PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 946/2014 AL COMISIEI
din 4 septembrie 2014
de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de transpalete manuale și componente de bază ale acestora originare din Republica Populară Chineză în urma unei reexaminări în ceea ce privește un „nou exportator” în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (4),
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Anchete anterioare și măsuri antidumping existente
(1)
În iulie 2005, prin Regulamentul (CE) nr. 1174/2005 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora originare din Republica Populară Chineză („RPC”). Măsurile au constat într-o taxă antidumping ad valorem cuprinsă între 7,6 % și 46,7 %.
(2)
În iulie 2008, în urma unei reexaminări intermediare a definiției produsului, Consiliul a clarificat, prin Regulamentul (CE) nr. 684/2008 (3), definiția produsului care făcea obiectul anchetei inițiale.
(3)
În iunie 2009, în urma unei anchete privind posibile practici de circumvenție, Consiliul a extins, prin Regulamentul (CE) nr. 499/2009 (4), taxa antidumping definitivă aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” impusă prin Regulamentul (CE) nr. 1174/2005 la transpaletele manuale și la componentele de bază ale acestora expediate din Thailanda, indiferent dacă erau sau nu declarate ca originare din Thailanda.
(4)
În octombrie 2011, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 (5), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de transpalete manuale și de componentele de bază ale acestora originare din RPC în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 a fost menținută și extinderea taxei menționate în considerentul (3) de mai sus.
(5)
Măsurile în prezent în vigoare constau într-o taxă antidumping instituită prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 al Consiliului în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 („ancheta de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor”), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului (6) în urma unei reexaminări intermediare în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază („ancheta de reexaminare intermediară”). Nivelul taxei la importurile în Uniune de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora originare din Republica Populară Chineză („țara în cauză” sau „RPC”) este în prezent de 70,8 %. Măsurile sunt aplicabile și importurilor de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora expediate din Thailanda, indiferent dacă sunt sau nu declarate ca fiind originare din Thailanda, în temeiul Regulamentului de punere în aplicare (CE) nr. 499/2009 al Consiliului în urma unei anchete privind posibile practici de circumvenție în temeiul articolului 13 din regulamentul de bază.
1.2. Cererea de reexaminare
(6)
Comisia Europeană („Comisia”) a primit o cerere de reexaminare în ceea ce privește un nou exportator în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă la 3 mai 2013 de Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd („solicitantul”), un producător-exportator de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora originare din RPC.
(7)
Solicitantul a susținut că a activat în condițiile unei economii de piață, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(8)
El a susținut în plus că nu a export în Uniune transpalete manuale și componente de bază ale acestora în cursul perioadei de anchetă pe care s-au bazat măsurile antidumping, adică între 1 aprilie 2003 și 31 martie 2004 („perioada de anchetă inițială”). El a susținut că nu a exportat produsul în cauză nici în cursul perioadei anchetei de reexaminare intermediară ulterioare, adică între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2011.
(9)
În plus, solicitantul a susținut că nu a fost afiliat cu niciunul dintre producătorii-exportatori de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora care au făcut obiectul măsurilor antidumping menționate mai sus.
(10)
Solicitantul a susținut, de asemenea, că a început exporturile în Uniune de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora după perioada anchetei inițiale și după perioada anchetei de reexaminare intermediară ulterioare.
1.3. Deschiderea reexaminării în ceea ce privește un exportator nou
(11)
Comisia a analizat dovezile prima facie prezentate de către solicitant și le-a considerat suficiente pentru a justifica deschiderea unei reexaminări în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. În urma consultării comitetului consultativ și după ce industriei din Uniune în cauză i-a fost oferită posibilitatea de a prezenta observații, Comisia a deschis, prin Regulamentul (UE) nr. 32/2014 al Comisiei (7), o reexaminare în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(12)
În temeiul articolului 2 din Regulamentul (UE) nr. 32/2014, taxa antidumping instituită prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului, a fost abrogată în ceea ce privește importurile de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora produse și vândute ca exporturi în Uniune de către solicitant. Simultan, în temeiul articolului 3 din Regulamentul (UE) nr. 32/2014, autoritățile vamale au fost instruite să ia măsurile necesare pentru înregistrarea unor astfel de importuri.
(13)
Regulamentul (UE) nr. 32/2014 a stabilit că, dacă ancheta ar demonstra că solicitantul îndeplinește cerințele pentru a i se stabili o taxă individuală, este posibil să fie necesară modificarea nivelului taxei aplicabile în prezent în temeiul articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013.
1.4. Produsul în cauză
(14)
Produsul în cauză constă în transpalete manuale și componente de bază ale acestora, respectiv șasiuri și sisteme hidraulice, încadrate în prezent la codurile NC ex 8427 90 00 (coduri TARIC 8427900011 și 8427900019) și ex 8431 20 00 (coduri TARIC 8431200011 și 8431200019), originare din RPC („produsul în cauză”).
1.5. Părțile interesate
(15)
Comisia a informat în mod oficial industria din Uniune, solicitantul și reprezentanții țării exportatoare cu privire la deschiderea reexaminării. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima în scris punctele de vedere și de a fi audiate.
(16)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru stabilirea statutului noului exportator, a existenței condițiilor unei economii de piață și a dumpingului. Comisia a trimis solicitantului și societăților sale afiliate un formular de cerere de aplicare a tratamentului aplicat societăților care funcționează în condițiile unei economii de piață, precum și un chestionar, primind răspunsuri în termenele fixate în scopul respectiv. Au fost efectuate vizite de verificare la sediile solicitantului și ale societății afiliate din Danemarca, Logitrans A/S.
1.6. Perioada anchetei de reexaminare
(17)
Ancheta de reexaminare pentru stabilirea existenței dumpingului s-a desfășurat în perioada 1 iulie 2012-31 decembrie 2013 („perioada anchetei de reexaminare”).
2. ANCHETA
2.1. Calificarea ca „nou exportator”
(18)
Ancheta a confirmat că solicitantul nu a exportat produsul în cauză nici în cursul perioadei de anchetă inițială, adică între 1 aprilie 2003 și 31 martie 2004, nici în cursul perioadei anchetei de reexaminare intermediară ulterioare, adică între 1 ianuarie și 31 decembrie 2011, precum și că a început să exporte în Uniune după aceste perioade.
(19)
În plus, solicitantul a fost în măsură să demonstreze că nu avea nicio legătură, directă sau indirectă, cu niciunul dintre producătorii-exportatori chinezi care făceau obiectul măsurilor antidumping în vigoare vizând produsul în cauză.
(20)
Prin urmare, se confirmă faptul că solicitantul ar trebui să fie considerat un „nou exportator” în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază și, astfel, ar trebui să i se determine o marjă individuală.
2.2. Tratamentul aplicat societăților care funcționează în condițiile unei economii de piață („TEP”)
(21)
În temeiul articolului 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, Comisia stabilește valoarea normală în conformitate cu articolul 2 alineatele (1)-(6) din respectivul regulament pentru producătorii-exportatori din RPC care îndeplinesc criteriile de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din respectivul regulament și, prin urmare, le-ar putea fi aplicat TEP.
(22)
Solicitantul este o societate cu capital privat, deținută în totalitate de o societate ai căror acționari direcți sunt societăți din Uniunea Europeană. Deciziile comerciale cotidiene sunt luate de directorul executiv, care este cetățean al Uniunii Europene și, de asemenea, membru al consiliului de administrație. Deciziile comerciale majore sunt luate de consiliul acționarilor. În procesul decizional nu a fost implicat niciun funcționar de stat din RPC și nici nu au existat interferențe din partea statului respectiv.
(23)
În cazul solicitantului, principalele materii prime pentru fabricarea transpaletelor manuale și a componentelor de bază ale acestora erau componente metalice semifinite produse din oțel nealiat laminat la cald achiziționat de la diverși furnizori din RPC, adică prelucrate deja în componente de oțel nealiat laminat la cald.
(24)
Pe baza unor informații publice (8) s-a stabilit că prețurile componentelor metalice prelucrate plătite de solicitant erau suficient de mari pentru a reflecta prețurile oțelului de pe piața internațională și valoarea adăugată pentru prelucrarea oțelului laminat la cald în componente metalice semifinite. Ca urmare, s-a constatat că denaturarea prețurilor oțelului neprelucrat din RPC stabilită în cursul anchetei de reexaminare intermediară (9) nu a fost transferată la prețurile componentelor metalice prelucrate plătite de solicitant în acest caz.
(25)
Pe baza celor de mai sus s-a concluzionat că solicitantul a demonstrat că îndeplinește criteriul 1 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(26)
Solicitantul dispunea de un singur set clar de registre contabile de bază, care au fost auditate de către un auditor independent în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate și care sunt utilizate în toate scopurile. Prin urmare, s-a concluzionat că solicitantul a demonstrat că îndeplinește criteriul 2 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(27)
Solicitantul nu avea niciun credit acordat de instituții financiare chineze și nici credite care să nu fi fost acordate în condițiile unei economii de piață în ceea ce privește garanțiile, nivelul dobânzilor și alte condiții. Nu exista niciun indiciu privind alte denaturări sau avantaje legate de amplasare sau de sediu și nicio altă interferență statală în desfășurarea activităților solicitantului. De asemenea, solicitantul nu era considerat o societate înalt tehnologizată astfel încât să fi putut avea eventuale beneficii de la stat în această calitate. Prin urmare, s-a concluzionat că solicitantul a demonstrat că îndeplinește criteriul 3 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(28)
S-a constatat că solicitantul făcea obiectul legislației relevante chineze privind falimentul și proprietatea, a căror aplicare este concepută să garanteze securitatea juridică și stabilitatea operațiunilor întreprinderilor. Nu au existat indicii că respectivele legi nu ar fi aplicabile sau că nu au fost puse în aplicare în cazul solicitantului. Prin urmare, s-a concluzionat că solicitantul a demonstrat că îndeplinește criteriul 4 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(29)
În cele din urmă, ancheta nu a evidențiat nicio restricție privind utilizarea valutei și schimbul valutar. Tranzacțiile valutare ale solicitantului s-au efectuat la cursurile de schimb ale pieței și a putut dispune liber de fondurile proprii. Prin urmare, s-a concluzionat că solicitantul a demonstrat că îndeplinește criteriul 5 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(30)
Pe baza constatărilor de mai sus, s-a concluzionat că solicitantului i-ar putea fi aplicat TEP, astfel încât valoarea normală calculată lui ar fi stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatele (1)-(6) din regulamentul de bază.
(31)
Comisia a comunicat solicitantului, autorităților din RPC și industriei din Uniune rezultatele analizei oportunității aplicării TEP și le-a oferit posibilitatea să transmită observații.
(32)
Industria din Uniune a susținut că prețul internațional al oțelului, bazat pe informațiile publice [a se vedea considerentul (24) de mai sus], nu este o bază corespunzătoare de comparație, întrucât prețurile plătite de operatorii mai mici de pe piața oțelului ar fi cu cel puțin 20 % mai mari decât prețurile internaționale de referință. În plus, industria din Uniune a susținut că prețurile plătite pentru componentele metalice prelucrate utilizate în producția de transpalete manuale din Uniune ar fi cu mult mai mari decât prețurile plătite de solicitant, ceea ce în sine ar indica faptul că prețurile plătite de solicitant pentru astfel de componente ar fi denaturate.
(33)
De asemenea, prețurile internaționale de referință au fost utilizate ca bază de comparație în cadrul anchetei de reexaminare intermediară, fără să fie ajustate (10). Întradevăr, deoarece orice sumă plătită peste prețurile internaționale de referință ar depinde de factori individuali specifici fiecărui operator de pe piață, nu există nicio bază obiectivă pentru efectuarea unei ajustări generale pentru o presupusă marjă de profit. Prin urmare, a fost respinsă cererea de ajustare a prețurilor internaționale de referință.
(34)
În ceea ce privește prețurile plătite pentru componentele metalice prelucrate utilizate în producția de transpalete manuale din Uniune, dovezile prezentate de industria din Uniune nu au putut demonstra că prețurile plătite de solicitant pentru astfel de componente ar fi denaturate. Acest lucru s-a datorat faptului că, astfel cum se descrie la considerentul (33) de mai sus, orice sumă plătită peste prețurile internaționale de referință ar depinde de factori individuali specifici fiecărui operator de pe piață, prin urmare, nu există nicio bază obiectivă pentru efectuarea unei ajustări generale pentru o presupusă marjă de profit. În plus, dovezile prezentate indică un număr semnificativ de alți factori care afectează prețul unor astfel de componente metalice în afară de prețurile oțelului, ceea nu permite nicio concluzie în ceea ce privește nivelul corespunzător pentru astfel de componente care ar putea fi utilizat ca referință. Prin urmare, a fost respins argumentul potrivit căruia prețurile plătite pentru componentele metalice prelucrate din Uniune ar indica faptul că prețurile plătite de solicitant pentru respectivele componente ar fi denaturate.
(35)
De asemenea, industria din Uniune a argumentat că prețurile oțelului din RPC sunt subvenționate și, în general, denaturate și că acest fapt în sine ar fi suficient pentru a considera denaturate și prețurile componentelor metalice prelucrate suplimentar din RPC.
(36)
În conformitate cu jurisprudența Tribunalului și deoarece Comisia se poate baza pe considerente macroeconomice, precum denaturările prețurilor materiilor prime la nivelul industriei/sectorului, aplicarea TEP trebuie decisă individual pentru fiecare societate, adică trebuie evaluat dacă prețurile plătite de fiecare societate pentru materiile prime utilizate de ea reflectă valorile pieței (11). În plus, s-a clarificat și faptul că Comisia poate compara prețurile medii din China pentru materii prime cu prețurile medii internaționale pentru a stabili dacă TEP ar trebui aplicat din aceste motive (12).
(37)
Astfel cum s-a explicat la considerentul (24), s-a constatat că denaturările prețurilor observate pe piața oțelului neprelucrat din RPC nu au fost transferate la prețurile componentelor metalice prelucrate plătite de solicitant. Această abordare este conformă cu jurisprudența, deoarece examinează situația individuală a solicitantului și, prin urmare, argumentul industriei din Uniune în această privință a fost respins.
(38)
În final, industria din Uniune a susținut că atribuirea unei marje antidumping individuale solicitantului ar constitui un risc sporit de circumvenție, întrucât solicitantul a achiziționat deja transpalete manuale de la un alt furnizor din RPC și le-a exportat în Uniune.
(39)
Afirmația privind un risc sporit de circumvenție nu fost justificată prin nicio dovadă. În plus, s-a constatat că solicitantul nu era afiliat furnizorului în cauză sau vreunui alt furnizor din RPC. Prin urmare, în acest caz specific, ancheta nu a confirmat niciun risc sporit de circumvenție. În final, riscul de circumvenție per se nu este un criteriu menționat la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază și, prin urmare, nu este relevant pentru a se stabili dacă o societate se califică pentru aplicarea TEP. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(40)
După comunicarea concluziilor, industria din Uniune și-a reiterat argumentele potrivit cărora prețurile oțelului bazate pe informații publice nu erau o bază corespunzătoare de comparație, întrucât prețurile plătite de operatorii mai mici de pe piața oțelului ar fi mai mari decât prețurile internaționale de referință și, de asemenea, mai mari decât prețurile plătite de societățile care au făcut obiectul anchetei de reexaminare intermediară menționată la considerentul (24) de mai sus. De asemenea, industria din Uniune a susținut că, în cadrul comparației prețurilor menționată la considerentul (24), Comisia nu a luat în considerare în mod corespunzător costurile prelucrării componentelor metalice.
(41)
Totuși, afirmațiile industriei din Uniune nu au fost justificate prin nicio altă dovadă. Prin urmare, s-a considerat că aceste observații au fost simple reiterări ale argumentelor anterioare, deja abordate la considerentele (32)-(37) de mai sus și, prin urmare, au fost respinse.
2.3. Dumpingul
Valoarea normală
(42)
Comisia a examinat mai întâi dacă volumul total al vânzărilor pe piața internă ale solicitantului de produs similar la clienți neafiliați de pe piața internă a fost reprezentativ, adică dacă volumul total al acestor vânzări a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs în cauză în Uniune în cursul perioadei de anchetă de reexaminare în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Comisia a constatat că volumul total al vânzărilor de produs similar pe piața internă nu a fost reprezentativ, întrucât s-a situat sub pragul de 5 %.
(43)
Întrucât nu a existat un volum reprezentativ al vânzărilor pe piața internă, Comisia a stabilit valoarea normală în conformitate cu articolul 2 alineatele (3) și (6) din regulamentul de bază.
(44)
Valoarea normală a fost stabilită prin adăugarea la costul mediu de producție din timpul perioadei de anchetă de reexaminare a mediei ponderate a costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale („VAG”) suportate și a profitului mediu ponderat realizat de solicitant din vânzările pe piața internă de produs similar, în cadrul operațiunilor comerciale normale, în cursul perioadei de anchetă de reexaminare.
Prețul de export
(45)
Solicitantul a exportat transpalete manuale, dar și componente de bază ale acestora (sisteme hidraulice), care reprezintă, de asemenea, produs în cauză. Exporturile de sisteme hidraulice au avut o valoare și un volum relativ mici în timpul perioadei anchetei de reexaminare. În plus, sistemele hidraulice nu au fost revândute unor clienți independenți de către societățile afiliate din Uniune. În schimb, ele au fost utilizate exclusiv pentru producția de transpalete manuale de către societățile afiliate din Uniune, care ulterior au vândut produsul finit (transpalete manuale) pe piața din Uniune. Prin urmare, nu a existat niciun preț de revânzare pentru sistemele hidraulice. În plus, întrucât prezenta reexaminare privește numai o singură societate, nu au fost disponibile alte date pe baza cărora să poată fi stabilit în mod rezonabil un preț de revânzare pentru sistemele hidraulice. În acest context, nu a fost stabilit niciun preț la export pentru sistemele hidraulice. În acord cu solicitantul, prețul la export stabilit pentru transpaletele manuale a fost considerat reprezentativ pentru componentele de bază și a fost utilizat în consecință.
(46)
Vânzările la export au fost realizate prin intermediul importatorului afiliat din Uniune, care a revândut produsul în continuare unor clienți independenți din Uniune. Prin urmare, prețul de export a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază pe baza prețului la care produsele importate au fost revândute pentru prima dată unor clienți independenți din Uniune, prin deducerea tuturor costurilor suportate între import și revânzare (VAG) și a unei marje de profit rezonabile. Au fost utilizate costurile VAG efective ale importatorului afiliat. În ceea ce privește marja de profit rezonabilă, în lipsa oricăror altor informații disponibile, a fost utilizată o marjă de profit estimativă de 5 %.
(47)
După comunicarea concluziilor, solicitantul a contestat nivelul costurilor VAG aferente vânzărilor de produs în cauză, stabilit în timpul anchetei, susținând că costurile mai mari suportate la vânzarea altor produse nu ar trebui atribuite produsului în cauză. Această afirmație contrazicea datele verificate. De asemenea, solicitantul nu a fost în măsură să prezinte vreo alocare a costurilor alternative și nici vreo dovadă care să-i justifice afirmația, care, prin urmare, a fost respinsă.
(48)
După comunicarea concluziilor, solicitantul a susținut că, în pofida raportului dintre exportator și importatorul afiliat din Uniune, prețurile de export sunt concurențiale și nu ar trebui să fie considerate nefiabile. Prin urmare, solicitantul a considerat că prețul de export ar trebui stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază ca fiind prețul plătit de importatorul afiliat.
(49)
Dovezile furnizate de solicitant nu au justificat afirmația potrivit căreia prețul a fost stabilit în condiții concurențiale. Astfel, prețul de transfer între societățile afiliate nu se situa la un nivel care să permită importatorului afiliat să realizeze un profit rezonabil în Uniune. Prin urmare, Comisia a concluzionat că prețul de transfer intern nu reflecta valoarea de piață corespunzătoare a produsului în cauză, iar această afirmație a fost respinsă.
(50)
Alternativ, de asemenea după comunicarea concluziilor, solicitantul a susținut că taxele antidumping plătite erau reflectate în mod corespunzător în prețurile de revânzare și în prețurile de vânzare ulterioară în Uniune, prin urmare, la stabilirea prețului de export, suma reprezentând taxele antidumping plătite nu ar trebui dedusă în conformitate cu articolul 11 alineatul (10) din regulamentul de bază.
(51)
Cu toate acestea, dovezile furnizate de solicitant nu au putut să demonstreze că taxele antidumping erau reflectate în mod corespunzător în prețurile de revânzare și în prețurile de vânzare ulterioară în Uniune. Dovezile au sugerat o majorare foarte mică care a apărut chiar după perioada de anchetă. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
Comparația
(52)
Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe baza prețului franco fabrică. Pentru realizarea unei comparații echitabile s-a ținut seama în mod corespunzător, prin realizarea de ajustări, de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Pe această bază, sau efectuat ajustări pentru cheltuielile de transport și de ambalare și pentru taxele la import, incluzând taxele vamale (4 %) și taxele antidumping [46,7 % și 70,8 %, instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 al Consiliului și modificate prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului], direct la nivelul prețului de export în toate cazurile în care s-au demonstrat diferențe care afectează comparabilitatea prețurilor. În conformitate cu articolul 19 din regulamentul de bază, cheltuielile de transport și de ambalare menționate anterior sunt considerate informații confidențiale. Cu toate acestea, aceste informații au fost verificate de Comisie și s-a constatat că nu se abat de la nivelurile normale.
(53)
După comunicarea concluziilor, solicitantul a cerut o ajustare în funcție de etapa comercială pe baza unei presupuse diferențe între vânzările pe piața internă și cele pe piața de export. Solicitantul a susținut că toate vânzările pe piața internă au fost la utilizatori finali, în timp ce vânzările din Uniune a fost la comercianți sau importatori. Solicitantul a susținut că ar trebui efectuată o ajustare specială în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază.
(54)
Solicitantul nu a furnizat informații noi sau suplimentare pentru a-și justifica afirmația. Pe baza informațiilor colectate și verificate în cursul anchetei nu s-a putut stabili că reducerile de preț acordate comercianților și importatorilor erau legate de o diferență în ceea ce privește funcțiile de vânzare. Prin urmare, nu s-a putut demonstra că presupusa diferență de etapă comercială a avut vreun impact asupra prețurilor de vânzare și a afectat comparabilitatea prețurilor. În consecință, afirmația a fost respinsă.
Marja de dumping
(55)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat, astfel cum a fost stabilit mai sus.
(56)
Comparația a indicat existența unui dumping la un nivel de 54,1 %, exprimat ca procent din prețul CIF (cost, asigurare și navlu) la frontiera Uniunii, înainte de plata taxelor vamale.
3. MODIFICAREA MĂSURILOR CARE FAC OBIECTUL REEXAMINĂRII
(57)
Marja de dumping stabilită era sub nivelul de eliminare a prejudiciului la nivel național, care a fost stabilit pentru RPC în ancheta inițială menționată la considerentul 1 de mai sus. Prin urmare, ar trebui instituită o taxă pe baza marjei de dumping la importurile de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora, produse de Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd., iar Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului ar trebui modificat în consecință.
4. ÎNREGISTRAREA
(58)
În lumina constatărilor de mai sus, taxa antidumping stabilită ar trebui percepută retroactiv pentru importurile de produs în cauză care au făcut obiectul înregistrării în temeiul articolului 3 din Regulamentul (UE) nr. 32/2014.
5. NOTIFICAREA ȘI DURATA APLICĂRII MĂSURILOR
(59)
Părțile în cauză au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a intenționat instituirea unei taxe antidumping modificate pentru importurile de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora realizate de solicitant și cu privire la perceperea retroactivă a taxei în cauză pentru importurile care au fost înregistrate. Observațiile acestora au fost luate în considerare, după caz.
(60)
Reexaminarea nu afectează data la care măsurile instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului, vor expira în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(61)
[Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din regulamentul de bază.]
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) La articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului, care înlocuiește articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 al Consiliului, se introduce următorul text în tabelul referitor la Republica Populară Chineză:
Societate
Nivelul taxei
(%)
Cod adițional TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1
A070
(2) Taxa astfel instituită se percepe, de asemenea, retroactiv pentru importurile de produs în cauză care au fost înregistrate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (UE) nr. 32/2014.
Autoritățile vamale sunt instruite să nu mai înregistreze importurile de produs în cauză fabricat de Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
(3) Dacă nu există alte dispoziții, în materie de taxe vamale se aplică dispozițiile în vigoare.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 septembrie 2014.