NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 528/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro rizika opcí jiná než rizika delta v rámci standardizovaného přístupu k tržním rizikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 329 odst. 3 třetí pododstavec, čl. 352 odst. 6 třetí pododstavec a čl. 358 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na pověření obsažené v nařízení (EU) č. 575/2013 týkající se vypracování řady metod, jak zohlednit v požadavcích na kapitál u institucí kromě rizika delta i jiná rizika, a to „způsobem přiměřeným rozsahu a složitosti činností jednotlivých institucí v oblasti opcí a opčních listů“, je vhodné vypracovat přístupy, které budou mít rozdílnou úroveň složitosti a citlivosti vůči rizikům, čímž je instituce s různými profily budou moci vhodně využít. Vzhledem k tomu je vhodné stanovit tři následující přístupy, které budou odrážet narůstající složitost měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů: i) zjednodušený přístup, ii) přístup Delta-plus, a iii) přístup podle scénáře. Tento rámec založený na třech přístupech z velké části provádí rámec pro jiná rizika než rizika delta stanovený Basilejským výborem pro bankovní dohled, a to s nezbytnými úpravami, které zohledňují nařízení (EU) č. 575/2013. Zajištění soudržnosti pravidel Unie s minimálními mezinárodně sjednanými standardy představuje přidanou hodnotu.
(2)
Vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit pro instituce, které uplatňují přístup Delta-plus, možnost, aby zacházely s nespojitými opcemi více rizikově-citlivým způsobem, mělo by být takovým institucím umožněno, aby za dodržení určitých podmínek využily kombinace přístupů stanovených k měření rizika opcí a opčních listů, a to nejen v rámci skupin, ale i v rámci jednotlivých právních subjektů. Aby se však zabránilo možnosti selektivního uplatňování přístupů ze strany institucí, jež by usilovaly o minimalizaci svých požadavků na kapitál, měla by být kombinace individuálních přístupů povolena pouze za podmínky, že instituce vymezí rozsah uplatnění jednotlivých přístupů před zahájením jejich uplatňování, aby bylo zajištěno jejich časově konzistentní uplatňování.
(3)
Rizika jiná než rizika delta u opcí a opčních listů mohou zahrnovat mimo jiné rizika vyplývající ze změn gama u nástrojů, na které je odkazováno jako na „riziko gama“ či „riziko konvexity“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn vega, na které je odkazováno jako na „riziko vega“ či „riziko volatility“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn úrokových sazeb, na která je odkazováno jako na „úrokové riziko“ či „riziko ró“, nelineárnosti, které nelze zachytit pomocí rizik gama, a riziko implikované korelace opcí či opčních listů na koš podkladových nástrojů. Z těchto rizik nabývají pouze rizika gama a vega takové významnosti, která odůvodňuje uložení požadavků na kapitál, dokonce i u složitě strukturovaných institucí, a tudíž by měly být ve výpočtu požadavků na kapitál ošetřeny pouze tyto typy rizik. Nařízení (EU) č. 575/2013 vyžaduje, aby instituce získaly povolení od příslušného orgánu dříve, než započnou s uplatňováním interního způsobu výpočtu rizika delta. Využití přístupů týkajících se jiných rizik než rizik delta má však být monitorováno a posuzováno v rámci dohledového přezkumu a postupu hodnocení institucí stanovených podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (2). Větší složitost přístupu podle scénáře navíc vyžaduje bedlivější monitorování ze strany příslušných orgánů, a proto by využívání uvedeného přístupu institucemi mělo podléhat zvláštním podmínkám jak před jeho prvním využitím, tak i v jeho průběhu.
(4)
Vzhledem k tomu, že se článek 330 nařízení (EU) č. 575/2013, který se týká zacházení s úrokovými swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám, použije pouze pro účely úrokového rizika, nemělo by k němu být u určitých finančních operací, jimiž jsou například swapce, přihlíženo.
(5)
Ustanovení tohoto nařízení jsou vzájemně úzce provázána, neboť upravují měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů souvisejících s různými podkladovými nástroji. Za účelem zajištění souladu mezi těmito ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zahrnout všechny regulační technické normy požadované nařízením (EU) č. 575/2013 týkající se této oblasti do jediného nařízení.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vymezení požadavků na kapitál pro jiné riziko než riziko delta u opcí a opčních listů
1. Instituce vypočítávají požadavky na kapitál u tržního rizika souvisejícího s riziky jinými než rizikem delta u opcí a opčních listů podle požadavků čl. 329 odst. 3, čl. 352 odst. 6 a čl. 358 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 na základě jednoho z těchto přístupů:
a)
zjednodušeného přístupu stanoveného v článcích 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
přístupu Delta-plus stanoveného v článcích 4, 5 a 6 tohoto nařízení;
c)
přístupu podle scénáře stanoveného v článcích 7, 8 a 9 tohoto nařízení.
2. Při výpočtu požadavků na kapitál na konsolidovaném základě mohou instituce využít kombinace různých přístupů. Instituce mohou individuálně využít pouze kombinace přístupu podle scénáře a přístupu Delta-plus, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článcích 4 až 9.
3. Pro účely výpočtu podle odstavce 1 postupují instituce takto:
a)
rozloží koše opcí či opčních listů na jejich základní složky;
b)
rozloží caps a floors či jiné opce, které se vztahují k úrokovým sazbám k různým datům, na řetězec nezávislých opcí týkajících se rozdílných období (tzv. caplet a floorlets);
c)
s opcemi a opčními listy na úrokové swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám zacházejí jako s opcemi či opčními listy na příslušnou pevnou úrokovou sazbu;
d)
s opcemi a opčními listy, které se vztahují k více než jednomu podkladovému nástroji z podkladových nástrojů uvedených v čl. 5 odst. 3, zacházejí jako s košem opcí či opčních listů, kde každá opce má jeden samostatný podkladový nástroj.
Článek 2
Podmínky uplatnění zjednodušeného přístupu
Instituce, které nakupují pouze opce a opční listy, mohou využít pouze zjednodušeného přístupu.
Článek 3
Vymezení požadavků na kapitál podle zjednodušeného přístupu
1. Instituce uplatňující zjednodušený přístup provedou výpočet požadavků na kapitál souvisejících s riziky jinými než delta u nákupních a prodejních opcí či opčních listů jako vyšší z hodnot v rozmezí nula a rozdílu následujících hodnot:
a)
hrubá částka, jak je uvedena v odstavcích 2 až 5;
b)
částka odpovídající váženému riziku delta, která se vypočítá z tržní hodnoty podkladového nástroje vynásobené deltou a poté vynásobené jednou z následujících příslušných vah:
i)
v případě specifického či obecného kapitálového rizika či úrokového rizika váhou podle kapitoly 2 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013;
ii)
v případě rizika komodity váhou podle kapitoly 4 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013 a
iii)
v případě měnového rizika váhou podle kapitoly 3 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013.
2. V případě opcí a opčních listů, na které se vztahuje jedna z následujících dvou kategorií, se hrubá částka uvedená v odstavci 1 stanoví podle odstavců 3 až 4:
a)
má-li kupující neomezené právo koupě podkladového nástroje za předem určenou cenu k okamžiku vypršení lhůty či kdykoli před ním a pokud je prodávající povinen splnit poptávku kupujícího (jednoduché nákupní opce či jednoduché nákupní opční listy);
b)
má-li kupující neomezené právo prodeje podkladového nástroje stejným způsobem, jak je uvedeno v písmeni a) (jednoduché prodejní opce či jednoduché prodejní opční listy).
3. Hrubá částka uvedená v odstavci 1 se vypočítá jako maximální hodnota mezi nulou a tržní hodnotou podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných tržních rizik u požadavků na kapitál pro podkladový nástroj, od které je odečtena výše zisku, je-li uskutečněn, vyplývajícího z okamžité realizace opce (zpeněžení), je-li splněna jedna z následujících podmínek:
a)
opce či opční list obsahuje právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej) a je spojena s kapitálovými investicemi do podkladového nástroje (tzv. dlouhá pozice v podkladovém nástroji);
b)
opce či opční list obsahuje právo nákupu podkladového nástroje (tzv. dlouhý nákup) a je spojena se závazkem prodeje kapitálových investic do podkladového nástroje (tzv. krátká pozice v podkladovém nástroji).
4. Obsahuje-li opce či opční list právo nákupu podkladového nástroje (dlouhý nákup) či právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej), je hrubá částka podle odstavce 1 menší z těchto dvou částek:
a)
tržní hodnota podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných požadavků na tržní rizika týkajících se podkladového nástroje;
b)
hodnota pozice stanovená podle přecenění tržní hodnotou nebo pomocí modelu, jak je stanoveno v čl. 104 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 575/2013 (tržní hodnota opce nebo opčního listu).
5. V případě všech typů opcí nebo opčních listů, které nedisponují vlastnostmi uvedenými v odstavci 2, se za tržní hodnotu opce či opčního listu považuje hrubá částka uvedená v odstavci 1.
Článek 4
Přehled vymezení požadavků na kapitál podle přístupu Delta-plus
1. Pokud se instituce rozhodnou uplatňovat přístup Delta-plus pro opce a opční listy, jejichž gama je spojitou funkcí ceny podkladového nástroje a jejichž vega je spojitou funkcí implikované volatility (spojité opce a opční listy), vypočítají se požadavky na kapitál pro jiná rizika než rizika delta u opcí a opčních listů jako součet následujících požadavků:
a)
požadavků na kapitál týkajících se parciální derivace delta podle ceny podkladového nástroje, který je u dluhopisových opcí či opčních listů parciální derivací delta podle výnosů do období splatnosti podkladového dluhopisu, a u swapcí parciální derivací delta podle sazby swapů;
b)
požadavku týkajícího se parciální derivace prvního řádu opce či opčního listu podle implikované volatility.
2. Implikovaná volatilita se považuje za hodnotu volatility vzorce ocenění opce či opčního listu, u něhož je za určitého modelu ocenění a výše všech dalších seznatelných parametrů ovlivňujících ocenění teoretická cena opce či opčního listu rovna tržní hodnotě takové opce či opčního listu, přičemž tržní hodnotou se rozumí tržní hodnota ve smyslu čl. 3 odst. 4.
3. Požadavky na kapitál pro rizika jiná než rizika delta týkající se nespojitých opcí či opčních listů se vymezují takto:
a)
v případě koupě opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
tržní hodnota opce či opčního listu ve smyslu čl. 3 odst. 4;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b);
b)
v případě prodeje opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
příslušná tržní hodnota podkladového nástroje, jež se považuje buď za maximální možnou platbu k okamžiku splatnosti, je-li smluvně stanovena, či tržní hodnota podkladového nástroje či efektivní pomyslná tržní hodnota, není-li maximální možná platba stanovena smluvně;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b).
4. Hodnota gama a vega využitá při výpočtu požadavků na kapitál se vypočítá s využitím vhodného modelu oceňování, jak je uvedeno v čl. 329 odst. 1, čl. 352 odst. 1 a čl. 358 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013. Nelze-li podle tohoto odstavce hodnotu gama či vega vypočítat, provede se výpočet požadavků na kapitál u rizik jiných než rizik delta podle odstavce 3.
Článek 5
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko gama podle přístupu Delta-plus
1. Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) se požadavky na kapitál pro riziko gama vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
u každé individuální opce či opčního listu se vypočítá dopad gama;
b)
provede se součet dopadů gama na individuální opce nebo opční listy, které odkazují na stejný samostatný typ podkladového nástroje;
c)
absolutní hodnota součtu všech záporných hodnot vyplývající z kroku b) stanoví požadavky na kapitál pro riziko gama. Ke kladným hodnotám, jež jsou výsledkem kroku b), se nepřihlíží.
2. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. a) se vypočítají dopady gama podle vzorce uvedeného v příloze I.
3. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. b) se za samostatné typy podkladového nástroje považují:
a)
v případě úroků v stejné měně: jednotlivá časová pásma splatnosti, jak jsou uvedena v tabulce č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových a akciových indexů: jednotlivé trhy vymezené v pravidlech, která mají být vypracována podle čl. 341 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měn a zlata: jednotlivé měnové páry a zlato;
d)
v případě komodit: komodity, které jsou považovány za stejné, jak je stanoveno v čl. 357 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko vega podle přístupu Delta-plus
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. b) se požadavky na kapitál pro riziko vega vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
pro každou individuální opci se stanoví hodnota vega;
b)
pro každou individuální opci se vypočítá předpokládaný kladný/záporný 25 % posun implikované volatility, přičemž implikovaná volatilita je vykládána ve smyslu čl. 4 odst. 2;
c)
pro každou individuální opci se hodnota vega, která je výsledkem kroku podle písm. a), vynásobí odhadovaným posunem implikované volatility, který vyplyne z kroku podle písmene b);
d)
pro každý samostatný typ podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede součet hodnot vyplývajících z kroku podle písmene c);
e)
součet absolutních hodnot, jež jsou výsledkem kroku podle písmene d), určuje celkové požadavky na kapitál pro riziko vega.
Článek 7
Podmínky uplatnění přístupu podle scénáře
Instituce mohou použít přístup podle scénáře, splňují-li veškeré tyto požadavky:
a)
zřídily jednotku řízení rizika, která monitoruje riziko portfolia opcí instituce a o výsledcích své činnosti podává zprávu vedení;
b)
příslušným orgánům oznámily předem vymezený rozsah expozic, na který se tento přístup bude soustavně uplatňovat;
c)
výsledky postupu podle scénáře jsou součástí interních zpráv pro vedení instituce.
Instituce pro účely písmene c) vymezí přesné pozice, na které se vztahuje přístup podle scénáře, včetně typu produktu či identifikovaných pracovišť a portfolia, rozlišitelný přístup řízení rizik, který se uplatní ve vztahu k těmto pozicím, vyčleněné IT aplikace, které se využívají pro tyto pozice, a odůvodnění, proč se na takové pozice vztahuje přístup podle scénáře ve srovnání s pozicemi, pro něž byly určeny jiné přístupy.
Článek 8
Vymezení matice scénáře v přístupu podle scénáře
1. Instituce vymezí u každého samostatného typu podkladového nástroje, jak je uveden v čl. 5 odst. 3, matici scénáře obsahující soubor scénářů.
2. První dimenze matice scénáře se týká změny ceny podkladového nástroje spočívající v jejím zvýšení či snížení oproti stávající hodnotě. Tato škála změn se skládá:
a)
v případě úrokových opcí a opčních listů z kladné/záporné předpokládané změny úrokové sazby stanovené v pátém sloupci tabulky č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových opcí či kapitálových opčních listů nebo opcí či opčních listů na kapitálové indexy z kladné/záporné váhy uvedené v článku 343 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měnových opcí či opčních listů a opcí či opčních listů ve zlatě z kladné/záporné váhy uvedené v článku 351 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo případně z kladné/záporné váhy uvedené v článku 354 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
v případě opcí (opčních listů) na komodity z kladné/záporné váhy uvedené v čl. 360 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Scénáře změny ceny podkladového nástroje se vymezí mřížkou minimálně sedmi bodů, které zahrnují stávající pozorování a rozdělují pásma uvedená v odstavci 2 do rovnoměrně rozložených intervalů.
4. Druhou dimenzi matice scénáře vymezují změny volatility. Pásmo změn volatility se pohybuje v rozsahu plus/mínus 25 % implikované volatility ve smyslu odkazu čl. 4 odst. 2. Takové pásmo změn se rozdělí minimálně do mřížky o třech bodech, které zahrnují 0 % změnu, přičemž pásmo je rozděleno do rovnoměrně rozložených intervalů.
5. Matice scénáře je vymezena veškerými možnými kombinacemi bodů podle odstavců 3 a 4. Každá kombinace představuje jeden scénář.
Článek 9
Vymezení požadavků na kapitál v přístupu podle scénáře
Požadavky na kapitál týkající se jiných rizik než rizik delta u opcí a opčních listů se v případě přístupu podle scénáře vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
v případě každé individuální opce či opčního listu se použijí k výpočtu simulované čisté ztráty nebo zisku odpovídající příslušnému scénáři všechny scénáře, na které se odkazuje v článku 8. Při této simulaci se využije metod plného přecenění, simulace změn ceny s využitím modelů ocenění, aniž by se využila lokální aproximace takových modelů;
b)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede souhrn hodnot získaných z výpočtu podle písmene a) týkajících se jednotlivých scénářů;
c)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se příslušný scénář vypočítá jako scénář, pro který byly v případě hodnot stanovených podle písmene b) vypočítány největší ztráty, nebo nejmenší zisky, nejsou-li ztráty žádné;
d)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se požadavky na kapitál vypočítají podle vzorce uvedeného v příloze II;
e)
celkové požadavky na kapitál v případě rizika jiného než rizika delta u opcí a opčních listů jsou součtem požadavků na kapitál získaných z výpočtu uvedeného v kroku podle písmene d) pro všechny samostatné typy podkladových nástrojů ve smyslu čl. 5 odst. 3.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 528/2014 AL COMISIEI
din 12 martie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru alte riscuri decât riscul delta ale opțiunilor în cadrul abordării standardizate a riscului de piață
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 329 alineatul (3) al treilea paragraf, articolul 352 alineatul (6) al treilea paragraf și articolul 358 alineatul (4) al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Având în vedere mandatul prevăzut în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 de a elabora o serie de metode pentru reflectarea altor riscuri decât riscul delta în cerințele de fonduri proprii ale instituțiilor, „într-o manieră proporțională cu amploarea și complexitatea activităților instituțiilor în ceea ce privește opțiunile și warranturile”, este oportun să se elaboreze abordări cu niveluri diferite de sofisticare și de sensibilitate la risc care pot fi adecvate pentru diferitele profiluri ale instituțiilor. Prin urmare, este oportun să se prevadă următoarele trei abordări în ordinea creșterii complexității pentru măsurarea altor riscuri decât riscul delta ale opțiunilor și ale warranturilor: (i) abordarea simplificată; (ii) abordarea delta-plus și (iii) abordarea bazată pe scenarii. Acest cadru întemeiat pe trei abordări pune în aplicare în mare măsură cadrul privind alte riscuri decât riscul delta prevăzut de Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS), cu ajustările necesare pentru a se ține seama de Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Acesta prezintă beneficiul suplimentar de a asigura coerența între normele Uniunii și standardele minime convenite la nivel internațional.
(2)
Având în vedere faptul că este necesar să se ofere instituțiilor care aplică abordarea delta-plus posibilitatea de a trata opțiunile noncontinue într-un mod mai sensibil la risc, instituțiile ar trebui să fie în măsură să combine abordările prevăzute pentru măsurarea riscului opțiunilor și al warranturilor în anumite condiții, nu numai în cadrul grupurilor, ci și în cadrul entităților juridice unice. Cu toate acestea, pentru a se evita posibilitatea aplicării selective a abordărilor de către instituții în vederea reducerii la minimum a cerințelor lor de fonduri proprii, combinarea abordărilor pe bază individuală ar trebui să fie permisă numai cu condiția ca instituțiile să precizeze domeniul de aplicare al fiecărei abordări înainte de a începe să o utilizeze, astfel încât să o aplice în mod consecvent de-a lungul timpului.
(3)
Alte riscuri decât riscul delta aferente opțiunilor și warranturilor pot include, dar fără a se limita la acestea, riscurile care rezultă din modificările valorilor gamma ale instrumentului, denumite „riscuri gamma” sau „riscuri de convexitate”, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din prezentul regulament, riscurile care rezultă din modificările valorilor sale vega, denumite „riscuri vega” sau „riscuri de volatilitate”, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din prezentul regulament, riscurile care rezultă din modificările ratelor dobânzii, denumite „riscuri ale ratei dobânzii” sau „riscuri rho”, nelinearitățile care nu pot fi captate de riscul gamma și riscul de corelare implicită a coșului de opțiuni sau de warranturi. Dintre riscurile respective, numai riscurile gamma și vega au o importanță care justifică impunerea unor cerințe de fonduri proprii, chiar și pentru instituțiile mai complexe și, prin urmare, numai tipurile respective de riscuri ar trebui să fie acoperite în calcularea cerințelor lor de fonduri proprii. Regulamentul (UE) nr. 575/2013 impune instituțiilor obligația de a obține din partea autorității lor competente aprobarea prealabilă de a utiliza un model intern pentru a calcula valorile delta. Cu toate acestea, utilizarea abordărilor pentru alte riscuri decât riscul delta trebuie să fie monitorizată și evaluată în cadrul procesului de supraveghere prudențială și de evaluare prevăzut de Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (2). În plus, complexitatea mai mare a abordării bazate pe scenarii necesită o monitorizare mai riguroasă de către autoritățile competente și, prin urmare, utilizarea sa de către instituții ar trebui să facă obiectul unor condiții de aplicare specificate, atât înainte de prima sa utilizare, cât și în timpul utilizării sale.
(4)
Având în vedere faptul că articolul 330 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 cu privire la tratamentul swapurilor pe rata dobânzii fixă/variabilă se aplică numai pentru scopurile riscului de rată a dobânzii, acesta nu ar trebui să fie luat în considerare pentru anumite instrumente financiare, cum ar fi cele de tip swaption.
(5)
Dispozițiile prezentului regulament sunt strâns legate între ele, întrucât toate acestea se referă la măsurarea altor riscuri decât riscul delta ale opțiunilor și ale warranturilor aferente unor suporturi diferite. Pentru a se asigura coerența între aceste dispoziții, care ar trebui să intre în vigoare în același timp, și pentru a permite persoanelor care fac obiectul obligațiilor respective să aibă o imagine de ansamblu și să aibă simultan acces la acestea, este de dorit ca toate standardele tehnice de reglementare prevăzute în această privință de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 să fie incluse într-un singur regulament.
(6)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare transmise Comisiei de către Autoritatea Bancară Europeană.
(7)
Autoritatea Bancară Europeană a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Determinarea cerințelor de fonduri proprii pentru alt risc decât riscul delta al opțiunilor și al warranturilor
(1) Instituțiile își calculează cerințele de fonduri proprii pentru riscul de piață în ceea ce privește alt risc decât riscul delta al opțiunilor sau al warranturilor, astfel cum se prevede la articolul 329 alineatul (3), la articolul 352 alineatul (6) și la articolul 358 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în conformitate cu una dintre următoarele abordări:
(a)
abordarea simplificată, astfel cum este stabilită la articolele 2 și 3 din prezentul regulament;
(b)
abordarea delta-plus, astfel cum este stabilită la articolele 4, 5 și 6 din prezentul regulament;
(c)
abordarea bazată pe scenarii, astfel cum este stabilită la articolele 7, 8 și 9 din prezentul regulament.
(2) La calcularea cerințelor de fonduri proprii pe bază consolidată, instituțiile pot utiliza în mod combinat diferite abordări. Pe bază individuală, instituțiile pot combina numai abordarea bazată pe scenarii și abordarea delta-plus, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 4-9.
(3) Pentru calculul menționat la alineatul (1), instituțiile parcurg următoarele etape:
(a)
defalcarea coșurilor de opțiuni sau de warranturi în componentele lor fundamentale;
(b)
defalcarea nivelurilor maxime și a nivelurilor minime sau a altor opțiuni care se referă la ratele dobânzilor la date diferite, într-un lanț de opțiuni independente care se referă la diferite perioade de timp („caplet” și „floorlet”);
(c)
tratarea opțiunilor sau a warranturilor pe swapuri pe rata dobânzii fixă/variabilă în opțiuni sau warranturi pe segmentul de rată fixă a swapului;
(d)
tratarea opțiunilor sau a warranturilor care se referă la mai multe suporturi dintre cele descrise la articolul 5 alineatul (3) ca un coș de opțiuni sau de warranturi în care fiecare opțiune are un singur suport distinct.
Articolul 2
Condiții de aplicare a abordării simplificate
Instituțiile care achiziționează numai opțiuni și warranturi pot utiliza doar abordarea simplificată.
Articolul 3
Determinarea cerințelor de fonduri proprii în conformitate cu abordarea simplificată
(1) Instituțiile care aplică abordarea simplificată calculează cerințele de fonduri proprii în raport cu alte riscuri decât riscul delta ale opțiunilor sau ale warranturilor call și put ca fiind cuantumul mai mare dintre zero și diferența dintre următoarele valori:
(a)
cuantumul brut, astfel cum se descrie la alineatele (2)-(5);
(b)
cuantumul echivalentului delta ponderat la risc, care se calculează ca valoarea de piață a instrumentului-suport, înmulțită cu valoarea delta și apoi înmulțită cu una dintre următoarele ponderări relevante:
(i)
pentru riscul specific și general al titlurilor de capital sau pentru riscul ratei dobânzii, în conformitate cu partea a treia titlul IV capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(ii)
pentru riscul de marfă, în conformitate cu partea a treia titlul IV capitolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și
(iii)
pentru riscul de schimb valutar, în conformitate cu partea a treia titlul IV capitolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(2) Pentru opțiunile sau warranturile care se încadrează în una dintre următoarele două categorii, cuantumul brut menționat la alineatul (1) se determină în conformitate cu alineatele (3)-(4):
(a)
în cazul în care cumpărătorul are dreptul necondiționat de a cumpăra activulsuport la un preț prestabilit la scadență sau în orice moment înainte de scadență și în cazul în care vânzătorul are obligația de a îndeplini cererea cumpărătorului („opțiuni sau warranturi call simple”);
(b)
în cazul în care cumpărătorul are dreptul necondiționat de a vinde activulsuport în același mod ca cel descris la litera (a) („opțiuni sau warranturi put simple”).
(3) Cuantumul brut menționat la alineatul (1) se calculează ca fiind cuantumul cel mai mare dintre zero și valoarea de piață a activului-suport înmulțită cu suma cerințelor de fonduri proprii privind riscul de piață specific și general pentru suport minus valoarea profitului, dacă există, rezultat din executarea instantanee a opțiunii („în bani”), în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții:
(a)
opțiunea sau warrantul include dreptul de a vinde activul-suport („long put”) și se combină cu deținerile din activul-suport („poziție lungă în instrumentulsuport”);
(b)
opțiunea sau warrantul include dreptul de a cumpăra activul-suport („long call”) și se combină cu promisiunea de a vinde deținerile din instrumentulsuport („poziție scurtă în activul-suport”).
(4) În cazul în care opțiunea sau warrantul include dreptul de a cumpăra activul-suport („long call”) sau dreptul de a vinde activul-suport („long put”), cuantumul brut menționat la alineatul (1) este cuantumul cel mai mic dintre următoarele două cuantumuri:
(a)
valoarea de piață a activului-suport înmulțită cu suma cerințelor specifice și generale privind riscul de piață pentru activul-suport;
(b)
valoarea poziției determinate prin metoda marcării la piață sau prin metoda marcării la model, astfel cum se prevede la articolul 104 alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 („valoarea de piață a opțiunii sau a warantului”).
(5) Pentru toate tipurile de opțiuni sau de warranturi care nu prezintă caracteristicile menționate la alineatul (2), cuantumul brut menționat la alineatul (1) este valoarea de piață a opțiunii sau a warrantului.
Articolul 4
Prezentare generală cu privire la determinarea cerințelor de fonduri proprii în conformitate cu abordarea delta-plus
(1) În cazul în care instituțiile aleg să aplice abordarea delta-plus pentru opțiuni și warranturi al căror gamma este o funcție continuă în prețul suportului și al căror vega este o funcție continuă în volatilitatea implicită („opțiuni și warranturi continue”), cerințele de fonduri proprii pentru alte riscuri decât riscul delta privind opțiunile sau warranturile se calculează ca suma următoarelor cerințe:
(a)
cerințele de fonduri proprii referitoare la derivata parțială a delta în raport cu prețul suportului, care pentru opțiunile sau warranturile pe obligațiuni este derivata parțială a delta în raport cu randamentul-la-maturitate al obligațiunii-suport și pentru instrumentele de tip swaption este derivata parțială a delta în raport cu rata de swap;
(b)
cerința referitoare la prima derivată parțială a valorii unei opțiuni sau a unui warrant în raport cu volatilitatea implicită.
(2) Volatilitatea implicită se consideră a fi valoarea volatilității din formula de stabilire a prețului opțiunii sau a warrantului pentru care, având în vedere un anumit model de stabilire a prețului și dat fiind nivelul tuturor celorlalți parametri observabili de stabilire a prețului, prețul teoretic al opțiunii sau al warrantului este egal cu valoarea sa de piață, „valoarea de piață” fiind înțeleasă în modul descris la articolul 3 alineatul (4).
(3) Cerințele de fonduri proprii pentru alte riscuri decât riscul delta aferente opțiunilor sau warranturilor noncontinue se determină după cum urmează:
(a)
în cazul în care opțiunile sau warranturile au fost cumpărate, ca cel mai mare cuantum dintre zero și diferența dintre următoarele valori:
(i)
valoarea de piață a opțiunii sau a warrantului, înțeleasă în modul descris la articolul 3 alineatul (4);
(ii)
cuantumul echivalentului delta ponderat la risc, înțeles în modul descris la articolul 3 alineatul (1) litera (b);
(b)
în cazul în care opțiunile sau warranturile au fost vândute, ca cel mai mare cuantum dintre zero și diferența dintre următoarele cuantumuri:
(i)
valoarea de piață relevantă a activului-suport, care se consideră a fi plata maximă posibilă la scadență, dacă aceasta este stabilită prin contract, sau valoarea de piață a activului-suport ori valoarea noțională efectivă, dacă prin contract nu este stabilită nicio plată maximă posibilă;
(ii)
cuantumul echivalentului delta ponderat la risc, înțeles în modul descris la articolul 3 alineatul (1) litera (b).
(4) Valoarea pentru gamma și vega utilizată în calcularea cerințelor de fonduri proprii se calculează utilizând un model corespunzător de stabilire a prețului, astfel cum se menționează la articolul 329 alineatul (1), la articolul 352 alineatul (1) și la articolul 358 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. În cazul în care fie gamma, fie vega nu poate fi calculat în conformitate cu prezentul alineat, cerința de capital privind alte riscuri decât riscul delta se calculează în conformitate cu alineatul (3).
Articolul 5
Determinarea cerințelor de fonduri proprii pentru riscul gamma în conformitate cu abordarea delta-plus
(1) În sensul articolului 4 alineatul (1) litera (a), cerințele de fonduri proprii pentru riscul gamma se calculează printr-un proces constând în următoarea succesiune de etape:
(a)
pentru fiecare opțiune individuală sau warrant individual, se calculează impactul gamma;
(b)
impacturile gamma ale opțiunilor sau ale warranturilor individuale care se referă la același tip de suport distinct se adună;
(c)
valoarea absolută a sumei tuturor valorilor negative care rezultă din etapa de la litera (b) furnizează cerințele de fonduri proprii pentru riscul gamma. Valorile pozitive care rezultă din etapa de la litera (b) nu se iau în considerare.
(2) Pentru etapa de la alineatul (1) litera (a), impacturile gamma se calculează în conformitate cu formula descrisă în anexa I.
(3) Pentru etapa de la alineatul (1) litera (b), un tip de suport distinct este:
(a)
pentru ratele dobânzii în aceeași monedă: fiecare bandă de scadență, astfel cum este stabilită în tabelul 2 de la articolul 339 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(b)
pentru titluri de capital și indici bursieri: fiecare piață, astfel cum este definită în normele care urmează să fie elaborate în temeiul articolului 341 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(c)
pentru valută și aur: fiecare pereche valutară și aurul;
(d)
pentru mărfuri: mărfurile considerate identice, astfel cum sunt definite la articolul 357 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
Articolul 6
Determinarea cerințelor de fonduri proprii pentru riscul vega în conformitate cu abordarea delta-plus
În sensul articolului 4 alineatul (1) litera (b), cerința de fonduri proprii pentru riscul vega se calculează printr-un proces constând în următoarea succesiune de etape:
(a)
pentru fiecare opțiune individuală, se determină valoarea vega;
(b)
pentru fiecare opțiune individuală, se calculează un decalaj presupus de plus/minus 25 % în volatilitatea implicită, care este înțeleasă în modul descris la articolul 4 alineatul (2);
(c)
pentru fiecare opțiune individuală, valoarea vega care rezultă din etapa de la litera (a) se înmulțește cu decalajul presupus în volatilitatea implicită care rezultă din etapa de la litera (b);
(d)
pentru fiecare tip de activ distinct, înțeles în modul descris la articolul 5 alineatul (3), valorile care rezultă din etapa de la litera (c) se adună;
(e)
suma valorilor absolute care rezultă din etapa de la litera (d) furnizează cerința totală de fonduri proprii pentru riscul vega.
Articolul 7
Condiții de aplicare a abordării bazate pe scenarii
Instituțiile pot utiliza abordarea bazată pe scenarii în cazul în care îndeplinesc toate cerințele următoare:
(a)
au înființat o unitate de control al riscului care monitorizează riscul portofoliului de opțiuni ale instituțiilor și raportează rezultatele conducerii;
(b)
au notificat autorităților competente un domeniu de aplicare predefinit al expunerilor care urmează să fie acoperite de această abordare în mod consecvent de-a lungul timpului;
(c)
integrează rezultatele abordării bazate pe scenarii în rapoartele interne către conducerea instituției.
În sensul literei (c), instituțiile definesc pozițiile precise care fac obiectul abordării bazate pe scenarii, inclusiv tipul de produs sau biroul și portofoliul identificate, abordarea specifică în materie de gestionare a riscurilor care se aplică pozițiilor respective, aplicația informatică specializată care se aplică pozițiilor respective și justificarea alocării pozițiilor respective abordării bazate pe scenarii, în raport cu pozițiile care sunt alocate altor abordări.
Articolul 8
Definiția matricei de scenarii în conformitate cu abordarea bazată pe scenarii
(1) Pentru fiecare tip de suport distinct, astfel cum este menționat la articolul 5 alineatul (3), o instituție definește o matrice de scenarii care conține un set de scenarii.
(2) Prima dimensiune a matricei de scenarii o reprezintă variațiile de preț al suportului peste și sub valoarea sa curentă. Banda de variație în cauză constă în următoarele:
(a)
pentru opțiunile sau warranturile pe rata dobânzii, plus/minus variația presupusă a ratei dobânzii prevăzută în tabelul 2 coloana 5 de la articolul 339 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(b)
pentru opțiunile sau warranturile pe titluri de capital sau indici bursieri, plus/minus ponderarea prevăzută la articolul 343 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(c)
pentru opțiunile sau warranturile pe schimburi valutare și pe aur, plus/minus ponderarea prevăzută la articolul 351 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sau, dacă este cazul, plus/minus ponderarea prevăzută la articolul 354 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(d)
pentru opțiunile (warranturile) pe mărfuri, plus/minus ponderarea prevăzută la articolul 360 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(3) Scenariile privind variația prețului suportului se definesc printr-o grilă cu cel puțin șapte puncte care include observarea curentă și împarte banda menționată la alineatul (2) în intervale egale.
(4) A doua dimensiune a matricei de scenarii este definită de variațiile volatilității. Banda de variație a volatilităților este cuprinsă între plus/minus 25 % din volatilitatea implicită, care este înțeleasă în modul descris la articolul 4 alineatul (2). Banda respectivă se împarte într-o grilă cu cel puțin trei puncte care include o variație de 0 %, grila fiind împărțită în intervale egale.
(5) Matricea de scenarii este determinată de toate combinațiile posibile de puncte, astfel cum sunt menționate la alineatele (3) și (4). Fiecare combinație constituie un singur scenariu.
Articolul 9
Determinarea cerințelor de fonduri proprii în conformitate cu abordarea bazată pe scenarii
În conformitate cu abordarea bazată pe scenarii, cerința de fonduri proprii privind alte riscuri decât riscul delta ale opțiunilor sau ale warranturilor se calculează printr-un proces constând în următoarea succesiune de etape:
(a)
pentru fiecare opțiune individuală sau warrant individual, toate scenariile menționate la articolul 8 se aplică pentru a calcula pierderea netă simulată corespunzătoare fiecărui scenariu sau câștigul net simulat corespunzător fiecărui scenariu. Simularea respectivă se efectuează utilizându-se metode de reevaluare completă, prin simularea variațiilor de preț prin utilizarea unor modele de stabilire a prețului și fără a se recurge la aproximări locale ale modelelor respective;
(b)
pentru fiecare tip de suport distinct, astfel cum este menționat la articolul 5 alineatul (3), se agregă valorile obținute din calculul de la litera (a) și care se referă la scenariile individuale;
(c)
pentru fiecare tip de suport distinct, astfel cum este menționat la articolul 5 alineatul (3), „scenariul relevant” se calculează ca scenariul pentru care valorile determinate în etapa de la litera (b) au ca rezultat înregistrarea celei mai mari pierderi sau a celui mai mic câștig, în cazul în care nu există pierderi;
(d)
pentru fiecare tip de suport distinct, astfel cum este menționat la articolul 5 alineatul (3), cerințele de fonduri proprii se calculează în conformitate cu formula descrisă în anexa II;
(e)
cerința totală de fonduri proprii în cazul altor riscuri decât riscul delta ale opțiunilor sau ale warranturilor este suma cerințelor de fonduri proprii obținute din calculul menționat în etapa de la litera (d) pentru toate tipurile de suporturi distincte, astfel cum sunt menționate la articolul 5 alineatul (3).
Articolul 10
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 martie 2014.