PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2013) 9167)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2013/781/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III odstavec 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce odstavce 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 29. května 2009 přijala Komise rozhodnutí 2009/431/ES, kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (2), umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv do množství 250 kg dusíku na hektar za rok v rámci akčního programu v Anglii (Regulation 2008 č. 2349), ve Skotsku (Regulation 2008 č. 298 ve znění pozdějších předpisů) a ve Walesu (Regulation 2008 č. 3143); platnost uvedeného rozhodnutí skončí dne 31. prosince 2012.
(3)
Odchylka povolená rozhodnutím 2009/431/ES se v roce 2010 týkala 433 zemědělských podniků (425 v Anglii, 6 ve Skotsku a 2 ve Walesu), v roce 2011 počtu 404 zemědělských podniků (396 v Anglii, 7 ve Skotsku a 1 ve Walesu) a v roce 2012 počtu 390 zemědělských podniků (385 v Anglii, 4 ve Skotsku a 1 ve Walesu). Odchylka povolená rozhodnutím 2009/431/ES se ve Velké Británii v letech 2009-2012 týkala přibližně 110 000 velkých dobytčích jednotek (což odpovídá 0,9 % z celkového počtu), 45 000 hektarů travních porostů (což odpovídá 0,4 % z celkového počtu) a 5 000 hektarů orné půdy (což odpovídá 0,1 % z celkové rozlohy).
(4)
Dne 20. prosince 2012 předložilo Spojené království Komisi žádost o prodloužení platnosti odchylky podle třetího pododstavce odstavce 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS za stejných podmínek, jako jsou podmínky stanovené v rozhodnutí 2009/431/ES.
(5)
Spojené království vypracovalo v souladu s článkem 5 směrnice 91/676/EHS akční programy na období 2013-2016, a to prostřednictvím těchto právních předpisů: Nitrate Pollution Prevention Regulations z roku 2008 (SI 2008/2349) a pozměňujících předpisů SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 a SI 2013/2619 v Anglii; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations z roku 2008 (Scottish SI 2008/298) a pozměňujících předpisů Scottish SI 2013/123 ve Skotsku; Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations z roku 2013 (SI 2013/2506 (W. 245)) ve Walesu.
(6)
Vymezené zranitelné oblasti, na něž se vztahují akční programy podle Regulation SI 2013/2619 pro Anglii, Scottish SI 2002 č. 276 a SI 2002 č. 546 pro Skotsko a Regulation SI 2013/2506 (W. 245) pro Wales, zaujímají 58 % celkové rozlohy Anglie, 14 % celkové rozlohy Skotska a 2,3 % celkové rozlohy Walesu.
(7)
Z předaných údajů o jakosti vody vyplývá, že 85 % útvarů podzemních vod v Anglii má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l, přičemž v 60 % případů je koncentrace nižší než 25 mg/l. Ve Walesu má 95 % útvarů podzemních vod průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 87 % má koncentraci nižší než 25 mg/l. Ve Skotsku má přes 87 % útvarů podzemních vod průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 62 % má koncentraci nižší než 25 mg/l. U povrchových vod v Anglii má 59 % monitorovacích míst průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l a 8 % má koncentraci vyšší než 50 mg/l. Ve Skotsku a Walesu má více než 95 % monitorovacích míst průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Ve Skotsku nemá žádné monitorovací místo průměrnou koncentraci dusičnanů vyšší než 50 mg/l a ve Walesu má 1 % monitorovacích míst koncentraci vyšší než 50 mg/l.
(8)
Komise je po přezkoumání žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2009/431/ES toho názoru, že množství statkových hnojiv navrhované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska - 250 kg dusíku na hektar za rok - neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(9)
Z dokumentace předložené Spojeným královstvím vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv v zemědělských podnicích s pastvinami je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(10)
Platnost rozhodnutí 2009/431/ES skončí dne 31. prosince 2012. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat odchylky, je vhodné, aby se doba platnosti rozhodnutí 2009/431/ES prodloužila.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu dopisem ze dne 20. prosince 2012 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce odst. 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a odst. 2 písm. a) přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí následující definice:
a)
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
b)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
c)
„trávou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
d)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušným orgánům žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 7.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny, zohledňuje i zásobování z půdy a nesmí překročit maximální normu pro použití dusíku na zemědělský podnik, která je stanovena v akčním programu pro dusičnany.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s trávou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství vyprodukovaného dusíku i fosforu ve statkových hnojivech v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na dusík a fosfor u jednotlivých pozemků;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad plánů a skutečných zemědělských postupů.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, jež je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travní porosty na písčitých půdách se budou orat na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z rozboru živin uvedeného v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 8
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. V takovém případě se žádost o povolení odchylky v následujícím roce považuje za zamítnutou.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 9
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
a)
mapy znázorňující pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy, podle čl. 7 odst. 1;
b)
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na kvalitu vody, podle čl. 7 odst. 2;
c)
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 7 odst. 2;
d)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 7 odst. 3;
e)
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 7 odst. 4;
f)
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 7 odst. 4;
g)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu uvedených, podle čl. 8 odst. 1 a 2.
Článek 10
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, které vymezují zranitelné oblasti v Anglii (SI 2013/2619), ve Skotsku (Scottish SI 2002 č. 276 a Scottish SI 2002 č. 546) a ve Walesu (SI 2013/2506 (W. 245)), a ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v Anglii (SI 2008/2349 a pozměňující předpisy SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 a SI 2013/2619), ve Skotsku (Scottish SI 2008/298 a pozměňující předpisy Scottish SI 2013/123) a ve Walesu (SI 2013/2506 (W. 245)).
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2016.
Článek 11
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 18 decembrie 2013
de acordare a unei derogări solicitate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în privința Angliei, Scoției și Țării Galilor în conformitate cu Directiva 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole
[notificată cu numărul C(2013) 9167]
(Numai textul în limba engleză este autentic)
(2013/781/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1), în special anexa III punctul 2 al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
În cazul în care cantitatea de dejecții pe care un stat membru intenționează să o împrăștie anual pe hectar este diferită de cea prevăzută la punctul 2 al doilea paragraf prima teză din anexa III la Directiva 91/676/CEE și la litera (a) a aceluiași paragraf, cantitatea respectivă trebuie stabilită astfel încât să nu împiedice îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul 1 din directiva menționată și trebuie justificată pe baza unor criterii obiective, precum perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(2)
La 29 mai 2009, Comisia a adoptat Decizia 2009/431/CE de acordare a unei derogări solicitate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în privința Angliei, Scoției și Țării Galilor în conformitate cu Directiva 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (2), care permite aplicarea dejecțiilor animale în limita a 250 kg de azot pe hectar pe an, în anumite condiții, în cadrul programelor de acțiune din Anglia (Regulamentul 2008 nr. 2349), Scoția (Regulamentul 2008 nr. 298, astfel cum a fost modificat) și Țara Galilor (Regulamentul 2008 nr. 3143) și care expiră la 31 decembrie 2012.
(3)
Derogarea acordată prin Decizia 2009/431/CE a vizat 433 de exploatații în 2010 (425 în Anglia, 6 în Scoția și 2 în Țara Galilor), 404 exploatații în 2011 (396 în Anglia, 7 în Scoția și 1 în Țara Galilor) și 390 de exploatații în 2012 (385 în Anglia, 4 în Scoția și 1 în Țara Galilor). Derogarea acordată prin Decizia 2009/431/CE a vizat, în perioada 2009-2012, în Regatul Unit, aproximativ 110 000 de unități vită mare (ceea ce corespunde unui procent de 0,9 % din total), 45 000 de hectare de pășune (ceea ce corespunde unui procent de 0,4 % din total) și 5 000 de hectare de teren arabil (ceea ce corespunde unui procent de 0,1 % din total).
(4)
La 20 decembrie 2012, Regatul Unit a transmis Comisiei o cerere de reînnoire a derogării în temeiul anexei III punctul 2 al treilea paragraf din Directiva 91/676/CEE, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute de Decizia 2009/431/CE.
(5)
Regatul Unit a stabilit programe de acțiune pentru perioada 2013-2016, în conformitate cu articolul 5 din Directiva 91/676/CEE, cu ajutorul următoarelor regulamente: regulamentele din 2008 privind prevenirea poluării cu nitrați (Nitrate Pollution Prevention Regulations, SI 2008/2349) și regulamentele de modificare SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 și SI 2013/2619 în Anglia; regulamentele din 2008 privind programul de acțiune pentru zonele vulnerabile la nitrați (Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008, Scottish SI 2008/298) și regulamentele de modificare Scottish SI 2013/123 în Scoția; regulamentele din 2013 privind prevenirea poluării cu nitrați [Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013, SI 2013/2506 (W. 245)] în Țara Galilor.
(6)
Zonele vulnerabile desemnate cărora li se aplică programele de acțiune, în conformitate cu Regulamentul SI 2013/2619 în cazul Angliei, cu Scottish SI 2002 nr. 276 și Scottish SI 2002 nr. 546 în cazul Scoției și cu Regulamentul SI 2013/2506 (W. 245) în cazul Țării Galilor, acoperă 58 % din suprafața totală a Angliei, 14 % din suprafața totală a Scoției și 2,3 % din suprafața totală a Țării Galilor.
(7)
Datele privind calitatea apei demonstrează că, în cazul apei subterane din Anglia, 85 % din corpurile de apă au concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și 60 % au concentrații mai mici de 25 mg/l. În cazul Țării Galilor, 95 % dintre corpurile de apă subterană prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l, iar 87 % au concentrații mai mici de 25 mg/l. În cazul Scoției, 87 % dintre corpurile de apă subterană prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l, iar 62 % au concentrații mai mici de 25mg/l. În ceea ce privește apele de suprafață din Anglia, 59 % dintre siturile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l, iar 8 % au concentrații de nitrați mai mari de 50 mg/l. În cazul Scoției și al Țării Galilor, peste 95 % dintre siturile de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l. În cazul Scoției, niciun sit de monitorizare nu prezintă concentrații medii de nitrați mai mari de 50 mg/l, iar în cazul Țării Galilor, 1 % dintre siturile de monitorizare prezintă concentrații de nitrați mai mari de 50 mg/l.
(8)
În opinia Comisiei, după examinarea cererii Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și având în vedere experiența dobândită ca urmare a derogării acordate prin Decizia 2009/431/CE, cantitatea de dejecții propusă de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, 250 kg de azot pe hectar pe an, nu va aduce atingere realizării obiectivelor Directivei 91/676/CEE, sub rezerva îndeplinirii anumitor condiții stricte.
(9)
Documentele justificative prezentate de Regatul Unit demonstrează că cele 250 kg de azot propuse anual pe hectar, din dejecții de la animalele erbivore din exploatațiile de la câmpie, sunt justificate pe baza unor criterii obiective, cum ar fi volumul mare de precipitații nete, perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(10)
Decizia 2009/431/CE expiră la 31 decembrie 2012. Pentru a se asigura că agricultorii respectivi pot beneficia în continuare de derogare, este oportun să se prelungească termenul de valabilitate al Deciziei 2009/431/CE.
(11)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului pentru nitrați, instituit prin articolul 9 din Directiva 91/676/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se acordă derogarea solicitată de Regatul Unit în privința Angliei, Scoției și Țării Galilor prin scrisoarea din 20 decembrie 2012, în scopul de a permite folosirea unei cantități mai mari de dejecții decât cea prevăzută de Directiva 91/676/CEE, în anexa III punctul 2 al doilea paragraf prima teză și la litera (a) a aceluiași paragraf, în condițiile prevăzute de prezenta decizie.
Articolul 2
Definiții
În scopul aplicării prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
(a)
„exploatații cu pășuni” înseamnă exploatații în care cel puțin 80 % din terenul agricol disponibil pentru împrăștierea efluenților este acoperit de iarbă;
(b)
„animale erbivore” înseamnă bovine (cu excepția vițeilor de lapte), ovine, cervide, caprine și cabaline;
(c)
„pășune” înseamnă terenul cultivat permanent sau temporar (temporar înseamnă mai puțin de patru ani);
(d)
„parcelă” înseamnă un teren individual sau un grup de terenuri, omogene din punct de vedere al culturii, al tipului de sol și al practicilor de fertilizare.
Articolul 3
Domeniu de aplicare
Prezenta decizie se aplică exploatațiilor cu pășuni, de la caz la caz și în condițiile stabilite la articolele 4, 5 și 6.
Articolul 4
Aplicarea și angajamentele anuale
(1) Agricultorii care doresc să beneficieze de o derogare în temeiul prezentei decizii înaintează anual o cerere autorităților competente.
(2) Pe lângă cererea anuală menționată la alineatul (1), aceștia se angajează, în scris, să respecte condițiile prevăzute la articolele 5 și 6.
Articolul 5
Aplicarea dejecțiilor și a altor îngrășăminte
(1) La exploatațiile cu pășuni, cantitatea de efluenți provenită de la complexe zootehnice cu erbivore împrăștiată anual, inclusiv de către animale, nu depășește cantitatea de dejecții care conține 250 kg de azot pe hectar, în condițiile prevăzute la alineatele (2)-(7).
(2) Aportul total de azot nu trebuie să depășească cererea previzibilă de nutrienți a culturii în cauză, trebuie să țină seama de rezerva din sol și nu trebuie să depășească standardul de aplicare maxim aplicabil exploatației, stabilit în programul de acțiune privind nitrații.
(3) Fiecare exploatație stabilește un plan de fertilizare în care se descrie rotația culturilor pe exploatație și aplicarea dejecțiilor și a altor îngrășăminte. Acest plan trebuie să fie disponibil la exploatație în fiecare an calendaristic înainte de 1 martie. Planul de fertilizare cuprinde cel puțin următoarele:
(a)
planul privind rotația culturilor, în care trebuie să se specifice suprafața parcelelor cu pășune și a parcelelor cu alte culturi, inclusiv o schiță de hartă care să indice amplasarea fiecărei parcele;
(b)
numărul de animale, o descriere a sistemului de adăpostire și depozitare, incluzând volumul disponibil pentru depozitarea dejecțiilor;
(c)
un calcul al cantității de azot și fosfor din dejecțiile produse în exploatație;
(d)
cantitatea, tipul și caracteristicile dejecțiilor distribuite în interiorul sau în exteriorul exploatației;
(e)
necesarul prognozat de azot și de fosfor al culturilor, prevăzut pentru fiecare parcelă;
(f)
rezultatele analizei solului în ceea ce privește conținutul de azot și fosfor;
(g)
natura îngrășământului care urmează să fie utilizat;
(h)
calculul cantității de azot și fosfor provenind din dejecțiile aplicate pe fiecare parcelă;
(i)
calculul cantității de azot și de fosfor provenind din îngrășăminte chimice și alte tipuri de îngrășăminte aplicate pe fiecare parcelă.
Planurile se revizuiesc în termen de șapte zile de la orice modificare survenită în practicile agricole, pentru a se asigura conformitatea acestora cu practicile agricole reale;
(4) Fiecare agricultor întocmește un registru de fertilizare, care cuprinde informații privind gestionarea aportului de azot și fosfor. Aceste registre trebuie prezentate autorității competente pentru fiecare an calendaristic.
(5) Pentru fiecare exploatație cu pășuni care beneficiază de o derogare individuală, agricultorul acceptă să i se controleze cererea prevăzută la articolul 4 alineatul (1), planul de fertilizare și registrul de fertilizare.
(6) Fiecare agricultor căruia i se acordă derogare pentru o fertilizare corespunzătoare efectuează analize periodice ale conținutului de azot și de fosfor din sol.
Analiza și prelevarea de probe se efectuează cel puțin o dată la patru ani pentru fiecare zonă omogenă a exploatației, în funcție de rotația culturilor și de caracteristicile solului.
Este obligatorie cel puțin o analiză la fiecare 5 hectare de teren agricol.
Rezultatele analizei solului trebuie să fie disponibile în exploatația care beneficiază de derogare.
(7) Dejecțiile animale nu se aplică toamna, înainte de cultivarea ierbii.
Articolul 6
Gestionarea terenurilor
(1) Cel puțin 80 % din terenul disponibil pentru aplicarea dejecțiilor în cadrul exploatațiilor se cultivă cu iarbă.
(2) Agricultorii care beneficiază de o derogare individuală întreprind următoarele măsuri:
(a)
pășunile temporare de pe terenuri nisipoase sunt arate primăvara;
(b)
pajiștile arate sunt înlocuite imediat de o cultură cu un necesar ridicat de azot;
(c)
rotația culturilor nu include plante leguminoase sau alte plante care fixează azotul atmosferic.
(3) Cu toate acestea, alineatul (2) litera (c) nu se aplică în cazul trifoiului cultivat pe pășunile unde acesta reprezintă mai puțin de 50 % din cultură și nici în cazul altor plante legumicole intercalate cu iarbă.
Articolul 7
Monitorizare
(1) Autoritatea competentă se asigură că în fiecare an se elaborează și se actualizează hărți din care să reiasă procentul de exploatații cu pășuni, procentul de animale și procentul de teren agricol la care se referă fiecare derogare individuală, pentru fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local.
(2) Se monitorizează solul, apele de suprafață și apele subterane pentru a se obține informații cu privire la concentrația de azot și de fosfor din apa din sol, la azotul mineral din profilul solului și la concentrațiile de nitrați din apele subterane și de suprafață, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia. Monitorizarea se efectuează la nivelul exploatațiilor și la nivelul zonelor agricole de monitorizare. Punctele de monitorizare trebuie să includă principalele tipuri de sol, practici de fertilizare și culturi.
(3) Se va realiza o monitorizare intensificată a apei în zonele agricole aflate în apropierea celor mai vulnerabile corpuri de apă.
(4) În exploatațiile care beneficiază de derogări individuale se efectuează anchete cu privire la exploatarea terenurilor la nivel local, la rotația culturilor și la practicile agricole. Informațiile și datele colectate în urma analizei nutrienților menționate la articolul 5 alineatul (6) și a monitorizării menționate la alineatul (2) din prezentul articol se utilizează pentru a calcula, conform unui model, amploarea pierderilor de azot și de fosfor de la exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală.
Articolul 8
Controale
(1) Autoritățile competente se asigură că toate cererile de derogare sunt supuse controlului administrativ. În cazul în care, în urma controlului, se demonstrează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 5 și 6, solicitantul este informat în acest sens. În acest caz, cererea se consideră refuzată.
(2) Pe baza analizei de risc, a rezultatelor controalelor efectuate în anii precedenți și a rezultatelor controalelor generale aleatorii privind aplicarea legislației de punere în aplicare a Directivei 91/676/CEE, se stabilește un program de inspecții pe teren. Inspecțiile pe teren trebuie să acopere cel puțin 5 % din exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală în legătură cu condițiile prevăzute la articolele 5 și 6 din prezenta decizie. În cazurile în care verificarea constată o situație de neconformitate, agricultorul trebuie informat de acest lucru. În acest caz, cererea de acordare a derogării pentru anul următor se consideră refuzată.
(3) Autoritățile competente primesc competențele și mijloacele necesare pentru verificarea respectării derogărilor acordate în conformitate cu prezenta decizie.
Articolul 9
Raportare
Autoritățile competente prezintă în fiecare an până în luna iunie un raport conținând următoarele informații:
(a)
hărți care arată procentajul de exploatații, procentajul de animale, procentajul de terenuri agricole la care se referă fiecare derogare individuală, pentru fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local, menționate la articolul 7 alineatul (1);
(b)
rezultatele monitorizării apelor subterane și de suprafață în ceea ce privește concentrațiile de nitrați și de fosfor, inclusiv informații privind tendințele calității apei, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, precum și impactul derogării asupra calității apei, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (2);
(c)
rezultatele monitorizării solului în ceea ce privește concentrațiile de azot și de fosfor din apa din sol și azotul mineral din profilul solului, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (2);
(d)
rezumatul și evaluarea datelor obținute în urma monitorizării intensificate a apei, menționate la articolul 7 alineatul (3);
(e)
rezultatele anchetelor privind exploatarea terenurilor la nivel local, rotațiile culturilor și practicile agricole, menționate la articolul 7 alineatul (4);
(f)
rezultatele calculelor pe bază de model ale amplorii pierderilor de azot și de fosfor de la exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală, menționate la articolul 7 alineatul (4);
(g)
evaluarea implementării condițiilor de derogare pe baza unor controale efectuate la nivel de exploatație și a informațiilor privind exploatațiile neconforme, pe baza rezultatelor controalelor administrative și ale inspecțiilor pe teren, menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2).
Articolul 10
Aplicare
Prezenta decizie se aplică în contextul regulamentelor de desemnare a zonelor vulnerabile din Anglia (SI 2013/2619), Scoția (Scottish SI 2002 nr. 276 și Scottish SI 2002 nr. 546) și Țara Galilor [SI 2013/2506 (W. 245)] și în contextul regulamentelor de punere în aplicare a programului de acțiune din Anglia (SI 2008/2349 și regulamentele de modificare SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 și SI 2013/2619), Scoția (Scottish SI 2008/298 și regulamentele de modificare Scottish SI 2013/123) și Țara Galilor [SI 2013/2506 (W. 245)].
Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2016.
Articolul 11
Prezenta decizie se adresează Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 2013.