NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 251/2014
ze dne 26. února 2014
o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1601/91
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 (3) a nařízení Komise (ES) č. 122/94 (4) se osvědčila při úpravě aromatizovaných vín, aromatizovaných vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (dále jen „aromatizované vinné výrobky“). Avšak s ohledem na technologické inovace, vývoj trhu a měnící se očekávání spotřebitelů je nezbytné aktualizovat pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu, označování a ochranu zeměpisných označení některých aromatizovaných vinných výrobků, přičemž se musí vzít v úvahu tradiční výrobní postupy.
(2)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost jsou potřebné další změny, aby byly pravomoci svěřené Komisi podle nařízení (EHS) č. 1601/91 uvedeny do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). S ohledem na oblast působnosti těchto změn je vhodné zrušit nařízení (EHS) č. 1601/91 a nahradit jej tímto nařízením. Nařízení (ES) č. 122/94 zavádí pravidla pro aromatizaci a přidávání alkoholu použitelná na některé aromatizované vinné výrobky, která by proto měla být z důvodu přehlednosti začleněna do tohoto nařízení.
(3)
Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (5), není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(4)
Aromatizované vinné výrobky jsou důležité pro spotřebitele, výrobce a zemědělské odvětví v Unii. Opatření platná pro aromatizované vinné výrobky by měla přispět k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, zabránění klamavým praktikám a dosažení transparentnosti trhu a spravedlivé hospodářské soutěže. Tato opatření tak budou chránit dobrou pověst, které aromatizované vinné výrobky z Unie dosáhly na vnitřním i světovém trhu, protože budou nadále zohledňovat tradiční postupy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků, ale i zvýšené požadavky na ochranu spotřebitele a informace. Rovněž by se mělo přihlížet k technologickým inovacím u výrobků, neboť tyto inovace přispívají ke zlepšení jejich jakosti, aniž by to mělo vliv na tradiční charakter dotyčných aromatizovaných vinných výrobků.
(5)
Výroba aromatizovaných vinných výrobků představuje důležité odbytiště pro zemědělské odvětví Unie, což by mělo být právním rámcem zřetelně vyjádřeno.
(6)
V zájmu spotřebitelů by se toto nařízení mělo vztahovat na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh Unie, ať už jsou vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích. S cílem udržet a zlepšit dobrou pověst aromatizovaných vinných výrobků z Unie na světovém trhu by se pravidla stanovená v tomto nařízení měla vztahovat rovněž na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
(7)
Pro zajištění přehlednosti a transparentnosti právních předpisů Unie týkajících se aromatizovaných vinných výrobků je nutné jasně vymezit výrobky, na které se uvedené právní předpisy vztahují, kritéria pro výrobu, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, a zejména obchodní označení. Rovněž by měla být stanovena zvláštní pravidla týkající se dobrovolného údaje o provenienci, která doplní pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Stanovením těchto pravidel se upravují všechny fáze výrobního řetězce a spotřebitelé jsou chráněni a řádně informováni.
(8)
Vymezení aromatizovaných vinných výrobků by měla i nadále respektovat tradiční jakostní postupy, ale měla by být aktualizována a zlepšena s ohledem na technologický rozvoj.
(9)
Aromatizované vinné výrobky by se měly vyrábět v souladu s určitými pravidly a omezeními, která zaručí, že očekávání spotřebitelů, pokud jde o jakost a výrobní metody, budou splněna. Mají-li být mezinárodní normy v této oblasti dodrženy, měly by být stanoveny výrobní metody a Komise by měla zpravidla brát v úvahu standardy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
(10)
Na aromatizované vinné výrobky by se měly vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 (7).
(11)
Ethanol použitý při výrobě aromatizovaných vinných výrobků by kromě toho měl být výhradně zemědělského původu, aby tyto výrobky odpovídaly očekáváním spotřebitelů a byly v souladu s tradičními jakostními postupy. Tímto způsobem se rovněž zajistí odbytiště pro základní zemědělské produkty.
(12)
Vzhledem k významu a složitosti odvětví aromatizovaných vinných výrobků je třeba stanovit zvláštní pravidla pro popis a obchodní úpravu aromatizovaných vinných výrobků a doplnit ustanovení o označování stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Tato zvláštní pravidla by rovněž měla zabránit zneužívání obchodních označení aromatizovaných vinných výrobků v případě výrobků, které nesplňují požadavky stanovené v tomto nařízení.
(13)
S ohledem na usnadnění poskytování srozumitelnějších informací spotřebitelům by mělo být umožněno, nahradit obchodní označení stanovené v tomto nařízení vžitým názvem výrobku ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.
(14)
Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (8) se použije mimo jiné na zpracované zemědělské výrobky určené k použití jako potraviny, mezi něž patří i aromatizované vinné výrobky. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky stanovené v uvedeném nařízení a v aktech přijatých v souladu s ním, mohou být tedy uvedeny na trh jako ekologické aromatizované vinné výrobky.
(15)
Při uplatňování politiky jakosti v souladu se Smlouvou o fungování EU a v zájmu vysoké úrovně jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením by členské státy měly mít možnost přijmout přísnější pravidla než ta, která jsou stanovena v tomto nařízení a která se týkají výroby, popisu, obchodní úpravy a označování aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením vyrobených na jejich území, v rozsahu, v jakém jsou tato pravidla v souladu s právem Unie.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (9), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10) a ustanovení o zeměpisných označeních v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (11) se nevztahují na aromatizované vinné výrobky, měla by být pro ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků stanovena zvláštní pravidla. Zeměpisná označení by měla být použita pro identifikaci aromatizovaných vinných výrobků jako výrobků pocházejících z území určité země, určitého regionu nebo místa na tomto území, jestliže lze určitou jakost, pověst nebo jinou vlastnost aromatizovaných vinných výrobků v podstatě přičíst jeho zeměpisnému původu, a tato zeměpisná označení by měla být zapsána Komisí do rejstříku.
(17)
Toto nařízení by mělo stanovit postup pro zápis, soulad, změnu a případné zrušení zeměpisných označení Unie a třetích zemí.
(18)
Orgány členských států by měly být odpovědné za zajišťování souladu s tímto nařízením a měla by být přijata ustanovení, aby Komise tento soulad mohla sledovat a ověřovat jeho dodržování.
(19)
Za účelem doplnění nebo změn některých prvků tohoto nařízení, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení výrobních postupů pro aromatizované vinné výrobky; kritéria pro vymezení zeměpisných oblastí a pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti; podmínky, za kterých mohou pro specifikace výrobku platit dodatečné požadavky; stanovení případů, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení a omezení, která platí pro druh žadatele, který může požádat o tuto ochranu; stanovení podmínek týkajících se žádosti o ochranu zeměpisného označení; přezkum prováděný Komisí a řízení o námitce a postupy pro změnu a zrušení zeměpisných označení; stanovení podmínek pro přeshraniční žádosti; stanovení dne podání žádosti a dne, od kterého je účinná ochrana a dne, od kterého je účinná její změna; stanovení podmínek týkajících se specifikace produktu, včetně podmínek, za nichž se změna považuje za menší a podmínek týkajících se žádostí o změnu specifikace výrobku chráněného zeměpisného označení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu a podmínek týkajících se schválení těchto změn; omezení týkající se chráněného názvu; povahu a druh oznamovaných informací při výměně informací mezi členskými státy a Komisí; způsoby oznamování; pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům a podmínky a způsob zveřejnění informací; Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, pokud jde o metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků; rozhodnutí o udělení ochrany zeměpisného označení a o zamítnutí žádostí o tuto ochranu, rozhodnutí o zrušení ochrany zeměpisného označení a o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení; rozhodnutí o schválení menší změny specifikací výrobku; informace o zeměpisném označení, které mají být obsaženy ve specifikaci výrobku; způsoby zpřístupnění rozhodnutí týkajících se ochrany nebo zamítnutí zeměpisných označení veřejnosti; podávání přeshraničních žádostí; kontroly a ověřování prováděné členskými státy; postup, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení; správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy a Komisí a pravidla pro poskytování informací nezbytných pro uplatňování ustanovení o žádostech o výměnu informací mezi členskými státy a Komisí, včetně způsobů správy oznamovaných informací, jakož i pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení a způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti; by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(21)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů, aniž vzhledem ke zvláštnímu charakteru uvedených aktů uplatní nařízení (EU) č. 182/2011, zveřejnit jednotný dokument v Úředním věstníku Evropské unie, rozhodnout o tom, zda zamítne žádost o ochranu zeměpisného označení z důvodu nepřípustnosti, a vytvořit a vést rejstřík zeměpisných značení chráněných podle tohoto nařízení, včetně údajů o stávajících zeměpisných označeních v tomto rejstříku nebo jejich výmazu z rejstříku.
(22)
Při přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by mohly vzniknout potíže, jimiž se toto nařízení nezabývá. Na Komisi by za tímto účelem měla být přenesena pravomoc přijmout nezbytná přechodná opatření.
(23)
K usnadnění hladkého přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by měl být poskytnut dostatečný časový prostor a stanovena vhodná úprava. V každém případě by mělo být uvádění stávajících zásob na trh povoleno od okamžiku uplatňování tohoto nařízení až do vyčerpání těchto zásob.
(24)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovení pravidel pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a dopadů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků.
2. Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení (EU) č. 1169/2011, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
3. Toto nařízení se vztahuje na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh v Unii bez ohledu na to, jsou-li vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích, jakož i na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„obchodním označením“ název kteréhokoli aromatizovaného vinného výrobku stanoveného v tomto nařízení;
2)
„popisem“ seznam specifických vlastností aromatizovaného vinného výrobku;
3)
„zeměpisným označením“ označení identifikující aromatizovaný vinný výrobek jako pocházející z oblasti, konkrétního místa nebo země, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost takového výrobku přičíst především jeho zeměpisnému původu.
KAPITOLA II
DEFINICE, POPIS, OBCHODNÍ ÚPRAVA A OZNAČENÍ AROMATIZOVANÝCH VINNÝCH VÝROBKŮ
Článek 3
Definice a klasifikace aromatizovaných vinných výrobků
1. Aromatizované vinné výrobky jsou výrobky získané z produktů v odvětví vína podle nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly aromatizovány. Dělí se do těchto kategorií:
a)
aromatizovaná vína;
b)
aromatizované vinné nápoje;
c)
aromatizované vinné koktejly.
2. Aromatizované víno je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části IV bodě 5 přílohy II a v části II bodech 1 a 3 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 75 % celkového objemu;
c)
do něhož může být přidán alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 14,5 % objemových, avšak méně než 22 % objemových a celkový obsah alkoholu nejméně 17,5 % objemových;
3. Aromatizovaný vinný nápoj je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol, není-li v příloze II uvedeno jinak;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 4,5 % objemových, avšak méně než 14,5 % objemových.
4. Aromatizovaný vinný koktejl je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 11 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
který může být přislazen;
f)
který má skutečný obsah alkoholu více než 1,2 % objemových, avšak méně než 10 % objemových.
Článek 4
Výrobní postupy a metody analýzy pro aromatizované vinné výrobky
1. Aromatizované vinné výrobky musí být vyrobeny v souladu s požadavky, omezeními a popisy stanovenými v přílohách I a II.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení povolených výrobních postupů pro získávání aromatizovaných vinných výrobků, přičemž zohlední očekávání spotřebitelů.
Při stanovení povolených výrobních postupů uvedených v prvním pododstavci zohlední Komise výrobní postupy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
3. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků. Tyto metody musí být založeny na příslušných metodách doporučených a zveřejněných Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV), pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl neúčinné nebo nevhodné. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Do přijetí těchto metod Komisí se použijí metody povolené dotyčným členským státem.
4. Na výrobky z vinné révy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků se použijí enologické postupy a omezení stanovené v souladu s článkem 74, čl. 75 odst. 4 a článkem 80 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 5
Obchodní označení
1. Pro jakýkoliv aromatizovaný vinný výrobek uváděný na trh v Unii se použijí obchodní označení stanovená v příloze II, pokud tento výrobek splňuje požadavky na odpovídající obchodní označení stanovené v uvedené příloze. Tato obchodní označení mohou být nahrazena vžitým názvem výrobku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. o) nařízení (EU) č. 1169/2011.
2. Jestliže aromatizované vinné výrobky splňují požadavky více než jednoho obchodního označení, je povoleno používání pouze jednoho z těchto obchodních označení, není-li v příloze II uvedeno jinak.
3. V popisu, obchodní úpravě nebo označení alkoholického nápoje, který nevyhovuje požadavkům stanoveným v tomto nařízení, nesmí být použito spojení slov nebo obratů, jako jsou „druh“, „typ“, „styl“, „značky“, „s příchutí“ nebo jakékoli jiné výrazy podobné jakémukoli obchodnímu označení.
4. Obchodní označení mohou být doplněna nebo nahrazena zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení.
5. Aniž je dotčen článek 26, obchodní označení nesmějí být doplněna chráněnými označeními původu nebo chráněnými zeměpisnými označeními, na něž mají nárok vinné výrobky.
Článek 6
Další údaje u obchodního označení
1. Obchodní označení uvedená v článku 5 mohou být rovněž doplněna těmito údaji týkajícími se obsahu cukru v aromatizovaném vinném výrobku:
a) „extra suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 30 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 15 % objemových;
b) „suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 50 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 16 % objemových;
c) „polosuchý“: pro výrobky s obsahem cukru 50 až 90 gramů na litr;
d) „polosladký“: pro výrobky s obsahem cukru vyšším než 90 a menším než 130 gramů na litr;
e) „sladký“: pro výrobky s obsahem cukru 130 gramů na litr nebo vyšším.
Obsah cukru uvedený v prvním pododstavci písm. a) až e) je vyjádřen jako invertní cukr.
Údaje „polosladký“ a „sladký“ mohou být doprovázeny údajem o obsahu cukru vyjádřeném v gramech invertního cukru na litr.
2. Pokud je obchodní označení doplněno údajem „šumivý“ nebo je tento údaj jeho součástí, musí množství použitého šumivého vína činit nejméně 95 %.
3. Obchodní označení mohou být rovněž doplněna odkazem na hlavní použitou látku určenou k aromatizaci.
Článek 7
Údaj o provenienci
Je-li uvedena provenience aromatizovaných vinných výrobků, musí odpovídat místu, kde byl aromatizovaný vinný výrobek vyroben. Provenience musí být uvedena slovy „vyrobeno v (…)“ nebo vyjádřena rovnocenným výrazem s doplněním názvu odpovídajícího členského státu nebo třetí země.
Článek 8
Používání jazyka v obchodní úpravě a označování aromatizovaných vinných výrobků
1. Obchodní označení uvedená kurzívou v příloze II se na etiketě ani při obchodní úpravě aromatizovaných vinných výrobků nepřekládají.
Další údaje podle tohoto nařízení vyjádřené slovy se uvádějí alespoň v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
2. Název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení se uvádí na etiketě v jazyce nebo jazycích, v němž je zapsáno, a to i tehdy, pokud se zeměpisným označením nahrazuje obchodní označení v souladu s čl. 5 odst. 4.
Píše-li se název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení jinou než latinskou abecedou, může se název rovněž uvést v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
Článek 9
Přísnější pravidla stanovená členskými státy
Členské státy mohou v rámci uplatňování politiky jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení, které jsou vyrobeny na jejich území, nebo pro zavedení nových zeměpisných označení stanovit pro výrobu a popis přísnější pravidla než ta, která jsou uvedena v článku 4 a v přílohách I a II, pokud jsou slučitelná s právem Unie.
KAPITOLA III
ZEMĚPISNÁ OZNAČENÍ
Článek 10
Obsah žádostí o ochranu
1. Žádosti o ochranu názvů jako zeměpisných označení zahrnují formální část, ve které se uvádí:
a)
název, který se má chránit;
b)
jméno a adresa žadatele;
c)
specifikace výrobku uvedená v odstavci 2 a
d)
jednotný dokument shrnující specifikaci výrobku uvedenou v odstavci 2.
2. Aby byl výrobek způsobilý pro užívání zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, musí být v souladu s příslušnou specifikací výrobku, která obsahuje alespoň:
a)
název, který se má chránit;
b)
popis výrobku, zejména jeho základní analytické vlastnosti, jakož i uvedení jeho organoleptických vlastností;
c)
případně zvláštní výrobní postupy a specifikace i příslušná omezení pro výrobu výrobku;
d)
vymezení příslušné zeměpisné oblasti;
e)
podrobné údaje potvrzující souvislost uvedenou v čl. 2 odst. 3;
f)
příslušné požadavky stanovené v unijních nebo vnitrostátních prvních předpisech, anebo pokud tak stanoví členské státy, stanovené organizací, která spravuje chráněná zeměpisná označení, s přihlédnutím ke skutečnosti, že tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminační a slučitelné s právem Unie;
g)
uvedení hlavní suroviny, z níž se aromatizovaný vinný výrobek získává;
h)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace výrobku, a jejich konkrétní úkoly.
Článek 11
Žádost o ochranu týkající se zeměpisné oblasti ve třetí zemi
1. Pokud se žádost o ochranu týká zeměpisné oblasti ve třetí zemi, musí obsahovat kromě údajů stanovených v článku 10 údaje, které potvrzují, že daný název je chráněn v zemi původu.
2. Žádost o ochranu zašle Komisi žadatel buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dané třetí země.
3. Žádost o ochranu se podává v některém z úředních jazyků Unie nebo se k ní přiloží ověřený překlad do některého z úředních jazyků Unie.
Článek 12
Žadatelé
1. Žádost o ochranu zeměpisného označení může podat jakákoli dotčená skupina výrobců nebo ve výjimečných případech jednotlivý výrobce. Na žádosti o ochranu se mohou podílet i další dotčené osoby.
2. Výrobci mohou podat žádost o ochranu pouze na aromatizované vinné výrobky, které vyrábějí.
3. V případě názvu označujícího přeshraniční zeměpisnou oblast může být podána společná žádost o ochranu.
Článek 13
Předběžné vnitrostátní řízení
1. Žádosti o ochranu zeměpisného označení aromatizovaných vinných výrobků pocházejících z Unie podléhají předběžnému vnitrostátnímu postupu v souladu s odstavci 2 až 7 tohoto článku.
2. Žádost o ochranu se podává členskému státu, na jehož území má zeměpisné označení původ.
3. Členský stát posoudí, zda žádost o ochranu splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
Členský stát v rámci vnitrostátního řízení zajistí vhodné zveřejnění žádosti o ochranu a stanoví alespoň dvouměsíční lhůtu ode dne zveřejnění, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, vznést proti navrhované ochraně námitku podáním řádně odůvodněného prohlášení danému členskému státu.
4. Pokud členský stát shledá, že zeměpisné označení nesplňuje příslušné požadavky nebo je obecně neslučitelné s právem Unie, žádost zamítne.
5. Pokud členský stát shledá, že příslušné požadavky jsou splněny:
a)
zveřejní jednotný dokument a specifikaci výrobku alespoň na internetu a
b)
postoupí Komisi žádost o ochranu obsahující tyto informace:
i)
jméno a adresu žadatele,
ii)
specifikaci výrobku uvedenou v čl. 10 odst. 2,
iii)
jednotný dokument uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. d),
iv)
prohlášení členského státu, že žádost podaná žadatelem podle jeho názoru splňuje požadované podmínky, a
v)
odkaz na zveřejnění uvedené v písmenu a).
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) se poskytují v některém z úředních jazyků Unie nebo se k nim přiloží ověřený překlad v některém z těchto jazyků.
6. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s tímto článkem do 28. března 2015.
7. Jestliže členský stát nemá vnitrostátní právní předpisy týkající se ochrany zeměpisných označení, může, ovšem pouze přechodně, udělit danému názvu ochranu podle této kapitoly na vnitrostátní úrovni. Tato ochrana je účinná ode dne, kdy byla Komisi podána žádost a její platnost končí dnem, kdy je podle této kapitoly přijato rozhodnutí o zápisu nebo o jeho zamítnutí.
Článek 14
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise zveřejní den podání žádosti o ochranu.
2. Komise přezkoumá, zda žádost o ochranu podle čl. 13 odst. 5 splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
3. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole jsou splněny, zveřejní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup uvedený v čl. 34 odst. 2 jednotný dokument podle čl. 10 odst. 1 písm. d) a odkaz na zveřejnění specifikace výrobku podle čl. 13 odst. 5 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole nejsou splněny, rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů o zamítnutí žádosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 15
Řízení o námitce
Během dvou měsíců ode dne zveřejnění uvedeného v čl. 14 odst. 3 může každý členský stát nebo třetí země nebo každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území jiného členského státu než osoba podávající žádost o ochranu, nebo na území třetí země, vznést u Komise námitku proti navrhované ochraně podáním řádně odůvodněného prohlášení týkajícího se podmínek způsobilosti podle této kapitoly.
Fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny ve třetí zemi, podávají prohlášení buď přímo, nebo prostřednictvím orgánů příslušné třetí země ve lhůtě dvou měsíců uvedené v prvním pododstavci.
Článek 16
Rozhodnutí o ochraně
Komise rozhodne na základě informací, které má k dispozici, po ukončení řízení o námitce uvedeného v článku 15 prostřednictvím prováděcích aktů buď o udělení ochrany zeměpisnému označení, které splňuje podmínky stanovené v této kapitole a je slučitelné s právem Unie, nebo o zamítnutí žádosti, nejsou-li uvedené podmínky splněny. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 17
Homonyma
1. Název, pro který byla podána žádost o ochranu a který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným podle tohoto nařízení, se zapíše s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a ke skutečnému riziku záměny.
2. Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o výrobky pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu daných výrobků odpovídá.
3. Zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, pokud je v praxi dostatečný rozdíl mezi homonymním názvem zapsaným později a názvem v rejstříku již zapsaným, a to s ohledem na potřebu zacházet s dotyčnými výrobci rovným způsobem a neuvádět spotřebitele v omyl.
Článek 18
Důvody zamítnutí ochrany
1. Názvy, které zdruhověly, nesmí být chráněny jako zeměpisné označení.
Pro účely této kapitoly se „názvem, který zdruhověl“ rozumí název aromatizovaného vinného výrobku, který přestože se váže k místu nebo regionu, kde byl tento výrobek původně vyráběn nebo uváděn na trh, se stal v Unii běžným názvem určitého aromatizovaného vinného výrobku.
Při určování, zda název zdruhověl, se přihlíží ke všem významným skutečnostem, zejména:
a)
ke stávající situaci v Unii, především v oblastech spotřeby;
b)
k příslušnému právu Unie nebo vnitrostátnímu právu.
2. Název nesmí být chráněn jako zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky a její proslulosti mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity aromatizovaného vinného výrobku.
Článek 19
Vztah k ochranným známkám
1. Pokud je zeměpisné označení chráněno podle tohoto nařízení, zamítne se žádost o zápis ochranné známky, používané způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, týkající se aromatizovaného vinného výrobku, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána po dni podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi a zeměpisné označení je následně chráněno.
Ochranné známky zapsané v rozporu s prvním pododstavcem se prohlásí za neplatné.
2. Aniž je dotčen čl. 17 odst. 2, může být ochranná známka používaná způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, o niž bylo zažádáno, nebo která je zapsána nebo zavedena svým používáním, umožňují-li to příslušné právní předpisy, na území Unie přede dnem podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi, i nadále používána a obnovena bez ohledu na ochranu zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (13) nebo nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (14).
V takovém případě se používání zeměpisného označení povolí společně s příslušnými ochrannými známkami.
Článek 20
Ochrana
1. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh aromatizovaný vinný výrobek, jenž byl vyroben v souladu s příslušnou specifikací výrobku.
2. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení a aromatizované vinné výrobky s těmito chráněnými názvy v souladu se specifikací výrobku jsou chráněny proti:
a)
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití chráněného názvu:
i)
u srovnatelného výrobku, který nevyhovuje specifikaci výrobku s chráněným názvem, nebo
ii)
pokud toto používání umožňuje těžit z dobré pověsti daného zeměpisného označení;
b)
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo služby nebo je-li chráněný název přeložen, přepsán nebo transliterován či doprovázen výrazy jako „druh“„typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku použitému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo na dokladech týkajících se daného vinařského výrobku, jakož i proti použití přepravního obalu, který by mohl vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ výrobku;
d)
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku.
3. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení nesmějí v Unii zdruhovět ve smyslu čl. 18 odst. 1.
4. Členské státy přijmou vhodná správní opatření a učiní právní kroky k tomu, aby zabránily neoprávněnému používání uvedenému v odstavci 2 zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení nebo toto používání zastavily.
Článek 21
Rejstřík
Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle v čl. 34 odst. 2, vytvoří a vede veřejně přístupný elektronický rejstřík zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, která jsou chráněna podle tohoto nařízení.
V rejstříku uvedeném v prvním pododstavci mohou být jako zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení zapsána zeměpisná označení týkající se výrobků ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou.
Článek 22
Určení příslušného orgánu
1. Členské státy určí příslušný orgán či orgány odpovědné za kontroly dodržování povinností stanovených touto kapitolou v souladu s kritérii stanovenými článkem 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (15).
2. Členské státy zajistí, aby mohl systém kontrol využívat každý hospodářský subjekt dodržující ustanovení této kapitoly.
3. Členské státy sdělí Komisi příslušný orgán nebo orgány uvedené v odstavci 1. Komise jejich názvy a adresy zveřejní a pravidelně je aktualizuje.
Článek 23
Ověření souladu se specifikacemi
1. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem v Unii, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
příslušný orgán nebo orgány uvedené v článku 22 nebo
b)
jeden nebo více kontrolních subjektů odpovědných za ověření ve smyslu čl. 2 druhého pododstavce bodu 5 nařízení (ES) č. 882/2004, které působí jako subjekty pro certifikaci výrobku v souladu s kritérii stanovenými v článku 5 uvedeného nařízení.
Náklady na toto ověření nesou hospodářské subjekty, jichž se týká.
2. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem ve třetí zemi, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
jeden nebo více orgánů veřejné správy určených třetí zemí nebo
b)
jeden nebo více subjektů pro certifikaci.
3. Subjekty uvedené v odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b) musí splňovat požadavky stanovené normou EN ISO/IEC 17065:2012 (Posuzování shody - požadavky na subjekty certifikující výrobky, procesy a služby) a musí být podle této normy schváleny.
4. Ověřují-li orgán nebo orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a) soulad se specifikací výrobku, musí poskytovat náležité záruky objektivity a nestrannosti a mít k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nezbytné k plnění svých úkolů.
Článek 24
Změny specifikace výrobku
1. Žadatel, který splňuje podmínky stanovené v článku 12, může žádat o schválení změny specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti uvedené v čl. 10 odst. 2 písm. d). V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
2. Pokud navrhovaná změna vyžaduje jednu nebo více změn v jednotném dokumentu podle čl. 10 odst. 1 písm. d), použijí se na žádost o změnu obdobně články 13 až 16. Jsou-li však navrhované změny pouze menšího rozsahu, Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne, zda schválí žádost bez ohledu na postup stanovený v čl. 14 odst. 2 a článku 15, a v případě schválení zveřejní údaje podle čl. 14 odst. 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Zrušení
Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické či právnické osoby s oprávněným zájmem rozhodnout prostřednictvím prováděcích aktů o zrušení ochrany zeměpisného označení, pokud již není zajištěn soulad s příslušnou specifikací výrobku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Články 13 až 16 se použijí obdobně.
Článek 26
Stávající zeměpisná označení
1. Zeměpisná označení aromatizovaných vinných výrobků uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1601/91 a jakékoli zeměpisné označení předložené ke schválení v některém členském státě a tímto členským státem schválené do 27. března 2014 jsou automaticky chráněna jako zeměpisná označení podle tohoto nařízení. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení zapíše tato zeměpisná označení do rejstříku stanoveného v článku 21 tohoto nařízení.
2. Členské státy v případě stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 předají Komisi:
a)
formální část podle čl. 10 odst. 1;
b)
vnitrostátní rozhodnutí o schválení.
3. Stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1, ke kterým nejsou do 28. března 2017 předloženy informace podle odstavce 2, ztrácejí ochranu podle tohoto nařízení. Komise učiní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 odpovídající formální kroky k výmazu těchto názvů z rejstříku uvedeného v článku 21.
4. Na stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1 tohoto článku se nepoužije článek 25.
Komise může z vlastního podnětu do 28. března 2018 prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 tohoto článku, pokud nejsou v souladu s čl. 2 bodem 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 27
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatek za účelem uhrazení nákladů, včetně nákladů vzniklých v rámci přezkumu žádostí o ochranu, prohlášení o námitkách, žádostí o změnu a o zrušení podle této kapitoly.
Článek 28
Přenesené pravomoci
1. Za účelem zohlednění specifických vlastností výroby ve vymezené zeměpisné oblasti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o:
a)
kritéria pro vymezení zeměpisné oblasti a
b)
pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. K zajištění jakosti a zpětné vysledovatelnosti výrobků je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 za účelem stanovení podmínek, za nichž může specifikace výrobku obsahovat dodatečné požadavky nad rámec požadavků uvedených v čl. 10 odst. 2 písm. f).
3. Za účelem zajištění práv nebo oprávněných zájmů výrobců nebo hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
případy, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení;
b)
omezení, pro určitý druh žadatele, který může požádat o ochranu zeměpisného označení;
c)
podmínky týkající se žádosti o ochranu zeměpisného označení, přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro změnu a zrušení zeměpisných označení;
d)
podmínky pro přeshraniční žádosti;
e)
stanoví den, kdy byla žádost podána;
f)
den, od kterého začíná ochrana;
g)
podmínky, za nichž se změna považuje za menší podle čl. 24 odst. 2;
h)
den, ke kterému změna vstoupí v platnost;
i)
podmínky týkající se žádostí o změnu specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. d).
4. Za účelem zajištění přiměřené ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článku 33, v nichž stanoví omezení týkající se chráněného názvu.
Článek 29
Prováděcí pravomoci
1. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou, pokud jde o:
a)
informace poskytované ve specifikaci výrobku, jde-li o souvislost uvedenou v čl. 2 bodu 3 mezi zeměpisnou oblastí a konečným výrobkem;
b)
způsoby zveřejňování rozhodnutí o ochraně nebo zamítnutí uvedených v článku 16;
c)
podávání přeshraničních žádostí;
d)
kontroly a ověření prováděná členskými státy, včetně testování.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou a týkající se postupu, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobné údaje o skutečnostech, dokladech a dalších dokumentech předkládaných spolu s žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 30
Nepřípustná žádost
V případě, že je žádost podaná podle této kapitoly považována za nepřípustnou, rozhodne Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 o zamítnutí žádosti jako nepřípustné.
KAPITOLA IV
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Kontroly a ověření aromatizovaných vinných výrobků
1. Za kontroly aromatizovaných vinných výrobků jsou odpovědné členské státy. Přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění souladu s ustanoveními tohoto nařízení, a zejména určí orgán nebo orgány příslušné pro kontrolu dodržování povinností stanovených tímto nařízením v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
2. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy týkající se plnění povinností vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 32
Výměna informací
1. Členské státy a Komise si navzájem oznámí veškeré informace nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení a pro dodržování mezinárodních závazků týkajících se aromatizovaných vinných výrobků. Tyto informace mohou být v případě potřeby předány nebo zpřístupněny příslušným orgánům třetích zemí a mohou být zveřejněny.
2. Aby byla oznámení uvedená v odstavci 1 rychlá, účinná, přesná a nákladově efektivní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací;
b)
způsoby oznamování;
c)
pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům;
d)
podmínky a způsob zveřejnění informací.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví:
a)
pravidla pro poskytování informací nezbytných k uplatňování tohoto článku;
b)
způsoby správy oznamovaných informací a pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení;
c)
způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 27. března 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 vstoupí v platnost pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro aromatizované vinné výrobky. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Nevydá-li výbor v případě prováděcích aktů uvedených čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a v čl. 29 odst. 1 písm. b) žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 1601/91 se zrušuje s účinkem od 28. března 2015.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III tohoto nařízení.
Článek 36
Přechodná opatření
1. Za účelem usnadnění přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/1991 na pravidla stanovená tímto nařízením je Komisi v souladu s článkem 33 svěřena pravomoc přijímat případně akty v přenesené pravomoci týkající se přijetí opatření pozměňujících toto nařízení či opatření odchylujících se od něj, která zůstanou v platnosti do 28. března 2018.
2. Aromatizované vinné výrobky, které nesplňují požadavky tohoto nařízení, avšak byly vyrobeny v souladu s nařízením (EHS) č. 1601/1991 před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
3. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky článků 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení, které byly vyrobeny před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob, jsou-li v souladu s nařízením (EHS) 1601/1991, pokud jde o všechny aspekty neupravené v článcích 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 28. března 2015. Čl. 36 odst. 1 a 3 se však použijí od 27. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 251/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 26 februarie 2014
privind definirea, descrierea, prezentarea, etichetarea și protejarea indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2) și articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului (3) și Regulamentul (CE) nr. 122/94 al Comisiei (4) și-au dovedit eficacitatea în reglementarea sectorului vinurilor aromatizate, băuturilor aromatizate pe bază de vin și cocteilurilor aromatizate obținute din produse vitivinicole (denumite în continuare „produse vitivinicole aromatizate”). Totuși, având în vedere inovațiile tehnologice, evoluțiile pieței și așteptările în continuă evoluție ale consumatorilor, este necesară actualizarea normelor aplicabile definirii, descrierii, prezentării, etichetării și protejării indicațiilor geografice ale anumitor produse vitivinicole aromatizate, ținând seama în același timp de metodele de producție tradiționale.
(2)
Sunt necesare noi modificări ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, pentru a alinia competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”). Ținând seama de amploarea modificărilor respective, este necesar ca Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 să fie abrogat și înlocuit cu prezentul regulament. Regulamentul (CE) nr. 122/94 a instituit norme privind aromatizarea și adăugarea de alcool aplicabile anumitor produse vitivinicole aromatizate și pentru a asigura claritatea, normele respective ar trebui încorporate în prezentul regulament.
(3)
Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5) se aplică prezentării și etichetării produselor vitivinicole aromatizate, cu excepția cazului în care în prezentul regulament se dispune altfel.
(4)
În Uniune, produsele vitivinicole aromatizate sunt importante pentru consumatori, pentru producători și pentru sectorul agricol. Măsurile aplicabile sectorului produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să contribuie la atingerea unui nivel înalt de protecție a consumatorilor, la prevenirea practicilor care pot induce în eroare și la obținerea transparenței pieței și a concurenței loiale. În acest mod, măsurile vor salvgarda reputația pe care au dobândit-o produsele vitivinicole aromatizate ale Uniunii pe piața internă și pe piața mondială, ținând în continuare seama de practicile tradiționale utilizate la fabricarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și de necesitatea din ce în ce mai stringentă de a proteja și a informa consumatorii. Inovarea tehnologică ar trebui luată și ea în considerare în ceea ce privește produsele pentru care această inovare duce la îmbunătățirea calității, fără a afecta caracterul tradițional al produselor vitivinicole aromatizate în cauză.
(5)
Producția de produse vitivinicole aromatizate constituie un debușeu important pentru sectorul agricol al Uniunii, fapt care ar trebui pus în evidență de cadrul de reglementare.
(6)
În interesul consumatorilor, prezentul regulament ar trebui să se aplice tuturor produselor vitivinicole aromatizate introduse pe piață în Uniune, indiferent dacă sunt produse în statele membre sau în țări terțe. Pentru a menține și a îmbunătăți reputația produselor vitivinicole aromatizate ale Uniunii pe piața mondială, normele prevăzute prin prezentul regulament ar trebui să se aplice și produselor vitivinicole aromatizate produse în Uniune pentru export.
(7)
Pentru a garanta claritatea și transparența dreptului Uniunii care reglementează produsele vitivinicole aromatizate, este necesară definirea cu claritate a produselor care intră sub incidența reglementărilor respective, a criteriilor de producție, de descriere, de prezentare și de etichetare ale produselor vitivinicole aromatizate și în special a denumirilor de vânzare. De asemenea, ar trebui să se instituie norme specifice privind indicarea facultativă a provenienței care să suplimenteze normele stabilite prin Regulamentul (UE) nr. 1169/2011. Prin stabilirea unor astfel de norme, se reglementează toate etapele procesului de producție și se asigură informarea și protecția corespunzătoare a consumatorilor.
(8)
Definițiile produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să respecte în continuare practicile tradiționale în materie de calitate, dar ar trebui actualizate și îmbunătățite în lumina progresului tehnologic.
(9)
Produsele vitivinicole aromatizate ar trebui produse în conformitate cu anumite norme și restricții care garantează satisfacerea așteptărilor consumatorilor în ceea ce privește calitatea și metodele de producție. Pentru a respecta standardele internaționale din acest domeniu, ar trebui stabilite metodele de producție și, ca regulă generală, Comisia ar trebui să țină seama de standardele recomandate și publicate de Organizația Internațională a Viei și Vinului (OIV).
(10)
Produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să li se aplice Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(11)
În plus, alcoolul etilic utilizat la fabricarea produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să fie exclusiv de origine agricolă, răspunzând astfel așteptărilor consumatorilor și respectând practicile tradiționale în materie de calitate. Se va asigura astfel și o piață de desfacere pentru produsele agricole de bază.
(12)
Având în vedere importanța și complexitatea sectorului produselor vitivinicole aromatizate, este necesar să se instituie norme specifice privind descrierea și prezentarea produselor vitivinicole aromatizate care să completeze dispozițiile privind etichetarea din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011. Normele specifice respective ar trebui să prevină și utilizarea abuzivă a denumirilor de vânzare ale produselor vitivinicole aromatizate în cazul produselor care nu respectă cerințele stabilite în prezentul regulament.
(13)
În vederea facilitării înțelegerii de către consumatori, ar trebui să fie posibilă completarea denumirilor de vânzare stabilite prin prezentul regulament cu denumirea curentă a produsului în sensul Regulamentului (UE) nr. 1169/2011.
(14)
Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (8) se aplică, printre altele, produselor agricole procesate destinate consumului alimentar, printre care se numără produsele vitivinicole aromatizate. În consecință, produsele vitivinicole aromatizate care respectă cerințele stabilite prin regulamentul respectiv și actele adoptate în temeiul acestuia pot fi introduse pe piață ca produse vitivinicole aromatizate ecologice.
(15)
La punerea în aplicare a unei politici privind calitatea și pentru a permite existența unui nivel ridicat de calitate al produselor vitivinicole aromatizate cu indicație geografică, statele membre ar trebui să poată adopta reglementări privind producerea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate cu indicație geografică care sunt produse pe propriul teritoriu mai restrictive decât cele stabilite prin prezentul regulament, în măsura în care aceste norme sunt compatibile cu dreptul Uniunii.
(16)
Dat fiind că Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (9), Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (10), și dispozițiile privind indicațiile geografice prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11) nu se aplică produselor vitivinicole aromatizate, ar trebui institute norme specifice privind protejarea indicațiilor geografice pentru produsele vitivinicole aromatizate. Indicațiile geografice ar trebui să fie utilizate pentru a marca faptul că produselor vitivinicole aromatizate își au originea pe teritoriul unei țări sau într-o regiune sau localitate de pe teritoriul respectiv, în cazul în care o anumită calitate, reputație sau altă caracteristică a produsului vitivinicol aromatizat poate fi atribuită în principal originii geografice a acestuia, și astfel de indicații geografice ar trebui înregistrate de către Comisie.
(17)
Ar trebui ca prezentul regulament să instituie o procedură pentru înregistrarea, conformitatea, modificarea și eventuala anulare a indicațiilor geografice ale unor țări terțe și ale Uniunii.
(18)
Autoritățile statelor membre ar trebui să fie responsabile de asigurarea respectării prezentului regulament, iar Comisia ar trebui să dispună de mecanisme care să îi permită să monitorizeze și să verifice respectarea acestuia.
(19)
În vederea completării sau modificării elementelor neesențiale ale prezentului regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei cu privire la stabilirea proceselor de producție utilizate pentru obținerea produselor vitivinicole aromatizate; criteriile pentru delimitarea zonelor geografice și normele, restricțiile și derogările referitoare la producția din ariile respective; condițiile conform cărora se pot include cerințe suplimentare în caietele de sarcini; determinarea cazurilor în care un producător izolat poate solicita protecția unei denumiri geografice și restricțiile în ceea ce privește tipul solicitantului care poate depune o astfel de cerere; stabilirea condițiilor de respectat în ceea ce privește cererile de protejare a unei indicații geografice, controlul efectuat de Comisie, procedura de exprimare a obiecțiunilor, precum și procedurile pentru modificarea și anularea indicațiilor geografice; stabilirea condițiilor aplicabile cererilor transfrontaliere; stabilirea datei depunerii unei cereri sau a unei solicitări, a datei începând de la care se aplică protecția și a datei la care se aplică o modificare a unei protecții; stabilirea condițiilor referitoare la modificări ale caietelor de sarcini, inclusiv condițiile în care o modificare este considerată minoră și condițiile referitoare la cererile de modificare și la aprobarea acestora care nu implică modificarea documentului unic; restricțiile privind denumirea protejată; natura și tipul informațiilor care urmează să fie notificate în schimbul de informații între statele membre și Comisie, metodele de notificare, normele referitoare la drepturile de acces la informații sau la sistemele informaționale disponibile și modalitățile de publicare a informațiilor. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(20)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentrupunerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește metodele de analiză pentru stabilirea compoziției produselor vitivinicole aromatizate; deciziile cu privire la acordarea protecției indicațiilor geografice și la respingerea cererilor de acordare a acestei protecții; deciziile cu privire la anularea protecției indicațiilor geografice și la denumirile geografice existente; deciziile de aprobare a cererilor de modificare în cazul modificărilor minore ale caietului de sarcini; informațiile care urmează să fie furnizate în caietul de sarcini al produsului cu privire la definiția indicațiilor geografice; modalitățile de a pune la dispoziția publicului a deciziilor cu privire la protecția sau respingerea indicațiilor geografice; depunerea cererilor transfrontaliere; controalele și verificările efectuate de statele membre; procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul examinării cererilor de protecție sau al aprobării unei modificări a unei indicații geografice, precum și procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul cererilor de anulare, de conversie sau de exprimare a unei obiecțiuni, și la transmiterea informațiilor legate de denumirile geografice existente; controalele administrative și fizice efectuate de statele membre; și normele referitoare la furnizarea informațiilor necesare pentru aplicarea dispoziției referitoare la schimbului de informații între statele membre și Comisie, modalitățile de gestionare a informațiilor care urmează să fie notificate, conținutul, forma, calendarul, frecvența și termenele notificărilor și modalități de transmitere sau de punere a informațiilor și documentelor la dispoziția statelor membre, a autorităților competente din țări terțe sau a publicului. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(21)
Prin intermediul unor acte de punere în aplicare și, având în vedere natura specifică a acestor acte, fără a aplica Regulamentul (UE) nr. 182/2011, Comisia ar trebui să publice documentul unic în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, să decidă dacă să respingă o cerere de protejare a unei indicații geografice pe criterii de inadmisibilitate, să stabilească și să întrețină un registru al indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament, inclusiv includerea sau eliminarea din registru a denumirilor geografice existente.
(22)
Trecerea de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele prevăzute de prezentul regulament poate crea dificultăți care nu sunt abordate de prezentul regulament. În acest scop, competența de a adopta măsurile tranzitorii necesare ar trebui delegată Comisiei.
(23)
Ar trebui să se acorde timp suficient și măsuri adecvate pentru a facilita o trecere fără probleme de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele prevăzute de prezentul regulament. În orice caz, ar trebui permisă comercializarea stocurilor existente după punerea în aplicare a prezentului regulament, până la epuizarea acestora.
(24)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume stabilirea normelor cu privire la definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și la protejarea indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește norme privind definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și privind protecția indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate.
(2) Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 se aplică prezentării și etichetării produselor vitivinicole aromatizate, cu excepția cazului în care în prezentul regulament se dispune altfel.
(3) Prezentul regulament se aplică tuturor produselor vitivinicole aromatizate introduse pe piață în Uniune, indiferent dacă sunt produse în statele membre sau în țări terțe, precum și celor produse în Uniune pentru export.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„denumire de vânzare” înseamnă denumirea oricărui produs vitivinicol aromatizat prevăzut în prezentul regulament;
2.
„descriere” înseamnă lista caracteristicilor specifice ale unui produs vitivinicol aromatizat;
3.
„indicație geografică” înseamnă o indicație care identifică faptul că un produs vitivinicol aromatizat este originar dintr-o regiune, dintr-un loc anume sau dintr-o țară, în cazul în care o anumită calitate, reputație sau alte caracteristici ale produsului respectiv pot fi atribuite în principal originii geografice a acestuia.
CAPITOLUL II
DEFINIREA, DESCRIEREA,PREZENTAREA ȘI ETICHETAREAPRODUSELOR VITIVINICOLE AROMATIZATE
Articolul 3
Definirea și clasificarea produselor vitivinicole aromatizate
(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse obținute din produse ale sectorului vitivinicol astfel cum sunt menționate în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, care au fost aromatizate. Acestea se împart în următoarele categorii:
(a)
vinuri aromatizate,
(b)
băuturi aromatizate pe bază de vin,
(c)
cocteiluri aromatizate din produse vitivinicole.
(2) Vinul aromatizat este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea IV punctul 5 din anexa II și la partea II punctele 1 și 3-9 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 75 % din volumul total;
(c)
în care este posibil să se fi adăugat alcool;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;
(f)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(g)
care are un titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 14,5 % vol. și mai mic de 22 % vol. și o tărie alcoolică totală în volume de cel puțin 17,5 % vol.
(3) Băutura aromatizată pe bază de vin este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea II punctele 1, 2 și 4-9 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinurilor produse cu adaos de alcool și a vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 50 % din volumul total;
(c)
la care nu s-a adăugat alcool, cu excepția situației în care există dispoziții contrare la anexa II;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;
(f)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(g)
care are titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 4,5 % vol. și mai mic de 14,5 % vol.
(4) Cocteil aromatizat din produse vitivinicole este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea II punctele 1, 2 și 4-11 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinurilor produse cu adaos de alcool și a vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 50 % din volumul total;
(c)
în care nu s-a adăugat alcool;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(f)
care are titru alcoolic volumic dobândit mai mare de 1,2 % vol. și mai mic de 10 % vol.
Articolul 4
Procesele de producție și metodele de analiză pentru produsele vitivinicole aromatizate
(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse în conformitate cu cerințele, restricțiile și descrierile stabilite în anexele I și II.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 în ceea ce privește stabilirea proceselor de producție autorizate pentru obținerea de produse vitivinicole aromatizate, ținând seama de așteptările consumatorilor.
La stabilirea proceselor de producție autorizate menționate la primul paragraf, Comisia ține seama de procesele de producție recomandate și publicate de OIV.
(3) Dacă este cazul, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, metode de analiză pentru stabilirea compoziției produselor vitivinicole aromatizate. Metodele respective se bazează pe orice metode relevante recomandate și publicate de OIV, cu excepția cazului în care acestea ar fi ineficace sau neadecvate pentru obiectivul urmărit. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Până la adoptarea metodelor respective de către Comisie, metodele care se utilizează sunt cele permise de statul membru în cauză.
(4) Practicile oenologice și restricțiile stabilite în conformitate cu articolul 74, articolul 75 alineatul (4) și articolul 80 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 se aplică produselor vinicole folosite la producția produselor vitivinicole aromatizate.
Articolul 5
Denumirile de vânzare
(1) Denumirile de vânzare stabilite la anexa II sunt utilizate pentru orice produs vitivinicol aromatizat introdus pe piață în Uniune, cu condiția ca acesta să respecte cerințele stabilite în anexa respectivă pentru denumirea de vânzare corespunzătoare. Denumirile de vânzare pot fi completate cu o denumire curentă astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011.
(2) În cazul în care produsele vitivinicole aromatizate respectă cerințele stabilite pentru mai multe denumiri de vânzare, se autorizează folosirea unei singure denumiri de vânzare dintre acestea, cu excepția cazului în care în anexa II se dispune altfel.
(3) O băutură alcoolică ce nu respectă cerințele stabilite prin prezentul regulament nu poate fi denumită, prezentată sau etichetată prin asocierea cu oricare dintre denumirile de vânzare a unor cuvinte sau formulări cum sunt „asemănător”, „tip”, „stil”, „realizat”, „gust” sau a altor termeni similari.
(4) Denumirile de vânzare pot fi completate sau înlocuite de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament.
(5) Fără a se aduce atingere articolului 26, denumirile de vânzare nu pot fi completate cu denumiri de origine protejate sau cu indicații geografice protejate permise pentru produsele vitivinicole.
Articolul 6
Mențiuni suplimentare la denumirile de vânzare
(1) Denumirile de vânzare menționate la articolul 5 pot fi completate și de următoarele mențiuni privind conținutul de zahăr al produselor vitivinicole aromatizate:
(a) „extrasec”: în cazul produselor cu un conținut de zahăr mai mic de 30 de grame la litru și, pentru categoria vinuri aromatizate și prin derogare de la articolul 3 alineatul (2) litera (g), o tărie alcoolică totală în volume de minimum 15 % vol.;
(b) „sec”: în cazul produselor cu un conținut de zahăr mai mic de 50 de grame la litru și, pentru categoria vinuri aromatizate și prin derogare de la articolul 3 alineatul (2) litera (g), o tărie alcoolică totală în volume de minimum 16 % vol.;
(c) „demisec”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este între 50 și mai puțin de 90 de grame la litru;
(d) „demidulce”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este între 90 și mai puțin de 130 de grame la litru;
(e) „dulce”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este de 130 de grame la litru sau mai mult.
Conținutul de zahăr indicat la primul paragraf literele (a)-(e) este exprimat în zahăr invertit.
Mențiunile „demidulce” și „dulce” pot fi însoțite de o indicație a conținutului în zahăr, exprimat în grame de zahăr invertit la litru.
(2) În cazul în care denumirea de vânzare include sau se completează cu mențiunea „spumant”, cantitatea de vin spumant utilizat este de cel puțin 95 %.
(3) Denumirile de vânzare pot fi completate și cu o referire la aroma principală utilizată.
Articolul 7
Indicarea provenienței
În cazul în care este indicată proveniența produselor vitivinicole aromatizate, aceasta corespunde locului unde se produce produsul vitivinicol aromatizat. Proveniența se indică prin cuvintele „produs în (…)” sau se exprimă cu ajutorul unor termeni echivalenți, la care se adaugă numele statului membru sau al țării terțe corespunzătoare.
Articolul 8
Utilizarea versiunilor lingvistice la prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate
(1) Denumirile de vânzare prevăzute în caractere cursive în anexa II nu se traduc pe etichetă sau în prezentarea produselor vitivinicole aromatizate.
Atunci când sunt indicate în cuvinte, mențiunile suplimentare prevăzute în prezentul regulament sunt exprimate în cel puțin una din limbile oficiale ale Uniunii.
(2) Denumirea indicației geografice protejate în temeiul prezentului regulament apare pe etichetă în versiunea (versiunile) lingvistică (lingvistice) în care este înregistrată, chiar dacă indicația geografică înlocuiește denumirea de vânzare în conformitate cu articolul 5 alineatul (4).
În cazul în care denumirea unei indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament este scrisă folosind un alfabet nelatin, aceasta poate apărea și într-una sau mai multe din limbile oficiale ale Uniunii.
Articolul 9
Reglementări mai restrictive impuse de statele membre
Atunci când aplică o politică privind calitatea produselor vitivinicole aromatizate cu indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament, care sunt produse pe propriul teritoriu, sau în cazul stabilirii de noi indicații geografice, statele membre pot institui reglementări privind producția și descrierea care sunt mai restrictive decât cele menționate la articolul 4 și în anexele I și II, în măsura în care aceste reglementări sunt compatibile cu dreptul Uniunii.
CAPITOLUL III
INDICAȚIILE GEOGRAFICE
Articolul 10
Conținutul cererilor de protecție
(1) Cererile de protecție a denumirilor ca indicații geografice includ un dosar tehnic care conține:
(a)
denumirea care urmează să beneficieze de protecție;
(b)
denumirea și adresa solicitantului;
(c)
caietul de sarcini, astfel cum este menționat la alineatul (2); și
(d)
un document unic care rezumă caietul de sarcini menționat la alineatul (2).
(2) Pentru a putea beneficia de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, un produs trebuie să respecte caietul de sarcini corespunzător, care cuprinde cel puțin următoarele:
(a)
denumirea care urmează să beneficieze de protecție;
(b)
o descriere a produsului, în special principalele sale caracteristici analitice, precum și o indicație a caracteristicilor sale organoleptice;
(c)
dacă este cazul, procesele de producție deosebite și caietul de sarcini, precum și restricțiile relevante privind producerea produsului;
(d)
delimitarea ariei geografice în cauză;
(e)
elementele care justifică legătura menționată la articolul 2 punctul 3;
(f)
cerințele aplicabile prevăzute de dreptul Uniunii sau de dreptul intern sau, dacă un stat membru prevede astfel, de o organizație care gestionează indicațiile geografice protejate, având în vedere ca aceste cerințe să fie obiective și nediscriminatorii și compatibile cu dreptul Uniunii;
(g)
o mențiune a materiei prime principale din care a fost obținut produsul vitivinicol aromatizat;
(h)
denumirea și adresa autorităților sau organismelor care verifică dacă sunt respectate dispozițiile caietului de sarcini, precum și o descriere a sarcinilor ale acestora.
Articolul 11
Cererea de protecție referitoare la o arie geografică situată într-o țară terță
(1) În cazul în care cererea de protecție se referă la o arie geografică situată într-o țară terță, aceasta conține, pe lângă elementele prevăzute la articolul 10, o dovadă că denumirea în cauză este protejată în țara sa de origine.
(2) Cererea de protecție se transmite Comisiei fie direct de către solicitant, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză.
(3) Cererea de protecție se întocmește în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau este însoțită de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.
Articolul 12
Solicitanți
(1) Orice grup de producători interesat sau, în cazuri excepționale, orice producător individual, poate depune o cerere de protecție a unei indicații geografice. La această cerere de protecție se pot asocia și alte părți interesate.
(2) Producătorii pot depune o cerere de protecție numai pentru produsele vitivinicole aromatizate pe care le produc.
(3) În cazul unei denumiri care desemnează o arie geografică transfrontalieră, se poate depune o cerere de protecție comună.
Articolul 13
Procedura preliminară la nivel național
(1) Cererile de protecție a unei indicații geografice pentru produse vitivinicole aromatizate originare din Uniune fac obiectul unei proceduri preliminare la nivel național în conformitate cu alineatele (2)-(7) din prezentul articol.
(2) Cererea de protecție se depune în statul membru de pe teritoriul căruia provine indicația geografică.
(3) Statul membru examinează cererea de protecție pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.
Prin intermediul unei proceduri naționale, statul membru asigură publicarea adecvată a cererii de protecție și prevede o perioadă de cel puțin două luni de la data publicării în care orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim și care are reședința sau este stabilită pe teritoriul acestuia poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea unei declarații justificate în mod corespunzător pe lângă autoritățile statului membru.
(4) În cazul în care consideră că indicația geografică nu respectă cerințele relevante sau că este incompatibilă cu dreptul Uniunii în general, statul membru respinge cererea.
(5) În cazul în care consideră că cerințele relevante sunt respectate, statul membru:
(a)
publică documentul unic și caietul de sarcini al produsului cel puțin pe internet; și
(b)
înaintează Comisiei o cerere de protecție care conține următoarele informații:
(i)
denumirea și adresa solicitantului;
(ii)
caietul de sarcini menționat la articolul 10 alineatul (2);
(iii)
documentul unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d);
(iv)
o declarație a statului membru conform căreia acesta consideră că cererea depusă de solicitant îndeplinește condițiile impuse; și
(v)
trimiterea la publicarea menționată la litera (a).
Informațiile menționate la primul paragraf litera (b) sunt transmise în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau sunt însoțite de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.
(6) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentului articol până la 28 martie 2015.
(7) În cazul în care un stat membru nu dispune de o legislație națională în ceea ce privește protecția indicațiilor geografice, acesta poate, doar cu titlu tranzitoriu, să acorde protecție denumirii în cauză la nivel național în conformitate cu cerințele prezentului capitol. Această protecție produce efecte începând de la data la care cererea de protecție este depusă la Comisie și încetează la data la care se adoptă o decizie privind înregistrarea sau refuzul în temeiul prezentului capitol.
Articolul 14
Controlul de către Comisie
(1) Comisia aduce la cunoștința publicului data depunerii cererii de protecție.
(2) Comisia examinează cererile de protecție menționate la articolul 13 alineatul (5) pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.
(3) În cazul în care consideră că sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene documentul unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d) și trimiterea la publicarea caietul de sarcini menționat la articolul 13 alineatul (5) litera (a).
(4) În cazul în care consideră că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, respingerea cererii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 15
Procedura de exprimare a obiecțiunilor
În termen de două luni de la data publicării prevăzute la articolul 14 alineatul (3), orice stat membru sau țară terță sau orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim, care are reședința sau este stabilită într-un alt stat membru decât cel în care depune cererea de protecție sau într-o țară terță, poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea pe lângă Comisie a unei declarații justificate în mod corespunzător referitoare la condițiile de eligibilitate prevăzute în prezentul capitol.
În cazul persoanelor fizice sau juridice care au reședința sau sunt stabilite într-o țară terță, această declarație se depune fie direct, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză, în termenul de două luni menționat la primul paragraf.
Articolul 16
Decizia privind protecția
Pe baza informațiilor de care dispune la încheierea procedurii de exprimare a obiecțiunilor menționate la articolul 15, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, fie acordă protecția pentru indicația geografică care îndeplinește condițiile prevăzute în prezentul capitol și care este compatibilă cu dreptul Uniunii, fie respinge cererea, dacă aceste condiții nu sunt îndeplinite. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 17
Omonime
(1) O denumire pentru care se depune o cerere de protecție și care este omonimă sau parțial omonimă cu o altă denumire deja înregistrată în temeiul prezentului regulament, se înregistrează ținându-se seama în mod corespunzător de utilizările locale și tradiționale, precum și de orice risc de a crea confuzii.
(2) O denumire omonimă care induce consumatorii în eroare făcându-i să creadă că produsele provin dintr-un alt teritoriu nu se înregistrează, chiar dacă este exactă în ceea ce privește teritoriul, regiunea sau locul din care produsele respective sunt originare.
(3) Utilizarea unei denumiri omonime înregistrate este supusă condiției existenței în practică a unei diferențieri suficiente între denumirea omonimă deja înregistrată și denumirea înregistrată ulterior, având în vedere necesitatea de a asigura un tratament echitabil pentru producătorii respectivi și de a nu induce în eroare consumatorul.
Articolul 18
Motive de refuz al protecției
(1) Denumirile care au devenit generice nu sunt protejate ca indicații geografice.
În sensul prezentului capitol, prin „denumire devenită generică” se înțelege denumirea unui produs vitivinicol aromatizat care, deși se referă la locul sau regiunea unde acest produs a fost inițial obținut sau introdus pe piață, a devenit denumirea comună a unui produs vitivinicol aromatizat în cadrul Uniunii.
Pentru a stabili dacă o denumire a devenit sau nu generică, se va ține seama de toți factorii relevanți, în special de:
(a)
situația existentă în Uniune, în special în zonele de consum;
(b)
dreptul Uniunii sau dreptul intern relevant.
(2) O denumire nu este protejată ca indicație geografică în cazul în care, având în vedere reputația și notorietatea unei mărci, protecția este de natură să inducă în eroare consumatorul cu privire la identitatea reală a produsului vitivinicol aromatizat.
Articolul 19
Relația cu mărcile
(1) În cazul în care o indicație geografică este protejată în temeiul prezentului regulament, înregistrarea unei mărci a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și care se raportează la un produs vitivinicol aromatizat este refuzată dacă cererea de înregistrare a mărcii este depusă după data depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice și dacă prin cererea respectivă s-a obținut protecția indicației geografice.
Mărcile înregistrate cu încălcarea dispozițiilor de la primul paragraf se anulează.
(2) Fără a aduce atingere articolului 17 alineatul (2), o marcă a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și pentru care a fost depusă o cerere, care a fost înregistrată sau, dacă această posibilitate este prevăzută de legislația în cauză, a fost consacrată prin utilizare pe teritoriul Uniunii anterior datei depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice, poate fi utilizată în continuare și reînnoită fără să se aducă atingere protecției indicației geografice, cu condiția să nu existe motivele de anulare sau de revocare a mărcii prevăzute de Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13) sau de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (14).
În astfel de cazuri, este permisă utilizarea indicației geografice alături de mărcile relevante.
Articolul 20
Protecție
(1) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament pot fi utilizate de orice agent economic care comercializează un produs vitivinicol aromatizat produs în conformitate cu caietul de sarcini corespunzător.
(2) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament, precum și produsele vitivinicole aromatizate care utilizează denumirile protejate respective în conformitate cu caietul de sarcini al produsului sunt protejate față de:
(a)
orice utilizare comercială directă sau indirectă a unei denumiri protejate:
(i)
de produse comparabile care nu sunt conforme cu caietul de sarcini pentru denumirea protejată; sau
(ii)
în măsura în care această utilizare exploatează reputația unei indicații geografice;
(b)
utilizarea abuzivă, imitarea sau evocarea, chiar dacă originea adevărată a produsului sau a serviciului este indicată sau dacă denumirea protejată este tradusă, transcrisă sau transliterată sau însoțită de expresii precum „stil”, „tip”, „metodă”, „produs(ă) ca la/în”, „imitație”, „gust”, „similar” sau alte formulări similare;
(c)
orice mențiune falsă sau înșelătoare privind proveniența, originea, natura sau calitățile esențiale ale produsului, care figurează pe partea interioară sau exterioară a ambalajului, în materialul publicitar sau în documentele aferente produsului vitivinicol respectiv, precum și utilizarea unui ambalaj de natură să creeze o impresie greșită cu privire la originea produsului;
(d)
orice altă practică de natură să inducă în eroare consumatorul cu privire la adevărata origine a produsului.
(3) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament nu devin generice în Uniune în înțelesul articolului 18 alineatul (1).
(4) Statele membre adoptă măsurile administrative și juridice corespunzătoare pentru a preveni sau a împiedica utilizarea ilegală a indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament menționate la alineatul (2).
Articolul 21
Registru
Comisia întocmește și actualizează, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), un registru electronic al indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament pentru produse vitivinicole aromatizate, care este accesibil publicului.
Indicațiile geografice care privesc produse din țări terțe protejate în Uniune în temeiul unui acord internațional la care Uniunea este parte pot fi înscrise în registrul menționat la primul paragraf ca indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament.
Articolul 22
Desemnarea autorității competente
(1) Statele membre desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele privind obligațiile prevăzute în prezentul capitol, în conformitate cu criteriile stabilite la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (15).
(2) Statele membre garantează că orice operator care respectă dispozițiile prezentului capitol are dreptul de a face obiectul unui sistem de controale.
(3) Statele membre informează Comisia în legătură cu autoritatea competentă sau autoritățile competente menționate la alineatul (1). Comisia publică numele și adresele acestora, pe care le actualizează periodic.
Articolul 23
Verificarea respectării caietului de sarcini
(1) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică din cadrul Uniunii, verificarea anuală a respectării caietului de sarcini al produsului, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:
(a)
autoritatea competentă sau autoritățile competente menționate la articolul 22; sau
(b)
unul sau mai multe organisme de control responsabile cu verificarea în înțelesul articolului 2 al doilea paragraf punctul (5) din Regulamentul (CE) nr. 882/2004, care acționează în calitate de organism de certificare a produselor conform cerințelor prevăzute la articolul 5 din respectivul regulament.
Cheltuielile aferente sunt suportate de agenții economici care fac obiectul acestei verificări.
(2) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică dintr-o țară terță, verificarea anuală a respectării caietul de sarcini, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:
(a)
una sau mai multe autorități publice desemnate de țara terță; sau
(b)
unul sau mai multe organisme de certificare.
(3) Organismele menționate la alineatul (1) litera (b) și la alineatul (2) litera (b) respectă standardul EN ISO/IEC 17065:2012 (Evaluarea conformității - Cerințe pentru organismele de certificare a produselor, proceselor și serviciilor) și sunt acreditate în conformitate cu acestea.
(4) Atunci când verifică respectarea caietului de sarcini, autoritatea sau autoritățile menționate la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (2) litera (a) oferă garanții corespunzătoare de obiectivitate și imparțialitate și dispun de personal calificat și de resursele necesare pentru a-și îndeplini atribuțiile.
Articolul 24
Modificări ale caietului de sarcini
(1) Orice solicitant care îndeplinește condițiile de la articolul 12 poate depune o cerere de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini pentru o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, în special pentru a ține seama de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice sau pentru a redefini aria geografică menționată la articolul 10 alineatul (2) litera (d). Cererile descriu și motivează modificările solicitate.
(2) În cazul în care modificarea propusă implică una sau mai multe modificări ale documentului unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d), articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis cererii de modificare. Cu toate acestea, în cazul în care modificarea propusă este minoră, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, dacă aprobă cererea fără a urma procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2) și la articolul 15, iar în cazul aprobării, Comisia procedează la publicarea elementelor menționate la articolul 14 alineatul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 25
Anulare
În cazul în care respectarea caietului de sarcini care corespunde unei indicații geografice nu mai este asigurată, Comisia poate decide, din proprie inițiativă sau la cererea motivată în mod corespunzător a unui stat membru, a unei țări terțe sau a unei persoane fizice sau juridice care are un interes legitim, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției indicației geografice respective. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis.
Articolul 26
Denumiri geografice existente
(1) Denumirile geografice ale produselor vitivinicole aromatizate enumerate în anexa II la Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 și orice denumiri geografice transmise unui stat membru și aprobate de acesta înainte de 27 martie 2014 sunt automat protejate ca indicații geografice în temeiul prezentului regulament. Prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament, Comisia le înscrie în registrul prevăzut la articolul 21 din prezentul regulament.
(2) În ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), statele membre transmit Comisiei:
(a)
dosarele tehnice menționate la articolul 10 alineatul (1);
(b)
deciziile naționale de aprobare.
(3) Denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), pentru care informațiile menționate la alineatul (2) nu sunt prezentate până la 28 martie 2017 pierd protecția în temeiul prezentului regulament. Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), măsurile oficiale corespunzătoare de eliminare a unor astfel de denumiri din registrul prevăzut la articolul 21.
(4) Articolul 25 nu se aplică în ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol.
Până la 28 martie 2018, Comisia poate decide din proprie inițiativă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției denumirilor geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol dacă acestea nu sunt în conformitate cu articolul 2 punctul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 27
Taxe
Statele membre pot percepe o taxă pentru acoperirea cheltuielilor lor, inclusiv a celor efectuate la examinarea cererilor de protecție, a declarațiilor de opoziție, a cererilor de modificare și a cererilor de anulare în temeiul prezentului capitol.
Articolul 28
Competențe delegate
(1) Pentru a ține seama de caracteristicile specifice ale producției din aria geografică delimitată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:
(a)
criteriile de delimitare a ariei geografice; și
(b)
normele, restricțiile și derogările referitoare la producția în aria geografică delimitată.
(2) Pentru a asigura calitatea și trasabilitatea produselor, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili condițiile în care caietul de sarcini poate include cerințe suplimentare față de cele menționate la articolul 10 alineatul (2) litera (f).
(3) Pentru a garanta drepturile sau interesele legitime ale producătorilor sau ale agenților economici, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:
(a)
stabilirea cazurilor în care un producător izolat poate solicita protecția unei indicații geografice;
(b)
stabilirea restricțiilor în ceea ce privește tipul solicitantului care poate depune o cerere de protecție a unei indicații geografice;
(c)
stabilirea condițiilor de respectat în ceea ce privește cererile de protecție a unei indicații geografice, controlul efectuat de Comisie, procedura de exprimare a obiecțiunilor, precum și procedurile pentru modificarea și anularea indicațiilor geografice;
(d)
stabilirea condițiilor aplicabile cererilor transfrontaliere;
(e)
stabilirea datei depunerii unei cereri sau a unei solicitări,
(f)
stabilirea datei începând de la care se aplică protecția;
(g)
stabilirea condițiilor în care o modificare este considerată minoră astfel cum este menționat în articolul 24 alineatul (2);
(h)
stabilirea datei la care intră în vigoare o modificare;
(i)
stabilirea condițiilor referitoare la cererile de modificare și aprobarea modificărilor caietului de sarcini pentru o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, atunci când astfel de modificări nu implică nicio modificare a documentului unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d).
(4) Pentru a asigura o protecție adecvată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind restricțiile cu privire la denumirea protejată.
Articolul 29
Competențe de executare
(1) Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la:
(a)
informațiile care urmează să fie furnizate în caietul de sarcini cu privire la legătura menționată la articolul 2 punctul (3) dintre aria geografică și produsul final;
(b)
modalitățile de punere la dispoziția publicului a deciziilor de protecție sau de respingere menționate la articolul 16;
(c)
depunerea cererilor transfrontaliere;
(d)
controalele și verificările care urmează să fie efectuate de statele membre, inclusiv testările.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
(2) Comisia poate adopta prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul examinării cererilor de protecție sau al aprobării unei modificări a unei indicații geografice, precum și la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul cererilor de anulare, de conversie sau de exprimare a unei obiecțiuni și la transmiterea informațiilor cu privire la denumirile geografice protejate existente, în special în ceea ce privește:
(a)
modelele de documente și forma de transmitere;
(b)
termenele;
(c)
mențiunile cu privire la fapte, probele și documentele justificative care urmează să fie depuse în sprijinul cererii sau solicitării.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 30
Cererea sau solicitarea inadmisibilă
Atunci când se consideră că o cerere sau o solicitare prezentată în temeiul prezentului capitol nu poate fi acceptată, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), respingerea pe criteriul inadmisibilității.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE, TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 31
Controale și verificări ale produselor vitivinicole aromatizate
(1) Statele membre sunt responsabile cu controalele produselor vitivinicole aromatizate. Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta respectarea dispozițiilor prezentului regulament și, în special, desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele în ceea ce privește obligațiile instituite prin prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
(2) Atunci când este necesar, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, normele privind controalele administrative și fizice efectuate de statele membre în ceea ce privește obligațiile care decurg din aplicarea prezentului regulament.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 32
Schimbul de informații
(1) Statele membre și Comisia își notifică reciproc toate informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament și pentru respectarea obligațiilor internaționale referitoare la produsele vitivinicole aromatizate. Dacă este cazul, informațiile pot fi transmise sau puse la dispoziția autorităților competente ale țărilor terțe și pot fi publicate.
(2) Pentru ca notificările menționate la alineatul (1) să se efectueze în mod rapid, eficient, corect și rentabil, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili:
(a)
natura și tipul informațiilor care trebuie notificate;
(b)
metodele de notificare;
(c)
normele privind drepturile de acces la informațiile sau sistemele de informații disponibile;
(d)
condițiile și mijloacele de publicare a informațiilor.
(3) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare:
(a)
norme cu privire la furnizarea informațiilor necesare pentru punerea în aplicare a prezentului articol;
(b)
dispoziții privind gestionarea informațiilor care trebuie notificate, precum și norme privind conținutul, forma, calendarul, frecvența și termenele notificărilor;
(c)
modalități de transmitere sau de punere a informațiilor și documentelor la dispoziția statelor membre, a autorităților competente din țări terțe sau a publicului.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 33
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 27 martie 2014. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 4 alineatul (2), articolului 28, articolului 32 alineatul (2) și articolului 36 alineatul (1) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 34
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru produse vitivinicole aromatizate. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul actelor de punere în aplicare menționate la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf și la articolul 29 alineatul (1) litera (b), în cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 35
Abrogare
Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 se abrogă începând cu 28 martie 2015.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III la prezentul regulament.
Articolul 36
Măsuri tranzitorii
(1) Pentru a facilita trecerea de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele stabilite prin prezentul regulament, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, acolo unde este cazul, în conformitate cu articolul 33 privind adoptarea de măsuri de modificare a prezentului regulament sau de derogare de la acesta, care rămân în vigoare până la 28 martie 2018.
(2) Produsele vitivinicole aromatizate care nu respectă cerințele prezentului regulament, dar care au fost produse în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 înainte de 27 martie 2014 pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor.
(3) Produsele vitivinicole aromatizate care respectă articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament și care au fost produse înainte de 27 martie 2014 pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor cu condiția ca aceste produse să respecte Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 în toate privințele care nu sunt reglementate de articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament.
Articolul 37
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică de la 28 martie 2015. Cu toate acestea, articolul 36 alineatele (1) și (3) se aplică de la 27 martie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 26 februarie 2014.