NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 660/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1013/2006 o přepravě odpadů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem ochrany životního prostředí stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4) požadavky na přepravu odpadů v rámci Unie i mezi členskými státy a třetími zeměmi. V prosazování nařízení a kontrolách prováděných orgány zapojenými do kontrol v členských státech však byly zjištěny značné rozdíly a nedostatky.
(2)
Je nutné zavést odpovídající plánování kontrol přepravy odpadů s cílem vytvořit kapacitu potřebnou pro kontroly a účinně předcházet nedovolené přepravě. Ustanovení článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 o prosazování nařízení a kontrolách by proto měla být zpřísněna s cílem zajistit pravidelné a jednotné plánování těchto kontrol. Měly by být vytvořeny plány kontrol pro kontroly prováděné v souladu s těmito ustanoveními. Plány kontrol by měly vycházet z posouzení rizik a měly by obsahovat řadu klíčových prvků, jako jsou cíle, priority, zeměpisná oblast, na kterou se plány kontrol vztahují, informace o plánovaných kontrolách, úkoly přidělené orgánům zapojeným do kontrol, ujednání o spolupráci mezi těmito orgány zapojenými do kontrol v členském státě, v různých členských státech a případně i mezi těmito orgány v členských státech a ve třetích zemích a informace o školení pracovníků provádějících kontroly, jakož i o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění dotyčného plánu kontrol.
(3)
Plány kontrol mohou být vypracovány buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů.
(4)
Vzhledem k tomu, že plány kontrol jsou upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (5), vztahují se na tyto plány ustanovení uvedené směrnice, a to včetně případných výjimek podle článku 4 uvedené směrnice.
(5)
Veřejnosti by měly být zpřístupněny, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, výsledky kontrol a přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí.
(6)
V rámci Unie existují různá pravidla, pokud jde o pravomoc a možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech požadovat doklady za účelem prověření zákonnosti přepravy odpadů. Takové doklady by se mohly týkat mimo jiné toho, zda se u látky nebo předmětu jedná o odpad ve smyslu nařízení (ES) č. 1013/2006, nebo zda byl odpad správně zařazen a zda budou odpady přepraveny do zařízení šetrných k životnímu prostředí podle článku 49 uvedeného nařízení. Článek 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto měl stanovit možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech tyto doklady požadovat. Tyto doklady mohou být požadovány buď na základě obecných ustanovení, nebo pro jednotlivé případy. Pokud tyto doklady nejsou poskytnuty nebo jsou považovány za nedostatečné, převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčných odpadů by měly být považovány za nedovolenou přepravu a měla by se na ně použít příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1013/2006.
(7)
Nedovolená přeprava odpadů často pochází z nekontrolovaného sběru, třídění a uskladnění. Systematické provádění kontrol přepravy odpadů by tedy mělo přispět k identifikaci a řešení těchto nekontrolovaných činností a podpořit tak provádění nařízení (ES) č. 1013/2006.
(8)
Aby členské státy měly dostatek času připravit se na uplatňování opatření vyžadovaných podle článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 ve znění tohoto nařízení, je vhodné, aby první plány kontrol byly přijaty do 1. ledna 2017.
(9)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny podle nařízení (ES) č. 1013/2006, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(10)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu některých jiných než podstatných prvků nařízení (ES) č. 1013/2006. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 1013/2006 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(12)
Nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1013/2006 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„7a.
„opětovným použitím“ rozumí opětovné použití ve smyslu čl. 3 odst. 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (7);
35a.
„kontrolou“ rozumí činnosti prováděné dotčenými orgány, jejichž cílem je prověřit, zda zařízení, podnik, zprostředkovatel, obchodník, přeprava odpadů nebo související využívání nebo odstraňování splňují příslušné požadavky stanovené tímto nařízením.
(7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).“" 						
2)
V článku 26 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze informace a doklady uvedené v odstavci 1 předávat a vyměňovat prostřednictvím elektronické výměny údajů s elektronickým podpisem nebo elektronickým ověřením pravosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (8) nebo srovnatelného systému elektronického ověřování pravosti, který zajišťuje stejnou úroveň bezpečnosti.
K snazšímu provedení prvního pododstavce přijme Komise podle možností prováděcí akty, v nichž stanoví technické a organizační požadavky pro praktické provádění elektronické výměny údajů za účelem předávání dokumentů a informací. Komise zohlední veškeré příslušné mezinárodní normy a zajistí, aby tyto požadavky byly v souladu se směrnicí 1999/93/ES nebo alespoň poskytovaly stejnou úroveň bezpečnosti, jakou stanoví uvedená směrnice. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12).“" 						
3)
Článek 50 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Prostřednictvím opatření k prosazování tohoto nařízení členské státy mimo jiné stanoví kontroly zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků v souladu s článkem 34 směrnice 2008/98/ES a kontroly přeprav odpadů a souvisejícího využívání nebo odstraňování.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Do 1. ledna 2017 členské státy zajistí, aby s ohledem na celé jejich zeměpisné území byl vypracován jeden či více plánů, buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů, pro kontroly prováděné podle odstavce 2 (dále jen „plán kontrol“). Plány kontrol vychází z posouzení rizik vztahujících se na zvláštní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy a zohledňují, jsou-li dostupné a tam, kde je to vhodné, zpravodajské údaje, jako například údaje o vyšetřování policejními nebo celními orgány a analýzy trestné činnosti. Posouzení rizik se zaměří mimo jiné na určení minimálního počtu potřebných kontrol, včetně fyzických kontrol zařízení, podniků, zprostředkovatelů, obchodníků a přeprav odpadů nebo souvisejícího využívání nebo odstraňování. Plán kontrol obsahuje tyto prvky:
a)
cíle a priority kontrol, včetně popisu způsobu, jakým byly uvedené priority určeny;
b)
zeměpisnou oblast, na kterou se plán kontrol vztahuje;
c)
informace o plánovaných kontrolách, včetně fyzických kontrol;
d)
úkoly přidělené každému orgánu zapojenému do kontrol;
e)
ujednání o spolupráci mezi orgány zapojenými do kontrol;
f)
informace o školení pracovníků provádějících kontroly v záležitostech týkajících se kontrol a
g)
informace o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění daného plánu kontrol.
Plán kontrol se nejméně jednou za tři roky přezkoumává a případně aktualizuje. V rámci uvedeného přezkumu se posoudí, do jaké míry byly cíle a další prvky daného plánu kontrol provedeny.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Kontroly přeprav mohou být prováděny zejména:
a)
v místě vzniku za účasti původce, držitele nebo oznamovatele;
b)
v místě určení, včetně v místě předběžného a jiného než předběžného využití nebo odstraňování, za účasti příjemce nebo zařízení;
c)
na hranicích Unie nebo
d)
během přepravy uvnitř Unie.“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Kontroly přepravy zahrnují ověření dokladů, potvrzení totožnosti a případně i fyzickou kontrolu odpadů.“;
e)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Za účelem prověření, že látka nebo předmět, jež jsou přepravovány po silnici, železnici, letecky, po moři nebo po vnitrozemských vodních cestách, není odpadem, mohou orgány zapojené do kontrol, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU (9), požadovat, aby fyzická či právnická osoba, která má dotyčnou látku či dotyčný předmět v držení nebo která zařizuje jejich převoz, předložila doklad:
a)
o původu a místě určení dotyčné látky nebo dotyčného předmětu a
b)
o tom, že se nejedná o odpad, včetně případných dokladů týkajících se funkčnosti.
Pro účely prvního pododstavce se rovněž prověřuje ochrana dotyčné látky nebo dotyčného předmětu před poškozením v průběhu dopravy, nakládky a vykládky, jako například odpovídající zabalení a vhodné uspořádání.
4b. Orgány zapojené do kontrol mohou stanovit závěr, že dotyčná látka nebo dotyčný předmět je odpadem, pokud:
-
doklady uvedené v odstavci 4a nebo vyžadované podle jiných právních předpisů Unie za účelem prověření, zda látka či předmět není odpadem, nebyly předloženy ve lhůtě jimi stanovené nebo
-
považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, nebo považují ochranu před poškozením podle odst. 4a druhého pododstavce za nedostatečnou.
Za těchto okolností se převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčného odpadu považuje za nedovolenou přepravu. Použijí se na ně proto články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4c. Za účelem prověření, zda je přeprava odpadu v souladu s tímto nařízením, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby oznamovatel, osoba, která zařizuje přepravu, držitel, přepravce, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, jim předložili příslušné doklady ve lhůtě, kterou tyto orgány stanoví.
Za účelem prověření, zda přeprava odpadu, na kterou se vztahují obecné požadavky na informace podle článku 18, je určena k využití, které je v souladu s článkem 49, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby osoba, která přepravu zařizuje, předložila příslušné doklady poskytnuté zařízením k předběžnému a jinému než předběžnému využití odpadů, v případě potřeby schválené příslušným orgánem místa určení.
4d. Pokud nebyly orgánům zapojeným do kontrol poskytnuty doklady podle odstavce 4c v jimi stanovené lhůtě nebo pokud tyto orgány považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, považuje se dotyčná přeprava za nedovolenou přepravu. Na tuto přepravu se proto použijí články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4e. Do 18. července 2015 Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů předběžnou srovnávací tabulku kódů kombinované nomenklatury stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (10) a položek odpadů uvedených v přílohách III, IIIA, IIIB, IV, IVA a V tohoto nařízení. Komise tuto srovnávací tabulku průběžně aktualizuje, aby zohlednila změny této nomenklatury a položek uvedených v těchto přílohách a doplnila veškeré nové kódy harmonizovaného systému související s odpady, které Světová celní organizace případně přijme.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38)." 						
(10) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“;" 						
f)
Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Členské státy navzájem dvoustranně a mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovolené přepravě a její odhalování. Vyměňují si příslušné informace o přepravě odpadů, tocích odpadů, provozovatelích a zařízeních a sdílejí zkušenosti a poznatky týkající se donucovacích opatření včetně posouzení rizik provedeného podle odstavce 2a tohoto článku v rámci zavedených struktur, zejména prostřednictvím sítě kontaktních subjektů určených v souladu s článkem 54.“
4)
V článku 51 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před koncem každého kalendářního roku vypracují členské státy rovněž zprávu za předchozí rok na základě doplňujícího dotazníku v příloze IX a zašlou ji Komisi. Do jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisi členské státy rovněž zveřejní, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, část zprávy týkající se článku 24 a čl. 50 odst. 1, 2 a 2a, včetně tabulky 5 přílohy IX, spolu s jakýmkoli vysvětlením, které považují za vhodné. Komise sestaví seznam hypertextových odkazů členských států podle části přílohy IX týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a a zveřejní je na svých webových stránkách.“
5)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Změny příloh
1. Komisi je v souladu s článkem 58a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění:
a)
přílohy IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI a VII, aby se zohlednily změny dohodnuté v rámci Basilejské úmluvy a rozhodnutí OECD;
b)
příloha V, aby se zohlednily dohodnuté změny seznamu odpadů přijaté podle článku 7 směrnice 2008/98/ES;
c)
příloha VIII, aby se zohlednila rozhodnutí přijatá v rámci příslušných mezinárodních úmluv a dohod.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 58a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 58 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. července 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 58 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 58 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
7)
Článek 59 se zrušuje.
8)
Článek 59a se nahrazuje tímto:
„Článek 59a
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
9)
V článku 60 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Do 31. prosince 2020 Komise provede přezkum tohoto nařízení, přičemž zohlední mimo jiné zprávy vypracované podle článku 51, a o výsledcích tohoto přezkumu podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem. Komise v rámci tohoto přezkumu posoudí zejména účinnost čl. 50 odst. 2a v boji proti nedovolené přepravě, s přihlédnutím k environmentálním, sociálním a hospodářským aspektům.“
10)
Příloha IX se mění takto:
a)
část týkající se čl. 50 odst. 2 se nahrazuje tímto:
„Souhrnné informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 50 odst. 2, včetně:
-
počtu kontrol, včetně fyzických kontrol, zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu kontrol přeprav odpadů, včetně fyzických kontrol,
-
počtu předpokládaných případů nezákonného jednání ze strany zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu předpokládaných nedovolených přeprav zjištěných v rámci těchto kontrol.
Doplňující poznámky:“;
b)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2a, která zní:
„Čl. 50 odst. 2a
Informace o plánu (plánech) kontrol:
Počet plánů kontrol pro celé zeměpisné území:
Datum přijetí plánu (plánů) kontrol a období, na něž se vztahuje (vztahují):
Datum posledního přezkumu plánu (plánů) kontrol:
Orgány zapojené do kontrol a spolupráce mezi těmito orgány:
Uveďte osoby nebo subjekty, kterým lze oznámit podezření nebo nesrovnalosti:“;
c)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a, která zní:
„Odkaz na webové stránky, kde jsou elektronicky zpřístupněny informace zveřejňované členskými státy prostřednictvím internetu podle čl. 51 odst. 2.“
11)
V příloze IX, tabulce 5 se nadpis posledního sloupce nahrazuje tímto:
„Přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 1 bod 4 použije ode dne 1. ledna 2018.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 660/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 mai 2014
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 privind transferurile de deșeuri
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
În vederea protejării mediului, Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4) prevede cerințe aplicabile transferurilor de deșeuri atât în cadrul Uniunii, cât și între statele membre și țări terțe. S-au identificat însă divergențe și lacune în ceea ce privește asigurarea respectării aplicării regulamentului și controalele efectuate de autoritățile care participă la controale în statele membre.
(2)
Este nevoie de o planificare corespunzătoare a controalelor transferurilor de deșeuri pentru a determina capacitățile necesare pentru efectuarea acestor controale și pentru a preveni în mod eficient transferurile ilegale. Dispozițiile privind asigurarea respectării aplicării și controalele prevăzute la articolul 50 din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 ar trebui așadar consolidate în vederea asigurării unei planificări regulate și coerente a respectivelor controale. Ar trebui stabilite planuri de control pentru controalele efectuate în conformitate cu acele dispoziții. Planurile de control ar trebui să se bazeze pe o evaluare a riscurilor și să includă o serie de elemente-cheie, cum ar fi obiectivele, prioritățile, zona geografică acoperită, informații privind controalele planificate, competențele conferite autorităților care participă la controale, acordurile de cooperare între autoritățile care participă la controale într-un stat membru, în state membre diferite, precum și, după caz, între respectivele autorități din statele membre și din țări terțe și informații privind formarea inspectorilor, precum și privind resursele umane, financiare și de altă natură necesare punerii în aplicare a planului de control în cauză.
(3)
Planurile de control pot fi întocmite fie separat, fie ca parte clar definită a altor planuri.
(4)
Întrucât planurile de control sunt reglementate de Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), dispozițiile respectivei directive, inclusiv excepțiile de la articolul 4 din respectiva directivă, după caz, se aplică respectivelor planuri.
(5)
Rezultatul controalelor și măsurile luate, inclusiv eventualele sancțiuni impuse, ar trebui făcute publice, inclusiv pe cale electronică, prin intermediul internetului.
(6)
În cadrul Uniunii există norme divergente în ceea ce privește competența și posibilitatea autorităților care participă la controale în statele membre de a solicita probe pentru a stabili legalitatea transferurilor. Aceste probe ar putea avea ca obiect, printre altele, întrebarea dacă substanța sau obiectul reprezintă „deșeuri” în sensul Regulamentului (CE) nr. 1013/2006, dacă deșeurile au fost corect clasificate și dacă deșeurile vor fi expediate către instalații care practică o gestionare ecologică rațională în conformitate cu articolul 49 din regulamentul respectiv. Articolul 50 din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 ar trebui așadar să prevadă posibilitatea ca autoritățile care participă la controale în statele membre să solicite astfel de probe. Astfel de probe pot fi solicitate în temeiul unor dispoziții generale sau de la caz la caz. În cazul în care probele nu sunt puse la dispoziție sau sunt considerate insuficiente, transportul substanței sau al obiectului în cauză sau transferul deșeurilor în cauză ar trebui să fie considerat transfer ilegal și ar trebui să fie tratat în conformitate cu dispozițiile relevante din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006.
(7)
Transferurile ilegale de deșeuri provin în mod frecvent de la instalații necontrolate de colectare, sortare și depozitare. Desfășurarea în mod sistematic de controale ale transferurilor de deșeuri ar trebui, în consecință, să contribuie la identificarea și la abordarea respectivelor activități necontrolate, promovând astfel punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1013/2006.
(8)
Pentru a oferi statelor membre suficient timp de pregătire în vederea aplicării măsurilor necesare în temeiul articolului 50 din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament, este oportun ca primele planuri de control să se adopte până la 1 ianuarie 2017.
(9)
Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 ar trebui să se alinieze la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
(10)
Competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificarea anumitor elemente neesențiale ale Regulamentului (CE) nr. 1013/2006. Este deosebit de important ca în timpul lucrărilor pregătitoare Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(11)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1013/2006, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(12)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 2 se adaugă următoarele puncte:
„7a.
«reutilizare» are înțelesul definiției de la articolul 3 punctul 13 din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7)
35a.
«control» înseamnă acțiunile întreprinse de autoritățile implicate pentru a stabili dacă o unitate, o întreprindere, un broker, un dealer, un transfer de deșeuri sau recuperarea și eliminarea aferente îndeplinesc cerințele relevante stabilite în prezentul regulament.
(7) Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (JO L 312, 22.11.2008, p. 3).”" 						
2.
La articolul 26, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Sub rezerva acordului autorităților competente în cauză și al notificatorului, informațiile și documentele enumerate la alineatul (1) pot fi prezentate și schimbate prin schimb electronic de date, cu semnătură electronică sau autentificare electronică în conformitate cu Directiva 1999/93/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) sau printr-un sistem comparabil de autentificare electronică, care asigură același grad de siguranță.
În vederea facilitării punerii în aplicare a primului paragraf, Comisia adoptă, atunci când este posibil, acte de punere în aplicare de stabilire a cerințelor tehnice și organizatorice pentru aplicarea practică a schimbului electronic de date pentru transmiterea documentelor și furnizarea informațiilor. Comisia ține cont de eventualele standarde internaționale relevante și se asigură că cerințele respective sunt conforme cu Directiva 1999/93/CE sau oferă cel puțin același nivel de securitate precum cel prevăzut în respectiva directivă. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 59a alineatul (2).
(8) Directiva 1999/93/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind un cadru comunitar pentru semnăturile electronice (JO L 13, 19.1.2000, p. 12).”" 						
3.
Articolul 50 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Prin intermediul măsurilor de asigurare a respectării aplicării prezentului regulament, statele membre prevăd efectuarea, inter alia, de controale ale unităților, ale întreprinderilor, ale brokerilor și ale dealerilor, în conformitate cu articolul 34 din Directiva 2008/98/CE, precum și de controale ale transferurilor de deșeuri și ale operațiunilor aferente de recuperare sau de eliminare.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(2a) Până la 1 ianuarie 2017, statele membre se asigură că, în ceea ce privește întregul lor teritoriu geografic, se întocmesc unul sau mai multe planuri, fie separat, fie ca parte clar definită a altor planuri, pentru controalele desfășurate în temeiul alineatului (2) («plan de control»). Planurile de control se bazează pe o evaluare a riscurilor care să acopere fluxuri de deșeuri concrete și surse concrete ale transferurilor ilegale și să țină cont, după caz și în funcție de disponibilitate, de date bazate pe informații provenite de la serviciile de informații, cum ar fi datele privind anchetele desfășurate de poliție și de autoritățile vamale și analizele activităților infracționale. Evaluarea riscurilor vizează, printre altele, identificarea numărului minim de controale necesar, inclusiv de controale fizice desfășurate asupra unităților, întreprinderilor, brokerilor, dealerilor și transferurilor de deșeuri sau asupra recuperării ori eliminării aferente acestora. Un plan de control include următoarele elemente:
(a)
obiectivele și prioritățile controalelor, inclusiv o descriere a modului în care au fost identificate respectivele priorități;
(b)
zona geografică acoperită de respectivul plan de control;
(c)
informații privind controalele planificate, inclusiv privind controalele fizice;
(d)
sarcinile atribuite fiecărei autorități care participă la controale;
(e)
acorduri de cooperare între autoritățile care participă la controale;
(f)
informații privind formarea inspectorilor în ceea ce privește chestiuni legate de controale; și
(g)
informații privind resursele umane, financiare și de altă natură necesare pentru punerea în aplicare a respectivului plan de control.
Planul de control se reexaminează cel puțin o dată la trei ani și, dacă este cazul, se actualizează. Respectiva reexaminare evaluează în ce măsură au fost realizate obiectivele și alte elemente ale respectivului plan de control.”;
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Controalele transferurilor pot fi efectuate în special:
(a)
la punctul de origine, asupra producătorului, deținătorului sau notificatorului;
(b)
la punctul de destinație, incluzând recuperarea sau eliminarea intermediară sau definitivă, asupra destinatarului sau a instalației;
(c)
la frontierele Uniunii; și/sau
(d)
pe durata transferului în interiorul Uniunii.”;
(d)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Controlul transferurilor include verificarea documentelor, confirmarea identității și, după caz, controlul fizic al deșeurilor.”;
(e)
se introduc următoarele alineate:
„(4a) Pentru a stabili că o substanță sau un obiect transportat pe cale rutieră, feroviară, aeriană, maritimă sau fluvială nu reprezintă deșeuri, autoritățile care participă la controale pot, fără a aduce atingere Directivei 2012/19/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9), să solicite persoanei fizice sau juridice care deține substanța sau obiectul în cauză sau care a organizat transportul acestuia să furnizeze documente justificative:
(a)
cu privire la originea și destinația substanței sau ale obiectului în cauză; și
(b)
care să arate că substanța sau obiectul în cauză nu reprezintă deșeuri, inclusiv, după caz, documente justificative privind funcționalitatea.
În scopul menționat la primul paragraf, se stabilește dacă substanța este protejată sau obiectul este protejat împotriva deteriorării în timpul transportului, al încărcării și al descărcării, cum ar fi prin ambalarea adecvată și dispunerea corespunzătoare.
(4b) Autoritățile care participă la controale pot concluziona că substanța sau obiectul în cauză reprezintă deșeuri dacă:
-
documentele justificative menționate la alineatul (4a) sau care sunt solicitate în temeiul altui act legislativ al Uniunii pentru a stabili că o substanță sau un obiect nu reprezintă deșeuri nu au fost transmise în termenul specificat de acestea; sau
-
consideră documentele justificative și informațiile de care dispun insuficiente pentru a ajunge la o concluzie sau consideră că protecția împotriva deteriorării menționată la alineatul (4a) al doilea paragraf este insuficientă.
În astfel de situații, transportul substanței sau al obiectului în cauză sau transferul deșeurilor în cauză este considerat transfer ilegal. În consecință, se procedează în conformitate cu articolele 24 și 25, iar autoritățile care participă la controale informează fără întârziere, în mod corespunzător, autoritatea competentă din țara în care a avut loc controlul în cauză.
(4c) Pentru a stabili dacă un transfer de deșeuri este conform cu prezentul regulament, autoritățile care participă la controale pot solicita notificatorului, persoanei care organizează un transfer, deținătorului, transportatorului, destinatarului și instalației care primește deșeurile să le furnizeze documentele justificative relevante într-un termen specificat de acestea.
Pentru a stabili dacă un transfer de deșeuri căruia i se aplică cerințele generale de informare prevăzute de articolul 18 este destinat unor operațiuni de recuperare conforme cu articolul 49, autoritățile care participă la controale pot solicita persoanei care organizează transferul să furnizeze documente justificative relevante, puse la dispoziție de instalația de recuperare intermediară și definitivă și, după caz, aprobate de autoritatea competentă de destinație.
(4d) În situațiile în care documentele justificative menționate la alineatul (4c) nu au fost transmise autorităților care participă la controale în termenul specificat de acestea sau dacă acestea consideră documentele justificative și informațiile de care dispun drept insuficiente pentru a se ajunge la o concluzie, respectivul transfer este considerat transfer ilegal. În consecință, se procedează în conformitate cu articolele 24 și 25, iar autoritățile care participă la controale informează fără întârziere, în mod corespunzător, autoritatea competentă din țara în care a avut loc controlul în cauză.
(4e) Până la 18 iulie 2015, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, un tabel preliminar de corespondență între codurile Nomenclaturii combinate prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (10) și mențiunile privind deșeurile cuprinse în anexele III, IIIA, IIIB, IV, IVA și V la prezentul regulament. Comisia actualizează tabelul de corespondență pentru a reflecta modificările aduse nomenclaturii respective și mențiunilor din anexele respective, precum și a include orice noi coduri din nomenclatura Sistemului armonizat referitoare la deșeuri pe care Organizația Mondială a Vămilor le-ar putea adopta.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 59a alineatul (2).
(9) Directiva 2012/19/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 iulie 2012 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (JO L 197, 24.7.2012, p. 38)." 						
(10) Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, 7.9.1987, p. 1).”;" 						
(f)
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) Statele membre cooperează bilateral și multilateral, între ele, pentru a facilita prevenirea și depistarea transferurilor ilegale. Acestea fac schimb de informații relevante privind transferurile de deșeuri, fluxurile de deșeuri, operatorii și instalațiile și fac schimb de experiență și de cunoștințe privind măsurile de asigurare a respectării aplicării, inclusiv evaluarea riscurilor desfășurată în temeiul alineatului (2a) de la prezentul articol, în cadrul unor structuri stabilite, în special prin intermediul rețelei corespondenților desemnați în conformitate cu articolul 54 din prezentul regulament.”
4.
La articolul 51, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Înainte de încheierea fiecărui an calendaristic, statele membre întocmesc, de asemenea, un raport pentru anul anterior, pe baza chestionarului suplimentar prevăzut în anexa IX, pe care îl transmit Comisiei. În termen de o lună de la transmiterea către Comisie a respectivului raport, statele membre publică, inclusiv pe cale electronică prin intermediul internetului, secțiunea din raportul respectiv care se referă la articolul 24 și la articolul 50 alineatele (1), (2) și (2a), inclusiv tabelul 5 din anexa IX, împreună cu eventualele explicații pe care statele membre le consideră potrivite. Comisia alcătuiește o listă a legăturilor hipertext ale statelor membre menționate în secțiunea privind articolul 50 alineatele (2) și (2a) din anexa IX, pe care o publică pe site-ul său de internet.”
5.
Articolul 58 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 58
Modificarea anexelor
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în conformitate cu articolul 58a, pentru a modifica:
(a)
anexele IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI și VII, pentru a ține cont de modificările convenite în temeiul Convenției de la Basel și a Deciziei OCDE;
(b)
anexa V, pentru a reflecta modificările convenite ale listei de deșeuri adoptate în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2008/98/CE;
(c)
anexa VIII, pentru a reflecta deciziile luate în temeiul convențiilor și acordurilor internaționale relevante.”
6.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 58a
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Delegarea de competențe prevăzută la articolul 58 se conferă Comisiei pentru o perioadă de cinci ani, începând de la 17 iulie 2014. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește în mod tacit, cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 58 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 58 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”
7.
Articolul 59 se elimină.
8.
Articolul 59a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 59a
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul instituit prin articolul 39 din Directiva 2008/98/CE. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.”
9.
La articolul 60 se introduce următorul alineat:
„(2a) Până la 31 decembrie 2020, ținând cont, printre altele, de rapoartele întocmite în conformitate cu articolul 51, Comisia realizează o reexaminare a prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la rezultatele acesteia, însoțit, după caz, de o propunere legislativă. În cadrul reexaminării respective, Comisia ia în considerare, în special, eficacitatea articolului 50 alineatul (2a) în ceea ce privește combaterea transferurilor ilegale, ținând cont de aspectele de mediu, sociale și economice.”
10.
Anexa IX se modifică după cum urmează:
(a)
secțiunea referitoare la articolul 50 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„Informații succinte privind rezultatele controalelor desfășurate în temeiul articolului 50 alineatul (2), inclusiv:
-
numărul de controale, inclusiv controale fizice, desfășurate asupra unităților, întreprinderilor, brokerilor și dealerilor în legătură cu transferul de deșeuri:
-
numărul de controale desfășurate asupra transferurilor de deșeuri, inclusiv controalele fizice:
-
numărul ilegalităților presupuse privind unitățile, întreprinderile, brokerii și dealerii în legătură cu transferul de deșeuri:
-
numărul de transferuri presupuse ca fiind ilegale stabilite ca atare în timpul respectivelor controale:
Alte observații:”;
(b)
se introduce următoarea secțiune referitoare la articolul 50 alineatul (2a):
„Articolul 50 alineatul (2a)
Informații privind planul/planurile de control:
Numărul de planuri de control pentru întregul teritoriu geografic:
Data adoptării planului/planurilor de control și perioada acoperită de acesta (acestea):
Cea mai recentă dată a revizuirii planului/planurilor de control: și
Autoritățile care participă la controale și cooperarea dintre respectivele autorități:
Vă rugăm să indicați persoanele sau organismele cărora le pot fi raportate probleme sau nereguli:”;
(c)
se introduce următoarea secțiune referitoare la articolul 50 alineatul (2a):
„Linkul unde pot fi accesate, pe cale electronică, informațiile publicate prin intermediul internetului de statele membre, în conformitate cu articolul 51 alineatul (2):”.
11.
În anexa IX tabelul 5, titlul ultimei coloane se înlocuiește cu următorul text:
„Măsuri adoptate, inclusiv eventualele sancțiuni aplicate”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2016.
În pofida celui de al doilea paragraf, articolul 1 punctul 4 se aplică de la 1 ianuarie 2018.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 mai 2014.