citată reflectă presupunerea că o întreprindere care se confruntă cu o pierdere masivă a capitalului său social nu va putea să acopere pierderile, ceea ce o va condamna, aproape sigur, să iasă din afaceri pe termen scurt sau mediu (astfel cum este prevăzut la punctul 9 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(64)
Astfel cum este indicat în decizia de inițiere a procedurii, în perioada 2007-iunie 2011, capitalul social nu a fost pierdut, ci de fapt a făcut obiectul unei majorări. Cu toate acestea, conform constatărilor Comisiei, capitalul propriu al întreprinderii a devenit negativ în 2010 și 2011. În același timp, întreprinderea nu a luat măsurile adecvate pentru a face față scăderii capitalurilor proprii. În cazuri anterioare (27), Comisia a concluzionat că, atunci când o întreprindere deține un capital propriu negativ, există o ipoteză a priori că sunt îndeplinite criteriile prevăzute la punctul 10 litera (a) din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, valabilă, de asemenea, în cazul întreprinderii Adria cel puțin din 2010. De asemenea, Tribunalul a concluzionat într-o hotărâre recentă (28) că o întreprindere cu capital propriu negativ este o întreprindere aflată în dificultate.
(65)
De asemenea, se pare că, până la sfârșitul anului 2010, dificultățile întreprinderii Adria au atins apogeul. Presa menționa, la momentul respectiv, posibilitatea ca Adria să intre în reorganizare judiciară sau chiar în faliment (29). Acest lucru ar putea fi considerat ca un semn că, cel puțin la momentul respectiv, Adria îndeplinea criteriile necesare pentru a face obiectul procedurilor colective de insolvență în temeiul legislației slovene, în sensul punctului 10 litera (c) din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare.
(66)
Din motivele prezentate mai sus, în conformitate cu decizia de inițiere a procedurii, Comisia concluzionează că Adria era o întreprindere aflată în dificultate în sensul punctului 10 litera (a) și/sau al punctului 10 litera (c) din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare în anii 2010 și 2011, și anume la momentul acordării măsurilor de ajutor 3, 4 și 5.
(67)
De asemenea, tabelul 6 de la considerentul 61 indică faptul că, în 2010 și în 2011, Adria putea fi considerată ca aflându-se în dificultate, de asemenea, în sensul punctului 11 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, care prevede că se poate considera că o întreprindere se află în dificultate „în cazul în care sunt prezente simptomele obișnuite […], cum ar fi nivelul ascendent al pierderilor, scăderea cifrei de afaceri, creșterea stocurilor, supracapacitatea, diminuarea fluxului de numerar, creșterea gradului de îndatorare și a cheltuielilor cu rata dobânzii, precum și scăderea sau dispariția valorii activului net”.
(68)
Cu toate acestea, Comisia este de părere că Adria nu a prezentat simptomele obișnuite ale unei întreprinderi aflate în dificultate în temeiul punctului 11 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare în perioada 20072009. În ceea ce privește anul 2008, Adria a înregistrat pierderi de 3,2 milioane EUR pentru prima dată în perioada luată în considerare. Astfel cum este subliniat în mod corect de către autoritățile slovene, în 2008 veniturile întreprinderii Adria și fluxul de lichidități au crescut în comparație cu anul precedent (de la 179,2 milioane EUR la 205,4 milioane EUR și, respectiv, de la 16,9 milioane EUR la 18,5 milioane EUR). De asemenea, capitalul său social a rămas la un nivel stabil de 6,8 milioane EUR.
(69)
Comisia observă, de asemenea, că în 2008 și 2009 Adria a avut venituri nete înainte de impozitare în valoare de 3,2 milioane EUR și, respectiv, 14 milioane EUR. Pentru aceiași ani, excluzând amortizarea, rezultatul economic al întreprinderii a fost pozitiv, aceasta realizând venituri înainte de impozitare (EBT) plus o depreciere și o amortizare (DA) în valoare de 10,9 milioane EUR și, respectiv, 1,6 milioane EUR (a se vedea tabelul 6 de la considerentul 61). Începând cu anul 2010, valoarea EBT+DA în cadrul întreprinderii Adria a devenit negativă. Întrucât decizia privind măsura 2 a fost luată în ianuarie 2009, iar acțiunile au fost subscrise în totalitate în iulie 2009, Comisia nu poate stabili cu certitudine dacă la data respectivă exista o tendință clar identificabilă a rezultatelor negative care să îi permită să concluzioneze că Adria era o întreprindere aflată în dificultate în sensul orientărilor privind ajutoarele pentru salvare și restructurare.
(70)
În consecință, Comisia este de opinie că Adria nu poate fi considerată o întreprindere aflată în dificultate în perioada 2007-2009, și anume atunci când au fost acordate măsurile 1 și 2.
7.2. Existența ajutorului de stat
(71)
În temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(72)
Pentru a stabili prezența ajutorului de stat, Comisia trebuie să evalueze dacă sunt îndeplinite criteriile cumulative prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE (și anume, transferul resurselor de stat, avantajul selectiv, denaturarea potențială a concurenței și afectarea schimburilor comerciale intracomunitare) pentru fiecare dintre cele cinci măsuri care fac obiectul evaluării.
7.2.1. Măsurile 1 și 2: majorările de capital din 2007 și din 2009
(73)
Comisia va analiza mai întâi dacă măsurile 1 și 2 au conferit un avantaj selectiv necuvenit întreprinderii Adria.
(74)
În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia a remarcat în acest sens că prețul acțiunilor plătit de KAD a fost mai mic decât valoarea stabilită de cele două rapoarte de evaluare. KAD a achiziționat acțiunile noi ale întreprinderii Adria în februarie 2007, la un preț de 27 EUR pe acțiune, inferior valorii determinate în raportul de evaluare, de […] EUR pe acțiune la […] (a se vedea considerentul 15). În ianuarie 2009, KAD a achiziționat acțiunile la un preț de 22 EUR pe acțiune, inferior valorii determinate în raportul de evaluare, de […] EUR pe acțiune la […] (a se vedea considerentul 18). Cu toate acestea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la fiabilitatea rapoartelor respective, între altele, deoarece exista un decalaj semnificativ între momentul efectuării majorărilor de capital (februarie 2007 și, respectiv, ianuarie 2009) și momentul în care au fost evaluate acțiunile întreprinderii ([…] și, respectiv, […]).
(75)
Comisia a evaluat datele și probele prezentate de Slovenia cu privire la rapoarte după inițierea procedurii oficiale de investigare. În ceea ce privește măsura 1, Slovenia a explicat că datele pe care s-a bazat raportul datează de la 30 septembrie 2006 și au fost datele cele mai recente pe care evaluatorul le-a avut la dispoziție la momentul elaborării raportului. În ceea ce privește măsura 2, rezultă că raportul de evaluare a fost comandat în același timp cu decizia adunării generale a întreprinderii Adria de a da curs unei majorări de capital. De asemenea, Comisia nu are niciun motiv să considere că evaluatorul (P&S Capital) nu a fost pe deplin independent.
(76)
De asemenea, deși este adevărat că a existat un decalaj de […] luni între momentul în care au fost evaluate acțiunile întreprinderii și momentul efectuării majorărilor de capital, Comisia nu a identificat nicio dovadă care să demonstreze că decalajul a avut un impact efectiv asupra valorii estimate a acțiunilor întreprinderii Adria.
(77)
Comisia observă că metoda de evaluare utilizată în rapoarte (valoarea actualizată netă a fluxului de numerar neangajat preconizat (30)) este larg acceptată pentru cazurile de achiziții. De asemenea, dintr-o analiză detaliată a rapoartelor rezultă că formulele utilizate au fost adecvate în scopul evaluării și au fost aplicate în mod corespunzător și că ipotezele și previziunile privind creșterea cifrei de afaceri și a rentabilității par realiste. În special, în raportul de evaluare privind injecția de capital din 2007 (măsura 1), ratele medii preconizate de creștere a veniturilor și a rentabilității se încadrează în intervalul celor constatate în trecut. În raportul de evaluare privind injecția de capital din 2009 (măsura 2), ratele medii preconizate de creștere a veniturilor și a rentabilității constatate sunt mai mici decât cele anterioare, ca urmare (a) a nivelului ridicat de creștere economică din 2008, determinat, în special, de președinția slovenă a UE; (b) a încetinirii creșterii economice mondiale; și (c) a situației dificile a piețelor financiare. Restul ipotezelor utilizate în rapoarte par, de asemenea, realiste. De asemenea, conform constatărilor Comisiei, KAD era deja acționarul majoritar al întreprinderii Adria înainte de majorările de capital (31) și majorările de capital au avut ca scop finanțarea unei investiții (existente) și profitabile pentru KAD.
(78)
Pe baza celor de mai sus, Comisia constată că majorările de capital din 2007 și din 2009 pot fi considerate compatibile cu condițiile pieței și nu implică un avantaj necuvenit acordat întreprinderii Adria.
(79)
Prin urmare, Comisia concluzionează că măsurile 1 și 2 au constituit investiții pe care un investitor în economia de piață le-ar fi efectuat în condiții comparabile (32) și, prin urmare, exclude prezența ajutorului de stat, fără a fi necesar să examineze în continuare dacă sunt îndeplinite celelalte condiții cumulative prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE.
7.2.2. Măsura 3: majorarea de capital din 2010
(80)
Astfel cum este menționat la considerentul 73, una dintre condițiile necesare pentru ca ajutoarele de stat să fie prezente este ca măsura să confere un avantaj necuvenit beneficiarului. În cele ce urmează, Comisia va evalua dacă această condiție este îndeplinită în ceea ce privește măsura 3.
(81)
În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia a observat că prețul de 12 EUR pe acțiune plătit de PDP și de agențiile de turism private pentru acțiunile întreprinderii Adria a fost mai mic decât prețul de […] EUR pe acțiune determinat pe baza raportului de evaluare. Ca și în cazul măsurilor 1 și 2, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la fiabilitatea raportului, în special deoarece a existat un decalaj semnificativ, de […] luni, între momentul majorării de capital (septembrie 2010) și intervalul de timp pentru care au fost evaluate acțiunile în cadrul raportului ([…]).
(82)
Informațiile prezentate de autoritățile slovene au atenuat, într-o anumită măsură, îndoielile Comisiei în această privință. Cu toate acestea, indiferent de aceasta, Comisia reamintește că, pe baza acelorași informații și a aceleiași evaluări, două agenții de turism private (Kompas d.d. și Palma d.o.o.) au participat la majorarea de capital din 2010 în proporție de 20 %, în timp PDP a injectat procentul rămas de 80 % din capital. Agențiile de turism private și PDP au participat în aceleași condiții și au subscris acțiunile la aceeași dată. De asemenea, atât participarea privată, cât și contribuția PDP au fost efectuate prin injectarea de lichidități. În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia a subliniat faptul că o participare privată de 20 % ar putea să fie considerată, în principiu, ca un semn că investiția în cauză a fost sprijinită de piață, deși operațiunea trebuie privită în contextul mai larg al situației Adria la momentul respectiv și al faptului că măsura 3 a fost cea de a treia majorare de capital într-o perioadă de aproximativ 3,5 ani.
(83)
Comisia observă în primul rând că Slovenia a furnizat elemente de probă care dovedesc că Palma d.o.o. și Kompas d.d. sunt întreprinderi de drept privat în totalitate, asupra cărora statul nu a exercitat niciun fel de control sau influență. De asemenea, astfel cum este indicat la considerentul 79, măsurile 1 și 2 nu constituie ajutor de stat. Pe această bază, se pare că nu se poate considera că deciziile luate de agențiile de turism private de a investi în Adria nu ar constitui decizii de investiții pe care le-ar fi luat un investitor privat. De asemenea, Comisia remarcă faptul că agențiile de turism private au subscris acțiunile Adria la aceeași dată cu PDP, au plătit același preț, investiția a fost efectuată în aceiași termeni și în aceleași condiții, iar majorarea de capital din partea PDP și a agențiilor de turism private a fost efectuată în numerar.
(84)
În orice caz, inclusiv în cazul în care Comisia ar concluziona că participarea PDP implică resurse de stat și este imputabilă statului (a se vedea, în acest sens, considerentele 89-91), o participație privată de 20 % nu poate fi considerată ca fiind neglijabilă în comparație cu intervenția publică în sensul jurisprudenței constante (33). De asemenea, având în vedere cele de mai sus, Comisia nu poate concluziona că decizia agențiilor de turism private de a investi în Adria a fost influențată efectiv de comportamentul PDP. Faptul că Adria a fost considerată o întreprindere aflată în dificultate în 2010 (a se vedea punctul 7.1) nu modifică această concluzie.
(85)
De asemenea, din dovezile prezentate de Slovenia nu reiese că agențiile de turism private au avut alte motive să investească în Adria decât realizarea de profit. În această privință, Comisia face referire la un raport prezentat de Slovenia cu privire la orientările strategice ale întreprinderii Adria pentru perioada 2009-2014, care aparent a fost pus la dispoziția investitorilor în momentul luării deciziei de investiții și conform căruia se preconiza că Adria va obține profit între 2010 și 2104 pe baza unei injecții de capital de aproximativ 2,5 milioane EUR și a punerii în aplicare de către Adria a anumitor măsuri, inclusiv creșterea venitului mediu pentru transportul de pasageri și reduceri ale costurilor. Raportul ar putea fi considerat un indiciu suplimentar că agențiile de turism private au fost într-adevăr convinse de profitabilitatea investiției lor.
(86)
Prin urmare, Comisia este de părere că decizia agențiilor de turism private de a investi în Adria a fost luată pari passu cu cea a PDP și că investiția acestora a fost semnificativă. De asemenea, Comisia nu are motive să se îndoiască de faptul că agențiile de turism private au decis să investească în Adria pentru motive care vizau realizarea de profit. Pe această bază, Comisia concluzionează că măsura 3 nu a implicat un avantaj necuvenit acordat Adria și, prin urmare, aceasta exclude prezența ajutorului de stat, fără a fi necesar să se examineze în continuare dacă sunt îndeplinite celelalte condiții cumulative prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE.
7.2.3. Măsura 4: majorarea de capital din 2011
(87)
La 30 septembrie 2011, Slovenia a subscris în numerar 70 % (49,5 milioane EUR) din majorarea de capital din 2011 a întreprinderii Adria. Slovenia a efectuat investiția prin intermediul Agenției de gestionare a activelor de capital din Slovenia (AUKN). De asemenea, PDP a subscris în numerar o sumă suplimentară de 1 % (0,5 milioane EUR). Restul majorării (și anume 19,7 milioane EUR) s-a efectuat sub forma unei conversii a creanțelor în acțiuni realizată de mai multe bănci: 20 % de către NLB, 5 % de către Abanka Vipa d.d., 2 % de către Unicredit Bank of Slovenia d.d. și 2 % de către Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
AUKN a fost înființată în temeiul Legii privind guvernanța corporativă a investițiilor de capital din Republica Slovenia (34), iar consiliul de administrație a fost numit de Adunarea Națională, Agenția fiind un utilizator direct al bugetului Republicii Slovenia și angajând personal din sectorul public (35). Prin urmare, este clar că măsurile AUKN sunt imputabile statului și implică resurse de stat, aspect care, de altfel, nu este contestat de către Slovenia. Ca element suplimentar, Comisia face referire la un comunicat de presă din 23 iunie 2011 din partea Cabinetului prim-ministrului din Slovenia: „În cadrul reuniunii de astăzi, guvernul […] a decis că [AUKN] va contribui cu suma de 49,5 milioane EUR la capitalul Adria Airways, d. d. și societatea pe acțiuni [PDP] va plăti suma de 500 000 EUR […]. Prin implicarea activă în cadrul acestui proces, Republica Slovenia dorește, în viitor, să își îndeplinească obiectivul în materie de servicii aeriene regulate furnizate de un transportator cu sediul în Slovenia” (36).
(89)
În ceea ce privește PDP, Comisia consideră că există o serie de indicii în sensul jurisprudenței din cauza Stardust Marine (37), care îi permit să concluzioneze că PDP a fost înființată pentru a pune în aplicare politicile decise de autoritățile publice slovene și că decizia acesteia de a investi în măsura 4 este imputabilă statului și implică resurse de stat. În primul rând, Comisia constată că statul sloven deține indirect 100 % din PDP (prin intermediul KAD, SOD și DSU). În acest sens, Comisia reamintește decizia sa în cazul ELAN (38), în care a concluzionat că acțiunile KAD și DSU, doi dintre proprietarii PDP, au fost imputabile statului. De asemenea, statul deține numărul total de voturi în cadrul adunării acționarilor, care, la rândul său, desemnează consiliul de administrație al întreprinderii. În conformitate cu articolul 19 din actul constitutiv al PDP, consiliul de administrație trebuie să autorizeze achiziționarea de titluri de valoare în cazul în care valoarea tranzacției depășește suma de 500 000 EUR.
(90)
De asemenea, Comisia reamintește, în conformitate cu decizia sa de inițiere a procedurii, declarația fostului ministru de finanțe sloven la sfârșitul mandatului său la 28 octombrie 2011 (și anume după punerea în aplicare a măsurii 4): „Prin înființarea întreprinderii speciale de restructurare (PDP) am oferit întreprinderilor slovene noi surse de finanțare, know-how și expertiză pe baza cazurilor de bune practici pentru restructurarea întreprinderilor. Adria Airways și Unior sunt, cu siguranță, cele mai răsunătoare succese” (39). Declarația poate fi considerată o probă indirectă privind imputabilitatea statului, în sensul jurisprudenței din cauza Stardust Marine. Argumentele prezentate de Slovenia potrivit cărora afirmația ar trebui privită în contextul politic al încheierii mandatului ministrului de Finanțe drept o „[declarație] îndrăzneață și suficient de simplă pentru a fi comunicată prin intermediul mass-media” nu par convingătoare. În cele din urmă, Comisia adaugă, drept probe indirecte suplimentare, comunicatul de presă din 23 iunie 2011 din partea Cabinetului prim-ministrului sloven (a se vedea considerentul 88), care arată că guvernul sloven a decis ca PDP să contribuie cu 0,5 milioane EUR la majorarea de capital din 2011.
(91)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia este de părere că participarea PDP la majorarea de capital din 2010 implică resurse de stat și că acțiunile PDP sunt imputabile statului.
(92)
În ceea ce privește băncile, Comisia observă, în conformitate cu decizia sa de inițiere a procedurii, că Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. și Hypo Alpe-Adria Bank d.d. sunt entități în totalitate private. În ceea ce privește NLB, la momentul punerii în aplicare a măsurii 4, aceasta era deținută majoritar de către stat, fie în mod direct (45,62 % din acțiuni), fie în mod indirect prin intermediul SOD (4,07 %) și al KAD (4,03 %) (40), KBC Bank fiind singurul alt acționar important (25 %). Deținerea majorității capitalului NLB de către stat, care se traduce printr-o majoritate de voturi în cadrul consiliului de administrație și al consiliului de supraveghere, este un indiciu al faptului că măsurile sunt imputabile statului. Cu toate acestea, pe baza actului constitutiv al NLB, Comisia nu poate stabili cu certitudine că decizia acesteia de a investi în Adria este imputabilă statului. De asemenea, Comisia nu a identificat în structura de conducere a NLB nicio intervenție din partea autorităților publice. Comisia nu a identificat nici dovezi indirecte în această privință în sensul jurisprudenței din cauza Stardust Marine. Pentru motivele prezentate mai sus, Comisia consideră că decizia NLB de a participa la măsura 4 nu este imputabilă Sloveniei.
(93)
După ce a clarificat că acțiunile AUKN și ale PDP sunt imputabile statului, Comisia trebuie să evalueze dacă acestea implică un avantaj selectiv necuvenit acordat întreprinderii Adria.
(94)
Slovenia susține, în primul rând, că decizia băncilor de a investi în Adria a fost concomitentă cu decizia statului, ceea ce, per se, ar exclude prezența unui avantaj.
(95)
În primul rând, Comisia reamintește concluzia sa conform căreia Adria era o întreprindere aflată în dificultate în anul 2011, la momentul în care a fost acordată măsura 4 (a se vedea considerentul 66).
(96)
De asemenea, Comisia remarcă faptul că participarea băncilor la injecția de capital din 2011 a luat forma unei conversii în acțiuni a 26 % din creanțele lor existente deținute față de Adria. Pe de altă parte, statul și PDP au efectuat injecții de lichidități. Slovenia afirmă că, din totalul de 19,7 milioane EUR care a făcut obiectul conversiei în acțiuni, suma de [10-20] milioane EUR este echivalentă cu o injecție de numerar, întrucât partea respectivă a împrumuturilor a fost garantată pe deplin. Potrivit Sloveniei, băncile și-ar fi asumat un nou risc prin conversie, care ar putea fi considerată ca fiind echivalentă cu o injecție de fonduri noi în valoare de [10-20] milioane EUR.
(97)
Comisia a evaluat informațiile furnizate de Slovenia și concluzionează că, într-adevăr, suma de [10-20] milioane EUR din cele 19,7 milioane EUR care au făcut obiectul conversiei în acțiuni a fost garantată pe deplin și în mod adecvat prin constituirea de gajuri, în principal pe aeronavele deținute de Adria. Pentru a stabili valoarea aeronavelor respective, Adria a invocat raportul „Aircraft Value Reference”, publicat în aprilie 2011 de întreprinderea independentă Aircraft Value Analysis Company (denumită în continuare „AVAC”). Raportul prezintă valori actuale și viitoare și prețul de închiriere pentru mai multe tipuri de aeronave, cu praguri maxime și minime. În vederea evaluării aeronavelor constituite ca garanție, au fost utilizate valori mult inferioare valorii propuse de AVAC ca fiind pragul maxim. Comisia este de opinie că raportul constituie o bază fiabilă pentru determinarea valorii aeronavelor, având în vedere caracterul independent al AVAC și utilizarea vastă a rapoartelor sale în domeniu.
(98)
Cu toate acestea, [0-10] milioane EUR din creanțele convertite în acțiuni nu au fost pe deplin garantate. În ceea ce privește conversia, Comisia nu poate concluziona că aceasta a fost echivalentă cu o injecție de lichidități și că băncile și-au asumat riscuri noi. De asemenea, condițiile datoriei rămase s-au îmbunătățit și nivelul de risc general a scăzut semnificativ, având în vedere că nivelul garanției pentru partea restantă (neconvertită) a datoriilor a rămas același ca înainte de conversie. Riscul general este redus în continuare de faptul că, drept condiție preliminară pentru conversia datoriei în acțiuni, Adria a trebuit să […]. De asemenea, în unele cazuri, condițiile aferente datoriei restante (rata dobânzii, calendarul de rambursare etc.) […].
(99)
Pe de altă parte, Slovenia și-a asumat integral riscul pentru cel puțin 49,5 milioane EUR, întrucât aceasta a devenit acționar al întreprinderii Adria cu ocazia injecției de capital din 2011. Băncile și-au asumat noi riscuri, însă nu la același nivel cu Slovenia, având în vedere că, potrivit acestora, poziția lor s-a îmbunătățit ca urmare a conversiei datoriei. Pe această bază, se pare că, atunci când au decis să investească în Adria, băncile nu se aflau într-o situație comparabilă cu statul.
(100)
De asemenea, nu poate fi exclus faptul că decizia băncilor de a investi în Adria a fost influențată de comportamentul statului. Raportul anual pentru anul 2011 al întreprinderii Adria prevede că „guvernul […] sloven și-a formulat în mod clar opinia la 20 ianuarie 2011 și a adoptat o poziție cu privire la importanța Adria Airways, în calitate de transportator aerian național, pentru economia Sloveniei, pentru cetățenii sloveni și pentru vizitatorii din străinătate. În decizia sa, guvernul și-a prezentat planul ca Adria Airways să rămână transportatorul aerian național în Slovenia […]”. Decizia respectivă, luată cu mult înainte de adoptarea planului de restructurare din septembrie 2011, ar fi putut să faciliteze decizia băncilor de a investi, având în vedere că statul și-a manifestat deja interesul puternic în sprijinirea întreprinderii Adria (41).
(101)
Pe baza argumentelor de mai sus, Comisia exclude argumentele Sloveniei potrivit cărora statul și băncile au investit în condiții pari passu.
(102)
Cu toate acestea, Comisia trebuie să analizeze dacă investiția Sloveniei în Adria este conformă cu condițiile de piață. Slovenia susține că a decis să participe la măsura 4 pe baza planului de restructurare din septembrie 2011, care ar trebui să fie considerat conform cu principiul investitorului în economia de piață.
(103)
Cu titlu preliminar, Comisia observă că, spre deosebire de majorările de capital precedente, majorarea de capital din 2011 a avut loc fără să existe un raport de stabilire a valorii acțiunilor. De asemenea, conform jurisprudenței, un investitor privat care are în vedere o recapitalizare a unei întreprinderi cu datorii semnificative ar fi avut nevoie de un plan de restructurare viabil care să poată restabili viabilitatea întreprinderii (42). În cazul de față, autoritățile slovene susțin că au decis să participe la majorarea de capital din 2011 pe baza planului de restructurare din septembrie 2011.
(104)
Cu toate acestea, Comisia a concluzionat deja că Adria se afla în dificultate în 2011 (a se vedea considerentul 66). În sine, acest lucru face puțin probabilă situația în care statul ar putea preconiza că Adria va înregistra o rentabilitate normală a capitalului investit într-un interval de timp rezonabil. De asemenea, Comisia își menține poziția din decizia de inițiere a procedurii conform căreia planul de restructurare nu poate fi considerat suficient pentru a justifica majorarea de capital din 2011 ca fiind conformă cu principiul investitorului în economia de piață. În primul rând, planul de restructurare (în versiunea sa inițială din septembrie 2011) prevedea restabilirea viabilității în 2013 cu marje de profit foarte scăzute (EBT) (scenariul realist prevedea marje de profit de […] % în 2013, de […] % în 2014 și de […] % în 2015). Rentabilitatea insuficientă pentru acționari este demonstrată, de asemenea, de faptul că planul prevede, în special, niveluri scăzute ale capitalului propriu pentru aceeași perioadă, care se încadrează în intervalul de […] EUR în 2011 și de […] EUR în 2015. Aceasta ar însemna că suma aferentă capitalului injectat în septembrie 2011 - în valoare de 69,7 milioane EUR - a fost redusă în mod semnificativ pe durata perioadei de restructurare și, prin urmare, nu a generat o rentabilitate reală.
(105)
Slovenia a furnizat o serie de rapoarte intermediare elaborate de Airconomy și Adria, care datează din perioada aprilie-septembrie 2011 (și anume, înaintea planului de restructurare din septembrie 2011), care trebuiau să includă cuantificările care lipseau din planul de restructurare și care, aparent, au fost puse la dispoziția tuturor acționarilor întreprinderii Adria la momentul respectiv, precum și la dispoziția statului. Cu toate acestea, Comisia observă că rapoartele intermediare se referă la perioada 2011-2012, în timp ce planul de restructurare include previziuni până în 2015, […]. Pe această bază, Comisia consideră că rapoartele intermediare nu au furnizat informațiile lipsă necesare pentru ca planul de restructurare să respecte principiul investitorului privat în economia de piață.
(106)
Pe baza celor de mai sus, Comisia concluzionează că majorarea de capital din 2011 a acordat un avantaj necuvenit întreprinderii Adria. Avantajul a fost selectiv, având în vedere faptul că Adria a fost singurul beneficiar.
(107)
În cele din urmă, Comisia trebuie să evalueze dacă măsura 4 a fost de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între statele membre prin faptul că a oferit întreprinderii Adria un avantaj în detrimentul întreprinderilor concurente care nu beneficiau de sprijin public. Pare evident că măsura 4 a fost de natură să afecteze schimburile comerciale și concurența din cadrul UE, întrucât Adria concurează cu alte companii aeriene din UE, în special de la intrarea în vigoare a celei de a treia etape a procesului de liberalizare a transportului aerian (denumită în continuare „cel de al treilea pachet legislativ”) la 1 ianuarie 1993. De asemenea, pentru călătoriile pe distanțe relativ mai scurte în interiorul UE, transportul aerian este în concurență cu transportul rutier și feroviar, și, prin urmare, transportatorii rutieri și feroviari ar putea fi, de asemenea, afectați.
(108)
În consecință, măsura 4 a permis întreprinderii Adria să își continue activitatea, astfel încât aceasta nu s-a confruntat, ca alți concurenți, cu consecințele care rezultă în mod normal din rezultatele financiare slabe.
(109)
Având în vedere argumentele de mai sus, Comisia concluzionează că măsura 4 implică ajutor de stat în favoarea întreprinderii Adria în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
7.2.4. Măsura 5: vânzarea AAT în 2010-2011
(110)
În decizia sa de inițiere a procedurii, pentru motivele precizate la considerentele 41 și 42, Comisia a ajuns la concluzia preliminară conform căreia achiziționarea de acțiuni ale AAT de către PDP și Aerodrom Ljubljana a conferit un avantaj necuvenit întreprinderii Adria.
(111)
Având în vedere natura diferită a contribuțiilor din partea PDP și a Aerodrom Ljubljana (lichidități/conversia creanțelor în acțiuni), precum și argumentele prezentate în legătură cu măsura 4 (a se vedea considerentele 94-101), Comisia concluzionează că argumentele pari passu pot fi excluse din măsura 5, mutatis mutandis.
(112)
Cu toate acestea, Comisia trebuie să evalueze dacă deciziile de investiții ale PDP și Aerodrom Ljubljana au avut o justificare economică, și anume dacă un operator prudent într-o economie de piață în circumstanțe comparabile ar fi acționat în aceeași manieră. În această privință, Comisia observă, în primul rând, că prețul total plătit de PDP și Aerodrom Ljubljana, și anume 14,7 milioane EUR, s-a încadrat în intervalul valoric stabilit în raportul de evaluare a întreprinderii AAT. Cu toate acestea, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la raportul de evaluare, afirmând că acesta ar fi trebuit să evalueze valoarea AAT (la momentul respectiv, unitate de întreținere din cadrul Adria cunoscută sub denumirea de SVL) ca entitate de sine stătătoare, fără a lua în considerare sinergiile din interiorul grupului. Comisia a remarcat, de asemenea, faptul că există un decalaj semnificativ între momentul evaluării AAT/SVL ([…]) și vânzarea AAT (noiembrie 2010-martie 2011).
(113)
Comisia trebuie, în primul rând, să ia notă de faptul că raportul de evaluare a fost elaborat de către un expert independent (KPMG) și nu există motive să se considere că expertul nu și-a îndeplinit misiunea în condiții de independență deplină. În ceea ce privește decalajul dintre momentul evaluării și vânzarea acțiunilor, Slovenia a explicat că raportul de evaluare s-a bazat pe situația financiară a întreprinderii Adria la 31 decembrie 2009, și anume pe cele mai recente date care au făcut obiectul unui audit extern. Comisia ia act de faptul că măsura 5 a fost pusă în aplicare pentru prima dată în noiembrie 2010, și anume cu mai puțin de un an după data evaluării AAT, conform raportului de evaluare. De asemenea, deși raportul de evaluare a AAT ia în considerare previziunile negative ale întreprinderii Adria, acesta a evaluat în detaliu segmentul serviciilor de întreținere, reparație și revizie și a concluzionat că tendința negativă a întreprinderii nu se aplică AAT și că ATT constituie o unitate profitabilă. În plus, o evaluare detaliată a raportului de evaluare arată că acesta a evaluat AAT/SVL ca unitate separată, fără a lua în considerare sinergiile potențiale cu Adria. În acest sens, se pare că raportul de evaluare a fost elaborat într-un moment în care se știa că AAT va începe să furnizeze servicii de întreținere, reparație și revizie pentru alți clienți externi, în special Spanair, care vor înlocui în cele din urmă Adria ca principal client al AAT. Pe baza celor de mai sus, având în vedere faptul că raportul a inclus cele mai recente date financiare auditate disponibile cu privire la AAT, că acesta a fost elaborat de un expert independent și că s-a bazat în mod credibil pe toate aspectele relevante privind întreprinderea, utilizarea sa ca referință pentru măsura în cauză este acceptabilă. În sfârșit, deși este adevărat că perioada de criză nu se încheiase încă, se pare că 2009 a fost anul în care economia slovenă a avut cel mai mult de suferit. Într-adevăr, în noiembrie 2010, când PDP și Aerodrom Ljubljana au decis să achiziționeze AAT, previziunile privind creșterea PIB în Slovenia pentru anii 2010, 2011 și 2012 au revenit la cifre pozitive (1,1 %, 1,9 % și, respectiv, 2,6 %) (43). În aceste circumstanțe, un investitor privat nu ar fi efectuat neapărat o nouă evaluare deoarece ar fi putut presupune că raportul de evaluare bazat pe cifrele din 2009 a furnizat o imagine exactă a întreprinderii.
(114)
De asemenea, Slovenia a furnizat probe care dovedesc că AAT era profitabilă, nu avea nicio datorie restantă și datoria sa putea fi plătită din profitul propriu în momentul punerii în aplicare a măsurii 5. În plus, Slovenia a furnizat până în 2014 previziuni privind AAT în care se arată că AAT ar obține un profit după impozitare în valoare de […] EUR în 2010 și ar rămâne în continuare o afacere profitabilă, ajungând la un profit de aproximativ […] EUR în 2014. Se pare că previziunile respective au fost cunoscute de PDP și Aerodrom Ljubljana la momentul luării deciziilor de investiții.
(115)
Slovenia a furnizat, de asemenea, dovezi că Aerodrom Ljubljana a luat decizia de a investi în AAT din considerente economice. În august și septembrie 2010, consiliile de administrație și de supraveghere ale Aerodrom Ljubljana au evaluat posibilitatea de a achiziționa acțiuni ale AAT. Aerodrom Ljubljana a evaluat oportunitatea de a recupera o serie de creanțe restante deținute față de Adria, luând în considerare condițiile de desfășurare a operațiunii, care au inclus o rentabilitate fixă de 8 % pentru acțiunile preferențiale ale AAT, […]. Deși o altă evaluare a propus un preț mai mic pentru acțiuni, consiliul de supraveghere al Aerodrom Ljubljana a concluzionat că termenii conversiei ([…]) au justificat un preț mai mare al acțiunilor.
(116)
În ceea ce privește a doua etapă a vânzării AAT, procesul-verbal al reuniunii consiliului de supraveghere al Aerodrom Ljubljana din 21 ianuarie 2011 indică faptul că au fost discutate avantajele și dezavantajele diferitelor prețuri ale acțiunilor și renunțarea la opțiunea de vânzare a Aerodrom Ljubljana. În special, s-a renunțat la opțiunea de vânzare la momentul achiziției de acțiuni ordinare la începutul anului 2011, dar consiliul de supraveghere al Aerodrom Ljubljana a ajuns totuși la concluzia că este rațional din punct de vedere economic să se procedeze astfel deoarece, în schimbul renunțării la opțiunea de vânzare, Aerodrom Ljubljana a reușit să obțină dreptul de co-gestionare a AAT în condiții de egalitate, în pofida numărului mai mic de acțiuni față de PDP. De asemenea, consiliul de supraveghere a considerat că achiziționarea AAT va avea un impact pozitiv pentru Aerodrom Ljubljana: dacă Adria și-ar fi încetat operațiunile, acest lucru ar fi condus la reducerea veniturilor estimate ale aeroportului în 2011 cu […] %.
(117)
Slovenia a furnizat, de asemenea, dovezi că administrația PDP a hotărât să achiziționeze acțiunile preferențiale și acțiunile ordinare ale AAT pe baza unor motive raționale din punct de vedere economic. Într-adevăr, procesele-verbale ale reuniunilor administrative ale PDP arată că aceasta a efectuat propria evaluare a AAT, care a propus un preț cuprins între […] EUR și […] EUR, în intervalul prevăzut de raportul de evaluare menționat la considerentul 34. Deși rata internă de rentabilitate a investițiilor PDP s-a ridicat la […] %, PDP a reușit să obțină condiții mai bune din partea AAT, inclusiv un dividend fix de 8 %.
(118)
Prin urmare, Comisia concluzionează că deciziile PDP și Aerodrom Ljubljana de a participa la măsura 5 nu au implicat un avantaj necuvenit acordat întreprinderii Adria, întrucât ambii investitori s-au comportat ca operatori de piață prudenți și au adoptat deciziile de investiții pentru motive bine întemeiate din punct de vedere economic. Prin urmare, nu este necesar să se evalueze dacă sunt îndeplinite celelalte condiții cumulative prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE.
7.3. Concluzie privind existența ajutorului
(119)
Pe de o parte, pentru motivele expuse mai sus, Comisia concluzionează că măsurile 1, 2, 3 și 5 nu implică ajutor de stat acordat întreprinderii Adria.
(120)
Pe de altă parte, astfel cum s-a explicat la punctul 7.2.3, Comisia consideră că măsura 4 implică ajutor de stat și, prin urmare, va evalua legalitatea și compatibilitatea sa cu piața internă.
7.4. Legalitatea ajutorului - măsura 4
(121)
Articolul 108 alineatul (3) din TFUE prevede că statele membre nu pot pune în aplicare o măsură de ajutor înainte de emiterea de către Comisie a unei decizii de autorizare a măsurii respective. Comisia constată că Slovenia a participat la injecția de capital din 2011 (măsura 4) fără a o fi notificat în prealabil Comisiei în vederea aprobării. Comisia regretă că Slovenia nu a respectat clauza de standstill, încălcându-și astfel obligațiile în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din TFUE.
7.5. Compatibilitatea ajutorului - măsura 4
(122)
Slovenia consideră că, dacă s-ar constata de către Comisie existența ajutorului de stat în cadrul măsurii 4, acesta ar fi compatibil cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE și, în special, ca ajutor de restructurare în temeiul orientărilor privind ajutoarele pentru salvare și restructurare.
(123)
În conformitate cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE, ajutorul de stat poate fi autorizat atunci când este destinat să faciliteze dezvoltarea anumitor sectoare economice, în cazul în care acesta nu aduce modificări condițiilor schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun. Astfel cum este indicat de către Comisie în decizia sa de inițiere a procedurii, compatibilitatea măsurii 4 poate fi evaluată doar în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE, în special în temeiul dispozițiilor privind ajutorul de restructurare din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare.
7.5.1. Eligibilitate
(124)
În conformitate cu punctul 33 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, numai întreprinderile care se află în dificultate în sensul punctelor 9 și 13 din orientările respective sunt eligibile pentru acordarea unui ajutor de restructurare. În acest sens, Comisia a concluzionat deja că Adria era o întreprindere aflată în dificultate în anul 2011, la momentul în care a fost acordată măsura 4 (a se vedea considerentul 66).
(125)
Punctul 12 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare prevede că o întreprindere nou creată nu este eligibilă pentru acordarea unui ajutor de salvare sau restructurare, chiar dacă poziția sa financiară este precară. În principiu, o întreprindere este considerată nou creată în primii trei ani de funcționare în domeniul de activitate respectiv. Adria a fost înființată în 1961 și nu poate fi considerată o întreprindere nou creată. De asemenea, Adria nu aparține unui grup comercial în sensul punctului 13 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare.
(126)
Prin urmare, Comisia concluzionează că Adria este eligibilă pentru un ajutor de restructurare.
7.5.2. Restabilirea viabilității pe termen lung
(127)
În conformitate cu punctul 34 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, acordarea ajutorului de restructurare trebuie să fie condiționată de punerea în aplicare a planului de restructurare, care trebuie să fie aprobat de Comisie în toate cazurile de ajutor individual. Punctul 35 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare prevede că planul de restructurare, a cărui durată trebuie să fie cât mai scurtă posibil, trebuie să restabilească viabilitatea pe termen lung a întreprinderii într-o perioadă de timp rezonabilă și pe baza unor presupuneri realiste privind condițiile viitoare de funcționare.
(128)
În conformitate cu punctul 36 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, planul trebuie să descrie circumstanțele care au condus la dificultățile întreprinderii și să țină cont de situația actuală și de perspectivele viitoare ale pieței, elaborând scenarii care să prezinte scenarii optimiste, pesimiste și de bază.
(129)
Planul trebuie să propună o modalitate de reorganizare a întreprinderii astfel încât, după încheierea restructurării, aceasta să își poată acoperi toate cheltuielile, inclusiv amortizarea și taxele financiare. Rentabilitatea estimată a capitalului propriu al întreprinderii restructurate trebuie să fie suficientă pentru a permite întreprinderii restructurate să concureze pe piață pe baza propriilor forțe (punctul 37 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(130)
Astfel cum este indicat în decizia de inițiere a procedurii, Comisia are îndoieli cu privire la măsura în care planul de restructurare este suficient de solid pentru a restabili viabilitatea pe termen lung a întreprinderii Adria, întrucât unele dintre previziunile sale par să se bazeze pe ipoteze necuantificate, incerte sau neclare. De asemenea, Comisia a pus sub semnul întrebării reușita întreprinderii de a-și restabili viabilitatea până la sfârșitul anului 2013, astfel cum este indicat în planul inițial de restructurare.
(131)
În cursul procedurii oficiale de investigare, Slovenia a prezentat o serie de actualizări ale planului de restructurare. În conformitate cu planul actualizat, Adria își va restabili viabilitatea în 2014 sau în 2015. Prin urmare, durata restructurării este de maximum 5 ani, în conformitate cu practica decizională anterioară din sectorul transportului aerian de pasageri (44). De asemenea, Comisia observă că, în condițiile economice actuale, în special în sectorul transportului aerian, viabilitatea pe termen lung trebuie să se întemeieze pe stabilizarea performanțelor operaționale și a serviciilor, în vederea asigurării unei baze solide de creștere, nu doar a unei reorganizări pe termen scurt, care, prin natura sa, durează mai mulți ani.
(132)
Planul de restructurare subliniază că principalul scop al procesului de restructurare a întreprinderii Adria este viabilitatea pe termen lung, vizând în principal adoptarea unei strategii clare și orientarea către piață, cu mai multe obiective cheie: creșterea puterii financiare și eliminarea pierderilor începând cu 2013, reducerea costurilor generate de complexitate și obținerea unei singure propuneri de vânzare clară, competitivă și durabilă. În conformitate cu planul de restructurare, prin îndeplinirea acestor obiective, întreprinderea […].
(133)
De asemenea, planul de restructurare descrie circumstanțele care au condus la dificultățile întreprinderii Adria, cauzate în principal de criza financiară globală, dimensiunea redusă a pieței primare a întreprinderii Adria (Slovenia și țările vecine), capacitatea redusă a flotei sale (în special aeronave CRJ200), […].
(134)
De asemenea, planul de restructurare include scenarii optimiste, pesimiste și de bază, precum și o analiză a riscurilor care ar putea avea un impact asupra restructurării întreprinderii Adria, ca de exemplu variații ale prețului carburantului, riscuri care decurg din modificările cursului de schimb valutar sau riscuri potențiale în ceea ce privește flota. În toate cazurile, se preconizează că Adria își va restabili viabilitatea până la sfârșitul perioadei de restructurare. În cadrul scenariului de bază, se preconizează că Adria va atinge o marjă a profitului net de […] % în 2014 și de […] % în 2015, un raport datorii-capital propriu de […] în 2014 și de […] în 2015 și o rată a rentabilității financiare de […] % în 2014 și de […] % în 2015. În cadrul scenariului pesimist, marjele profitului net vor scădea la […] % în 2014 și la […] % în 2015, raportul datorii/capitaluri proprii va crește până la […] în 2014 și până la […] în 2015, iar rata rentabilității financiare va fi de […] % în 2014 și de […] % în 2015.
(135)
Principalul obiectiv al planului este de a restructura și a reduce rețeaua Adria, care a înregistrat pierderi din cauza supracapacității flotei, a personalului de bord și a altor categorii de personal. În acest scop, planul de restructurare prevede o reducere semnificativă a rutelor și a frecvențelor, precum și o flotă mai redusă și mai eficientă din punct de vedere al consumului de combustibil, compusă din […] aeronave până în 2015 ([…]), în special […].
(136)
Planul de restructurare prevede închiderea a […] rute și reducerea suplimentară a frecvențelor. Numărul rutelor regulate va fi redus, de asemenea, în mod semnificativ, până la […] în 2015. În general, în timpul perioadei de restructurare, Adria își va reduce capacitatea cu [11-14] % în ceea ce privește indicatorul ASK (45).
(137)
Măsurile de restructurare prevăzute în plan în ceea ce privește reducerea costurilor (de exemplu, […] etc.) și creșterea veniturilor (de exemplu, […] etc.) reprezintă un pas suplimentar în direcția bună pentru a atinge o viabilitate mai durabilă. De asemenea, măsurile suplimentare de restructurare (a se vedea considerentul 31) prevăd creșterea veniturilor și reducerea costurilor cu un efect pozitiv total de […] EUR în 2014 și de […] EUR în 2015, consolidând astfel restabilirea viabilității în cazul întreprinderii Adria. Prin urmare, Comisia este de opinie că inițiativele privind reducerea costurilor și creșterea veniturilor sunt în măsură să permită întreprinderii Adria să își restabilească viabilitatea pe termen lung până în 2015.
(138)
De asemenea, elementele de probă furnizate de Slovenia indică faptul că, în prezent, Adria este pe cale să realizeze majoritatea obiectivelor stabilite în planul de restructurare, ceea ce reprezintă un indicator suplimentar al fiabilității planului.
(139)
În ceea ce privește restabilirea viabilității, pe baza actualizărilor planului de restructurare prezentat de Slovenia, Comisia concluzionează că impactul diferitelor măsuri de restructurare este cuantificat în mod corespunzător și se estimează restabilirea viabilității la niveluri adecvate în cadrul tuturor scenariilor pe întreaga perioadă de restructurare până în 2014 și 2015. Prin urmare, având în vedere măsurile semnificative de restructurare adoptate și progresul înregistrat până la momentul actual, Comisia consideră că planul de restructurare va permite restabilirea viabilității pe termen lung a întreprinderii Adria, într-un termen rezonabil.
7.5.3. Evitarea unor denaturări nejustificate ale concurenței (măsuri compensatorii)
(140)
În conformitate cu punctul 38 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, trebuie luate măsuri compensatorii pentru a se asigura că efectele negative asupra condițiilor comerciale sunt reduse la minimum. Astfel de măsuri pot cuprinde vinderea activelor, reducerea capacității sau a prezenței pe piață și reducerea barierelor la intrarea pe piețele în cauză (punctul 39 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(141)
În această privință, închiderea activităților generatoare de pierderi, oricum necesară pentru a restabili viabilitatea, nu va fi considerată ca reducere de capacitate sau de prezență pe piață atunci când se evaluează măsurile compensatorii (punctul 40 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(142)
Slovenia propune următoarele măsuri compensatorii pentru Adria: (a) […] rute regulate; (b) cedarea de sloturi orare în mai multe aeroporturi, inclusiv aeroporturile coordonate; (c) reducerea flotei; și (d) vânzarea AAT.
(143)
Slovenia a furnizat elemente de probă care arată că rutele anulate în cadrul planului de restructurare au fost profitabile pe baza marjei contribuției C1, în conformitate cu practica adoptată de Comisie în cazurile anterioare (46). Într-adevăr, marja contribuției C1 ia în considerare zborurile, pasagerii și costurile de distribuție (și anume costurile variabile) atribuite fiecărei rute individuale. Prin urmare, toate rutele cu o marjă a contribuției C1 pozitivă generează venituri suficiente care nu doar acoperă costurile variabile ale unei rute, ci contribuie, de asemenea, la costurile fixe ale întreprinderii. Din punctul de vedere al Comisiei, marja contribuției C1 pare să fie cifra corespunzătoare pentru a evalua dacă o anumită rută contribuie la rentabilitatea unei companii aeriene.
(144)
În ceea ce privește capacitatea, conform planului de restructurare, capacitatea totală a întreprinderii era de […] locuri-kilometri oferite în 2011, în timp ce la sfârșitul perioadei de restructurare în 2015, se preconizează că Adria va avea o capacitate de aproximativ […] locuri-kilometri oferite, ceea ce înseamnă o reducere de aproximativ [11-14] %. În cazul în care sunt excluse rutele cu o marjă a contribuției C1 negativă, cifra se reduce la [6-8] %.
(145)
În același timp, Comisia observă că, în urma modificării rețelei de rute, Adria a eliberat mai multe sloturi orare în aeroporturi, dintre care unele sunt aeroporturi coordonate (47), cum ar fi Dublin și Copenhaga. Sloturile orare eliberate permit companiilor aeriene concurente să exploateze anumite rute și să îmbunătățească calitatea acestora.
(146)
În sfârșit, în ceea ce privește reducerea flotei, Comisia observă că Adria și-a redus flota de la […] aeronave în anul 2011 la […] aeronave, valoare care, în conformitate cu planul de restructurare, ar trebui să rămână neschimbată până la sfârșitul perioadei de restructurare în 2015. În ceea ce privește vânzarea AAT, Comisia consideră că măsura este acceptabilă ca măsură compensatorie, în special având în vedere concluzia la care s-a ajuns la considerentul 118, și anume că aceasta nu implică ajutor de stat.
(147)
Atunci când evaluează dacă măsurile compensatorii sunt adecvate, Comisia va ține seama de structura pieței și de condițiile de concurență pentru a se asigura că nicio astfel de măsură nu conduce la o deteriorare a structurii pieței (punctul 39 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare). Măsurile compensatorii trebuie să fie proporționale cu efectele de denaturare ale ajutorului și, în special, cu mărimea și importanța relativă a întreprinderii și a pieței sau piețelor sale. Gradul de reducere trebuie stabilit printr-o evaluare de la caz la caz (punctul 40 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(148)
Comisia observă, în primul rând, că Adria are o cotă de piață din întreaga capacitate de producție a industriei aeriene din Uniune și un randament (în ceea ce privește pasagerii) de numai 0,15 % (1,17 milioane de pasageri în 2011). În cazul unui transportator de mici dimensiuni precum Adria, o nouă reducere a capacității și a flotei ar putea avea un efect negativ asupra viabilității sale, fără a oferi oportunități semnificative pe piață pentru concurenți.
(149)
În ceea ce privește partea cea mai importantă a măsurilor compensatorii, reducerea capacității, Comisia consideră că o reducere pe rute profitabile de aproximativ [6-8] % între 2011 și 2015 este suficientă, în special dacă se face o comparație cu alte cazuri de restructurare a companiilor aeriene (48). Reducerea capacității pe rute profitabile este mai mare decât în cazul Air Malta. De asemenea, reducerea capacității totale de [11-14] % este similară cu reducerea de 15 % acceptată în cazul Austrian Airlines (49).
(150)
În cele din urmă, Comisia constată că Slovenia este o zonă asistată, eligibilă pentru obținerea de ajutoare regionale pentru investiții în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE (50). Conform punctului 56 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, „condițiile de autorizare a ajutorului [în zone asistate] pot fi mai puțin severe în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor compensatorii și mărimea contribuției beneficiarului. Dacă necesitățile dezvoltării regionale o justifică, în cazurile în care o reducere a capacității sau a prezenței pe piață pare a fi cea mai potrivită măsură de evitare a denaturărilor excesive ale concurenței, reducerea solicitată va fi mai mică în zonele asistate decât în zonele neasistate”.
(151)
În acest context, Comisia consideră că măsurile compensatorii propuse de Slovenia sunt suficiente și proporționale în temeiul orientărilor privind ajutoarele pentru salvare și restructurare pentru a se asigura că efectele negative asupra condițiilor schimburilor comerciale rezultate în urma acordării ajutorului de restructurare în favoarea întreprinderii Adria sunt reduse pe cât posibil la minimum.
7.5.4. Ajutor limitat la minimum (contribuția proprie)
(152)
În conformitate cu punctul 43 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, pentru a limita cuantumul ajutorului la minimul strict al costurilor de restructurare necesare, beneficiarul trebuie să contribuie în mod semnificativ la planul de restructurare prin resursele proprii. Contribuția proprie poate include vânzarea de active care nu sunt esențiale pentru supraviețuirea întreprinderii sau finanțări externe în condiții de piață.
(153)
Contribuția proprie trebuie să fie reală, și anume efectivă, excluzând toate profiturile viitoare estimate, cum ar fi fluxurile de capital (punctul 43 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare). Evident, contribuția proprie nu trebuie să includă niciun alt ajutor de stat. În cazul întreprinderilor mari, în mod normal Comisia consideră ca adecvată o contribuție de cel puțin 50 % din costurile de restructurare. Cu toate acestea, în situații excepționale și în caz de dificultate specială, Comisia poate accepta o contribuție mai mică (punctul 44 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare).
(154)
Având în vedere costurile totale de restructurare în valoare de […] EUR, contribuția proprie propusă de Adria este de […] EUR, și anume aproximativ [50-54] % din costurile totale de restructurare. Contribuția proprie este defalcată după cum urmează, în conformitate cu planul de restructurare:
(a)
[…];
(b)
valoarea totală a vânzării AAT (respectiv 14,7 milioane EUR);
(c)
valoarea totală a conversiei creanțelor în acțiuni efectuată de către bănci în cadrul măsurii 4 (19,7 milioane EUR).
(155)
În ceea ce privește considerentul 154 litera (a), Comisia consideră că măsurile sunt acceptabile și par a fi justificate drept contribuție proprie. Cea mai mare parte a activelor a fost vândută efectiv și, prin urmare, încasările rezultate în urma vânzării pot fi considerate în mod clar contribuție proprie. De asemenea, Slovenia a furnizat elemente de probă conform cărora restul activelor sunt în prezent în proces de vânzare și valoarea lor a fost determinată în conformitate cu evaluări externe, inclusiv evaluarea AVAC în cazul aeronavelor (a se vedea considerentul 97).
(156)
În ceea ce privește considerentul 154 litera (b), având în vedere concluziile Comisiei de la considerentul 118 conform cărora măsura 5 nu implică un ajutor de stat, pare rezonabil să se considere că încasările obținute din vânzarea AAT ar trebui considerate drept un element al contribuției proprii.
(157)
În sfârșit, în ceea ce privește conversia creanțelor în acțiuni menționată la considerentul 154 litera (c), Slovenia consideră că totalitatea conversiei creanțelor în acțiuni efectuată de către bănci în cadrul măsurii 4 trebuie să fie considerată contribuție proprie. În acest sens, Comisia consideră că transformarea datoriilor negarantate, în mod normal, nu demonstrează încrederea pieței în întreprindere, întrucât creditorii chirografari nu își asumă riscuri noi legate de punerea în aplicare a planului de restructurare. Cu toate acestea, în cazul întreprinderii Adria, Slovenia a demonstrat că datoria convertită în acțiuni a fost pe deplin garantată într-o măsură semnificativă, și anume [10-20] milioane EUR din suma totală de 19,7 milioane EUR (a se vedea considerentul 97). Astfel, dacă Adria ar fi fost lichidată, băncile ar fi fost în măsură să recupereze suma garantată integral. Prin urmare, băncile au renunțat la o creanță garantată integral, pe care ar fi putut să o recupereze în totalitate, și au înlocuit-o cu capital propriu al întreprinderii Adria de valoare egală. Rezultă că băncile și-au asumat un risc nou prin conversia datoriilor în acțiuni de cel puțin [10-20] milioane EUR, întrucât acestea nu au nicio certitudine că investiția lor în Adria va fi profitabilă.
(158)
Pe această bază, Comisia consideră conversia creanțelor în acțiuni în cazul împrumuturilor garantate integral, și anume [10-20] milioane EUR, ca fiind acceptabilă drept contribuție proprie.
(159)
Luând în considerare cele de mai sus, nivelul contribuției proprii a întreprinderii Adria ar atinge […] sau [46-48] % din costurile de restructurare. Pentru o întreprindere mare precum Adria, nivelul contribuției proprii ar trebui să fie în mod normal de 50 %. Cu toate acestea, în conformitate cu punctul 56 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, Comisia poate fi mai puțin severă în ceea ce privește mărimea contribuției proprii în zone asistate, astfel cum a fost cazul pentru Slovenia la momentul acordării măsurilor (a se vedea considerentul 150). În cazurile anterioare, cum ar fi Air Malta, Comisia a acceptat un nivel al contribuției proprii de aproximativ 45 %.
(160)
Prin urmare, Comisia consideră că cerințele de la punctul 43 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare au fost îndeplinite.
7.5.5. Principiul „prima și ultima dată”
(161)
În sfârșit, ajutorul trebuie să respecte punctul 72 din orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare, care prevede că o întreprindere care a beneficiat de ajutor de salvare și restructurare în ultimii 10 ani nu este eligibilă pentru ajutor de salvare sau restructurare (conform principiului „prima și ultima dată”).
(162)
Întrucât măsurile 1, 2, 3 și 5 nu implică ajutor de stat și deoarece se pare că Adria nu a beneficiat de niciun ajutor de salvare sau de restructurare în ultimii 10 ani, Comisia concluzionează că principiul „prima și ultima dată” este respectat în ceea ce privește măsura 4.
7.6. Concluzie privind măsura 4
(163)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia constată că Slovenia a pus în aplicare în mod ilegal în 2011 o injecție de capital în favoarea Adria, încălcând articolul 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Cu toate acestea, Comisia consideră că măsura și planul de restructurare îndeplinesc condițiile impuse de orientările privind ajutoarele pentru salvare și restructurare. Prin urmare, Comisia consideră că ajutorul este compatibil cu piața internă;
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Majorările capitalului întreprinderii Adria Airways d.d. în 2007, 2009 și 2010 pe care Republica Slovenia le-a pus în aplicare în favoarea Adria Airways d.d. nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Achiziționarea Adria Airways Tehnika d.d. de către PDP și Aerodrom Ljubljana d.d. în anul 2010 și în anul 2011 nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 2
Injecția de capital în valoare de 50 de milioane EUR în favoarea întreprinderii Adria Airways d.d. pe care Republica Slovenia a pus-o în aplicare în 2011 constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Ajutorul este compatibil cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează Republicii Slovenia.
Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2014.