NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1299/2013
ze dne 17. prosincem 2013
o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 178 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 176 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU) je úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), aby pomáhal odstraňovat zásadní regionální rozdíly v Unii. V souladu s uvedeným článkem a s čl. 174 druhým a třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU má tak EFRR přispívat ke snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů, v rámci nichž má být zvláštní pozornost věnována venkovským oblastem, oblastem postiženým průmyslovými přeměnami a regionům, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, jako jsou například nejsevernější regiony s velmi nízkou hustotou obyvatelstva a ostrovní, přeshraniční a horské regiony.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) obsahuje společná ustanovení týkající se EFRR, Evropského sociálního fondu (ESF), Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (4) stanoví zvláštní ustanovení o typu činností, které lze financovat z EFRR, a vymezuje cíle pro tyto činnosti. Uvedená nařízení nejsou plně přizpůsobena zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce, kde spolupracují alespoň dva členské státy nebo jeden členský stát a třetí země. Proto je zapotřebí stanovit zvláštní ustanovení pro cíl Evropská územní spolupráce, která se týkají oblasti působnosti, zeměpisného pokrytí, finančních zdrojů, tematického zaměření a investičních priorit, programování, monitorování a hodnocení, technické pomoci, způsobilosti, řízení, kontroly a určení, účasti třetích zemí a finančního řízení.
(3)
Má-li se zvýšit přidaná hodnota politiky soudržnosti Unie, měla by být zvláštní ustanovení zaměřena na značné zjednodušení pro všechny zúčastněné subjekty, jimiž jsou příjemci, programové orgány, případně orgány zúčastněných členských států na místní, regionální nebo celostátní úrovni a třetí země i Komise.
(4)
Za účelem podpory harmonického rozvoje území Unie na různých úrovních by měl EFRR podporovat přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci v rámci cíle Evropská územní spolupráce.
(5)
Cílem přeshraniční spolupráce by mělo být řešení společných problémů určených společně v pohraničních regionech, kterými jsou například: špatná dostupnost, zejména v souvislosti s připojením k sítím informačních a komunikačních technologií (IKT) a také s dopravní infrastrukturou, upadající místní průmyslová odvětví, nevhodné podnikatelské prostředí, nedostatek sítí mezi místními a regionálními správami, nízká úroveň výzkumu a inovací a zavádění IKT, znečištění životního prostředí, předcházení rizikům, záporné postoje vůči občanům sousední země, a cílem by mělo být i využití nevyužitého růstového potenciálu v pohraničních oblastech (rozvoj přeshraničních zařízení a klastrů pro výzkum a inovace, integrace přeshraničního trhu práce, spolupráce mezi vzdělávacími institucemi, včetně univerzit, nebo mezi zdravotnickými centry) a zároveň prohlubování procesu spolupráce za účelem celkově harmonického rozvoje Unie.
(6)
Nadnárodní spolupráce by měla být zaměřena na posílení spolupráce prostřednictvím opatření přispívajících k integrovanému územnímu rozvoji v souvislosti s prioritami politiky soudržnosti Unie a měla by rovněž zahrnovat námořní přeshraniční spolupráci, na kterou se nevztahují programy přeshraniční spolupráce.
(7)
Cílem meziregionální spolupráce by mělo být posílení účinnosti politiky soudržnosti díky podpoře výměny zkušeností mezi regiony, pokud jde o tematické cíle a rozvoj měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem, za účelem lepšího provádění programů a opatření v oblasti územní spolupráce a také podpory analýzy trendů rozvoje v oblasti územní soudržnosti prostřednictvím studií, sběru údajů a dalších opatření. Výměna zkušeností týkajících se tematických cílů by měla posílit utváření a uskutečňování zejména operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale popřípadě také programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce, včetně podpory vzájemně přínosné spolupráce mezi klastry věnujícími se inovacím a výzkumu a výměny mezi vědci a výzkumnými institucemi v rozvinutých i méně rozvinutých regionech, přičemž je nutné přihlížet ke zkušenostem získaným na základě programů „Regiony znalostí“ a „Výzkumný potenciál v konvergenčních a nejvzdálenějších regionech“ v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum.
(8)
Měla by být stanovena objektivní kritéria pro určování způsobilých regionů a oblastí. K tomuto účelu by mělo být určení způsobilých regionů a oblastí na úrovni Unie založeno na společném systému klasifikace regionů stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (5).
(9)
Přeshraniční spolupráce by měla podporovat regiony, které se nacházejí na pozemních nebo námořních hranicích. Na základě zkušeností z předchozích programových období by měla Komise vymezit seznam přeshraničních oblastí, které mohou získat podporu v rámci programů přeshraniční spolupráce jednodušeji, podle programu spolupráce. Komise by měla při přípravě tohoto seznamu přihlédnout k úpravám potřebným pro zajištění soudržnosti, zejména s ohledem na pozemní a námořní hranice, a pokračování programových oblastí stanovených pro programové období 2007-2013. Tyto úpravy by se mohly týkat zmenšení či rozšíření stávající programové oblasti nebo počtu programů přeshraniční spolupráce při současném umožnění zeměpisného překrývání.
(10)
Komise by měla vymezit oblasti pro nadnárodní spolupráci s ohledem na opatření potřebná k podpoře integrovaného územního rozvoje. Komise by při vymezování těchto oblastí měla zohlednit zkušenosti získané na základě předchozích programů a případně strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
(11)
Za účelem zajištění toho, aby všechny regiony Unie mohly využívat výměnu zkušeností a osvědčených postupů, měl by každý program meziregionální spolupráce zahrnovat celé území Unie.
(12)
Je třeba i nadále podporovat nebo případně zřídit přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci se sousedními třetími zeměmi Unie, neboť taková spolupráce je významným nástrojem politiky regionálního rozvoje a prospěla by regionům členských států sousedícím s třetími zeměmi. Za tímto účelem by měl EFRR přispívat na přeshraniční a přímořské programy zřízené v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) podle budoucího legislativního aktu Unie o evropském nástroji sousedství pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o ENS“) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II) podle budoucího legislativního aktu Unie o předvstupní pomoci pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o NPP II“).
(13)
Kromě zásahů na vnějších hranicích podporovaných nástroji vnější politiky Unie, které zahrnují pohraniční regiony uvnitř i vně Unie, by mělo být možné, aby programy spolupráce podporované z EFRR zahrnovaly regiony uvnitř a v některých případech i vně Unie, kdy se na regiony mimo Unii nevztahují nástroje vnější politiky, protože se nejedná o vymezenou přijímající zemi nebo protože tyto programy vnější spolupráce nelze vytvořit. Je však nutné zajistit, aby financování podpory z EFRR pro operace prováděné na území třetích zemí přinášelo prospěch především regionům Unie. V rámci těchto omezení by Komise měla zahrnout při sestavování seznamu přeshraničních a nadnárodních programových oblastí i regiony třetích zemí.
(14)
Je zapotřebí stanovit prostředky přidělené každé složce cíle Evropská územní spolupráce a zároveň se neustále výrazně soustředit na přeshraniční spolupráci, mimo jiné na podíl každého členského státu na celkové výši částky určené na přeshraniční a nadnárodní spolupráci a na potenciál, jímž disponují členské státy, pokud jde o flexibilitu mezi těmito složkami, a zajistit dostatečnou výši financování pro spolupráci s nejvzdálenějšími regiony.
(15)
Ve prospěch regionů Unie by měl být zřízen mechanismus organizace podpory z EFRR pro nástroje vnější politiky, jako jsou ENS a NPP II, a to i v případech, kdy nemohou být programy vnější spolupráce přijaty nebo musí být ukončeny. Tento mechanismus by měl usilovat o dosažení optimálního fungování a maximální možné koordinace mezi těmito nástroji.
(16)
Převážná část finančních prostředků EFRR určených na přeshraniční a nadnárodní programy by se měla soustředit na omezený počet tematických cílů, aby se maximalizoval dopad politiky soudržnosti napříč Unií. Soustředění na tematické cíle v rámci programu meziregionální spolupráce by se však mělo projevovat v cíli každé operace, a nikoliv v omezení počtu tematických cílů, aby bylo možné z meziregionální spolupráce vytěžit co nejvíce pro posílení účinnosti politiky soudržnosti především v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost a případně také cíle Evropská územní spolupráce. V případě jiných programů meziregionální spolupráce by mělo tematické zaměření vyplývat z jejich konkrétní oblasti působnosti.
(17)
Za účelem splnění cílů a záměrů stanovených ve strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by EFRR měl v rámci cíle Evropská územní spolupráce přispívat k tematickým cílům rozvoje hospodářství založeného na znalostech, výzkumu a inovacích, mimo jiné podporou spolupráce mezi podniky, především mezi malými a středními podniky, a prosazováním zavádění systémů přeshraniční výměny informací v oblasti IKT a dále k cílům podpory konkurenceschopnější a ekologičtější ekonomiky méně náročné na zdroje, mimo jiné propagací udržitelné přeshraniční mobility, prosazování vysoké zaměstnanosti, která přináší sociální a územní soudržnost, mimo jiné prostřednictvím činností na podporu udržitelného cestovního ruchu, kultury a přírodního dědictví v rámci územní strategie, usilující o dosažení růstu podporujícího zaměstnanost, a rozvoje správní kapacity. Seznam investičních priorit v rámci různých tematických cílů by však měl být přizpůsoben zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce tím, že poskytne dodatečné investiční priority, které umožní zejména pokračování právní a správní spolupráce, spolupráce mezi občany a institucemi v rámci přeshraniční spolupráce a spolupráce v oblastech zaměstnanosti, odborného vzdělávání, integrace komunit a sociálního začlenění s přeshraničním rozměrem, a tím že bude rozvíjet a koordinovat strategie pro makroregiony a přímořské oblasti v rámci nadnárodní spolupráce. Pro některé programy meziregionální spolupráce by navíc měly být stanoveny zvláštní nebo dodatečné investiční priority, které by odrážely jejich specifické činnosti
(18)
V rámci tematického cíle podpory sociálního začleňování a boje proti chudobě a při zohlednění jeho praktického významu je třeba zajistit, aby v případě přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a sousedními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření přispíval EFRR rovněž k podpoře sociální a hospodářské stability v dotyčných regionech, zejména opatřeními na podporu soudržnosti dotčených komunit. Vzhledem ke zvláštním rysům uvedeného přeshraničního programu některá pravidla tohoto nařízení týkající se výběru operací by se neměla na tento přeshraniční program vztahovat.
(19)
Je třeba přizpůsobit požadavky na obsah programů spolupráce v rámci cíle Evropská územní spolupráce specifickým potřebám. Proto by také měly tyto požadavky zahrnovat aspekty potřebné pro účinné provádění na území zúčastněných členských států, jako jsou požadavky týkající se orgánů zodpovědných za audit a kontrolu, postupu pro zřízení společného sekretariátu a rozdělení závazků v případě finančních oprav. Pokud se členské státy a regiony podílí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, mělo by být v dotčených programech spolupráce stanoveno, jakým způsobem by zásahy mohly přispívat k těmto strategiím. Kromě toho by měl být vzhledem k horizontálnímu charakteru programů meziregionální spolupráce obsah těchto programů spolupráce přizpůsoben, zvlášť pokud jde o vymezení příjemce nebo příjemců v rámci současných programů INTERACT a ESPON.
(20)
S cílem posílit koordinaci financování z EFRR pro programy spolupráce přijaté na základě tohoto nařízení, kterých se účastní nejvzdálenější regiony, s případným doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF), ENS, NPP II a Evropské investiční banky (EIB) by členské státy a třetí země nebo zámořské země a území (dále jen „území“) účastnící se takových programů spolupráce měly v těchto programech stanovit pravidla pro mechanismy spolupráce.
(21)
Je vhodné zapojit do přípravy programů spolupráce třetí země nebo území, pokud přijaly pozvání k účasti v těchto programech. Pro tuto účast by měly být v tomto nařízení vytvořeny zvláštní postupy. V případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, by zúčastněné členské státy odchylně od standardního postupu měly konzultovat příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy předloží Komisi. Aby bylo zapojení třetích zemí či území do programů spolupráce účinnější a pragmatičtější, mělo by být rovněž možné, aby dohody o obsahu programů spolupráce a o možném příspěvku třetích zemí či území mohly být vyjádřeny v podobě formálně schválených zápisů z konzultačních jednání s těmito třetími zeměmi nebo územími nebo z jednání organizací pro regionální spolupráci. S ohledem na zásady sdíleného řízení a zjednodušování by postup schvalování operačních programů měl být takový, že Komise bude schvalovat pouze klíčové prvky programů spolupráce, zatímco ostatní prvky by měly být schváleny zúčastněným členským státem nebo zúčastněnými členskými státy. V zájmu právní jistoty a transparentnosti je nutné zajistit, aby v případech, kdy zúčastněný členský stát nebo zúčastněné členské státy změní některý prvek programu spolupráce, jenž nepodléhá schválení Komisí, řídicí orgán tohoto členského státu nebo členských států informoval o tomto rozhodnutí o změně Komisi do jednoho měsíce od daného rozhodnutí o změně.
(22)
V souladu se strategií Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by evropské strukturální a investiční fondy měly mít k řešení místních problémů integrovanější přístup podporující začlenění. S cílem posílit tento přístup by podpora z EFRR v pohraničních regionech měla být koordinována s podporou z EZFRV a ENRF a v příslušných případech by měla zahrnovat evropská seskupení pro územní spolupráci vytvořená podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1302/2013 (6), jejichž jedním z cílů je místní rozvoj.
(23)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měly být objasněny a posíleny podmínky pro výběr operací, aby se zajistil výběr pouze ryze společných operací. Vzhledem ke zvláštním souvislostem a specifikům programů spolupráce mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi nebo územími by měly být stanoveny a uzpůsobeny mírnější podmínky spolupráce, pokud jde o zpracovávání operací v rámci těchto programů. Měl by být vymezen jediný příjemce a tento příjemce by měl mít možnost provádět operace spolupráce sám.
(24)
Měly by se konkrétně stanovit povinnosti hlavních příjemců, kteří nesou celkovou zodpovědnost za provádění operace.
(25)
Požadavky na zprávy o provádění by se měly přizpůsobit souvislostem spolupráce a měly by odrážet fázi provádění programu. V zájmu řádného řízení by mělo být možné provádět každoroční přezkum písemně.
(26)
V souladu s nařízením (EU) č. 1303/2013 by měl řídicí orgán zajistit, aby bylo hodnocení programů spolupráce provedeno na základě plánu hodnocení, a aby zahrnovalo hodnocení za účelem posouzení účinnosti, účelnosti a dopadu těchto programů. Nejméně jednou za programové období by se v rámci hodnocení mělo posoudit, jak poskytnutá podpora přispěla k dosahování cílů programu. Tato hodnocení by měla zahrnovat informace o veškerých úpravách navržených během programového období.
(27)
V příloze k tomuto nařízení by měl být stanoven společný soubor ukazatelů výstupů, které usnadní posouzení pokroku při provádění programů vycházející z konkrétního charakteru programů spolupráce. Uvedené ukazatele by měly být doplněny ukazateli výsledků a případně ukazateli výstupů, specifickými pro jednotlivé programy.
(28)
Vzhledem k zapojení více než jednoho členského státu a výsledným vyšším správním nákladům, zejména v souvislosti s kontrolami a překladem, by měl být strop pro výdaje na technickou pomoc vyšší než v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost. Aby bylo možné kompenzovat vyšší správní náklady, členské státy by, bude-li to možné, měly být vybízeny ke snižování administrativní zátěže související s prováděním společných projektů. Kromě toho by programy spolupráce s omezenou podporou z EFRR měly obdržet určitou minimální částku na technickou pomoc, která by mohla převyšovat 6 %, aby bylo zajištěno dostatečné financování účinných činností technické pomoci.
(29)
Kvůli zapojení více než jednoho členského státu není obecné pravidlo stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, že každý členský stát má přijmout svá vnitrostátní pravidla způsobilosti výdajů, pro cíl Evropská územní spolupráce vhodné. Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena zřetelná hierarchie pravidel způsobilosti výdajů s větším důrazem na společná pravidla způsobilosti výdajů na úrovni Unie nebo pro program spolupráce v celém jeho rozsahu, aby se zabránilo jakýmkoli možným rozporům či nesrovnalostem mezi jednotlivými nařízeními a mezi nařízeními a vnitrostátními pravidly. Komise by měla zejména na základě zkušeností z programového období 2007-2013 přijmout pravidla způsobilosti výdajů, která by vycházela z kategorií nákladů stanovených v tomto nařízení.
(30)
Kvůli častému zapojování zaměstnanců z více než jednoho členského státu do uskutečňování operací a vzhledem k počtu operací, u kterých náklady na zaměstnance tvoří významný prvek, by se na ostatní přímé náklady na operace spolupráce měly použít paušální náklady na zaměstnance, což by zabránilo individuálnímu vyúčtování za řízení těchto operací.
(31)
Měla by být zjednodušena pravidla pružnosti v souvislosti s operacemi mimo oblast programu. Dále je zapotřebí podporovat a prostřednictvím zvláštních opatření usnadňovat účinnou přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci s třetími zeměmi či územími sousedícími s Unií, kde je to zapotřebí k zajištění účinné pomoci s rozvojem regionů členských států. Proto je vhodné výjimečně a za určitých podmínek povolit podporu z EFRR pro operace situované v programové oblasti, která je mimo území Unie, a na území sousedních třetích zemí, jsou-li tyto operace ve prospěch regionů Unie.
(32)
Členské státy by měly být podporovány, aby pověřovaly funkcí řídicího orgánu ESÚS nebo aby takovéto seskupení učinily zodpovědným za řízení části programu spolupráce, která se vztahuje k území spadajícímu do tohoto ESÚS.
(33)
Řídicí orgán by měl zřídit společný sekretariát, který by měl, mimo jiné, žadatelům o podporu poskytovat informace, zpracovávat projektové žádosti a pomáhat příjemcům s uskutečňováním jejich operací.
(34)
Řídicí orgány by měly být zodpovědné za funkce stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, včetně ověřování řízení, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Bude-li však jako řídicí orgán určeno ESÚS, mělo by být toto ověřování prováděno řídicím orgánem nebo na jeho odpovědnost alespoň u těch členských států a třetích zemí či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, zatímco kontrolorů by mělo být využito pouze ve zbývajících členských státech a třetích zemích či územích. I pokud nebude určeno žádné ESÚS, měly by zúčastněné členské státy řídicí orgán oprávnit k provádění ověřování v celé programové oblasti.
(35)
Certifikační orgány by měly být odpovědné za funkce certifikačního orgánu stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013. Členské státy mohou určit řídicí orgán, který bude rovněž vykonávat funkce certifikačního orgánu.
(36)
Za výkon funkcí auditního orgánu stanovených v nařízení (EU) č. 1303/2013 by měl být odpovědný jediný auditní orgán, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Není-li toto možné, měla by být programovému auditnímu orgánu schopna pomáhat skupina auditorů.
(37)
S cílem upevnit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie a posílit účinnost její politiky soudržnosti by třetím zemím mělo být umožněno podílet se na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce prostřednictvím příspěvku z NPP II a z prostředků z ENS. Operace spolufinancované v rámci těchto programů by však měly nadále sledovat cíle politiky soudržnosti, i kdyby byly částečně či v plném rozsahu prováděny mimo území Unie. V této souvislosti hraje příspěvek na cíle vnější činnosti Unie pouze podružnou úlohu, neboť těžiště programů spolupráce by mělo být vymezeno prostřednictvím tematických cílů a investičních priorit politiky soudržnosti. Aby byla zajištěna efektivní účast třetích zemí na programech spolupráce řízených podle zásad sdíleného řízení, podmínky provádění programu by měly být stanoveny v samotných programech spolupráce a případně také ve finančních dohodách uzavřených mezi Komisí, vládami jednotlivých třetích zemí a členským státem, v němž se nachází sídlo řídicího orgánu příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu by měly být v souladu s platnými právem Unie a případně s platnými právními předpisy zúčastněných členských států, které se týkají jeho provádění.
(38)
Měl by být stanoven zřetelný řetězec finančních závazků v souvislosti se zpětným získáváním částek v případě nesrovnalostí, počínaje příjemci přes hlavního příjemce a řídicí orgán až po Komisi. Měl by být stanoven závazek členských států pro případ, že nelze částky získat zpět.
(39)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena jednoznačná odchylka pro převod výdajů vzniklých v jiné měně než v eurech uplatněním měsíčního přepočítacího koeficientu ke dni, který je co nejblíže okamžiku vzniku výdajů, nebo v měsíci, kdy byly výdaje předloženy k ověření nebo v měsíci, kdy byly výdaje převedeny hlavnímu příjemci. Finanční plány, zprávy a účty, které se týkají společných operací spolupráce, by měly být předkládány společnému sekretariátu, programovým orgánům a monitorovacímu výboru pouze v eurech. Měla by být ověřena správnost převodu.
(40)
Za účelem vymezení zvláštních pravidel pro změnu společných ukazatelů výstupů a pro způsobilost výdajů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů stanoveného v příloze tohoto nařízení a pokud jde o zvláštní pravidla pro způsobilost výdajů pro programy spolupráce. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(41)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam přeshraničních a nadnárodních oblastí, seznam všech programů spolupráce a celkovou částku z podpory EFRR pro jednotlivé programy spolupráce, nomenklaturu týkající se kategorií zásahů a vzory programů spolupráce a zprávy o jejich provádění. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(42)
Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci za účelem přijímání rozhodnutí, jimiž se schvalují některé prvky programů spolupráce a následné změny těchto prvků.
(43)
Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 (8) nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc použije ke dni 31. prosince 2013. V důsledku toho by se uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis měly použít na takovou pomoc nebo dotyčné projekty i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 by měly zůstat v platnosti.
(44)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti vyrovnáním hlavní regionální nerovnováhy v Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů a omezenosti finančních prostředků členských států a regionů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
(45)
S cílem umožnit co nejrychlejší uplatňování jím stanovených opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví oblast působnosti Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v souvislosti s cílem Evropská územní spolupráce a zvláštní ustanovení týkající se uvedeného cíle.
2. Toto nařízení vymezuje pro cíl Evropská územní spolupráce prioritní cíle a uspořádání EFRR, kritéria způsobilosti členských států a regionů pro podporu z EFRR, dostupné finanční prostředky pro podporu z EFRR a kritéria pro jejich přidělování.
Stanoví také ustanovení potřebná k zajištění účinného provádění, monitorování, finančního řízení a kontroly operačních programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce (dále jen „programy spolupráce“), včetně případů, kdy se těchto programů spolupráce účastní třetí země.
3. Na cíl Evropská územní spolupráce a na programy spolupráce v rámci uvedeného cíle se použije nařízení (EU) č. 1303/2013 a kapitola I nařízení (EU) č. 1301/2013, s výjimkou případů konkrétně stanovených podle tohoto nařízení nebo případů, kdy se uvedená ustanovení vztahují pouze na cíl Investice pro růst a zaměstnanost.
Článek 2
Složky cíle Evropská územní spolupráce
V rámci cíle Evropská územní spolupráce EFRR podporuje tyto složky:
1)
přeshraniční spolupráci mezi přilehlými regiony na podporu integrovaného regionálního rozvoje mezi sousedními pozemními a námořními pohraničními regiony dvou nebo více členských států či mezi sousedními pohraničními regiony alespoň jednoho členského státu a jedné třetí země na vnějších hranicích Unie, na které se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie;
2)
nadnárodní spolupráci na velkých nadnárodních územích, která zahrnuje vnitrostátní, regionální a místní partnery, a také námořní přeshraniční spolupráci v případech, jež nespadají do přeshraniční spolupráce, s cílem dosáhnout vyššího stupně územní integrace uvedených území;
3)
meziregionální spolupráci s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti podporou:
a)
výměny zkušeností zaměřené na tematické cíle mezi partnery v celé Unii, a to i v souvislosti s rozvojem regionů uvedených v článku 174 Smlouvy o fungování EU, na určení a šíření osvědčených postupů za účelem jejich přenosu především do operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale případně také do programů spolupráce;
b)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů v oblasti udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem;
c)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovačních přístupů v souvislosti s prováděním programů a opatření spolupráce a také s využíváním ESÚS;
d)
analýzy trendů rozvoje v souvislosti s cíli územní soudržnosti, včetně územních aspektů hospodářské a sociální soudržnosti, a s harmonickým rozvojem území Unie prostřednictvím studií, sběru údajů a jiných opatření.
Článek 3
Zeměpisné pokrytí
1. Pro účely přeshraniční spolupráce mezi podporované regiony patří regiony Unie úrovně NUTS 3 nacházející se podél všech vnitřních a vnějších pozemních hranic, na něž se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie, a všechny regiony Unie úrovně NUTS 3 podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny nejvýše 150 kilometrů, aniž jsou dotčeny případné úpravy potřebné pro zajištění soudržnosti a kontinuity programových oblastí spolupráce zřízených pro programové období 2007-2013.
Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam přeshraničních oblastí, jež mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
V seznamu se vymezí rovněž regiony Unie úrovně NUTS 3, na něž se vztahují příspěvky z EFRR na přeshraniční spolupráci na všech vnitřních hranicích a těch vnějších hranicích, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako jsou ENS podle legislativního aktu o ENS a NPP II podle legislativního aktu o NPP II.
Při předkládání návrhu programů přeshraniční spolupráce mohou členské státy v řádně odůvodněných případech a v zájmu zajištění soudržnosti přeshraničních oblastí požádat, aby byly k dotyčným přeshraničním oblastem spolupráce uvedeným v rozhodnutí zmíněném v druhém pododstavci přidány další regiony úrovně NUTS 3.
S cílem usnadnit nejvzdálenějším regionům přeshraniční spolupráci na námořních hranicích a aniž je dotčen první pododstavec, může Komise na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států do rozhodnutí uvedeného v druhém pododstavci zařadit regiony úrovně NUTS 3 v nejvzdálenějších regionech podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny více než 150 km, jakožto přeshraniční oblasti, které mohou získat podporu z odpovídajících vyčleněných prostředků těchto členských států.
2. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy přeshraniční spolupráce zahrnovat regiony Norska a Švýcarska a rovněž zahrnovat Lichtenštejnsko, Andorru, Monako a San Marino a třetí země či území sousedící s nejvzdálenějšími regiony, přičemž všechny z těchto regionů musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 3.
3. Pro účely nadnárodní spolupráce přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam nadnárodních oblastí, které mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce a zahrnující regiony úrovně NUTS 2, přičemž je zároveň zajištěno pokračování této spolupráce ve větších souvislých oblastech na základě předchozích programů, popřípadě s ohledem na strategie pro makroregiony a přímořské oblasti. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Při předkládání návrhů programů nadnárodní spolupráce mohou členské státy požádat, aby do dané oblasti nadnárodní spolupráce byly přidány další regiony úrovně NUTS 2 přilehlé k regionům uvedeným v rozhodnutí zmíněném v prvním pododstavci. Členské státy tuto žádost odůvodní.
4. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat regiony těchto třetích zemí či území:
a)
třetí země nebo území uvedené nebo zmíněné v odstavci 2 tohoto článku;
b)
Faerské ostrovy a Grónsko.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat rovněž regiony třetích zemí, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako je ENS podle legislativního aktu o ENS, a to včetně příslušných regionů Ruské federace, a NPP II podle legislativního aktu o NPP II. Roční prostředky odpovídající podpoře z ENS a NPP II pro tyto programy se poskytnou, pokud programy přiměřeným způsobem splňují cíle vnější spolupráce.
Tyto regiony musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 2.
5. U meziregionální spolupráce se podpora z EFRR vztahuje na celé území Unie.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy meziregionální spolupráce zahrnovat celé třetí země či území uvedené v odst. 4 prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto článku nebo jejich části.
6. Regiony třetích zemí nebo území uvedené v odstavcích 2 a 4, se uvedou v seznamech zmíněných v odstavcích 1 a 3.
7. V řádně odůvodněných případech a s cílem zvýšit účinnost provádění programu mohou nejvzdálenější regiony v rámci jednoho programu územní spolupráce kombinovat prostředky z EFRR vyčleněné na přeshraniční spolupráci a nadnárodní spolupráci, včetně dodatečně přidělených prostředků stanovených v čl. 4 odst. 2, přičemž musí být dodržena pravidla platná pro každý z těchto prostředků přídělů.
Článek 4
Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce představují 2,75 % z celkových prostředků dostupných pro rozpočtový závazek z EFRR, ESF a Fondu soudržnosti na programové období 2014 až 2020 a stanovených v čl. 91 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 (tj. celkem 8 948 259 330 EUR) a rozdělují se takto:
a)
74,05 % (tj. celkem 6 626 631 760 EUR) na přeshraniční spolupráci,
b)
20,36 % (tj. celkem 1 821 627 570 EUR) na nadnárodní spolupráci,
c)
5,59 % (tj. celkem 500 000 000 EUR) na meziregionální spolupráci.
2. Na programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce se pro nejvzdálenější regiony vyčlení nejméně 150 % podpory z EFRR, kterou obdržely na programy spolupráce v programovém období 2007-2013. Kromě toho se na spolupráci nejvzdálenějších regionů vyčlení 50 000 000 EUR z prostředků na meziregionální spolupráci. Pokud jde o tematické zaměření, na toto dodatečné přidělení prostředků se použije čl. 6 odst. 1.
3. Komise každému členskému státu oznámí jeho podíl na celkové částce pro přeshraniční a nadnárodní spolupráci uvedené v odst. 1 písm. a) a b), rozdělený podle jednotlivých let. Jako kritérium pro rozdělení podle členských států se použije počet obyvatel v oblastech uvedených v čl. 3 odst. 1 druhém pododstavci a čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci.
Na základě částek oznámených v souladu s prvním pododstavcem každý členský stát informuje Komisi o tom, zda a jak naložil s možností převodu stanovenou článkem 5, jakož i o výsledném rozdělení finančních prostředků mezi přeshraniční a nadnárodní programy, jichž se daný členský stát účastní. Komise na základě informací členských států přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, kterým stanoví seznam všech programů spolupráce a uvede celkovou výši podpory z EFRR pro každý z programů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
4. Příspěvek z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II stanoví Komise a dotčené členské státy. Příspěvek z EFRR stanovený pro každý členský stát se následně mezi dotčenými členskými státy nepřerozděluje.
5. Podpora z EFRR na jednotlivé programy přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se poskytne za předpokladu poskytnutí alespoň rovnocenných částek z ENS a NPP II. Tato rovnocennost podléhá maximální částce stanovené v legislativní aktu o ENS nebo legislativních aktu o NPP II.
6. Objem ročních prostředků odpovídající podpoře z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se zapisuje do příslušných rozpočtových linií uvedených nástrojů pro plnění rozpočtu na rok 2014.
7. V roce 2015 a v roce 2016 se roční příspěvek z EFRR na programy v rámci ENS a NPP II, pro které nebyl Komisi předložen žádný program do 30. června v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a v rámci programů přeshraniční spolupráce podle NPP II a který nebyl přerozdělen do jiného programu předloženého v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, přidělí na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
Existují-li k 30. červnu 2017 v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II stále programy, které nebyly předloženy Komisi, přidělí se celý příspěvek z EFRR uvedený v odstavci 4 na tyto programy na zbývající léta až do roku 2020, který nebyl přerozdělen do jiného přijatého programu v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
8. Programy přeshraniční spolupráce a spolupráce pobřežních oblastí zmíněné v odstavci 4, které byly přijaty Komisí, se ukončí nebo se prostředky vyčleněné na tyto programy sníží v souladu s platnými pravidly a postupy, zejména jestliže:
a)
žádná z partnerských zemí zahrnutých do programu nepodepsala příslušnou dohodu o financování ve lhůtě stanovené v souladu s legislativním aktem o ENS nebo legislativním aktem o NPP II; nebo
b)
program nemůže být uskutečněn podle plánu z důvodu problémů vzniklých ve vztazích mezi zúčastněnými zeměmi.
V tomto případě se podpora z EFRR uvedená v odstavci 4, která odpovídá dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku, které dosud nebyly přerozděleny do jiného programu stejné kategorie programů vnější pomoci, přidělí na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se dotčený členský stát nebo dotčené členské státy účastní.
9. Komise předloží výboru zřízenému podle čl. 150 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 roční shrnutí finančního plnění programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II, na něž EFRR přispívá v souladu s tímto článkem.
Článek 5
Možnost převodu
Každý členský stát může převést až 15 % svého finančního přídělu pro každou složku uvedenou v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) z jedné z těchto složek do druhé.
KAPITOLA II
Tematické zaměření a investiční priority
Článek 6
Tematické zaměření
1. Nejméně 80 % přídělu z EFRR pro každý program přeshraniční a nadnárodní spolupráce se soustředí na nejvýše čtyři tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro meziregionální spolupráci podle čl. 2 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení lze vybrat všechny tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Investiční priority
1. EFRR v rámci své oblasti působnosti stanovené v článku 3 nařízení (EU) č. 1301/2013 přispívá k tematickým cílům stanoveným v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013 prostřednictvím společných opatření v rámci programů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce. Vedle investičních priorit uvedených v článku 5 nařízení (EU) č. 1301/2013 může EFRR podpořit i tyto investiční priority v rámci tematických cílů určených pro každou složku Evropské územní spolupráce:
a)
v rámci přeshraniční spolupráce:
i)
podporu udržitelných a kvalitních pracovních míst a podporu mobility pracovních sil: integrací přeshraničních trhů práce, včetně přeshraniční mobility, společných místních iniciativ na podporu zaměstnanosti, informačních a poradenských služeb a společné odborné přípravy;
ii)
podporu sociálního začleňování a boj proti chudobě a diskriminaci: přeshraniční podporou rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a integrace komunit;
iii)
investice do vzdělávání, odborné přípravy a školení za účelem získávání dovedností a celoživotního učení: vypracováním a naplňováním společných programů vzdělávání, odborné přípravy a školení;
iv)
posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: podporou právní a správní spolupráce a spolupráce mezi občany a institucemi.
b)
v rámci nadnárodní spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: rozvojem a koordinací strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
c)
v rámci meziregionální spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy:
i)
šířením osvědčených postupů a odborných znalostí a využitím výsledků výměny zkušeností týkajících se udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem podle čl. 2 odst. 3 písm. b).
ii)
podporou výměny zkušeností s cílem posílit účinnost programů a opatření v oblasti územní spolupráce, jakož i využívání ESÚS podle čl. 2 odst. 3 písm. c);
iii)
posílením faktické základny s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti a dosažení tematických cílů prostřednictvím analýzy trendů rozvoje podle čl. 2 odst. 3 písm. d);
2. V případě přeshraničního programu PEACE a v rámci tematického cíle na podporu sociálního začleňování a boje proti chudobě EFRR přispívá rovněž k prosazování sociální a hospodářské stability v dotčených regionech, zejména prostřednictvím opatření na podporu soudržnosti dotčených komunit.
KAPITOLA III
Programování
Článek 8
Obsah, přijímání a změny programů spolupráce
1. Program spolupráce sestává z prioritních os. Aniž je dotčen článek 59 nařízení (EU) č. 1303/2013, prioritní osa odpovídá tematickému cíli a zahrnuje jednu nebo několik investičních priorit daného tematického cíle v souladu s články 6 a 7 tohoto nařízení. Je-li to vhodné a zvýší-li se tím její dopad a účinnost jako součást tematicky soudržného integrovaného přístupu k plnění cílů strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, lze prioritní osu v řádně odůvodněných případech doplnit o jednu či více doplňujících se investičních priorit z jiných tematických cílů, aby bylo možné dosáhnout maximálního příspěvku k prioritní ose.
2. Program spolupráce přispívá ke strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění a k dosažení hospodářské, sociální a územní soudržnosti a stanoví:
a)
odůvodnění volby tematických cílů, odpovídajících investičních priorit a finančních příspěvků s ohledem na společný strategický rámec uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1303/2013, vycházející z analýzy potřeb v rámci programové oblasti jako celku a strategie vybrané podle těchto potřeb, přičemž je vhodné zabývat se chybějícími prvky v přeshraniční infrastruktuře a zohlednit výsledky hodnocení ex ante provedeného v souladu s článkem 55 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
pro každou prioritní osu kromě technické pomoci:
i)
investiční priority a odpovídající specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a případně kvantifikovanými cílovými hodnotami, v souladu s článkem 16, s cílem posílit zaměření programování na výsledky;
iii)
popis druhu a příkladů opatření, jež mají být podporovány v rámci jednotlivých investičních priorit, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i), včetně hlavních zásad pro výběr operací a případně stanovení hlavních cílových skupin, konkrétních cílových území, druhů příjemců, plánovaného využití finančních nástrojů a velkých projektů;
iv)
společné ukazatele výstupů a ukazatele specifické pro každou investiční prioritu, včetně kvantifikované cílové hodnoty, které by podle očekávání měly v souladu s článkem 16 přispět k dosažení výsledků;
v)
určení prováděcích opatření a finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů, a případně ukazatelů výsledků, které mají v souladu s čl. 21 odst. 1 a přílohou II nařízení (EU) č. 1303/2013 plnit funkci milníků a cílů pro výkonnostní rámec;
vi)
případně shrnutí plánovaného využití technické pomoci, jež v případě nutnosti zahrnuje i kroky k posílení správní kapacity orgánů zapojených do řízení a kontroly programů a příjemců a v nezbytném případě také opatření k posílení správní kapacity příslušných partnerů, kteří se mají podílet na provádění programů;
vii)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
c)
pro každou prioritní osu týkající se technické pomoci:
i)
specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro jednotlivé specifické cíle a v případech objektivně odůvodněných vzhledem k obsahu opatření odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a cílovou hodnotou v souladu s článkem 16;
iii)
popis kroků, které mají být podporovány, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i);
iv)
ukazatele výstupů, které by podle očekávání měly přispět k dosažení výsledků;
v)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
Bod ii) se nepoužije, pokud příspěvek Unie k prioritní ose nebo osám týkajícím se technické pomoci v rámci programu spolupráce nepřesahuje částku 15 000 000 EUR.
d)
finanční plán obsahující tyto tabulky (bez rozdělení podle zúčastněných členských států):
i)
tabulka, jež v souladu s pravidly pro míru spolufinancování stanovenými v článcích 60, 120 a 121 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro každý rok uvádí výši celkového finančního příspěvku plánovaného na podporu z EFRR;
ii)
tabulka, jež pro celé programové období, každý program spolupráce a každou prioritní osu uvádí výši celkového finančního příspěvku podpory z EFRR a spolufinancování jednotlivých států. U prioritních os, které kombinují investiční priority z různých tematických cílů, se v tabulce uvede výše celkového finančního příspěvku a vnitrostátního spolufinancování pro každý z odpovídajících tematických cílů. Sestává-li vnitrostátní spolufinancování z veřejného a soukromého spolufinancování, uvede se v tabulce předběžné rozdělení mezi veřejnou a soukromou složkou. Pro informaci se v ní uvede jakýkoli příspěvek ze třetích zemí, které se programu účastní, a předpokládaná účast EIB;
e)
seznam velkých projektů, jejichž realizace je plánována během programového období.
Komise přijímá prováděcí akty týkající se nomenklatury uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodu vii) a písm. c) bodu v). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 150 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. V programu spolupráce se s přihlédnutím k jeho obsahu a cílům a s ohledem na dohody o partnerství zúčastněných členských států popíše integrovaný přístup k územnímu rozvoji, a to i pokud jde o regiony a oblasti uvedené v čl. 174 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, a uvede se, jak tento program spolupráce přispívá k dosažení jejích cílů a očekávaných výsledků, a případně se upřesní:
a)
přístup k využívání nástrojů komunitně vedeného místního rozvoje a zásady pro určení oblastí, v nichž bude tento přístup uplatňován;
b)
zásady pro určení městských oblastí, kde budou přijata integrovaná opatření k udržitelnému rozvoji měst, a předběžný příspěvek podpory z EFRR na tato opatření;
c)
přístup k využívání nástroje pro integrované územní investice uvedeného v článku 11 v případech, na než se nevztahuje písmeno b), a orientační výše finančních prostředků přidělených v rámci jednotlivých prioritních os;
d)
jestliže se členské státy a regiony podílejí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, přínos plánovaných zásahů v rámci programu spolupráce pro tyto strategie v závislosti na potřebách programové oblasti, jak je určily příslušné členské státy, a případně s ohledem na strategicky významné projekty určené v těchto strategiích.
4. V programu spolupráce se rovněž určí:
a)
prováděcí ustanovení, která:
i)
určují řídicí orgán, případně certifikační orgán a auditní orgán;
ii)
určují subjekt nebo subjekty pověřené kontrolou;
iii)
určují subjekt nebo subjekty odpovědné za audit;
iv)
stanoví postup zřízení společného sekretariátu;
v)
uvádějí souhrnný popis ustanovení o řízení a kontrole;
vi)
uvádějí rozdělení závazků mezi zúčastněné členské státy v případě finančních oprav uložených řídicím orgánem nebo Komisí.
b)
subjekt, kterému má Komise poukazovat platby;
c)
opatření přijatá s cílem zapojit partnery uvedené v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 do přípravy programu spolupráce a úlohu těchto partnerů při přípravě a provádění programu spolupráce, včetně jejich zapojení do monitorovacího výboru.
5. V programu spolupráce se s ohledem na obsah dohod o partnerství a s přihlédnutím k institucionálnímu a právnímu rámci členských států stanoví:
a)
mechanismus zajišťující účinnou koordinaci mezi EFRR, ESF, Fondem soudržnosti, EZFRV, ENRF a dalšími unijními a vnitrostátními nástroji financování, včetně koordinace a možné kombinace s nástrojem pro propojení Evropy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (9), ENS, ERF, NPP II a EIB, a to s ohledem na přílohu I nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud se členské státy a třetí země nebo území účastní programů spolupráce, které zahrnují využívání prostředků EFRR pro nejvzdálenější regiony a zdrojů ERF, koordinačních mechanismů na příslušné úrovni, aby byla usnadněna účinná koordinace při využívání těchto prostředků a zdrojů;
b)
souhrn posouzení správní zátěže pro příjemce a v případě potřeby plánovaných opatření, včetně orientačního harmonogramu, za účelem snížení správní zátěže.
6. Informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a), odst. 2 prvního pododstavce písm. b) bodů i) až vii), odstavce 3 a odst. 5 písm. a) se přizpůsobí zvláštnímu charakteru programů spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d). V programech spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) nejsou uváděny informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. e) a odst. 5 písm. b).
7. Každý program spolupráce v případě potřeby a v závislosti na řádně odůvodněném posouzení jejich významu pro obsah a cíle programu předloženého příslušnými členskými státy zahrnuje popis:
a)
konkrétních opatření, jež ve výběru operací zohledňují požadavky na ochranu životního prostředí, účinnost zdrojů, zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se jí, odolnost vůči katastrofám, předcházení rizikům a jejich řízení;
b)
konkrétních opatření, jež během přípravy, vytváření a provádění programu spolupráce podporují rovné příležitosti a předcházejí diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženství nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, a to zejména pokud jde o přístup k finančním prostředkům, přičemž se zohlední rovněž potřeby různých cílových skupin ohrožených diskriminací, a zejména popis požadavků zajišťujících přístup k finančním prostředkům pro osoby se zdravotním postižením;
c)
přínosu programu spolupráce k prosazování rovnosti žen a mužů a případně opatření k začlenění genderového hlediska na úrovni programů a operací.
Ustanovení prvního pododstavce písm. a) a b) se nepoužijí na programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d).
8. Programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) vymezí příjemce a mohou specifikovat postup pro udělení grantů.
9. Zúčastněné členské státy a popřípadě třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, před předložením programu spolupráce Komisi písemně potvrdí svůj souhlas s jeho obsahem. Tento souhlas také obsahuje závazek všech zúčastněných členských států a případně třetích zemí či území poskytnout spolufinancování potřebné k provádění programu spolupráce a případně závazek třetích zemí či území k poskytnutí finančního příspěvku.
Odchylně od prvního pododstavce, v případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, konzultují dotčené členské státy příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy spolupráce předloží Komisi. V tomto případě může být souhlas ohledně obsahu programů spolupráce a možného příspěvku třetích zemí či území vyjádřen ve formálně schváleném zápisu z konzultačních jednání se třetími zeměmi či územími nebo ze zasedání organizací pro regionální spolupráci.
10. Zúčastněné členské státy a třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, vypracují programy spolupráce v souladu se vzorem přijatým Komisí.
11. Komise vzor uvedený v odstavci 10 přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
12. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí o schválení všech prvků (včetně budoucích změn), na něž se vztahuje tento článek, s výjimkou prvků, na něž se vztahuje odst. 2 písm. b) bod vii), odst. 2 písm. c) bod v), odst. 2 písm. e), odst. 4 písm. a) bod i), odst. 4 písm. c) a odstavce 5 a 7 tohoto článku, za něž jsou i nadále odpovědné zúčastněné členské státy.
13. Řídicí orgán oznámí Komisi veškerá rozhodnutí o změně prvků programu spolupráce, na něž se rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 12 nevztahuje, do jednoho měsíce ode dne tohoto rozhodnutí o změně. V rozhodnutí o změně je upřesněn den jeho vstupu v platnost, který nesmí předcházet dni jeho přijetí.
Článek 9
Společný akční plán
Je-li společný akční plán uvedený v čl. 104 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 uskutečňován v rámci povinností ESÚS jakožto příjemce, mohou se zaměstnanci společného sekretariátu programu spolupráce a členové shromáždění ESÚS stát členy řídícího výboru uvedeného v čl. 108 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Členové shromáždění ESÚS nesmí tvořit v uvedeném řídícím výboru většinu.
Článek 10
Komunitně vedený místní rozvoj
Komunitně vedený místní rozvoj podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013 může být uskutečňován v rámci programů přeshraniční spolupráce za předpokladu, že skupina pro místní rozvoj je složena ze zástupců alespoň dvou zemí, z nichž jedna je členským státem.
Článek 11
Integrované územní investice
Pokud jde o programy spolupráce, zprostředkujícím subjektem pověřeným řízením a prováděním integrovaných územních investic uvedených v čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 je buď právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí, pokud je tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty z alespoň dvou zúčastněných zemí, nebo ESÚS.
Článek 12
Výběr operací
1. Operace v rámci programů spolupráce vybírá monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013. Tento monitorovací výbor může pro výběr operací ustavit řídící výbor, jež jedná z jeho pověření.
2. Operace vybrané v rámci přeshraniční a nadnárodní spolupráce zahrnují příjemce alespoň ze dvou zúčastněných zemí, přičemž přinejmenším jeden z nich je z členského státu. Operaci lze uskutečňovat v jediné zemi za předpokladu, že jsou určeny její přeshraniční nebo nadnárodní dopady a výhody.
Operace v rámci meziregionální spolupráce uvedené v čl. 2 odst. 3 písm. a) a b) zahrnují příjemce alespoň ze tří zemí, přičemž přinejmenším dvě jsou členskými státy.
Podmínky stanovené v prvním pododstavci se nevztahují na operace v rámci přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a pohraničními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření podle čl. 7 odst. 2.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může být ESÚS nebo jiný právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí jediným příjemcem operace za předpokladu, že je v případě přeshraniční a nadnárodní spolupráce tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty alespoň ze dvou zúčastněných zemí a v případě meziregionální spolupráce alespoň ze tří zúčastněných zemí.
Právní subjekt, který provádí finanční nástroj nebo případně fond fondů, může být jediným příjemcem operace, aniž by byly uplatňovány požadavky na jeho složení stanovené v prvním pododstavci.
4. Příjemci spolupracují na rozvoji a uskutečňování operací. Kromě toho spolupracují na personálním obsazení nebo na financování operací nebo na obou těchto úkolech.
V případě operací v programech zřízených mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi či územími se od příjemců vyžaduje, aby spolupracovali pouze ve dvou oblastech uvedených v prvním pododstavci.
5. Pro každou operaci poskytne řídicí orgán hlavnímu nebo jedinému příjemci dokument, který stanoví podmínky podpory operace, včetně zvláštních požadavků, jež se týkají produktů či služeb, které mají být v rámci operace dodány, finančního plánu a lhůty pro provedení.
Článek 13
Příjemci
1. Existují-li v programu spolupráce pro jednu operaci dva nebo více příjemců, určí všichni příjemci jednoho z nich hlavním příjemcem.
2. Hlavní příjemce:
a)
stanoví ujednání s ostatními příjemci v dohodě, která obsahuje ustanovení, jež mimo jiné zaručují řádné finanční řízení finančních prostředků přidělených na operaci, včetně mechanismů pro navrácení neoprávněně vyplacených částek;
b)
přebírá odpovědnost za zajištění uskutečnění celé operace;
c)
zajišťuje, že výdaje předkládané všemi příjemci vznikly při uskutečňování operace a odpovídají činnostem dohodnutým mezi všemi příjemci a že jsou v souladu s dokumentem poskytnutým řídicím orgánem podle čl. 12 odst. 5;
d)
zajišťuje, že výdaje předkládané ostatními příjemci jsou ověřeny kontrolorem nebo kontrolory, pokud toto ověření neprovádí řídicí orgán podle čl. 23 odst. 3.
3. Není-li v ujednáních stanovených v souladu s odst. 2 písm. a) stanoveno jinak, hlavní příjemce zajistí, aby ostatní příjemci obdrželi celkovou částku příspěvku z fondů co nejrychleji a v plné výši. Žádná částka se nesmí odečíst ani zadržovat a nesmí být vymáhány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky určené ostatním příjemcům.
4. Hlavní příjemci se nacházejí v členském státě podílejícím se na programu spolupráce. Členské státy a třetí země či území, které se podílejí na programu spolupráce, se však mohou dohodnout na tom, že hlavní příjemce se může nacházet ve třetí zemi či území, které se účastní daného programu spolupráce, za předpokladu, že se řídicí orgán ubezpečí, že hlavní příjemce je schopen provádět úkoly stanovené v odstavcích 2 a 3 a že jsou splněny požadavky na řízení, ověřování a audit.
5. Jediní příjemci jsou zaregistrováni v členském státě účastnícím se programu spolupráce. Avšak pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 12. odst. 3, mohou být registrováni v členských státech, které se programu neúčastní.
KAPITOLA IV
Monitorování a hodnocení
Článek 14
Zprávy o provádění programu
1. Řídicí orgán podá Komisi do 31. května 2016 a do téhož dne každého následujícího roku až do roku 2022 včetně výroční zprávu o provádění v souladu s čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Zpráva o provádění předložená v roce 2016 zahrnuje finanční roky 2014 a 2015 a také období mezi počátečním datem způsobilosti výdajů a 31. prosincem 2013.
2. U zpráv předkládaných v letech 2017 a 2019 je termínem uvedeným v odstavci 1 30. červen.
3. Výroční prováděcí zprávy uvádějí informace:
a)
o provádění programu spolupráce v souladu s čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
případně o pokroku při přípravě a uskutečňování velkých projektů a společných akčních plánů.
4. Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 uvedou a vyhodnotí informace požadované podle čl. 50 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a informace stanovené v odstavci 2 tohoto článku spolu s těmito informacemi:
a)
pokrok při plnění hodnotícího plánu a následné kroky vzhledem ke zjištěním hodnocení;
b)
výsledky informačních a propagačních opatření prováděných v rámci komunikační strategie;
c)
zapojení partnerů do monitorování a hodnocení programu spolupráce.
Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 mohou v závislosti na obsahu a cílech každého programu spolupráce uvádět informace a hodnocení týkající se:
a)
pokroku při uskutečňování integrovaného přístupu k územnímu rozvoji, včetně udržitelného rozvoje měst, a komunitně vedeného místního rozvoje v rámci programu spolupráce;
b)
pokroku při provádění opatření na posílení kapacity orgánů a příjemců spravovat a využívat EFRR;
c)
případně přínosu ke strategiím pro makroregiony a přímořské oblasti;
d)
konkrétních opatření přijatých na podporu rovného zacházení s ženami a muži a k prosazování zákazu diskriminace, zejména přístupu osob se zdravotním postižením, a ustanovení prováděných s cílem zajistit zahrnutí genderového hlediska do programu spolupráce a operací;
e)
opatření přijatých v zájmu podpory udržitelného rozvoje;
f)
pokroku při provádění opatření v oblasti sociálních inovací.
5. Výroční a závěrečná zpráva o provádění se vypracuje podle vzorů, jež Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 15
Každoroční přezkum
Výroční jednání o přezkumu se koná v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Nekoná-li se výroční jednání o přezkumu podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, může se každoroční přezkum provést písemně.
Článek 16
Ukazatele pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Společné ukazatele výstupů stanovené v příloze tohoto nařízení, ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy a případně ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se používají v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 8 odst. 2 prvním pododstavcem písm. b) body ii) a iv) a písm. c) body ii) a iv) tohoto nařízení.
2. Pro společné ukazatele výstupů a ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se stanoví výchozí hodnota na nulu. Kumulované kvantifikované cílové hodnoty těchto ukazatelů se stanoví pro rok 2023.
3. Pro ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy, které se týkají investičních priorit, se stanoví výchozí hodnoty na základě posledních dostupných údajů a cílové hodnoty se stanoví pro rok 2023. Cílové hodnoty lze vyjádřit kvantitativně nebo kvalitativně.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů uvedeného v příloze, s cílem provádět v odůvodněných případech úpravy k zajištění účinného posouzení pokroku dosaženého v provádění programu
Článek 17
Technická pomoc
Výše prostředků z EFRR přidělených na technickou pomoc je omezena na 6 % celkové částky přidělené na program spolupráce. U programů, jejichž celková výše přidělených prostředků nepřekračuje 50 000 000 EUR, je výše prostředků vyčleněných z EFRR na technickou pomoc omezena na 7 % z celkové přidělené částky, avšak nesmí být nižší než 1 500 000 EUR a vyšší než 3 000 000 EUR.
KAPITOLA V
Způsobilost
Článek 18
Pravidla způsobilosti výdajů
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení zvláštních pravidel způsobilosti výdajů pro programy spolupráce s ohledem na náklady na zaměstnance, kancelářské a administrativní výdaje, náklady na cestování a ubytování, náklady na externí odborné poradenství a na služby a výdaje na vybavení. Komise oznámí akty v přenesené pravomoci, přijaté v souladu s článkem 29, současně Evropskému parlamentu a Radě do 22. dubna 2014
2. Aniž jsou dotčena pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v tomto nařízení nebo v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku či na jejich základě, stanoví zúčastněné členské státy v monitorovacím výboru dodatečná pravidla způsobilosti výdajů pro program spolupráce jako celek.
3. V záležitostech, na které se nevztahují pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku nebo v pravidlech stanovených společně zúčastněnými členskými státy podle odstavce 2 tohoto článku či na jejich základě, se použijí vnitrostátní pravidla členského státu, v němž výdaj vznikl.
Článek 19
Náklady na zaměstnance
Náklady na zaměstnance v rámci operace lze vypočítat paušálně až do výše 20 % jiných přímých nákladů, než jsou náklady na zaměstnance v rámci uvedené operace.
Článek 20
Způsobilost operací v programech spolupráce v závislosti na lokalitě
1. Operace v rámci programů spolupráce, s výhradou výjimek uvedených v odstavcích 2 a 3, se odehrávají v části programové oblasti, která tvoří území Unie (dále jen „unijní část programové oblasti“).
2. Řídicí orgán může souhlasit, že se celá operace nebo její část bude uskutečňovat mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
operace je ve prospěch programové oblasti;
b)
celková částka přidělená v rámci programu spolupráce na operace mimo unijní část programové oblasti nepřekročí 20 % podpory z EFRR na úrovni programu nebo 30 % v případě programů spolupráce, u kterých unijní část programové oblasti sestává z nejvzdálenějších regionů;
c)
povinnosti řídicího a auditního orgánu v souvislosti s řízením, kontrolou a auditem, které souvisejí s operací, plní orgány programu spolupráce nebo uzavřou dohody s orgány v členském státě nebo třetí zemi nebo území, v níž je operace uskutečňována.
3. Výdaje v souvislosti s technickou pomocí nebo operacemi, které se týkají propagačních činností a budování kapacit, mohou vzniknout mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny podmínky v odst. 2 písm. a) a c).
KAPITOLA VI
Řízení, kontrola a určování
Článek 21
Určení orgánů
1. Členské státy, které se účastní programu spolupráce, určí pro účely čl. 123 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 jediný řídicí orgán; pro účely čl. 123 odst. 2 uvedeného nařízení určí jediný certifikační orgán; a pro účely čl. 123 odst. 4 uvedeného nařízení určí jediný auditní orgán. Řídicí orgán a auditní orgán se nacházejí ve stejném členském státě.
Členské státy účastnící se programu spolupráce mohou určit, že řídicí orgán ponese rovněž odpovědnost za výkon funkcí certifikačního orgánu. Takovým rozhodnutím není dotčeno rozdělení závazků v souvislosti s uplatňováním finančních oprav mezi zúčastněnými členskými státy tak, jak je uvedeno v programu spolupráce.
2. Certifikační orgán obdrží platby uskutečněné Komisí a zpravidla poskytuje platby hlavnímu příjemci v souladu s článkem 132 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Postup pro určení řídicího orgánu a případně certifikačního orgánu stanovený v čl. 124 nařízení (EU) č. 1303/2013 provádí členský stát, ve kterém se daný orgán nachází.
Článek 22
Evropské seskupení pro územní spolupráci
Členské státy, které se účastní programu spolupráce, mohou využít ESÚS a učinit jej odpovědným za řízení daného programu spolupráce nebo jeho části, zejména svěřením povinností řídicího orgánu uvedenému seskupení.
Článek 23
Funkce řídicího orgánu
1. Aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, řídicí orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Řídicí orgán po konzultaci s členskými státy a jakýmikoli třetími zeměmi, které se účastní programu spolupráce, zřídí společný sekretariát.
Společný sekretariát pomáhá řídicímu orgánu a monitorovacímu výboru při výkonu jejich příslušných funkcí. Společný sekretariát také poskytuje informace potenciálním příjemcům o možnostech financování v rámci programů spolupráce a pomáhá příjemcům s uskutečňováním operací.
3. Je-li řídicím orgánem ESÚS, provádí ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 řídicí orgán nebo za jeho provedení odpovídá, a to alespoň pro ty členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS.
4. Neprovádí-li řídicí orgán ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 v celé programové oblasti nebo nejsou-li ověření pro členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, prováděna řídicím orgánem nebo v jeho odpovědnosti v souladu s odstavcem 3, určí každý členský stát nebo každá třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti v programu spolupráce, orgán či osobu odpovědnou za provádění těchto ověření v souvislosti s příjemci na svém území (dále jen „kontrolor“).
Kontroloři uvedení v prvním pododstavci mohou být tytéž orgány, které odpovídají za provádění těchto ověření u operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, nebo v případě třetích zemí za provádění srovnatelných ověření v rámci nástrojů vnější politiky Unie.
Řídicí orgán se přesvědčí, že výdaje každého příjemce, který se účastní operace, ověřil určený kontrolor.
Každý členský stát zajistí, aby bylo možné ověřit výdaje příjemce do tří měsíců poté, co dotčený příjemce předloží příslušné dokumenty.
Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za ověření prováděná na jejich území.
5. Lze-li dodání spolufinancovaných produktů nebo služeb ověřit pouze ve vztahu k celé operaci, provede ověření řídicí orgán či kontrolor členského státu, v němž se nachází hlavní příjemce.
Článek 24
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 126 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 25
Funkce auditního orgánu
1. Členské státy a třetí země, které se účastní programu spolupráce, mohou oprávnit auditní orgán, aby přímo vykonával funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013 na celém území, na něž se vztahuje program spolupráce. Specifikují, kdy auditní orgán doprovází auditor členského státu nebo třetí země.
2. Nemá-li auditní orgán oprávnění uvedené v odstavci 1, pomáhá mu skupina auditorů složená po jednom ze zástupců z každého členského státu nebo třetí země, které se účastní programu spolupráce, jež vykonává funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013. Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za audity prováděné na jejich území.
Každý zástupce z každého členského státu či třetí země, kteří se účastní programu spolupráce, odpovídá za poskytnutí věcných prvků souvisejících s výdaji na jeho území, které auditní orgán požaduje za účelem posouzení.
Do tří měsíců od rozhodnutí o schválení programu spolupráce se zřídí skupina auditorů. Vypracuje svůj jednací řád a předsedá jí auditní orgán pro program spolupráce.
3. Auditoři jsou funkčně nezávislí na kontrolorech, kteří provádějí ověření podle článku 23.
KAPITOLA VII
Účast třetích zemí na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce
Článek 26
Podmínky provádění pro účast třetích zemí
Použitelné podmínky provádění programů, kterými se řídí finanční řízení a programování, monitorování, hodnocení a kontrola účasti třetích zemí prostřednictvím příspěvku ze zdrojů NPP II nebo ENS pro nadnárodní či meziregionální programy, jsou stanoveny v příslušném programu spolupráce a v případě potřeby rovněž v dohodě o financování mezi Komisí, vládami dotčených třetích zemí a členským státem, v němž sídlí řídicí orgán příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu musí být v souladu s pravidly politiky soudržnosti Unie.
KAPITOLA VIII
Finanční řízení
Článek 27
Rozpočtové závazky, platby a zpětně získávané prostředky
1. Podpora z EFRR na programy spolupráce se vyplácí na jediný účet bez vnitrostátních podúčtů.
2. Řídicí orgán zajistí, aby každou částku vyplacenou v důsledku nesrovnalosti hlavní nebo jediný příjemce vrátil. Příjemci splatí hlavnímu příjemci veškeré neoprávněně vyplacené částky.
3. Jestliže se hlavnímu příjemci nepodaří zajistit splacení od ostatních příjemců nebo jestliže se řídicímu orgánu nepodaří zajistit splacení od hlavního či jediného příjemce, nahradí členský stát nebo třetí země, na jejímž území se dotčený příjemce nachází nebo v případě ESÚS je zaregistrován, řídicímu orgánu jakoukoliv částku neoprávněně vyplacenou uvedenému příjemci. Řídicí orgán odpovídá za vrácení dotčených částek do souhrnného rozpočtu Unie v souladu s rozdělením závazků mezi zúčastněnými členskými státy, jak je stanoveno v programu spolupráce.
Článek 28
Použití eura
Odchylně od článku 133 nařízení (EU) č. 1303/2013 jsou výdaje vzniklé v jiné měně než v eurech převedeny příjemci na eura s použitím měsíčního účetního směnného kurzu Komise platného v měsíci, v němž výdaj buď:
a)
nastal,
b)
byl předložen k ověření řídicímu orgánu nebo kontrolorovi v souladu s článkem 23 tohoto nařízení, nebo
c)
byl oznámen hlavnímu příjemci.
Zvolená metoda se stanoví v programu spolupráce a je platná pro všechny příjemce.
Převod ověří řídicí orgán nebo kontrolor v členském státě či třetí zemi, ve které se příjemce nachází.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 je svěřena Komisi od 21. prosincem 2013 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 30
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1080/2006 nebo jiného právního předpisu, který se použije na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013. Uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis se na uvedenou pomoc nebo dotčené operace použijí i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Pro účely tohoto odstavce zahrnuje pomoc operační programy a velké projekty.
2. Žádosti o pomoc předložené nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 před 1. lednem 2014 zůstávají v platnosti.
Článek 31
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení do 31. prosince 2020 v souladu s článkem 178 Smlouvy o fungování EU.
Článek 32
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 4, 27 a 28 se použijí s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1299/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2013
privind dispoziții specifice pentru sprijinul din partea Fondului european de dezvoltare regională pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 178,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Articolul 176 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) este destinat să contribuie la redresarea principalelor dezechilibre regionale din Uniune. În conformitate cu articolul respectiv, precum și cu al doilea și al treilea paragraf din articolul 174 din TFUE, FEDR trebuie să contribuie la reducerea decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare ale diferitelor regiuni și a rămânerii în urmă a regiunilor defavorizate, dintre care ar trebui să se acorde o atenție specială zonelor rurale, zonelor afectate de tranziții industriale și regiunilor afectate de un handicap natural sau demografic grav și permanent, cum ar fi regiunile cele mai nordice cu densitate a populației foarte mică și regiunile insulare, transfrontaliere și muntoase.
(2)
Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) stabilește dispoziții comune pentru FEDR, Fondul social european (FSE), Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM). Regulamentul (UE) nr. 1301/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) stabilește dispoziții specifice privind tipurile de activități care pot fi finanțate de către FEDR și definește obiectivele acestor activități. Regulamentele respective nu sunt pe deplin adaptate la nevoile specifice din cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană, în cazul în care cel puțin două state membre sau un stat membru și o țară terță cooperează. Prin urmare, este necesar să se stabilească dispoziții specifice pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană în ceea ce privește domeniul de aplicare și acoperirea geografică, resursele financiare, concentrarea tematică și prioritățile de investiții, programarea, monitorizarea și evaluarea, asistența tehnică, eligibilitatea, gestionarea, controlul și desemnarea, participarea țărilor terțe, precum și gestionarea financiară.
(3)
Pentru a spori valoarea adăugată a politicii de coeziune a Uniunii, dispozițiile specifice ar trebui să urmărească o simplificare considerabilă pentru toate părțile implicate: beneficiari, autorități ale programului, autorități din statele membre participante, la nivel local, regional sau național, după caz, și țările terțe care participă, precum și Comisia.
(4)
În scopul susținerii dezvoltării armonioase a teritoriului Uniunii la diferite niveluri, FEDR ar trebui să sprijine cooperarea transfrontalieră, transnațională și interregională în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană.
(5)
Cooperarea transfrontalieră ar trebui să aibă drept obiectiv abordarea unor provocări comune identificate în comun în regiunile de frontieră, cum ar fi: accesibilitatea redusă, în special în ceea ce privește conectivitatea tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC) și a infrastructurii de transport, industriile locale în declin, un mediu de afaceri inadecvat, lipsa unor rețele între administrațiile locale și regionale, niveluri scăzute de cercetare și inovare și adoptarea TIC, poluarea mediului, prevenirea riscurilor, atitudinea negativă față de cetățenii țărilor învecinate și urmărește valorificarea potențialului de creștere neexploatat în zonele de frontieră (dezvoltarea instalațiilor și grupurilor de cercetare și inovare transfrontaliere, integrarea piețelor muncii transfrontaliere, cooperarea între furnizorii de educație, inclusiv universități sau între centre de sănătate), consolidând, în același timp, procesul de cooperare pentru dezvoltarea armonioasă generală a Uniunii.
(6)
Cooperarea transnațională ar trebui să aibă drept obiectiv consolidarea cooperării prin intermediul unor acțiuni care conduc la dezvoltarea teritorială integrată legată de prioritățile politicii de coeziune a Uniunii și ar trebui să includă și cooperarea maritimă transfrontalieră care nu intră sub incidența programelor de cooperare transfrontalieră.
(7)
Cooperarea interregională ar trebui să aibă drept obiectiv consolidarea eficienței politicii de coeziune prin încurajarea schimbului de experiență între regiuni în privința obiectivelor tematice și a dezvoltării urbane, inclusiv a legăturilor de tip urban-rural, în vederea îmbunătățirii implementării programelor și acțiunilor de cooperare teritorială, precum și prin promovarea analizării tendințelor în domeniul coeziunii teritoriale prin studii, colectări de date și alte măsuri. Schimbul de experiență în privința obiectivelor tematice ar trebui să amelioreze elaborarea și implementarea în principal a programelor operaționale în cadrul obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă, dar și, dacă este cazul, a programelor din cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană, inclusiv promovarea cooperării reciproc avantajoase între grupuri inovatoare care desfășoară activități intense de cercetare și schimburile între cercetători și instituții de cercetare, atât în regiunile dezvoltate, cât și în cele mai puțin dezvoltate, ținând seama de experiența inițiativelor „Regiunilor cunoașterii” și „Potențialul de cercetare în regiunile de convergență și cele ultraperiferice” din cadrul celui de-al șaptelea program-cadru pentru cercetare.
(8)
Ar trebui fixate criterii obiective de definire a regiunilor și zonelor eligibile. În acest scop, identificarea regiunilor și a zonelor eligibile la nivelul Uniunii ar trebui să se bazeze pe sistemul comun de clasificare a regiunilor stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (5).
(9)
Cooperarea transfrontalieră ar trebui să sprijine regiunile situate la frontierele maritime sau terestre. Pe baza experienței din perioadele de programare anterioare, Comisia ar trebui să definească lista zonelor transfrontaliere care urmează să beneficieze de sprijin în cadrul programelor de cooperare transfrontalieră într-un mod mai simplu, printr-un program de cooperare. Pentru elaborarea listei respective, Comisia ar trebui să ia în considerare ajustările necesare pentru asigurarea coerenței, în special în ceea ce privește frontierele terestre și maritime, și continuitatea zonelor vizate de programele instituite pentru perioada de programare 2007-2013. Aceste ajustări ar putea duce la reducerea sau extinderea zonelor existente vizate de programe sau numărul de programe de cooperare transfrontalieră, permițând totodată suprapunerea geografică.
(10)
Comisia ar trebui să definească zonele de cooperare transnațională ținând cont de acțiunile necesare pentru a promova o dezvoltare teritorială integrată. Pentru definirea acestora Comisia ar trebui să ia în considerare experiența dobândită din programele anterioare și, după caz, strategii macroregionale și strategii vizând bazinele maritime.
(11)
Pentru a se asigura că toate regiunile Uniunii pot beneficia de schimbul de experiență și bune practici, programele de cooperare interregională ar trebui să vizeze întreaga Uniune.
(12)
Este necesar să se sprijine în continuare sau, după caz, să se stabilească o cooperare transfrontalieră, transnațională și interregională cu țările terțe învecinate cu Uniunea, deoarece o astfel de cooperare este un instrument important de politică vizând dezvoltarea regională și ar trebuie să fie în beneficiul regiunilor statelor membre care sunt limitrofe unor țări terțe. În acest scop, FEDR ar trebui să contribuie la programele transfrontaliere și de bazin maritim stabilite în cadrul unui act legislativ viitor al Uniunii privind Instrumentul european de vecinătate pentru perioada 2014-2020 („actul legislativ IEV” și al Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA II) în temeiul unui act legislativ viitor al Uniunii privind asistența pentru preaderare pentru perioada 2014-2020 („actul legislativ IPA II”).
(13)
În afară de intervențiile cu privire la frontierele externe, sprijinite de instrumentele de politică externă ale Uniunii care vizează regiunile frontaliere din interiorul și din exteriorul Uniunii, ar trebui să fie posibil ca programele de cooperare sprijinite de FEDR să vizeze regiuni atât din interiorul, cât și, în anumite situații, din exteriorul Uniunii, în cazul în care regiunile din exteriorul Uniunii nu sunt vizate de instrumente de politică externă, fie din cauza faptului că acestea nu sunt definite ca fiind țări beneficiare, fie din cauza faptului că astfel de programe de cooperare externă nu pot fi instituite. Cu toate acestea, este necesar să se asigure că sprijinul din partea FEDR pentru operațiunile implementate pe teritoriul țărilor terțe este, în primul rând, în beneficiul regiunilor Uniunii. Ținând seama de aceste constrângeri, Comisia ar trebui, în momentul întocmirii listelor zonelor vizate de programele transfrontaliere și transnaționale, să vizeze, de asemenea, regiuni din țări terțe.
(14)
Este necesar să se stabilească resursele care vor fi alocate pentru fiecare dintre diferitele componente ale obiectivului de cooperare teritorială europeană, păstrând, în același timp, o concentrare semnificativă asupra cooperării transfrontaliere, inclusiv partea din sumele globale de cooperare transfrontalieră și transnațională corespunzătoare fiecărui stat membru, potențialul de care dispun statele membre în ceea ce privește flexibilitatea între aceste componente, și asigurând niveluri suficiente de finanțare pentru cooperarea regiunilor ultraperiferice.
(15)
Pentru a sprijini regiunile Uniunii, ar trebui să fie creat un mecanism de organizare a sprijinului din partea FEDR pentru instrumentele de politică externă precum IEV și IPA II, inclusiv în cazul în care programele de cooperare externă nu pot fi adoptate sau trebuie să fie suspendate. Mecanismul respectiv ar trebui să urmărească funcționarea optimă și coordonarea maximă posibilă între aceste instrumente.
(16)
Cea mai mare parte a fondurilor FEDR pentru programele de cooperare transfrontalieră și transnațională ar trebui să fie concentrată asupra unui număr limitat de obiective tematice pentru a maximiza impactul politicii de coeziune pe întreg teritoriul Uniunii. Cu toate acestea, concentrarea în cadrul programului de cooperare interregională asupra obiectivelor tematice ar trebui să se reflecte mai degrabă în scopul fiecărei operațiuni, și nu într-o limitare a numărului de obiective tematice, pentru a profita la maximum de cooperarea interregională pentru consolidarea eficienței politicii de coeziune în principal în cadrul obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă, dar și, dacă este cazul, în cadrul obiectivului privind de cooperarea teritorială europeană. În cazul altor programe de cooperare interregională, concentrarea tematică ar trebui să rezulte din domeniul lor specific.
(17)
Pentru a realiza țintele și obiectivele stabilite în Strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, FEDR ar trebui să contribuie, în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană, la obiectivele tematice de dezvoltare a unei economii bazate pe cunoaștere, cercetare și inovare, inclusiv prin promovarea cooperării între întreprinderi, în special între IMM-uri, și prin promovarea creării de sisteme pentru schimbul transfrontalier de informații în domeniul TIC; de promovare a unei economii mai ecologice, mai eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor și mai competitive, inclusiv prin promovarea unei mobilități transfrontaliere sustenabile; de susținere a unui nivel ridicat al ocupării forței de muncă, care să genereze coeziune socială și teritorială, inclusiv prin activități de sprijinire a turismului sustenabil, a culturii și patrimoniului natural, ca parte a unei strategii teritoriale care urmărește obținerea unei creșteri economice favorabile ocupării forței de muncă; și de dezvoltare a capacității administrative. Cu toate acestea, lista de priorități în materie de investiții în temeiul diferitelor obiective tematice ar trebui să fie adaptată la nevoile specifice din cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană, prin prevederea de priorități investiționale suplimentare care să permită în special continuarea, în cadrul cooperării transfrontaliere, a cooperării judiciare și administrative, a cooperării între cetățeni și instituții și a cooperării în domeniul ocupării forței de muncă, al formării, al integrării comunităților și al incluziunii sociale din perspectivă transfrontalieră și prin dezvoltarea și coordonarea de strategii macroregionale și de bazin maritim în cadrul cooperării transnaționale. În plus, ar trebui să fie stabilite priorități de investiții specifice sau suplimentare pentru anumite programe de cooperare interregională pentru a reflecta activitățile lor specifice.
(18)
În cadrul obiectivului tematic de promovare a incluziunii sociale și de combatere a sărăciei, ținând seama de importanța practică a acestuia, este necesar să se asigure, în cazul programului transfrontalier PEACE, între Irlanda de Nord și comitatele de graniță din Irlanda, în sprijinul păcii și reconcilierii, că FEDR contribuie, de asemenea, la promovarea stabilității sociale și economice în regiunile în cauză, în special prin acțiuni menite să promoveze coeziunea între comunități. Având în vedere specificitățile acelui program transfrontalier, anumite norme privind selectarea operațiunilor din cadrul prezentului regulament nu ar trebui să se aplice programului transfrontalier respectiv.
(19)
Este necesar să se adapteze cerințele privind conținutul programelor de cooperare aferente obiectivului de cooperare teritorială europeană la nevoile lor specifice. Prin urmare, aceste cerințe ar trebui, de asemenea, să vizeze aspectele necesare pentru implementarea efectivă pe teritoriul statelor membre participante, cum ar fi cele privind organismele responsabile de audit și control, procedura pentru a înființa un secretariat comun și alocarea pasivelor în cazul corecțiilor financiare. În cazul în care statele membre și regiunile participă la strategii macroregionale și de bazin maritim, programele de cooperare în cauză ar trebui să stabilească modul în care intervențiile ar putea contribui la astfel de strategii. În plus, datorită caracterului orizontal al programelor de cooperare interregională, conținutul unor astfel de programe de cooperare ar trebui să fie adaptat, în special în ceea ce privește definiția beneficiarului sau a beneficiarilor în conformitate cu actualele programe INTERACT și ESPON.
(20)
Pentru a asigura o mai bună coordonare a sprijinului FEDR dedicat programelor de cooperare, adoptate în temeiul prezentului regulament, care implică regiunile ultraperiferice cu o posibilă finanțare suplimentară din partea Fondului european de dezvoltare (FED), IEV, IPA II și a Băncii Europene de Investiții (BEI), statele membre și țările terțe sau țările sau teritoriile de peste mări (acestea din urmă denumite în continuare „teritoriile”) care participă la aceste programe de cooperare ar trebui să stabilească norme pentru mecanismele de coordonare în respectivele programe.
(21)
Este oportună implicarea țărilor terțe sau a teritoriilor aflate deja în procesul de pregătire a programelor de cooperare, după ce acestea au acceptat invitația de a participa la astfel de programe. Proceduri speciale ar trebui să fie stabilite în cadrul prezentului regulament pentru o astfel de implicare. Prin derogare de la procedura standard, în cazul în care programele de cooperare implică regiuni ultraperiferice și țări terțe sau teritorii, statele membre participante ar trebui să consulte țările terțe sau teritoriile respective înainte de a transmite programele către Comisie. Pentru o implicare mai eficace și mai pragmatică a țărilor terțe sau teritoriilor în programele de cooperare, acordurile cu privire la conținutul programelor de cooperare și eventuala contribuție a țărilor terțe sau teritoriilor ar trebui, de asemenea, să poată fi exprimate în procesele-verbale aprobate în mod formal ale reuniunilor de consultare cu țările terțe sau teritoriile sau ale deliberărilor organizațiilor de cooperare regională. Ținând seama de principiile gestiunii partajate și simplificării, procedura de aprobare a programelor operaționale ar trebui să fie astfel încât Comisia să aprobe numai elementele esențiale ale programelor de cooperare, iar celelalte elemente ar trebui aprobate de statul membru participant sau statele membre participante. Pentru a asigura securitatea juridică și transparența este necesar să se garanteze că, în cazurile în care statul membru sau statele membre participante modifică un element al unui program de cooperare care nu face obiectul aprobării Comisiei, autoritatea de management pentru programul respectiv ar trebui să notifice Comisiei o astfel de decizie de modificare în termen de o lună de la data deciziei respective.
(22)
În concordanță cu Strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, fondurile europene structurale și de investiții ar trebui să ofere o abordare mai integrată și mai deschisă pentru rezolvarea problemelor de la nivel local. Pentru a consolida această abordare, sprijinul din partea FEDR în regiunile de frontieră ar trebui să fie coordonat cu sprijinul din partea Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și cel din partea Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM) și ar trebui, dacă este cazul, să implice grupările europene de cooperare teritorială (GECT) înființate prin Regulamentul (CE) nr. 1302/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6) în cazul în care dezvoltarea locală figurează printre obiectivele lor.
(23)
Pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, condițiile pentru selectarea operațiunilor ar trebui să fie clarificate și consolidate în scopul de a asigura numai selectarea operațiunilor cu adevărat comune. Datorită contextului special și caracteristicilor specifice ale programelor de cooperare între regiunile ultraperiferice și țările terțe sau teritoriile, ar trebui să fie stabilite și adaptate condiții de cooperare mai ușoare în ceea ce privește prelucrarea operațiunilor din cadrul acelor programe. Noțiunea de beneficiari unici ar trebui definită și acestor beneficiari ar trebui să le fie permis să desfășoare singuri operațiuni de cooperare.
(24)
Responsabilitățile beneficiarilor principali, care rămân, în mod global, responsabili pentru implementarea unei operațiuni, ar trebui să fie specificate.
(25)
Cerințele pentru rapoartele de implementare ar trebui să fie adaptate la contextul cooperării și să reflecte ciclul de implementare a programelor. În interesul unei gestionări corecte, ar trebui să fie posibil ca reexaminarea anuală să aibă loc în scris.
(26)
În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, autoritatea de management ar trebui să se asigure că în cadrul evaluărilor programelor de cooperare sunt efectuate pe baza planului de evaluare, incluzând evaluări privind eficacitatea, eficiența și impactul acestor programe. Cel puțin o dată pe parcursul perioadei de programare, o evaluare ar trebui să examineze modul în care sprijinul acordat a contribuit la realizarea obiectivelor programului. Aceste evaluări ar trebui să includă informații cu privire la orice modificări propuse în perioada de programare.
(27)
Un set comun de indicatori de realizare, care permite evaluarea progresului înregistrat la implementarea programului, și care să fie adaptați la caracterul specific al programelor de cooperare, ar trebui să se stabilească într-o anexă la prezentul regulament. Indicatorii în cauză ar trebui să fie completați cu indicatori de rezultat specifici programului și, după caz, cu indicatori de realizare specifici programului.
(28)
Din cauza implicării mai multor state membre și a costurilor administrative mai mari care rezultă din aceasta, în special în ceea ce privește controalele și traducerea, plafonul pentru cheltuielile cu asistența tehnică ar trebui să fie mai ridicat decât în cadrul obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă. Pentru a compensa aceste costuri administrative mai ridicate, statele membre ar trebui încurajate ori de câte ori este posibil să reducă sarcinile administrative legate de implementarea proiectelor comune. În plus, programele de cooperare cu sprijin limitat din partea FEDR ar trebui să primească o anumită sumă minimă destinată asistenței tehnice, care poate fi mai mare de 6 %, în scopul de a asigura o finanțare suficientă pentru eficacitatea activităților de asistență tehnică.
(29)
Datorită implicării mai multor state membre, regula generală prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 conform căreia fiecare stat membru își adoptă normele naționale privind eligibilitatea cheltuielilor nu este adecvată pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană. Pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, ar trebui să fie stabilită o ierarhie clară a normelor privind eligibilitatea cheltuielilor și o orientare clară către norme privind eligibilitatea cheltuielilor stabilite la nivelul Uniunii sau pentru un program de cooperare în ansamblul său, pentru a evita orice posibile contradicții sau neconcordanțe între diferite regulamente și între regulamente și normele naționale. În special, Comisia ar trebui, pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, să adopte norme privind eligibilitatea cheltuielilor pentru categoriile de costuri prevăzute în prezentul regulament.
(30)
Din cauza implicării frecvente a personalului mai multor state membre în implementarea operațiunilor și ținând seama de numărul de operațiuni pentru care cheltuielile de personal reprezintă un element semnificativ, rata forfetară aplicată costurilor de personal ar trebui aplicată pe baza celorlalte costuri directe ale operațiunilor de cooperare, evitându-se astfel operațiunile contabile individuale pentru administrarea acestor operațiuni.
(31)
Ar trebui să se simplifice normele cu privire la flexibilitate referitoare la situarea operațiunilor în afara zonei vizate de program. În plus, se impune sprijinirea și facilitarea, prin măsuri specifice, a unei cooperări transfrontaliere, transnaționale și interregionale eficiente cu țările terțe sau teritoriile învecinate cu Uniunea atunci când acest lucru este necesar pentru a garanta că regiunile statelor membre sunt asistate în mod efectiv în dezvoltarea lor. Prin urmare, este oportun să se autorizeze, în mod excepțional și în anumite condiții, sprijin din partea FEDR pentru operațiunile situate în afara părții din Uniune aflate în zona vizată de program și pe teritoriul țărilor terțe învecinate, atunci când operațiunile sunt în beneficiul regiunilor Uniunii.
(32)
Statele membre ar trebui să fie încurajate să atribuie funcțiile autorității de management unei GECT sau să facă o asemenea grupare responsabilă cu gestionarea părții dintr-un program de cooperare care se referă la teritoriul acoperit de gruparea respectivă.
(33)
Autoritatea de management ar trebui, inter alia, să instituie un secretariat comun care ar trebui, printre alte sarcini, să furnizeze informații pentru cei care solicită sprijin, să trateze cererile de proiecte și să ofere asistență beneficiarilor la implementarea operațiunilor acestora.
(34)
Autoritățile de management ar trebui să fie responsabile de toate funcțiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, inclusiv de verificări privind gestionarea în scopul de a asigura standarde uniforme în întreaga zonă vizată de program. Cu toate acestea, în cazul în care se desemnează o GECT drept autoritate de management, astfel de verificări ar trebui să fie efectuate de autoritatea de management cel puțin în cazul acelor state membre și țări terțe sau teritorii care participă prin reprezentanți în GECT, în timp ce controlorii ar trebui utilizați doar în celelalte state membre și țări terțe sau teritorii. Dacă nu se desemnează nicio GECT, autoritatea de management ar trebui să fie autorizată de statele membre participante să efectueze verificări în întreaga zonă vizată de program.
(35)
Autoritățile de certificare ar trebui să fie responsabile de funcțiile autorității de certificare prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Statele membre ar trebui să poată dispune ca autoritatea de management să îndeplinească și funcțiile autorității de certificare.
(36)
O autoritate de audit unică ar trebui să răspundă de îndeplinirea funcțiilor care corespund unei autorități de audit, așa cum este stabilit în Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 pentru a asigura standarde uniforme în întreaga zonă vizată de program. În cazul în care acest lucru nu este posibil, un grup de auditori ar trebui să poată oferi asistență autorității de audit a programului.
(37)
Pentru a consolida coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii și a spori eficacitatea politicii sale de coeziune, țărilor terțe ar trebui să li se permită să participe, prin intermediul contribuției bazate pe resursele din cadrul IPA II și IEV, la programele de cooperare transnațională și interregională. Cu toate acestea, operațiunile cofinanțate în cadrul unor astfel de programe ar trebui să urmărească în continuare îndeplinirea obiectivelor politicii de coeziune, chiar dacă sunt implementate, parțial sau integral, în afara teritoriului Uniunii. În acest context, contribuția la obiectivele acțiunii externe a Uniunii are doar un caracter accesoriu, întrucât centrul de interes al programelor de cooperare ar trebui stabilit de obiectivele tematice și de prioritățile de investiții ale politicii de coeziune. Pentru a se asigura o participare eficace a țărilor terțe la programele de cooperare, gestionate conform principiului gestiunii partajate, condițiile privind implementarea programului ar trebui stabilite în cadrul programelor de cooperare înseși, precum și, dacă este cazul, în cadrul acordurilor de finanțare încheiate între Comisie, guvernele fiecăreia dintre țările terțe și statul membru care găzduiește autoritatea de management a programului de cooperare relevant. Condițiile privind implementarea programului ar trebui să fie conforme cu dispozițiile aplicabile din dreptul Uniunii și, după caz, cu cele ale dreptului intern al statelor membre participante referitoare la aplicarea dispozițiilor respective din dreptul Uniunii.
(38)
Ar trebui să se stabilească un lanț clar al răspunderii financiare pentru recuperarea sumelor corespunzătoare neregulilor, de la beneficiari la Comisie, trecând prin beneficiarul principal și autoritatea de management. Ar trebui să existe dispoziții cu privire la răspunderea statelor membre în cazul în care nu este posibilă obținerea vreunei recuperări.
(39)
Pe baza experienței acumulate în perioada de programare 2007-2013, ar trebui să se stabilească o derogare explicită pentru conversia cheltuielilor efectuate în altă monedă decât euro, prin aplicarea ratei lunare de conversie la o dată cât mai aproape cu putință de momentul efectuării cheltuielilor sau în cursul lunii în care cheltuielile au fost transmise spre verificare sau în cursul lunii în care cheltuielile au fost raportate beneficiarului principal. Planurile de finanțare, rapoartele și conturile privind operațiunile comune de cooperare ar trebui să fie trimise doar în euro către secretariatul comun, autoritățile programului și comitetul de monitorizare. Ar trebui să se verifice corectitudinea conversiei.
(40)
În scopul de a stabili norme specifice privind modificarea indicatorilor de realizare comuni și privind eligibilitatea cheltuielilor, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește modificarea listei indicatorilor de realizare comuni stabilite în anexa la prezentul regulament și în ceea ce privește normele specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(41)
În scopul de a se asigura condiții uniforme pentru implementarea prezentului regulament, ar trebui să se confere Comisiei competențe de executare în ceea ce privește listele zonelor transfrontaliere și ale zonelor transnaționale, lista tuturor programelor de cooperare și suma globală de la sprijinul FEDR pentru fiecare program de cooperare, nomenclatura privind categoriile de intervenție, modelele pentru programele de cooperare și rapoartele de implementare. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(42)
Ar trebui conferite competențe de executare Comisiei pentru adoptarea deciziilor care aprobă anumite elemente ale programelor de cooperare și orice modificări subsecvente ale elementelor respective.
(43)
Prezentul regulament nu ar trebui să afecteze continuarea sau modificarea asistenței aprobate de Comisie în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (8) sau al altei legislații aplicabile respectivei asistențe la 31 decembrie 2013. Respectivul regulament sau acea altă legislație aplicabilă ar trebui să se aplice în continuare și după 31 decembrie 2013 asistenței sau operațiunilor în cauză până la finalizarea lor. Cererile de asistență prezentate sau aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 ar trebui să rămână valabile.
(44)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume consolidarea coeziunii economice, sociale și teritoriale prin redresarea dezechilibrelor principale din Uniune, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre, dar, având în vedere amploarea decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare ale diverselor regiuni, de rămânerea în urmă a regiunilor defavorizate și de mijloacele financiare limitate de care dispun statele membre și regiunile, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(45)
Pentru a permite aplicarea fără întârziere a măsurilor prevăzute în prezentul regulament, acesta ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
Dispoziții generale
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește domeniul de aplicare al FEDR în ceea ce privește obiectivul de cooperare teritorială europeană și stabilește dispoziții specifice privind acel obiectiv.
(2) Prezentul regulament definește, pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană, obiectivele prioritare și organizarea FEDR, criteriile pentru ca statele membre și regiunile să fie eligibile pentru a beneficia de sprijin din partea FEDR, resursele financiare disponibile pentru sprijin din partea FEDR și criteriile de alocare a acestora.
De asemenea, stabilește dispozițiile necesare pentru a asigura implementarea eficientă, monitorizarea, gestionarea financiară și controlul programelor operaționale în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană („programe de cooperare”), inclusiv atunci când țări terțe participă la astfel de programe de cooperare.
(3) Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și capitolul I din Regulamentul (UE) nr. 1301/2013 se aplică obiectivului de cooperare teritorială europeană și programelor de cooperare în temeiul acestuia, cu excepția cazului în care acest lucru este prevăzut în mod expres în cadrul prezentului regulament sau în care aceste dispoziții se pot aplica numai obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă.
Articolul 2
Componentele obiectivului de cooperare teritorială europeană
În cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană, FEDR sprijină următoarele componente:
(1)
cooperarea transfrontalieră între regiunile limitrofe pentru a promova o dezvoltare regională integrată între regiunile frontaliere terestre și maritime învecinate din două sau mai multe state membre sau între regiunile frontaliere învecinate din cel puțin un stat membru și o țară terță la frontierele externe ale Uniunii, altele decât cele vizate de programele din cadrul instrumentelor financiare externe ale Uniunii;
(2)
cooperarea transnațională pe teritorii transnaționale de dimensiuni mai mari, implicând parteneri naționali, regionali și locali și vizând, de asemenea, cooperarea transfrontalieră maritimă în cazurile care nu fac obiectul cooperării transfrontaliere, în vederea atingerii unui grad mai înalt de integrare teritorială a acestor teritorii.
(3)
cooperarea interregională pentru a spori eficacitatea politicii de coeziune prin promovarea:
(a)
schimbului de experiență concentrat pe obiectivele tematice între parteneri în întreaga Uniune, inclusiv în ceea ce privește dezvoltarea regiunilor menționată la articolul 174 din TFUE, privind identificarea și difuzarea de bune practici, în vederea transferului acestora în principal către programele operaționale din cadrul obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă, dar și, dacă este cazul, asupra programelor de cooperare;
(b)
schimbului de experiență privind identificarea, transferul și difuzarea de bune practici în legătură cu dezvoltarea urbană durabilă, inclusiv legăturile de tip urban-rural;
(c)
schimbului de experiență privind identificarea, transferul și difuzarea de bune practici și de abordări inovatoare în ceea ce privește implementarea programelor și acțiunilor de cooperare, precum și utilizarea GECT;
(d)
analizei tendințelor de dezvoltare în ceea ce privește obiectivele coeziunii teritoriale, inclusiv aspecte teritoriale ale coeziunii economice și sociale, și dezvoltarea armonioasă a teritoriului Uniunii prin studii, colectarea datelor și alte măsuri.
Articolul 3
Acoperire geografică
(1) Pentru cooperarea transfrontalieră, regiunile care urmează să fie sprijinite sunt regiunile de nivelul NUTS 3 ale Uniunii de-a lungul tuturor frontierelor terestre interne și externe, altele decât cele vizate de programele din cadrul instrumentelor financiare externe ale Uniunii, și toate regiunile de nivelul NUTS 3 ale Uniunii de-a lungul frontierelor maritime separate de cel mult 150 de km, fără a aduce atingere eventualelor ajustări necesare pentru asigurarea coerenței și continuității zonelor vizate de programele de cooperare stabilite pentru perioada de programare 2007-2013.
Prin intermediul actelor de punere în aplicare, Comisia adoptă o decizie de stabilire a listei zonelor transfrontaliere care urmează să primească sprijin, defalcată pe programe de cooperare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 150 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Lista respectivă precizează, de asemenea, acele regiuni de nivelul NUTS 3 din Uniune luate în considerare pentru alocarea FEDR la cooperarea transfrontalieră privind toate frontierele interne și cele externe reglementate de instrumentele financiare externe ale Uniunii, cum ar fi IEV în temeiul actului legislativ IEV și IPA II în temeiul actului legislativ IPA II.
Atunci când înaintează proiectul de programe de cooperare transfrontalieră, statele membre pot solicita, în cazuri justificate corespunzător și pentru a asigura coerența zonelor transfrontaliere, ca și alte regiuni de nivelul NUTS 3, altele decât regiunile enumerate în decizia menționată la al doilea paragraf, să fie incluse într-o anumită zonă de cooperare transfrontalieră.
La cererea statului membru sau a statelor membre în cauză, pentru a facilita cooperarea transfrontalieră la frontierele maritime pentru regiunile ultraperiferice și fără a aduce atingere dispozițiilor de la primul paragraf, Comisia poate specifica, în decizia menționată la al doilea paragraf, ca zone transfrontaliere care pot beneficia de sprijin din alocarea corespunzătoare acelor state membre, regiunile de nivelul NUTS 3 din regiunile ultraperiferice de-a lungul frontierelor maritime, separate de o distanță mai mare de 150 km.
(2) Fără a aduce atingere articolului 20 alineatele (2) și (3), programele de cooperare transfrontalieră pot viza regiuni din Norvegia și Elveția, precum și Liechtenstein, Andorra, Monaco și San Marino și țări terțe sau teritorii învecinate cu regiuni ultraperiferice, toate acestea trebuind să fie regiuni echivalente regiunilor de nivelul NUTS 3.
(3) Pentru cooperarea transnațională, Comisia adoptă, prin intermediul actelor de punere în aplicare, o decizie de stabilire a listei zonelor transnaționale care urmează să primească sprijin, defalcată pe programe de cooperare și vizând regiunile de nivelul NUTS 2, asigurând, în același timp, continuitatea unei astfel de cooperări în domenii coerente mai extinse, pe baza programelor anterioare, luând în considerare, după caz, strategiile macroregionale și strategiile privind bazinele maritime. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 150 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Atunci când propune proiecte de programe de cooperare transnațională, statele membre pot solicita ca alte regiuni de nivelul NUTS 2 limitrofe cu regiunile enumerate în decizia menționată la primul paragraf să fie adăugate la o anumită zonă de cooperare transnațională. Statele membre comunică motivele care stau la baza unei astfel de solicitări.
(4) Fără a aduce atingere articolului 20 alineatele (2) și (3), programele de cooperare transnațională pot viza regiuni din oricare dintre următoarele țări terțe sau teritorii:
(a)
țările terțe sau teritoriile enumerate sau menționate la alineatul (2) de la prezentul articol;
(b)
Insulele Feroe și Groenlanda.
Fără a aduce atingere articolului 20 alineatele (2) și (3), programele de cooperare transnațională pot, de asemenea, să vizeze regiuni din țări terțe reglementate de instrumentele financiare externe ale Uniunii, cum ar fi IEV în temeiul actului legislativ IEV, inclusiv regiunile relevante ale Federației Ruse, și IPA II în temeiul actului legislativ IPA II. Creditele anuale care corespund sprijinului din partea IEV și IPA II pentru aceste programe vor fi puse la dispoziție, în măsura în care programele abordează în mod adecvat obiectivele corespunzătoare de cooperare externă.
Astfel de regiuni trebuie să fie regiuni echivalente regiunilor de nivelul NUTS 2.
(5) Pentru cooperarea interregională, sprijinul din partea FEDR vizează întregul teritoriu al Uniunii.
Fără a aduce atingere articolului 20 alineatele (2) și (3), programele de cooperare interregională pot viza întreg teritoriul sau o parte din teritoriul țărilor terțe sau teritoriilor menționate la alineatul (4) primul paragraf literele (a) și (b) de la prezentul articol.
(6) În scop informativ, regiunile țărilor terțe sau ale teritoriilor la care se face trimitere la alineatele (2) și (4) se menționează în listele de la alineatele (1) și (3).
(7) În cazuri justificate în mod corespunzător, pentru a îmbunătăți eficiența implementării programului, regiunile ultraperiferice pot combina într-un singur program de cooperare teritorială sumele FEDR alocate pentru cooperarea transfrontalieră și transnațională, inclusiv alocarea suplimentară prevăzută la articolul 4 alineatul (2), cu respectarea normelor aplicabile pentru fiecare dintre aceste alocări.
Articolul 4
Resurse pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană
(1) Resursele pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană se ridică la suma de 2,75 % din resursele totale disponibile pentru angajamentul bugetar din FEDR, Fondul Social European (FSE) și Fondul de coeziune pentru perioada 2014 - 2020, stabilite la articolul 91 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 (și anume un total de 8 948 259 330 EUR) și se alocă după cum urmează:
(a)
74,05 % (și anume, un total de 6 626 631 760 EUR) pentru cooperarea transfrontalieră;
(b)
20,36 % (și anume, un total de 1 821 627 570 EUR) pentru cooperarea transnațională;
(c)
5,59 % (și anume, un total de 500 000 000 EUR) pentru cooperarea interregională.
(2) Pentru programele aferente obiectivului de cooperare teritorială europeană, regiunilor ultraperiferice li se alocă nu mai puțin de 150 % din sprijinul din partea FEDR pe care l-au primit în perioada de programare 2007-2013 pentru programe de cooperare. În plus, o sumă de 50 000 000 EUR din alocarea pentru cooperarea interregională se rezervă pentru cooperarea regiunilor ultraperiferice. În ceea ce privește concentrarea tematică, articolul 6 alineatul (1) se aplică acestei alocări suplimentare.
(3) Comisia comunică fiecărui stat membru cota care îi revine din sumele globale aferente cooperării transfrontaliere și transnaționale, astfel cum se menționează la alineatul (1) literele (a) și (b), defalcate pe ani. Populația din zonele menționate la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 3 alineatul (3) primul paragraf este utilizată drept criteriu pentru defalcarea per stat membru.
Pe baza sumelor comunicate în temeiul primului paragraf, fiecare stat membru informează Comisia în privința eventualei utilizări a opțiunii de transfer prevăzute la articolul 5 și a modului de utilizare, precum și în privința distribuției rezultate a fondurilor între diverse programe transfrontaliere și transnaționale la care participă statul membru în cauză. Pe baza informațiilor furnizate de statele membre, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, o decizie care stabilește o listă cu toate programele de cooperare și indică suma globală la care se ridică sprijinul total FEDR alocat fiecărui program. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 150 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(4) Contribuția din partea FEDR la programele transfrontaliere și de bazin maritim în temeiul IEV și pentru programele transfrontaliere în temeiul IPA II se stabilește de către Comisie și de statele membre în cauză. Contribuția FEDR stabilită pentru fiecare stat membru nu este realocată ulterior între statele membre în cauză.
(5) Sprijinul din partea FEDR pentru programele individuale transfrontaliere și de bazin maritim în temeiul IEV și pentru programe transfrontaliere în temeiul IPA II se acordă cu condiția ca IEV și IPA II să furnizeze sume cel puțin echivalente. Această echivalență face obiectul unei sume maxime stabilite în actul legislativ IEV sau în actul legislativ IPA II.
(6) Creditele anuale care corespund sprijinului din partea FEDR pentru programele transfrontaliere și de bazin maritim în temeiul IEV și pentru programele transfrontaliere în temeiul IPA II se înscriu în rubricile bugetare corespunzătoare ale acestor instrumente pentru exercițiul bugetar din 2014.
(7) În 2015 și 2016, contribuția anuală din partea FEDR la programele din cadrul IEV și IPA II pentru care până la 30 iunie nu a fost prezentat Comisiei niciun program în cadrul programelor transfrontaliere și de bazin maritim în temeiul IEV și al programelor transfrontaliere în temeiul IPA II și care nu a fost realocată altui program prezentat în cadrul aceleiași categorii de programe de cooperare externă se alocă programelor de cooperare transfrontalieră interne în conformitate cu alineatul (1) litera (a) la care participă statul membru sau statele membre în cauză.
În cazul în care până la 30 iunie 2017 există încă programe transfrontaliere și de bazin maritim în temeiul IEV și programe transfrontaliere în temeiul IPA II care nu au fost prezentate Comisiei, întreaga contribuție din partea FEDR menționată la alineatul (4) la programele respective pentru anii rămași până în 2020, care nu a fost realocată altui program adoptat în cadrul aceleiași categorii de programe de cooperare externă, se alocă programelor de cooperare transfrontalieră interne prevăzute la alineatul (1) litera (a) la care participă statul membru sau statele membre în cauză.
(8) Programele transfrontaliere și de bazin maritim menționate la alineatul (4) care au fost adoptate de Comisie se suspendă sau alocarea în contul programelor se reduce, în conformitate cu normele și procedurile aplicabile, în special în cazul în care:
(a)
niciuna dintre țările partenere vizate de program nu a semnat acordul de finanțare relevant până la termenul stabilit în conformitate cu actul legislativ IEV sau cu actul legislativ IPA II; sau
(b)
programul nu poate fi implementat așa cum s-a prevăzut din cauza problemelor survenite în relațiile dintre țările participante.
În astfel de situații, contribuția din partea FEDR menționată la alineatul (4) care corespunde tranșelor anuale neangajate încă sau tranșelor anuale angajate și dezangajate în totalitate sau parțial în cursul aceluiași exercițiu financiar, care nu au fost realocate altui program din aceeași categorie de programe de cooperare externă se alocă programelor de cooperare transfrontalieră interne prevăzute la alineatul (1) litera (a) la care participă statul membru sau statele membre în cauză, la cererea acestuia sau a acestora.
(9) Comisia prezintă comitetului înființat în temeiul articolului 150 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 un rezumat anual al execuției financiare a programelor transfrontaliere și de bazin maritim din cadrul IEV și a programelor transfrontaliere din cadrul IPA II la care FEDR contribuie în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 5
Opțiunea de transfer
Fiecare stat membru poate transfera până la 15 % din alocarea financiară care îi revine pentru fiecare dintre componentele menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (b), de la o componentă la cealaltă.
CAPITOLUL II
Concentrare tematică și priorități de investiții
Articolul 6
Concentrare tematică
(1) Cel puțin 80 % din resursele FEDR alocate fiecărui program de cooperare transfrontalieră și transnațională se concentrează asupra a maxim patru dintre obiectivele tematice prevăzute la articolul 9 primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(2) Toate obiectivele tematice prevăzute la articolul 9 primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 pot fi selectate pentru programele de cooperare interregională menționate la articolul 2 punctul (3) litera (a) din prezentul regulament.
Articolul 7
Priorități de investiții
(1) FEDR, în domeniul său de aplicare, astfel cum este prevăzut la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1301/2013, contribuie la obiectivele tematice prevăzute la articolul 9 primul paragraf din Regulamentul (UE) nr 1303/2013, prin acțiuni comune în cadrul programelor de cooperare transfrontalieră, transnațională și interregională. În plus față de prioritățile de investiții prevăzute la articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1301/2013, FEDR poate sprijini, de asemenea, următoarele priorități de investiții în cadrul obiectivelor tematice indicate pentru fiecare componentă a cooperării teritoriale europene:
(a)
în cadrul cooperării transfrontaliere:
(i)
promovarea sustenabilității și calității locurilor de muncă și sprijinirea mobilității forței de muncă prin integrarea piețelor forței de muncă transfrontaliere, inclusiv mobilitatea transfrontalieră, inițiativele comune locale în domeniul ocupării forței de muncă, servicii de informare și de consiliere și formarea comună;
(ii)
promovarea incluziunii sociale, combaterea sărăciei și a oricărei forme de discriminare prin promovarea egalității de gen și a egalității de șanse și integrarea comunităților la nivel transfrontalier;
(iii)
investițiile în educație, formare și formare profesională pentru competențe și învățare pe tot parcursul vieții prin: elaborarea și implementarea unor programe comune de educație, învățământ profesional și formare;
(iv)
consolidarea capacității instituționale a autorităților publice și a părților interesate și o administrație publică eficientă prin promovarea cooperării juridice și administrative și a cooperării între cetățeni și instituții;
(b)
în cadrul cooperării transnaționale: consolidarea capacității instituționale a autorităților publice și a părților interesate și o administrație publică eficientă prin dezvoltarea și coordonarea strategiilor macroregionale și de bazin maritim;
(c)
în cadrul cooperării interregionale: consolidarea capacității instituționale a autorităților publice și a părților interesate și o administrație publică eficientă prin:
(i)
diseminarea bunelor practici și a expertizei, precum și valorificarea rezultatelor schimburilor de experiență privind dezvoltarea urbană sustenabilă, inclusiv legăturile de tip urban-rural în conformitate cu articolul 2 punctul (3) litera (b).
(ii)
promovarea schimbului de experiență pentru a consolida eficiența programelor și acțiunilor de cooperare teritorială și utilizarea în conformitate cu articolul 2 punctul (3) litera (c);
(iii)
consolidarea bazei de date pentru a îmbunătăți eficiența politicii de coeziune și realizarea obiectivelor tematice, prin analizarea tendințelor de dezvoltare în conformitate cu articolul 2 punctul (3) litera (d);
(2) În ceea ce privește programul transfrontalier PEACE și în cadrul obiectivului tematic de promovare a incluziunii sociale, de combatere a sărăciei și a oricărei forme de discriminare, FEDR contribuie, de asemenea, la promovarea stabilității sociale și economice în regiunile în cauză, în special prin acțiuni de promovare a coeziunii între comunități.
CAPITOLUL III
Programare
Articolul 8
Conținutul, adoptarea și modificarea programelor de cooperare
(1) Un program de cooperare se compune din axe prioritare. Fără a aduce atingere articolului 59 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, o axă prioritară corespunde unui obiectiv tematic și cuprinde una sau mai multe priorități de investiții ale obiectivului tematic respectiv în conformitate cu articolele 6 și 7 din prezentul regulament. Dacă este cazul și pentru a-i mări impactul și eficiența într-o abordare integrată coerentă din punct de vedere tematic pentru îndeplinirea obiectivelor Strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, o axă prioritară poate, în cazuri justificate în mod corespunzător, combina una sau mai multe priorități de investiții complementare, din diferite obiective tematice, pentru a realiza contribuția maximă pentru acea axă prioritară.
(2) Un program de cooperare contribuie la Strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și la realizarea coeziunii economice, sociale și teritoriale și stabilește:
(a)
o justificare pentru alegerea obiectivelor tematice, a priorităților de investiții corespunzătoare și a alocărilor financiare, având în vedere cadrul strategic comun prevăzut în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1303/2013; și pe baza unei analize a necesităților din zona vizată de program în ansamblu și a strategiei selectate pentru a răspunde acestor necesități, ocupându-se, dacă este cazul, de legăturile care lipsesc din infrastructura transfrontalieră, luând în considerare rezultatele evaluării ex ante realizate în conformitate cu Articolul 55 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013;
(b)
pentru fiecare axă prioritară cu excepția celei privind asistența tehnică:
(i)
prioritățile de investiții și obiectivele specifice corespunzătoare;
(ii)
pentru a consolida orientarea către rezultate a programării, rezultatele preconizate pentru obiectivele specifice și indicatorii de rezultat aferenți, cu o valoare de bază și o valoare țintă, cuantificată, dacă este cazul, în conformitate cu articolul 16;
(iii)
o descriere a tipurilor și a exemplelor de acțiuni care urmează să fie sprijinite în cadrul fiecărei priorități de investiții și contribuția lor estimată la obiectivele specifice menționate la punctul (i), inclusiv principiile directoare pentru selectarea operațiunilor și, după caz, identificarea principalelor grupuri-țintă, a teritoriilor specifice vizate și a tipurilor de beneficiari și utilizarea planificată a instrumentelor financiare și a proiectelor majore;
(iv)
indicatorii de realizare comuni și specifici, inclusiv valoarea-țintă cuantificată, care se estimează că vor contribui la rezultate, în conformitate cu articolul 16, pentru fiecare prioritate de investiții;
(v)
identificarea etapelor de implementare, a indicatorilor financiari și de realizare, precum și, unde este cazul, a indicatorilor de rezultat, care vor servi drept ținte și obiective de etapă pentru cadrul de performanță în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și cu anexa II la regulamentul respectiv;
(vi)
dacă este cazul, un rezumat al folosirii planificate a asistenței tehnice, inclusiv, dacă sunt necesare, acțiuni de consolidare a capacității administrative a autorităților implicate în gestiunea și controlul programelor și beneficiarilor, și, dacă sunt necesare, acțiuni de consolidare a capacității administrative a partenerilor relevanți care vor participa la implementarea programelor;
(vii)
categoriile aferente de intervenții bazate pe o nomenclatură adoptată de Comisie și o defalcare orientativă a resurselor planificate;
(c)
pentru fiecare axă prioritară privind asistența tehnică:
(i)
obiectivele specifice;
(ii)
rezultatele preconizate pentru fiecare obiectiv specific și, atunci când conținutul acțiunilor justifică acest lucru în mod obiectiv, indicatorii de rezultat asociați, cu o valoare de bază și o valoare țintă, în conformitate cu articolul 16;
(iii)
o descriere a acțiunilor care urmează să fie sprijinite și contribuția lor preconizată la obiectivele specifice menționate la punctul (i);
(iv)
indicatorii specifici de realizare preconizați să contribuie la rezultate;
(v)
categoriile aferente de intervenții bazate pe o nomenclatură adoptată de Comisie și o defalcare orientativă a resurselor planificate;
Punctul (ii) nu se aplică în cazurile în care contribuția Uniunii la axa prioritară sau la axele prioritare privind asistența tehnică în cadrul unui program de cooperare nu depășește 15 000 000 EUR;
(d)
un plan de finanțare care conține următoarele tabele (fără nicio repartizare per stat membru participant):
(i)
un tabel care specifică, pentru fiecare an, în conformitate cu normele privind ratele de cofinanțare prevăzute la articolele 60, 120 și 121 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, suma creditului financiar total preconizat pentru sprijinul din partea FEDR;
(ii)
un tabel care specifică, pentru întreaga perioadă de programare, pentru programul de cooperare și pentru fiecare axă prioritară, suma creditului financiar total al sprijinului din partea FEDR și a cofinanțării naționale. Pentru axele prioritare care combină priorități de investiții din diferite obiective tematice, tabelul specifică suma creditului financiar total și cofinanțarea națională pentru fiecare dintre obiectivele tematice corespunzătoare. Atunci când cofinanțarea națională este constituită din cofinanțări publice și private, tabelul prezintă defalcarea indicativă între componentele publice și private. Acesta prezintă, în scop informativ, contribuția eventuală a țărilor terțe care participă la program, precum și participarea preconizată din partea BEI;
(e)
o listă a proiectelor majore a căror implementare este planificată în timpul perioadei de programare.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind nomenclatura menționată la primul paragraf litera (b) punctul (vii) și la litera (c) punctul (v). Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 150 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(3) Ținând cont de conținutul și obiectivele sale, un program de cooperare descrie abordarea integrată a dezvoltării teritoriale, inclusiv în ceea ce privește regiunile și domeniile menționate la articolul 174 alineatul (3) din TFUE, având în vedere acordurile de parteneriat ale statelor membre participante și arată modul în care programul de cooperare contribuie la realizarea obiectivelor sale și a rezultatelor preconizate, precizând, după caz, următoarele:
(a)
abordarea utilizării instrumentelor pentru dezvoltare locală plasată sub responsabilitatea comunității și principiile de identificare a zonelor în care se va implementa programul;
(b)
principiile de identificare a zonelor urbane în care acțiunile integrate pentru dezvoltarea urbană durabilă urmează să fie implementate și alocarea orientativă a sprijinului din partea FEDR pentru aceste acțiuni;
(c)
abordarea privind utilizarea instrumentului de investiții teritoriale integrate menționat la articolul 11 în alte cazuri decât cele care fac obiectul literei (b) și alocările financiare orientative aferente acestor cazuri, din fiecare axă prioritară;
(d)
în cazul în care statele membre și regiunile participă la strategii macro-regionale și de bazin maritim, contribuția intervențiilor planificate în cadrul programului de cooperare la astfel de strategii, sub rezerva nevoilor din zona vizată de program, identificate de către statele membre în cauză și luând în considerare, dacă este cazul, proiectele importante din punct de vedere strategic identificate în strategiile respective.
(4) Programul de cooperare identifică de asemenea:
(a)
dispozițiile referitoare la implementare care:
(i)
identifică autoritatea de management, autoritatea de certificare, dacă este cazul, și autoritatea de audit;
(ii)
identifică organismul sau organismele desemnat(e) să efectueze sarcini de control;
(iii)
identifică organismul sau organismele desemnat(e) să fie responsabil(e) pentru efectuarea sarcinilor de audit;
(iv)
stabilește procedura pentru înființarea secretariatului comun;
(v)
stabilește o descriere sumară modalităților de gestionare și control;
(vi)
stabilește repartizarea pasivelor între statele membre participante în cazul unor corecții financiare impuse de autoritatea de management sau de Comisie.
(b)
organismul către care urmează să fie efectuate plățile de către Comisie;
(c)
acțiunile întreprinse pentru a implica partenerii menționați la articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 în pregătirea programului de cooperare și rolul acestor parteneri în pregătirea și implementarea programului de cooperare, inclusiv implicarea acestora în comitetul de monitorizare.
(5) Programul de cooperare stabilește și următoarele, având în vedere conținutul acordurilor de parteneriat și ținând seama de cadrul instituțional și legal al statelor membre:
(a)
mecanismele care asigură o coordonare eficientă între FEDR, FSE, Fondul de coeziune, FEADR, FEPAM și alte instrumente de finanțare ale Uniunii și naționale, inclusiv coordonarea și posibila combinare între Mecanismul pentru Interconectarea Europei în temeiul Regulamentului (UE) nr 1316/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (9), IEV, FED și IPA II, precum și cu BEI, ținând cont de dispozițiile prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr 1303/2013 în cazul în care statele membre și țările terțe sau teritoriile participă la programe de cooperare care includ utilizarea de credite FEDR pentru regiuni ultraperiferice și resurse de la FED, mecanisme de coordonare la nivelul adecvat pentru a facilita o coordonare efectivă a utilizării acestor credite și resurse;
(b)
un rezumat al evaluării sarcinii administrative pentru beneficiari și, dacă este cazul, acțiunile planificate, însoțite de un calendar orientativ, pentru a reduce sarcina administrativă.
(6) Informațiile solicitate în temeiul alineatului (2) primul paragraf litera (a), alineatului (2) primul paragraf litera (b) punctele (i) - (vii), alineatului (3) și alineatului (5) litera (a) se adaptează la caracterul specific al programelor de cooperare care au drept temei articolul 2 punctul (3) literele (b), (c) și (d).
Informațiile solicitate în conformitate cu alineatul (2) primul paragraf litera (e) și alineatul (5) litera (b) nu se includ în programele de cooperare care au drept temei articolul 2 punctul (3) literele (c) și (d).
(7) Fiecare program de cooperare, acolo unde este cazul și cu condiția unei evaluări temeinic justificate a statelor membre relevante privind relevanța lor pentru conținutul și obiectivele programului, include o descriere a:
(a)
acțiunilor specifice pentru a lua în considerare cerințele de protecție a mediului, eficiența resurselor, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, rezistența în fața dezastrelor și prevenirea și gestionarea riscurilor, în selectarea operațiunilor;
(b)
acțiunilor specifice pentru a promova egalitatea de șanse și pentru a preveni orice formă de discriminare bazată pe sex, origine rasială sau etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală, în timpul pregătirii, elaborării și implementării programului de cooperare și, în special, în ceea ce privește accesul la finanțare, luând în considerare nevoile diferitelor grupuri-țintă care sunt expuse la o astfel de discriminare și, în special, cerințele de a garanta accesibilitatea pentru persoanele cu handicap;
(c)
contribuției programului de cooperare la promovarea egalității între bărbați și femei și, după caz, măsurile pentru a asigura integrarea perspectivei de gen la nivelul programelor și al operațiunilor.
Literele (a) și (b) de la primul paragraf nu se aplică programelor de cooperare în temeiul articolului 2 punctul 3 literele (b), (c) și (d).
(8) Programele de cooperare, care au drept temei articolul 2 punctul (3) literele (c) și (d), definesc beneficiarul sau beneficiarii pentru un astfel de program de cooperare și pot specifica procedura de acordare.
(9) Statele membre participante și, atunci când au acceptat invitația de a participa la programul de cooperare, țările terțe sau teritoriile participante, dacă este cazul, confirmă în scris acordul lor cu privire la conținutul unui program de cooperare înainte ca acesta să fie transmis Comisiei. Acest acord include, de asemenea, un angajament al tuturor statelor membre participante, și, dacă este cazul al țărilor terțe sau teritoriilor, de a furniza cofinanțarea necesară pentru a implementa programul de cooperare și, dacă este cazul, angajamentul privind contribuția financiară din partea țărilor terțe sau a teritoriilor.
Prin derogare de la primul paragraf, în cazul programelor de cooperare care implică regiuni ultraperiferice și țări terțe sau teritorii, statele membre în cauză consultă respectivele țări terțe sau teritorii înainte de a prezenta programele de cooperare Comisiei. În acest caz, acordurile privind conținutul programelor de cooperare și eventuala contribuție a țărilor terțe sau teritoriilor pot fi exprimate în procesele-verbale aprobate în mod formal ale reuniunilor de consultare cu țările terțe sau teritoriile sau ale deliberărilor organizațiilor de cooperare regională.
(10) Statele membre participante și, atunci când au acceptat invitația de a participa la programul de cooperare, țările terțe sau teritoriile participante, elaborează programele de cooperare în conformitate cu modelul adoptat de Comisie.
(11) Comisia adoptă modelul prevăzut la alineatul (10) prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 150 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(12) Comisia adoptă o decizie, prin intermediul actelor de punere în aplicare, prin care aprobă toate elementele (inclusiv modificările viitoare) care intră sub incidența prezentului articol, cu excepția celor care intră sub incidența alineatului (2) litera (b) punctul (vii), alineatului (2) litera (c) punctul (v), alineatului (2) litera (e), alineatului (4) litera (a) punctul (i), alineatului (4) litera (c) și alineatelor (5) și (7) din prezentul articol, care rămân în responsabilitatea statelor membre participante.
(13) Autoritatea de management notifică Comisiei orice decizie de modificare a elementelor din programul de cooperare care nu sunt acoperite de decizia Comisiei menționată la alineatul (12), în termen de o lună de la data acelei decizii de modificare. Decizia de modificare specifică data intrării sale în vigoare, care nu poate să fie anterioară datei adoptării sale.
Articolul 9
Plan de acțiune comun
În cazul în care un plan de acțiune comun menționat la articolul 104 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 se realizează sub responsabilitatea unei GECT în calitate de beneficiar, personalul secretariatului comun al programului de cooperare și membrii adunării GECT pot deveni membri ai comitetului director menționat la articolul 108 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Membrii adunării GECT nu constituie majoritatea în cadrul comitetului director respectiv.
Articolul 10
Dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității
Dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității în temeiul articolului 32 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 poate fi implementată prin programele de cooperare transfrontalieră, cu condiția ca grupul de dezvoltare locală să fie alcătuit din reprezentanți a cel puțin două țări, dintre care una este un stat membru.
Articolul 11
Investiția teritorială integrată
Pentru programele de cooperare, organismul intermediar pentru realizarea gestionării și implementării unei investiții teritoriale integrate astfel cum este menționată la articolul 36 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 este fie o entitate juridică înființată în conformitate cu legislația uneia dintre țările participante, cu condiția ca aceasta să fie instituită de autorități sau organisme publice din cel puțin două țări participante, fie o GECT.
Articolul 12
Selecția operațiunilor
(1) Operațiunile din cadrul programelor de cooperare sunt selectate de către un comitet de monitorizare așa cum este menționat la articolul 47 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Comitetul de monitorizare respectiv poate institui un comitet director care să funcționeze în subordinea sa în scopul selectării operațiunilor.
(2) Operațiunile selecționate în cadrul cooperării transfrontaliere și transnaționale implică beneficiari din cel puțin două țări participante, dintre care cel puțin unul este dintr-un stat membru. O operațiune poate fi implementată într-o singură țară, cu condiția să fie identificate influențe și beneficii transfrontaliere sau transnaționale.
Operațiunile din cadrul cooperării interregionale menționate la articolul 2 punctul (3) literele (a) și (b) implică beneficiari din cel puțin trei țări, dintre care cel puțin două sunt state membre.
Condițiile stabilite la primul paragraf nu se aplică operațiunilor din cadrul programului transfrontalier PEACE dintre Irlanda de Nord și comitatele de graniță din Irlanda în sprijinul păcii și reconcilierii, menționat la articolul 7 alineatul (2).
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2), o GECT sau altă entitate juridică înființată în conformitate cu legislația uneia dintre țările participante poate fi beneficiarul unic pentru o operațiune, cu condiția să fie instituită de autorități sau organisme publice din cel puțin două țări participante, în cazul cooperării transfrontaliere și transnaționale, și din cel puțin trei țări participante, în cazul cooperării interregionale.
O entitate juridică ce implementează un instrument financiar sau un fond de fonduri, după caz, poate fi unicul beneficiar al unei operațiuni fără aplicarea cerințelor privind compoziția sa prevăzute la primul paragraf.
(4) Beneficiarii cooperează în ceea ce privește elaborarea și implementarea operațiunilor. În plus, aceștia cooperează fie pentru furnizarea personalului pentru operațiuni sau finanțarea operațiunilor, fie pentru ambele.
Pentru operațiunile din cadrul programelor instituite între regiunile ultraperiferice și țările terțe sau teritoriile, beneficiarilor li se cere să coopereze numai în două domenii din cele menționate la primul paragraf.
(5) Pentru fiecare operațiune, autoritatea de management furnizează beneficiarului principal sau beneficiarului unic un document care stabilește condițiile aplicabile sprijinului pentru operațiuni, inclusiv cerințele specifice privind produsele sau serviciile care urmează să fie furnizate în cadrul operațiunii, planul de finanțare și termenul de executare.
Articolul 13
Beneficiari
(1) În cazul în care există doi sau mai mulți beneficiari pentru o operațiune în cadrul unui program de cooperare, unul dintre ei este desemnat de către toți beneficiarii ca beneficiar principal.
(2) Beneficiarul principal:
(a)
stabilește condițiile de lucru cu alți beneficiari într-un acord care cuprinde, printre altele, dispoziții care garantează buna gestionare financiară a fondurilor alocate operațiunii, inclusiv modalitățile de recuperare a sumelor plătite în mod nejustificat;
(b)
își asumă responsabilitatea de a asigura implementarea întregii operațiuni;
(c)
se asigură că cheltuielile prezentate de toți beneficiarii au fost suportate în implementarea operațiunii și corespund activităților convenite de către toți beneficiarii, precum și că aceste cheltuieli sunt în conformitate cu documentul furnizat de autoritatea de management în temeiul articolului 12 alineatul (5);
(d)
se asigură că cheltuielile prezentate de către alți beneficiari au fost verificate de către unul sau mai mulți controlori în cazul în care această verificare nu este efectuată de către autoritatea de management în temeiul articolului 23 alineatul (3).
(3) Cu excepția existenței unei dispoziții contrare în acordurile încheiate în conformitate cu alineatul (2) litera (a), beneficiarul principal se asigură că ceilalți beneficiari primesc suma totală a contribuțiilor din fonduri cât se poate de repede și integral. Nu se poate deduce sau reține nicio sumă și nu se poate percepe nicio taxă specifică sau altă taxă cu efect echivalent care ar reduce sumele respective pentru ceilalți beneficiari.
(4) Beneficiarii principali sunt situați într-un stat membru care participă la programul de cooperare. Cu toate acestea, este posibil ca statele membre și țările terțe sau teritoriile care participă la un program de cooperare să cadă de acord că beneficiarul principal poate fi situat într-o țară terță sau un teritoriu care participă la programul de cooperare respectiv, cu condiția ca autoritatea de management să fie satisfăcută de modul în care beneficiarul principal își poate îndeplini sarcinile prevăzute la alineatele (2) și (3), precum și ca cerințele referitoare la gestiune, verificări și audit să fie respectate.
(5) Beneficiarii unici sunt înregistrați într-un stat membru care participă la programul de cooperare. Cu toate acestea, aceștia pot fi înregistrați într-un stat membru care nu participă la program cu condiția respectării condițiilor prevăzute la articolul 12 alineatul (3).
CAPITOLUL IV
Monitorizare și evaluare
Articolul 14
Rapoartele de implementare
(1) Până la data de 31 mai 2016 și până la aceeași dată din fiecare an ulterior până în 2023 inclusiv, autoritatea de management prezintă Comisiei un raport anual de implementare în conformitate cu articolul 50 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Raportul de implementare prezentat în 2016 trebuie să se refere la anii financiari 2014 și 2015, precum și la perioada dintre data de începere a eligibilității cheltuielilor și 31 decembrie 2013.
(2) Pentru rapoartele depuse în 2017 și 2019, termenul menționat la alineatul (1) este 30 iunie.
(3) Rapoartele de implementare anuale prezintă informații referitoare la:
(a)
implementarea programului de cooperare în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013;
(b)
în cazul în care este oportun, progresele realizate în ceea ce privește pregătirea și implementarea proiectelor majore și a planurilor de acțiune comune.
(4) Rapoartele de implementare anuale prezentate în 2017 și 2019 stabilesc și evaluează informațiile necesare în conformitate cu articolul 50 alineatul (4) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și informațiile menționate la alineatul (2) din prezentul articol împreună cu următoarele informații:
(a)
progresele realizate în ceea ce privește implementarea planului de evaluare și transpunerii în practică a constatărilor evaluărilor;
(b)
rezultatele măsurilor de informare și de publicitate desfășurate în cadrul strategiei de comunicare;
(c)
implicarea partenerilor în implementarea, monitorizarea și evaluarea programului de cooperare.
Rapoartele anuale de implementare prezentate în 2017 și 2019 pot, cu respectarea conținutului și obiectivelor fiecărui program de cooperare, stabili informații și evalua următoarele:
(a)
progresele înregistrate în implementarea abordării integrate a dezvoltării teritoriale, inclusiv a dezvoltării urbane durabile și a dezvoltării locale plasate sub responsabilitatea comunității în cadrul programului de cooperare;
(b)
progresele realizate în ceea ce privește implementarea acțiunilor menite să consolideze capacitatea autorităților și beneficiarilor de a administra și de a utiliza FEDR;
(c)
după caz, contribuția strategiilor macroregionale și de bazin maritim;
(d)
acțiunile specifice luate pentru a promova egalitatea între bărbați și femei și pentru a promova nediscriminarea, în special accesibilitatea pentru persoanele cu handicap, și măsurile implementate pentru a asigura integrarea perspectivei de gen în programul de cooperare și în operațiuni;
(e)
acțiunile luate pentru promovarea dezvoltării durabile;
(f)
progresele în implementarea acțiunilor din domeniul inovării sociale;
(5) Rapoartele de implementare anuale și finale se întocmesc pe baza modelelor adoptate de Comisie prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 150 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Articolul 15
Reexaminare anuală
Reuniunea de reexaminare anuală se organizează în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Dacă nu se organizează o reuniune de reexaminare anuală în temeiul articolului 51 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, reexaminarea anuală poate fi efectuată în scris.
Articolul 16
Indicatori pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană
(1) Indicatorii de realizare comuni prevăzuți în anexa la prezentul regulament, indicatorii de rezultat specifici programului și, dacă este cazul, indicatorii de realizare specifici programului se utilizează în conformitate cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și cu articolul 8 alineatul (2) primul paragraf litera (b) punctele (ii) și (iv) și litera (c) punctele (ii) și (iv) din prezentul regulament.
(2) Pentru indicatorii de realizare comuni și cei specifici programului, nivelurile de referință se stabilesc la zero. Se fixează pentru anul 2023 valori-țintă cuantificate cumulative pentru acești indicatori.
(3) Pentru indicatorii de rezultat specifici programului, care se referă la priorități de investiții, nivelurile de referință se stabilesc utilizând datele cele mai recente disponibile și se fixează ținte pentru anul 2023. Țintele pot fi exprimate în termeni cantitativi sau calitativi.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 29 pentru a modifica lista indicatorilor de realizare comuni prevăzuți în anexă pentru a face ajustări în cazurile care se impune pentru a asigura evaluarea eficientă a evoluției implementării programului.
Articolul 17
Asistență tehnică
Valoarea alocată asistenței tehnice din partea FEDR se limitează la 6 % din suma totală alocată programului de cooperare. Pentru programele cu o alocare totală ce nu depășește 50 000 000 EUR, suma din FEDR alocată pentru asistență tehnică se limitează la 7 % din suma totală alocată, dar nu este mai mică de 1 500 000 EUR și nici mai mare de 3 000 000 EUR.
CAPITOLUL V
Eligibilitate
Articolul 18
Norme privind eligibilitatea cheltuielilor
(1) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 29 pentru a stabili norme specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare în ceea ce privește costurile cu personalul, cheltuielile de birou și cheltuielile administrative, costurile de deplasare și de cazare, costurile de consultanță și servicii externe și cheltuielile cu echipamente. Până la 22 aprilie 2014, Comisia notifică simultan Parlamentului European și Consiliului actele delegate adoptate în conformitate cu articolul 29.
(2) Fără a aduce atingere normelor de eligibilitate stabilite la articolele 65 - 71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, în Regulamentul (UE) nr. 1301/2013, în prezentul regulament sau în actul delegat menționat la alineatul (1) din prezentul articol, sau pe baza acestora, statele membre participante la comitetul de monitorizare stabilesc norme suplimentare privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programul de cooperare în ansamblu.
(3) Pentru aspecte care nu sunt reglementate prin normele de eligibilitate stabilite la articolele 65 - 71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, în Regulamentul (UE) nr. 1301/2013, în actul delegat menționat la alineatul (1) din prezentul articol sau în normele stabilite în comun de către statele membre participante în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol, sau nu sunt reglementate pe baza acestora, se aplică normele naționale ale statului membru în care sunt efectuate cheltuielile.
Articolul 19
Costuri de personal
Costurile de personal ale unei operațiuni pot fi calculate la o rată forfetară de până la 20 % din costurile directe, altele decât costurile de personal ale operațiunii respective.
Articolul 20
Eligibilitatea operațiunilor din cadrul programelor de cooperare în funcție de localizare
(1) Operațiunile din cadrul programelor de cooperare, sub rezerva derogărilor menționate la alineatele (2) și (3), sunt situate în partea din zona vizată de program care cuprinde teritoriul Uniunii („partea din Uniune a zonei vizate de program”).
(2) Autoritatea de management poate accepta ca totalitatea sau o parte a unei operațiuni să fie implementată în afara părții din Uniune a zonei vizate de program, cu condiția ca toate condițiile de mai jos să fie îndeplinite:
(a)
operațiunea este în beneficiul zonei vizate de program;
(b)
suma totală alocată în cadrul programului de cooperare operațiunilor situate în afara părții din Uniune a zonei vizate de program nu depășește 20 % din sprijinul din partea FEDR la nivel de program sau 30 % în cazul programelor de cooperare pentru care partea din Uniune a zonei vizate de program constă în regiunile ultraperiferice;
(c)
obligațiile autorităților de management și de audit în ceea ce privește gestionarea, controlul și auditul privind operațiunea sunt îndeplinite de către autoritățile programului de cooperare sau acestea încheie acorduri cu autoritățile din statul membru sau țara terță sau teritoriul în care operațiunea este implementată.
(3) Pentru operațiunile care vizează asistența tehnică sau activitățile promoționale și consolidarea capacităților, cheltuielile pot fi efectuate în afara părții din Uniune a zonei vizate de program în cazul în care condițiile menționate la alineatul (2) literele (a) și (c) sunt îndeplinite.
CAPITOLUL VI
Gestionare, control și desemnare
Articolul 21
Desemnarea autorităților
(1) Statele membre care participă la un program de cooperare desemnează, în sensul articolului 123 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, o autoritate de management unică; în sensul articolului 123 alineatul (2) din regulamentul respectiv, o autoritate de certificare unică; și, în sensul articolului 123 alineatul (4) din regulamentul respectiv, o autoritate de audit unică. Autoritatea de management și autoritatea de audit sunt situate în același stat membru.
Statele membre care participă la un program de cooperare pot desemna autoritatea de management ca fiind responsabilă și să exercite funcțiile autorității de certificare. O astfel de desemnare nu aduce atingere repartizării pasivelor între statele membre participante în ceea ce privește aplicarea corecțiilor financiare, astfel cum se prevede în programul de cooperare.
(2) Autoritatea de certificare primește plățile efectuate de Comisie și efectuează, de regulă, plăți către beneficiarul principal, în conformitate cu articolul 132 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(3) Procedura pentru desemnarea autorității de management și, după caz, a autorității de certificare, prevăzută la articolul 124 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, este pusă în aplicare de statul membru în care este situată autoritatea.
Articolul 22
Gruparea europeană de cooperare teritorială
Statele membre care participă la un program de cooperare pot apela la o GECT pentru a o însărcina cu gestionarea programului de cooperare respectiv sau a unei părți a acestuia, mai ales conferindu-i responsabilitățile unei autorități de management.
Articolul 23
Funcțiile autorității de management
(1) Fără a aduce atingere alineatului (4) de la prezentul articol, autoritatea de management a unui program de cooperare îndeplinește funcțiile stabilite la articolul 125 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
(2) Autoritatea de management, după consultarea cu statele membre și toate țările terțe care participă la un program de cooperare, înființează un secretariat comun.
Secretariatul comun oferă asistență autorității de management și comitetului de monitorizare la îndeplinirea funcțiilor respective ale acestora. Secretariatul comun furnizează, de asemenea, informații pentru potențialii beneficiari cu privire la oportunitățile de finanțare din cadrul programelor de cooperare și asistă beneficiarii la implementarea operațiunilor.
(3) În cazul în care autoritatea de management este o GECT, verificările în temeiul articolului 125 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 se efectuează de către autoritatea de management sau sub supravegherea acesteia cel puțin pentru acele state membre și țări terțe sau teritorii din care există membri care participă în GECT.
(4) În cazul în care autoritatea de management nu efectuează verificări în temeiul articolului 125 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 în întreaga zonă vizată de program, sau în cazul în care verificările nu sunt efectuate de autoritatea de management sau sub supravegherea acesteia pentru acele state membre și țări terțe sau teritorii din care există membri care participă în GECT în conformitate cu alineatul (3), fiecare stat membru sau, în cazul în care a acceptat invitația de a participa la programul de cooperare, fiecare țară terță sau teritoriu desemnează organismul sau persoana responsabilă pentru efectuarea unor astfel de verificări în raport cu beneficiarii pe teritoriul său („controlor(i)”).
Controlorii prevăzuți la primul paragraf pot fi aceleași organisme responsabile pentru efectuarea acestor verificări pentru programele operaționale în cadrul obiectivului privind investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă sau, în cazul țărilor terțe, pentru efectuarea verificărilor comparabile în cadrul instrumentelor de politică externă ale Uniunii.
Autoritatea de management se asigură că cheltuielile fiecărui beneficiar care participă la o operațiune au fost verificate de către un controlor desemnat.
Fiecare stat membru se asigură că cheltuielile unui beneficiar pot fi verificate în termen de trei luni de la transmiterea documentelor de către beneficiarul respectiv.
Fiecare stat membru sau, în cazul în care a acceptat invitația de a participa la programul de cooperare, fiecare țară terță răspunde de verificările efectuate pe teritoriul său.
(5) În cazul în care verificarea furnizării de produse sau a prestării de servicii care fac obiectul cofinanțării nu poate avea loc decât pentru întreaga operațiune, această verificare se realizează de autoritatea de management sau de controlorul din statul membru în care are este situat beneficiarul principal.
Articolul 24
Funcțiile autorității de certificare
Autoritatea de certificare a unui program de cooperare îndeplinește funcțiile prevăzute la articolul 126 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Articolul 25
Funcțiile autorității de audit
(1) Statele membre și țările terțe care participă la un program de cooperare pot autoriza autoritatea de audit să exercite în mod direct funcțiile prevăzute la articolul 127 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 pe întreg teritoriul vizat de un program de cooperare. Acestea precizează momentul în care autoritatea de audit trebuie să fie însoțită de un auditor al unui stat membru sau al unei țări terțe.
(2) În cazul în care autoritatea de audit nu deține autorizația menționată la alineatul (1), aceasta trebuie să fie asistată de un grup de auditori compus dintr-un reprezentant din fiecare stat membru sau țară terță care participă la programul de cooperare și care exercită funcțiile prevăzute la articolul 127 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Fiecare stat membru sau, în cazul în care a acceptat invitația de a participa la un program de cooperare, fiecare țară terță răspunde de auditurile efectuate pe teritoriul său.
Fiecare reprezentant din fiecare stat membru sau țară terță care participă la programul de cooperare este responsabil pentru furnizarea de elemente concrete legate de cheltuielile de pe teritoriul său, care sunt solicitate de autoritatea de audit pentru a efectua evaluarea.
Grupul de auditori este constituit într-un termen de cel mult trei luni după decizia de aprobare a programului de cooperare. Acesta își elaborează propriul regulament de procedură și este prezidat de autoritatea de audit pentru programul de cooperare.
(3) Auditorii sunt independenți din punct de vedere funcțional de controlorii care efectuează verificări în temeiul articolului 23.
CAPITOLUL VII
Participarea țărilor terțe la programe de cooperare transnațională și interregională
Articolul 26
Condiții de implementare pentru participarea țărilor terțe
Condițiile aplicabile de implementare a programului care reglementează gestionarea financiară, precum și programarea, monitorizarea, evaluarea și controlul participării țărilor terțe printr-o contribuție a resurselor IPA II sau IEV la programele de cooperare transnațională și interregională se stabilesc în programul de cooperare relevant și, de asemenea, după caz, în acordul de finanțare dintre Comisie, guvernele țărilor terțe vizate și statul membru care găzduiește autoritatea de management a programului de cooperare relevant. Condițiile de implementare a programului trebuie să fie în concordanță cu normele politicii de coeziune a Uniunii.
CAPITOLUL VIII
Gestiunea financiară
Articolul 27
Angajamente bugetare, plăți și recuperări
(1) Sprijinul din partea FEDR pentru programele de cooperare se plătește într-un cont unic care nu are niciun subcont național.
(2) Autoritatea de management se asigură că orice sumă plătită în urma unei nereguli se recuperează de la beneficiarul principal sau de la beneficiarul unic. Beneficiarii rambursează beneficiarului principal orice sume plătite în mod nejustificat.
(3) În cazul în care beneficiarul principal nu reușește să obțină rambursarea de la alți beneficiari sau în cazul în care autoritatea de management nu reușește să obțină rambursarea de la beneficiarul principal sau de la beneficiarul unic, statul membru sau țara terță pe al cărui teritoriu este situat beneficiarul în cauză sau în care este înregistrată o GECT, după caz, rambursează autorității de management orice sume plătite în mod nejustificat beneficiarului respectiv. Autoritatea de management este responsabilă pentru rambursarea sumelor în cauză bugetului general al Uniunii, în conformitate cu repartizarea pasivelor între statele membre participante, astfel cum se prevede în programul de cooperare.
Articolul 28
Utilizarea monedei euro
Prin derogare de la articolul 133 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, cheltuielile efectuate într-o altă monedă decât euro sunt convertite în euro de către beneficiari pe baza ratei de schimb contabile lunare a Comisiei din luna în care cheltuielile respective:
(a)
fie au fost efectuate;
(b)
fie au fost depuse spre verificare la autoritatea de management sau la controlor, în conformitate cu articolul 23 din prezentul regulament;
(c)
fie au fost raportate beneficiarului principal.
Metoda aleasă se stabilește în programul de cooperare și se aplică tuturor beneficiarilor.
Conversia este verificată de autoritatea de management sau de controlorul din statul membru sau țara terță în care este situat beneficiarul.
CAPITOLUL IX
Dispoziții finale
Articolul 29
Exercitarea delegării
(1) Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor stabilite în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul la articolul 16 alineatul (4) și articolul 18 alineatul (1) se conferă Comisiei de la 21 decembrie 2013 până la 31 decembrie 2020.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 16 alineatul (4) și la articolul 18 alineatul (1) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 16 alineatul (4) sau al articolului 18 alineatul (1) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 30
Dispoziții tranzitorii
(1) Prezentul regulament nu poate determina continuarea sau modificarea, inclusiv anularea totală sau parțială, a asistenței aprobate de Comisie în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 sau al unei alte legislații aplicabile acestei asistențe la 31 decembrie 2013. Regulamentul respectiv sau orice altă legislație aplicabilă continuă să se aplice în consecință și după 31 decembrie 2013 asistenței sau operațiunilor în cauză până la finalizarea lor. În înțelesul prezentului alineat, termenul asistență acoperă programele operaționale și proiectele majore.
(2) Cererile de asistență prezentate sau aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 înainte de 1 ianuarie 2014 rămân valabile.
Articolul 31
Reexaminare
Parlamentul European și Consiliul reexaminează prezentul regulament până la data de 31 decembrie 2020, în conformitate cu articolul 178 din TFUE.
Articolul 32
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolele 4, 27 și 28 se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2013.