NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 788/2014 AL COMISIEI
din 18 iulie 2014
de stabilire a normelor detaliate pentru aplicarea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu și retragere a recunoașterii organizațiilor de inspecție și control al navelor în conformitate cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor (1), în special articolul 14 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 împuternicesc Comisia să impună amenzi și penalități cu titlu cominatoriu împotriva organizațiilor recunoscute, așa cum se definește la articolul 2 din regulamentul respectiv, sau să retragă recunoașterea acestora, pentru a asigura aplicarea criteriilor și a obligațiilor stabilite în regulamentul respectiv, cu scopul clar de a elimina orice posibile amenințări la adresa siguranței și a mediului.
(2)
Este în interesul transparenței de a se stabili, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, normele de procedură pentru luarea deciziilor, precum și metodologia utilizată pentru calcularea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu de către Comisie, astfel încât acestea să fie cunoscute dinainte de către organizațiile în cauză, inclusiv criteriile specifice pe baza cărora Comisia trebuie să evalueze gravitatea situației și măsura în care au fost compromise siguranța sau protecția mediului.
(3)
Prin introducerea de amenzi și penalități cu titlu cominatoriu, Comisia ar dispune de un instrument suplimentar care să îi permită să reacționeze mai nuanțat, mai flexibil și mai gradat în caz de încălcare a normelor din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 de către o organizație recunoscută, în comparație cu retragerea recunoașterii.
(4)
Penalitățile cu titlu cominatoriu ar trebui să poată asigura cu eficacitate că orice încălcare a obligațiilor și a cerințelor stabilite de Regulamentul (CE) nr. 391/2009 este remediată imediat și în mod corespunzător. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 391/2009 împuternicește Comisia să aplice penalități cu titlu cominatoriu dacă o organizație recunoscută nu a reușit să întreprindă acțiunile de prevenire și remediere solicitate de Comisie, după o perioadă rezonabilă de timp și până în momentul în care organizația recunoscută în cauză a întreprins acțiunile necesare. Dacă este necesar, în funcție de circumstanțe, suma zilnică a penalităților cu titlu cominatoriu poate fi mărită treptat pentru a reflecta urgența acțiunilor solicitate.
(5)
Calcularea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu ca fracțiune din cifra de afaceri a organizației, având în vedere plafonul maxim stabilit în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009, este o metodă simplă de a face ca amenzile și penalitățile cu titlu cominatoriu să aibă un efect de descurajare, rămânând în același timp direct proporționale atât cu gravitatea situației, cât și cu capacitatea economică a organizației în cauză, în ciuda dimensiunilor considerabil diferite ale organizațiilor recunoscute.
(6)
În interesul transparenței și al securității juridice, plafonul aplicabil pentru valoarea totală maximă a amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu ar trebui să fie stabilit în mod clar, având în vedere diferitele circumstanțe. Din aceleași motive, trebuie determinat și modul în care se calculează cifra de afaceri medie totală în cele trei exerciții financiare precedente pentru activitățile reglementate de Regulamentul (CE) nr. 391/2009 în cazul fiecărei organizații recunoscute.
(7)
Este necesar ca decizia de a retrage recunoașterea unei organizații în conformitate cu condițiile stabilite la articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 să țină seama de toți factorii legați de obiectivul primordial al monitorizării operațiunilor organizațiilor recunoscute și al performanței generale, inclusiv eficacitatea oricăror amenzi și penalități cu titlu cominatoriu impuse deja pentru încălcări grave și repetate ale regulamentului respectiv.
(8)
Trebuie definită o procedură specifică pentru a permite Comisiei, fie la inițiativa sa, fie la cererea statului membru (statelor membre), să retragă recunoașterea unei organizații în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009 și în conformitate cu competențele Comisiei de a evalua organizațiile recunoscute și de a impune amenzi și penalități cu titlu cominatoriu prin intermediul procedurilor asociate prevăzute în prezentul regulament.
(9)
Este important ca o decizie de a aplica amenzi, penalități cu titlu cominatoriu, sau de a retrage recunoașterea în conformitate cu prezentul regulament să fie bazată exclusiv pe motivele pe care organizația recunoscută în cauză a fost în măsură să își prezinte observațiile.
(10)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special în ceea ce privește dreptul la apărare și principiul confidențialității și principiul non bis in idem în conformitate cu principiile generale de drept și cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene.
(11)
Deciziile prin care se impun amenzi și penalități cu titlu cominatoriu în temeiul prezentului regulament ar trebui să aibă caracter executoriu în conformitate cu articolul 299 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și pot fi supuse controlului Curții de Justiție a Uniunii Europene.
(12)
În scopul asigurării corectitudinii și a certitudinii juridice în desfășurarea procedurii, este necesar să fie stabilite norme detaliate privind calcularea termenelor impuse de Comisie pe parcursul procedurii și a termenelor de prescripție care se aplică în cazul Comisiei în ceea ce privește impunerea și executarea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu, ținând cont și de data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 391/2009.
(13)
Aplicarea prezentului regulament necesită o cooperare eficientă între statele membre în cauză, Comisie și Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă. În acest scop, este necesar să se clarifice drepturile și obligațiile fiecăreia dintre aceste părți în cadrul procedurilor prevăzute de prezentul regulament, pentru a asigura buna desfășurare a investigației, a procesului de luare a deciziilor și a procesului de monitorizare în conformitate cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(14)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru siguranța maritimă și prevenirea poluării de către nave (COSS) instituit prin Regulamentul (CE) nr. 2099/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (2),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește normele de punere în aplicare a articolelor 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 de către Comisie.
Acesta stabilește criteriile pentru stabilirea valorii amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu, procedura decizională de a impune o amendă și o penalitate cu titlu cominatoriu sau de a retrage recunoașterea unei organizații recunoscute, la inițiativa Comisiei sau la cererea unui stat membru.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
În afară de acestea, se aplică următoare definiție:
„stat membru în cauză” înseamnă un stat membru care a însărcinat o organizație recunoscută cu inspecția, controlul și certificarea navelor care arborează pavilionul său pentru respectarea convențiilor internaționale, în conformitate cu Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime (3), inclusiv statul membru care a depus cererea de recunoaștere a respectivei organizații de către Comisie, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
CAPITOLUL II
AMENZI ȘI PENALITĂȚI CU TITLU COMINATORIU
Articolul 3
Identificarea încălcărilor
(1) Comisia identifică o încălcare în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 în cazul în care:
(a)
nerespectarea gravă sau repetată de către o organizație recunoscută a obligației de a îndeplini unul dintre criteriile minime stabilite în anexa I din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 sau de a își îndeplini obligațiile în temeiul articolului 8 alineatul (4) și al articolelor 9, 10 și 11 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 evidențiază existența unor deficiențe grave la nivelul structurii, sistemelor, procedurilor sau al controalelor interne ale unei organizații;
(b)
o scădere a performanței organizației recunoscute, luând în considerare Decizia 2009/491/CE a Comisiei (4), evidențiază existența unor deficiențe grave în structura, sistemele, procedurile sau controalele interne ale organizației respective;
(c)
o organizație recunoscută a furnizat intenționat Comisiei informații incorecte, incomplete sau înșelătoare în cadrul evaluării sau a obstrucționat prin alte mijloace bunul mers al evaluării respective.
(2) În orice procedură privind încălcarea dreptului comunitar în temeiul prezentului regulament, sarcina demonstrării unei încălcări îi revine Comisiei.
Articolul 4
Calcularea amenzilor
(1) O amendă de bază de 0,6 % din totalul cifrei medii de afaceri a organizației recunoscute, astfel cum este stabilit în conformitate cu articolul 9, se atribuie inițial fiecărei încălcări stabilite în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(2) Pentru calcularea amenzii individuale în cazul fiecărei încălcări, amenda de bază menționată la alineatul (1) se ajustează în plus sau în minus, în funcție de gravitatea și de efectele încălcării, în special în ceea ce privește măsura în care au fost afectate siguranța sau protecția mediului, în conformitate cu articolele 5 și 6.
(3) Valoarea maximă a fiecărei amenzi nu trebuie să depășească 1,8 % din totalul cifrei medii de afaceri a organizației recunoscute.
(4) Dacă o acțiune sau omisiune a organizației recunoscute constituie baza unică a două sau mai multe încălcări în temeiul articolului 6 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 identificate în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) din prezentul regulament, amenda individuală corespunzătoare este cea mai ridicată dintre amenzile individuale calculate pentru încălcările aferente.
(5) Valoarea totală a amenzii impuse unei organizații recunoscute printr-o decizie este suma tuturor amenzilor individuale care rezultă din aplicarea alineatelor (1)-(4) din prezentul articol, fără a aduce atingere plafonului maxim stabilit în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, astfel cum se prezintă în detaliu la articolul 8 din prezentul regulament.
Articolul 5
Evaluarea gravității încălcării
Atunci când evaluează gravitatea fiecărei încălcări, Comisia ia în considerare toate elementele de circumstanțe agravante sau atenuante relevante, în special următoarele:
(a)
dacă organizația a acționat din neglijență sau cu intenție;
(b)
numărul de acțiuni sau omisiuni ale organizației recunoscute care conduc la încălcare;
(c)
dacă încălcarea afectează birouri sau zone geografice izolate sau întreaga organizație;
(d)
recurența acțiunilor sau a omisiunilor organizației recunoscute care conduc la încălcare;
(e)
durata încălcării;
(f)
o prezentare denaturată a situației efective a navelor în certificatele și documentele de conformitate emise de organizația recunoscută, sau includerea de informații incorecte sau înșelătoare în acestea;
(g)
sancțiuni precedente, inclusiv amenzi, impuse aceleiași organizații recunoscute;
(h)
dacă încălcarea decurge dintr-un acord între organizațiile recunoscute sau dintr-o practică concertată, având drept scop sau efect încălcarea criteriilor și a obligațiilor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 391/2009;
(i)
gradul de diligență și cooperare al organizației recunoscute în descoperirea acțiunilor sau omisiunilor relevante, precum și în stabilirea încălcărilor de către Comisie.
Articolul 6
Evaluarea efectelor încălcării
Atunci când evaluează efectele fiecărei încălcări, în special în ceea ce privește măsura în care au fost afectate siguranța și protecția mediului, Comisia ia în considerare toate elementele de circumstanțe agravante sau atenuante relevante, în special următoarele:
(a)
natura și amploarea deficiențelor care afectează în mod efectiv sau potențial flota certificată de către organizație, pe care organizația menționată anterior, ca urmare a încălcării, nu a reușit să le detecteze sau nu a fost în măsură să le detecteze, sau a căror remediere nu a solicitat-o sau nu are posibilitatea să o solicite, luând în considerare, în special, criteriile de reținere a unei nave prevăzute în anexa X la Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) privind controlul statului portului;
(b)
proporția din flota certificată de către organizație care a fost efectiv sau potențial afectată;
(c)
orice alte circumstanțe care prezintă riscuri identificabile specifice, cum ar fi tipul de nave efectiv sau potențial afectate.
Articolul 7
Penalități cu titlu cominatoriu
(1) Penalitățile cu titlu cominatoriu, potrivit dispozițiilor de la articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009 pot fi impuse de Comisie organizației în cauză, fără a aduce atingere amenzilor aplicate în conformitate cu articolul 3, pentru a se asigura că se iau măsuri de prevenire și de remediere, astfel cum se prevede de către Comisie în evaluarea pe care o face organizației recunoscute.
(2) În decizia de impunere a unor amenzi în temeiul articolului 3, Comisia poate, de asemenea, stabili penalitățile cu titlu cominatoriu care trebuie impuse organizației recunoscute în cazul în care și atât timp cât aceasta nu ia măsuri de remediere sau înregistrează întârzieri nejustificate în ceea ce privește încheierea acestei încălcări.
(3) Decizia de impunere a penalităților cu titlu cominatoriu fixează termenul în care organizația recunoscută trebuie să se conformeze acțiunii necesare.
(4) Penalitățile cu titlu cominatoriu se aplică începând cu ziua următoare datei de expirare a termenului limită stabilit în conformitate cu alineatul (3), până la data la care au fost întreprinse măsuri adecvate de remediere de către organizație, cu condiția ca măsurile de remediere să fie considerate satisfăcătoare de către Comisie.
(5) Valoarea de bază pe zi a penalităților cu titlu cominatoriu pentru fiecare încălcare trebuie să fie 0,0033 % din totalul cifrei medii de afaceri a organizației recunoscute, calculată în conformitate cu articolul 9. Pentru calcularea valorii individuale a penalităților cu titlu cominatoriu pentru fiecare încălcare, suma de bază se ajustează în funcție de gravitatea încălcării și ținându-se cont de măsura în care au fost compromise siguranța sau protecția mediului, în temeiul articolelor 5 și 6 din prezentul regulament.
(6) În funcție de circumstanțele cazului, și în special având în vedere caracterul urgent al măsurilor de remediere care trebuie întreprinse de organizația în cauză, Comisia poate decide să majoreze suma zilnică a penalităților cu titlu cominatoriu până la următoarele limite:
(a)
atunci când organizația recunoscută depășește termenul stabilit în conformitate cu alineatul (3) cu mai mult de 120 de zile, începând cu ziua a o sută douăzeci și una până la a trei suta zi de la expirarea termenului, 0,005 % pe zi din cifra de afaceri medie totală a organizației, calculată în conformitate cu articolul 9;
(b)
atunci când organizația recunoscută depășește termenul stabilit în conformitate cu alineatul (3) cu mai mult de 300 de zile, începând cu a trei sute una zi de la expirarea termenului, 0,01 % pe zi din cifra de afaceri medie totală a organizației, calculată în conformitate cu articolul 9.
(7) Valoarea totală a penalităților cu titlu cominatoriu impuse în temeiul prezentului articol, individual sau în plus față de amenzi, nu trebuie să depășească plafonul maxim stabilit în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, după cum se detaliază în articolul 8 din prezentul regulament.
Articolul 8
Stabilirea valorii cumulate maxime a amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu
Valoarea cumulată maximă a amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu impuse organizației recunoscute, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, se stabilește după cum urmează:
(a)
valoarea totală a amenzilor impuse unei organizații recunoscute în conformitate cu articolul 4 în termen de un exercițiu financiar pentru respectiva organizație, ținând seama de data deciziei de a impune amenzi și, în cazul mai multor decizii prin care se impun amenzi acestei organizații, de data primei decizii de impunere a unei amenzi respectivei organizații, nu trebuie să depășească 5 % din cifra de afaceri medie totală a organizației respective, calculată în conformitate cu articolul 9;
(b)
valoarea cumulată a amenzilor impuse unei organizații recunoscute în conformitate cu articolul 4 în termen de un exercițiu financiar pentru această organizație, determinată în conformitate cu alineatul (1), precum și penalitățile cu titlu cominatoriu impuse prin aceeași decizie în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) și majorate atât timp cât organizația respectivă nu ia măsurile de remediere adecvate nu trebuie să depășească 5 % din cifra de afaceri medie totală a organizației respective, calculată în conformitate cu articolul 9. Fără a aduce atingere articolului 21, recuperarea de către Comisie a unor penalități cu titlu cominatoriu nu trebuie să depășească plafonul de 5 %;
(c)
valoarea cumulată a penalităților cu titlu cominatoriu impuse unei organizații recunoscute în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) și majorate atât timp cât organizația respectivă nu ia măsurile de remediere adecvate nu trebuie să depășească 5 % din cifra de afaceri medie totală a organizației respective, calculată în conformitate cu articolul 9. Fără a aduce atingere articolului 21, recuperarea de către Comisie a unor penalități cu titlu cominatoriu nu trebuie să depășească plafonul de 5 %.
Articolul 9
Calculul cifrei de afaceri
(1) În sensul prezentului regulament, cifra de afaceri medie totală a organizației recunoscute în cauză reprezintă o treime din suma obținută prin adăugarea, pe parcursul a celor trei ani care preced decizia Comisiei, a cifrei totale de afaceri a societății mamă care deține recunoașterea și toate entitățile juridice care sunt incluse în recunoașterea respectivă la sfârșitul fiecărui an.
(2) În cazul unui grup cu conturi consolidate certificate, în ceea ce privește societatea mamă și toate entitățile juridice incluse în acest grup care sunt înglobate în recunoaștere la sfârșitul fiecărui exercițiu financiar, cifra de afaceri menționată la alineatul (1) reprezintă veniturile consolidate ale acestor entități.
(3) În aplicarea alineatelor (1) și (2), trebuie luate în considerare numai activitățile care se înscriu în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 391/2009.
CAPITOLUL III
RETRAGEREA RECUNOAȘTERII
Articolul 10
Retragerea recunoașterii
(1) Din proprie inițiativă sau la cererea unui stat membru, Comisia poate adopta o decizie de a retrage recunoașterea unei organizații, în cazurile menționate la articolul 7 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(2) Pentru a stabili dacă o încălcare repetată și gravă constituie o amenințare inacceptabilă pentru siguranță sau mediu, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, sunt luate în considerare următoarele elemente:
(a)
informațiile și circumstanțele menționate la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, în special în funcție de circumstanțele menționate la articolele 5 și 6 din prezentul regulament;
(b)
criteriile și, după caz, pragurile definite de Decizia 2009/491/CE.
(3) Atunci când amenzile și penalitățile cu titlu cominatoriu impuse unei organizații recunoscute ating plafonul maxim stabilit în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, iar organizația recunoscută nu a întreprins acțiunile corective adecvate, Comisia poate considera că aceste măsuri nu și-au atins obiectivul de a elimina orice posibilă amenințare la adresa siguranței și a mediului.
Articolul 11
Procedura de retragere a recunoașterii la cererea unui stat membru
(1) Dacă un stat membru solicită Comisiei să retragă recunoașterea unei organizații în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, acesta adresează cererea în scris Comisiei.
(2) Statul membru solicitant trebuie să explice motivele care stau la baza solicitării sale în toate detaliile și prin trimitere, după caz, la criteriile enumerate în articolul 7 alineatul (1) și la situațiile enumerate la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, precum și la situațiile enumerate la alineatele (2) și (3) de la articolul 10 din prezentul regulament.
(3) Statul membru solicitant trebuie să furnizeze Comisiei toate documentele justificative necesare în sprijinul cererii sale, clasificate și numerotate în mod corespunzător.
(4) Comisia confirmă în scris primirea cererii statului membru respectiv.
(5) În cazul în care Comisia consideră că sunt necesare alte informații, clarificări sau dovezi pentru luarea unei decizii, aceasta informează statul membru solicitant și îl invită să își completeze cererea depusă corespunzător, în cadrul unui anumit termen-limită, care nu poate fi mai mic de patru săptămâni. Solicitarea statului membru în cauză nu este considerată completă decât atunci când au fost furnizate toate informațiile necesare.
(6) În termen de un an de la primirea unei cereri complete, dacă ajunge la concluzia că solicitarea statului membru este justificată, Comisia adresează organizației în cauză o comunicare privind obiecțiunile în conformitate cu articolul 12, în vederea retragerii recunoașterii sale în conformitate cu prezentul regulament. În acest caz, statului membru solicitant îi sunt acordate atenția și drepturile unui stat membru vizat, în conformitate cu capitolul IV din prezentul regulament.
Dacă, în același termen, Comisia concluzionează că solicitarea statului membru este nejustificată, aceasta informează statul membru solicitant, precizând motivele acestei decizii și invitându-l pe acesta să își prezinte comentariile într-un anumit termen-limită, care nu poate fi mai mic de trei luni. În termen de șase luni de la primirea acestor observații, Comisia fie confirmă că cererea este nejustificată, fie emite o comunicare privind obiecțiunile în conformitate cu primul paragraf.
(7) În cazul în care Comisia concluzionează că solicitarea statului membru este nejustificată sau că aceasta este incompletă după expirarea termenului prevăzut la alineatul (5), Comisia poate alege să includă întreaga cerere sau o parte din aceasta și dovezile justificative care o însoțesc în evaluarea organizației recunoscute, întreprinsă în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(8) Comisia trebuie să raporteze anual COSS cu privire la cererile de retragere prezentate de statele membre, precum și cu privire la procedurile de retragere în curs inițiate de Comisie.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 12
Comunicarea privind obiecțiunile
(1) În cazul în care Comisia consideră că există motive pentru a impune o amendă și penalități cu titlu cominatoriu unei organizații recunoscute în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, sau pentru a retrage recunoașterea unei organizații în conformitate cu articolul 7 din regulamentul menționat, aceasta adresează organizației o comunicare a obiecțiunilor și notifică statele membre în cauză.
(2) Comunicarea privind obiecțiunile conține:
(a)
o evidență detaliată a acțiunilor și a omisiunilor organizației recunoscute, inclusiv descrierea faptelor relevante și identificarea dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 391/2009 pe care Comisia le consideră a fi fost încălcate de către organizația recunoscută;
(b)
o identificare a dovezilor pe care se bazează constatările relevante, inclusiv cu referire la rapoarte de control, rapoarte de evaluare, sau orice alte documente relevante care au fost comunicate anterior organizației în cauză de către Comisie sau de către Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă, care acționează în numele Comisiei;
(c)
o informare conform căreia amenzile și penalitățile cu titlu cominatoriu sau retragerea recunoașterii pot fi impuse de Comisie în conformitate cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(3) La notificarea comunicării privind obiecțiunile, Comisia invită organizația recunoscută și statele membre să prezinte observații scrise în cadrul unui anumit termen, care nu trebuie, în orice caz, să fie mai mic de șase săptămâni de la data primirii comunicării obiecțiunilor. Comisia nu este obligată să țină cont de observațiile primite după expirarea termenului respectiv, fără a aduce atingere dispozițiilor de la articolul 24 alineatul (4) din prezentul regulament.
(4) Notificarea unei comunicări privind obiecțiunile nu suspendă evaluarea organizării în cauză. În orice moment înainte de a adopta o decizie de impunere a unei amenzi și a unor penalități cu titlu cominatoriu, sau de retragere a recunoașterii în conformitate cu prezentul regulament, Comisia poate decide să efectueze inspecții suplimentare ale birourilor și a infrastructurii unei organizații, să viziteze navele autorizate de organizație sau să solicite în scris organizației recunoscute să furnizeze informații suplimentare referitoare la conformitatea sa cu criteriile și obligațiile în temeiul Regulamentului (CE) nr. 391/2009.
(5) În orice moment înainte de a adopta o decizie de impunere a unei amenzi și a unor penalități cu titlu cominatoriu, sau retragerea recunoașterii în conformitate cu prezentul regulament, Comisia își poate modifica evaluarea făcută organizației recunoscute în cauză. Dacă noua evaluare este diferită față de evaluarea care a condus la comunicarea privind obiecțiunile, deoarece au fost descoperite noi fapte sau au fost identificate noi încălcări sau noi circumstanțe privind gravitatea unei încălcări sau efectele acesteia asupra siguranței și mediului, Comisia emite o nouă comunicare a obiecțiunilor.
Articolul 13
Cererea de informații
În scopul de a clarifica situația de fapt în sensul articolului 12, Comisia poate solicita în scris organizației recunoscute să furnizeze explicații scrise sau orale ori date sau documente, într-un termen stabilit care nu poate în niciun caz să fie mai mic de patru săptămâni. În astfel de cazuri, Comisia informează organizația recunoscută cu privire la penalitățile cu titlu cominatoriu și amenzile care pot fi impuse pentru lipsa de conformare la cerere sau atunci când întârzie nejustificat în ceea ce privește furnizarea de informații sau furnizarea de informații în mod deliberat incorecte, incomplete sau înșelătoare Comisiei.
Articolul 14
Audierea
(1) La cererea organizației recunoscute căreia i-a fost adresată o comunicare privind obiecțiunile, Comisia oferă organizației respective posibilitatea de a își prezenta argumentele în cadrul unei audieri.
(2) Comisia invită autoritățile competente ale statelor membre în cauză, și poate, din proprie inițiativă sau la solicitarea statelor membre în cauză, să invite orice alte persoane care au un interes legitim cu privire la încălcările respective să ia parte la audiere. Comisia poate alege să fie asistată de Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă.
(3) Persoanele fizice sau juridice de drept privat invitate să asiste la audiere se prezintă fie personal, fie sunt reprezentate de reprezentanți juridici sau autorizați. Statele membre sunt reprezentate de funcționari din statul membru respectiv.
(4) Audierea nu este publică. Fiecare persoană invitată să participe poate fi audiată separat sau în prezența altor persoane invitate să participe, având în vedere interesul legitim al organizației recunoscute și al altor persoane de a proteja secretele de afaceri și alte informații confidențiale.
(5) Declarațiile fiecărei persoane audiate sunt înregistrate. La cerere, înregistrarea audierii se pune la dispoziția persoanelor care au participat la audiere și a statelor membre vizate.
Articolul 15
Penalități cu titlu cominatoriu pentru lipsa de cooperare
(1) În cazul în care Comisia intenționează să adopte o decizie de impunere a unor penalități cu titlu cominatoriu, astfel cum este prevăzut la articolul 7 alineatul (1), unei organizații recunoscute care nu a reușit să își asume sau înregistrează întârzieri nejustificate în întreprinderea de măsuri de prevenire și de remediere solicitate de Comisie, aceasta trebuie să notifice mai întâi organizația recunoscută în scris.
(2) Notificarea făcută de Comisie în conformitate cu alineatul (1) trebuie să facă trimitere la acțiunile specifice de prevenire și remediere care nu au fost efectuate de către organizația recunoscută și la dovezile justificative, precum și să informeze organizația recunoscută cu privire la penalitățile cu titlu cominatoriu care sunt avute în vedere de către Comisie în acest sens.
(3) Comisia stabilește un termen în care organizația recunoscută poate prezenta Comisiei observații în scris. Comisia nu este obligată să ia în considerare observațiile în scris primite după expirarea termenului limită.
Articolul 16
Accesul la dosar
(1) La cererea organizației recunoscute căreia i-a fost adresată o comunicare privind obiecțiunile, Comisia permite accesul la dosarul care conține documente și alte probe, elaborat de către Comisie cu privire la presupusa încălcare.
(2) Comisia stabilește data și modalitățile practice relevante pentru ca organizația recunoscută să aibă acces la dosar; accesul poate fi acordat doar în format electronic.
(3) La cerere, Comisia pune la dispoziția organizației recunoscute în cauză o listă cu toate documentele incluse în dosar.
(4) Organizația recunoscută în cauză are dreptul de acces la documentele și informațiile conținute în dosar. Atunci când se acordă un astfel de acces, Comisia acordă atenția cuvenită secretelor de afaceri, informațiilor confidențiale sau caracterului intern al documentelor emise de către Comisie sau de către Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă.
(5) În sensul alineatului (4), documentele interne ale Comisiei și ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă pot include:
(a)
documente sau părți ale unor documente referitoare la deliberările interne ale Comisiei și ale serviciilor acesteia și ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă, inclusiv avizele și recomandările Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă adresate Comisiei;
(b)
documente sau părți ale unor documente care fac parte din corespondența dintre Comisie și Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă sau dintre Comisie și statele membre.
Articolul 17
Reprezentare legală
Organizația recunoscută trebuie să aibă dreptul la reprezentare legală în toate stadiile procedurii în temeiul prezentului regulament.
Articolul 18
Confidențialitatea, secretul profesional și dreptul de abținere de la declarații
(1) Orice procedură efectuată în temeiul prezentului regulament se efectuează cu respectarea principiilor confidențialității și a secretului profesional.
(2) Comisia, Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă și autoritățile statelor membre vizate, funcționarii lor și alte persoane care lucrează sub supravegherea lor nu dezvăluie informațiile obținute sau schimbate în temeiul prezentului regulament și de tipul celor care intră sub incidența obligațiilor privind secretul profesional și confidențialitatea.
(3) Orice organizație recunoscută sau persoană care transmite informații sau observații în temeiul prezentului regulament identifică în mod clar orice materiale considerate a fi confidențiale, motivând caracterul confidențial, și furnizează o versiune separată neconfidențială până la data stabilită de agenție sau Comisie.
(4) De asemenea, Comisia poate solicita organizațiilor recunoscute și altor părți interesate să identifice toate părțile unui raport, ale comunicării privind obiecțiunile sau ale unei decizii a Comisiei, care, în opinia lor, conțin secrete de afaceri.
(5) În absența identificării menționate la alineatele (3) și (4), Comisia poate presupune că documentele sau observațiile în cauză nu conțin informații confidențiale.
(6) Fără a aduce atingere articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 391/2009, organizațiile recunoscute au dreptul de a se abține de la declarații în situațiile în care ar trebui să furnizeze răspunsuri care pot implica recunoașterea existenței unei încălcări.
Articolul 19
Decizia
(1) O decizie de a aplica amenzi, penalități cu titlu cominatoriu sau de a retrage recunoașterea în conformitate cu prezentul regulament trebuie să fie bazată exclusiv pe motivele pe care organizația recunoscută în cauză a fost în măsură să își prezinte observațiile.
(2) Decizia de a impune o amendă sau penalități cu titlu cominatoriu și stabilirea sumei corespunzătoare trebuie să țină seama de principiile eficienței, proporționalității și disuasiunii.
(3) În cazul în care se iau măsuri în conformitate cu prezentul regulament și se decide cu privire la gravitatea și efectul acțiunilor sau omisiunilor relevante asupra siguranței și mediului, Comisia ia în considerare măsurile naționale deja adoptate pe baza acelorași fapte împotriva organizației recunoscute în cauză, în special dacă organizația respectivă a fost deja supusă unor proceduri judiciare sau de executare.
(4) Acțiunile sau omisiunile unei organizații recunoscute pe baza cărora au fost adoptate măsuri în conformitate cu prezentul regulament nu sunt supuse altor măsuri. Cu toate acestea, aceste acțiuni sau omisiuni pot fi luate în considerare în deciziile ulterioare adoptate în conformitate cu prezentul regulament, pentru a evalua recurența.
(5) Decizia de a impune penalități cu titlu cominatoriu sau o decizie de impunere a unor amenzi și penalități cu titlu cominatoriu sunt adoptate de Comisie, în conformitate cu procedura aplicabilă în temeiul articolului 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
(6) Decizia de a retrage recunoașterea unei organizații recunoscute este adoptată de Comisie, în conformitate cu procedura aplicabilă în temeiul articolului 12 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 391/2009.
Articolul 20
Căi de atac, notificarea și publicarea
(1) Comisia informează organizația recunoscută cu privire la căile de atac disponibile.
(2) Comisia notifică decizia sa Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă și statelor membre spre informare.
(3) În cazul în care se justifică, în special din motive de securitate sau protecție a mediului, Comisia își poate face publică decizia. Atunci când publică detalii privind decizia sa și informează statele membre, Comisia are în vedere interesele legitime ale organizației recunoscute în cauză și ale altor persoane interesate.
Articolul 21
Recuperarea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu
Comisia procedează la recuperarea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu prin instituirea unui ordin de recuperare și emiterea unei note de debit adresate organizației recunoscute în cauză în conformitate cu dispozițiile de la articolele 78-80 și 83 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și de la articolele 80-92 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (7).
Articolul 22
Termene de prescripție pentru impunerea amenzilor și a daunelor cominatorii
(1) Dreptul Comisiei de a impune amenzi și/sau penalități cu titlu cominatoriu unei organizații recunoscute în conformitate cu prezentul regulament expiră după cinci ani de la data la care a fost săvârșită o acțiune sau omisiune a organizației recunoscute care a dat naștere la o încălcare în temeiul articolului 3 din prezentul regulament. Cu toate acestea, în cazul acțiunilor sau omisiunilor continue sau repetate care dau naștere unei încălcări, termenul începe în ziua în care încetează acțiunea sau omisiunea.
Dreptul Comisiei de a impune penalități cu titlu cominatoriu unei organizații recunoscute în conformitate cu articolul 15 din prezentul regulament expiră la trei ani de la data la care a fost săvârșită o acțiune sau omisiune a organizației recunoscute pentru care Comisia a solicitat o acțiune preventivă și de remediere adecvată.
(2) Orice acțiune întreprinsă de Comisie sau de Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă în scopul evaluării sau al procedurii privind încălcarea dreptului comunitar în ceea ce privește o acțiune sau omisiune a organizației recunoscute întrerupe termenul de prescripție relevant stabilit în conformitate cu alineatul (1). Termenul de prescripție este întrerupt în data la care acțiunea Comisiei sau a agenției este notificată organizației recunoscute.
(3) Fiecare întrerupere face ca termenul să înceapă din nou de la zero. Totuși, termenul de prescripție nu poate fi mai lung decât dublul termenului de prescripție inițial, cu excepția cazului în care termenul de prescripție este suspendat în temeiul alineatului (4).
(4) Termenul de prescripție pentru impunerea penalităților cu titlu cominatoriu este suspendat în perioada în care decizia Comisiei face obiectul unor proceduri pendinte în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.
Articolul 23
Termene de prescripție pentru încasarea amenzilor și a penalităților cu titlu cominatoriu
(1) Dreptul de a declanșa o procedură de recuperare a amenzilor și/sau a penalităților cu titlu cominatoriu expiră la un an de la data la care decizia adoptată în temeiul articolului 19 a devenit definitivă.
(2) Termenul de prescripție menționat la alineatul (1) este întrerupt de orice acțiune a Comisiei sau a unui stat membru care acționează la cererea Comisiei menită să impună plata amenzii și/sau a penalităților cu titlu cominatoriu.
(3) Fiecare întrerupere face ca termenul să înceapă din nou de la zero.
(4) Termenele de prescripție menționate la alineatele (1) și (2) sunt suspendate atât timp cât:
(a)
este prevăzut timp pentru efectuarea plății;
(b)
efectuarea plății este suspendată în temeiul unei hotărâri a Curții de Justiție a Uniunii Europene.
Articolul 24
Aplicarea termenelor
(1) Termenele stabilite în prezentul regulament încep din ziua următoare datei primirii unei comunicări din partea Comisiei ori a datei înmânării unei comunicări.
(2) În cazul unei comunicări adresate Comisiei, termenele relevante sunt considerate a fi respectate dacă respectiva comunicare a fost expediată prin poștă cu confirmare de primire înainte de expirarea termenului relevant.
(3) La stabilirea termenelor, Comisia trebuie să aibă în vedere atât drepturile la un proces echitabil, cât și condițiile specifice ale fiecărei proceduri de luare a deciziilor în temeiul prezentului regulament.
(4) Dacă este cazul și în urma unei cereri motivate transmise înainte de expirarea termenului inițial, termenele pot fi prelungite.
Articolul 25
Cooperarea cu autoritățile naționale competente
Informațiile furnizate de către autoritățile competente naționale ca răspuns la o solicitare din partea Comisiei sunt utilizate de Comisie numai în următoarele scopuri:
(a)
pentru îndeplinirea sarcinilor care îi sunt încredințate pentru recunoașterea și supravegherea organizațiilor recunoscute în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009;
(b)
ca probă în sensul de luare a deciziilor în temeiul prezentului regulament, fără a aduce atingere articolelor 16 și 18 din prezentul regulament.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 26
Aplicarea
Evenimentele care au avut loc înainte de data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 391/2009 nu trebuie să dea naștere la nicio măsură în conformitate cu prezentul regulament.
Articolul 27
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 18 iulie 2014.