NAŘÍZENÍ (EU, EURATOM) č. 966/2012 EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 25. října 2012,
kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
OBSAH
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Článek 2
Definice
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
Článek 4
Lhůty, data, termíny
Článek 5
Ochrana osobních údajů
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Kapitola 1
Zásady jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
Kapitola 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Článek 10
Druhy prostředků
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
Kapitola 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
Kapitola 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
Kapitola 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Článek 21
Účelově vázané příjmy
Článek 22
Darované částky
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
Kapitola 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
Kapitola 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
Článek 31
Povinné sestavování finančního výkazu
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Kapitola 8
Zásada transparentnosti.
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
Kapitola 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Článek 38
Návrh rozpočtu
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Kapitola 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
Článek 46
Předběžné prostředky
Článek 47
Záporná rezerva
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
Článek 49
Předkládání rozpočtu
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
Kapitola 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního nařízení
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
Článek 57
Střet zájmů
Kapitola 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
Článek 60
Nepřímé řízení
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
Článek 62
Výkonné agentury
Článek 63
Meze pověřování
Kapitola 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
Kapitola 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
Kapitola 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
Článek 81
Promlčecí lhůta
Článek 82
Řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
Kapitola 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
Článek 87
Kontrola závazků
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
Oddíl 4
Úhrada výdajů.
Článek 90
Druhy plateb
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
Kapitola 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
Článek 94
Předávání dokumentů
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
Kapitola 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Kapitola 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
Článek 100
Nezávislost interního auditora
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti v zadávacím řízení
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Článek 109
Správní a finanční sankce
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
Článek 111
Podávání nabídek
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
Kapitola 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
Článek 118
Finanční limity
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
HLAVA VI
GRANTY
Kapitola 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
Článek 122
Příjemci grantu
Článek 123
Formy grantů
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
Kapitola 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
Článek 126
Způsobilé náklady
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
Článek 128
Transparentnost
Článek 129
Zákaz kumulace
Článek 130
Zákaz retroaktivity
Kapitola 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
Článek 133
Hodnocení
Kapitola 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
Článek 136
Uchovávání dokladů
Kapitola 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
Kapitola 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
Článek 144
Účetní zásady
Článek 145
Finanční výkazy
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
Kapitola 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
Kapitola 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
Článek 155
Účetní opravy
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
Kapitola 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
Kapitola 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
Kapitola 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
Článek 165
Postup udělování absolutoria
Článek 166
Následná opatření
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
Článek 173
Převod prostředků EZZF
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené prostředky
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
Článek 179
Převod prostředků
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
Článek 183
Společné výzkumné středisko
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
Kapitola 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
Oddíl 3
Jiné způsoby plnění rozpočtu
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
Kapitola 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
Kapitola 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Kapitola 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
Článek 202
Závazky
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Článek 207
Finanční limity a částky
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
Článek 211
Přezkum
Článek 212
Zrušení
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Článek 214
Vstup v platnost
PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ TABULKA
Společné prohlášení o otázkách spojených s VFR
Společné prohlášení o výdajích na nemovitosti s odvoláním na článek 203
Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k čl. 203 odst. 3
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že mají být provedeny další změny, včetně změn zohledňujících vstup v platnost Lisabonské smlouvy, mělo by být nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(2)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 stanovilo rozpočtové zásady a finanční pravidla, která upravují sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Unie (dále jen „rozpočet“), zajišťují řádné a efektivní řízení, kontrolu a ochranu finančních zájmů Unie a zvyšují transparentnost a jejichž dodržování je závazné pro všechny právní akty a všechny orgány. Tyto hlavní zásady, koncepce a struktura uvedeného nařízení, jakož i základní pravidla rozpočtového a finančního řízení by měly být zachovány. Odchylky od těchto hlavních zásad by měly být přezkoumány a co nejvíc zjednodušeny s tím, že je nutno přihlédnout k jejich trvalému významu, přínosu pro rozpočet a k zátěži, kterou představují pro zúčastněné strany. Je třeba zachovat a posílit hlavní prvky finančních pravidel, k nimž patří úloha účastníků finančních operací, začlenění kontrolních opatření do činnosti operačních útvarů, interní auditoři, sestavování rozpočtu podle činností, modernizace účetních zásad a pravidel, jakož i hlavní zásady, jimiž se řídí granty.
(3)
Evropská centrální banka (ECB) by vzhledem ke své specifické povaze a úkolům, zejména pokud jde o její nezávislost ve správě vlastních financí, měla být z působnosti tohoto nařízení vyňata, není-li v něm stanoveno jinak.
(4)
Na základě zkušeností z praxe by měla být do tohoto nařízení zapracována pravidla, která budou reagovat na vyvíjející se požadavky plnění rozpočtu, například pokud jde o spolufinancování s jinými dárci, dále v zájmu zefektivnění vnější pomoci, usnadnění využívání zvláštních finančních nástrojů, včetně nástrojů Evropské investiční banky (EIB), a usnadnění plnění rozpočtu prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru.
(5)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se omezilo na stanovení obecných rozpočtových zásad a finančních pravidel v souladu se Smlouvami, zatímco prováděcí ustanovení byla upravena v nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), aby byla ujasněna hierarchie norem a zlepšila se přehlednost nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Článek 290 Smlouvy o fungování EU stanoví, že legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat pouze ty nelegislativní akty, kterými se doplňují nebo mění některé prvky uvedeného legislativního aktu, které nejsou podstatné. Do tohoto nařízení by proto měla být začleněna některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
(6)
Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech se stala nedílnou součástí jiných politik a vnitřních činností Unie. Existence zvláštních ustanovení o financování této oblasti politiky již proto není odůvodněna, a toto nařízení by ji proto nemělo obsahovat.
(7)
K zajištění transparentnosti by měly být v rozpočtu zaznamenány záruky pro výpůjční a úvěrové operace, které Unie uskutečnila, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
(8)
Měla by být zjednodušena stávající pravidla pro úrokové výnosy z plateb předběžného financování, neboť představují pro příjemce finančních prostředků i útvary Komise nadměrnou administrativní zátěž a způsobují mezi těmito útvary a příjemci finančních prostředků nedorozumění. V zájmu zjednodušení, zejména s ohledem na příjemce grantů, a v souladu se zásadou řádného finančního řízení by již neměla existovat povinnost úročit platby předběžného financování a inkasovat naběhlé úroky. Měla by však existovat možnost upravit tuto povinnost v pověřovací dohodě, aby mohly být úroky z plateb předběžného financování opětovně použity na programy, odečteny od žádostí o platbu nebo získány zpět.
(9)
Pravidla pro přenášení účelově vázaných příjmů by měla zohledňovat rozdíl mezi účelově vázanými příjmy vnějšími a vnitřními. K vyhovění účelu, na nějž dárce dané prostředky určil, by měly být vnější účelově vázané příjmy přenášeny automaticky a používány až do doby, kdy budou provedeny veškeré operace související s daným programem či akcí, na něž byly tyto příjmy vázány. Vnější účelově vázané příjmy získané během posledního roku trvání daného programu či akce by mělo být možno použít rovněž v prvním roce trvání následného programu či akce. Měla by existovat možnost přenášet vnitřní účelově vázané příjmy pouze do následujícího roku, nestanoví-li toto nařízení jinak.
(10)
Pravidla o prozatímních dvanáctinách by měla být vyjasněna co do počtu dalších dvanáctin, jež mohou být požadovány, a případů, kdy Evropský parlament rozhodne o snížení částky na další výdaje nad rámec prozatímních dvanáctin, kterou schválila Rada.
(11)
Odchylka od zásady univerzality, jež platí pro účelově vázané příjmy, by měla být upravena tak, aby zohledňovala specifika vnitřních účelově vázaných příjmů, jež plynou z prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou na jedné straně a vnějších účelově vázaných příjmů plynoucích od různých dárců, jež tito dárcové váží na konkrétní program či akci, na straně druhé. Vnější dárcové by měli mít mimoto možnost spolufinancovat vnější, zejména operace humanitární pomoci, a to i v případech, kdy základní právní akt takové spolufinancování výslovně nestanoví.
(12)
Uvádění účelově vázaných příjmů v návrhu rozpočtu by mělo být ztransparentněno stanovením pravidla, že tyto částky jsou v návrhu rozpočtu uváděny ve výši, která je ke dni jeho sestavení jistá.
(13)
Pokud jde o zásadu specifikace, jelikož se povinné a nepovinné výdaje nadále nerozlišují, je třeba odpovídajícím způsobem upravit pravidla týkající se převodů prostředků.
(14)
Rovněž pravidla týkající se převodu prostředků by měla být upravena s ohledem na změny vyplývající ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Nedávné zkušenosti navíc ukázaly, jak je důležité zvýšit flexibilitu převodů prostředků na platby na konci roku, zejména v případě strukturálních fondů. Je nezbytné zajistit lepší plnění rozpočtu, zejména pokud jde o prostředky na platby, účelově vázané příjmy a správní prostředky, jež jsou společné několika rozpočtovým hlavám. Za tímto účelem by měla být zjednodušena úprava kategorií převodů a zpružněno schvalování některých převodů. Jako užitečná a efektivní se ukázala zejména možnost, aby Komise rozhodovala o převodech nevyužitých prostředků v případech mezinárodních humanitárních katastrof a krizí. Tato možnost by proto měla platit i v případě podobných událostí, k nimž dojde po 1. prosinci rozpočtového roku. V takových případech by měla Komise z důvodu transparentnosti o svém rozhodnutí převést nevyužité prostředky neprodleně vyrozumět Evropský parlament a Radu.
(15)
Pokud jde o ustanovení o řádném finančním řízení, pověřená schvalující osoba by měla při vypracovávání legislativních návrhů a vytváření příslušných systémů řízení a kontroly přihlédnout k očekávané míře rizika výskytu chyb a k nákladům a přínosům kontrol. Pověřená schvalující osoba by měla ve výroční zprávě o činnosti poskytovat informace o výsledcích kontrol a jejich nákladech a přínosech. Nutným předpokladem efektivity vnitrostátních systémů řízení a kontroly jsou prohlášení řídícího subjektu týkající se těchto systémů, která předkládají subjekty určené členskými státy odpovídající za správu a kontrolu finančních prostředků Unie.
(16)
Zásada transparentnosti zakotvená v článku 15 Smlouvy o fungování EU, jež požaduje, aby orgány jednaly co nejotevřeněji, předpokládá, že pokud jde o plnění rozpočtu, mohou občané vědět, kde a za jakým účelem jsou prostředky Unie vynakládány. Tyto informace podporují demokratickou diskuzi, přispívají k účasti občanů v rozhodovacím procesu Unie a posilují institucionální kontrolu a dohled nad výdaji Unie. Těchto cílů by mělo být dosaženo zveřejněním relevantních informací týkajících se konečných zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců prostředků Unie, nejlépe využitím moderních komunikačních nástrojů, kdy by byly zohledněny legitimní zájmy těchto zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců grantů s ohledem na důvěrnou povahu a bezpečnost informací a v případě fyzických osob na jejich právo na soukromí a ochranu osobních údajů. Orgány by proto měly při zveřejňování informací uplatňovat v souladu se zásadou proporcionality selektivní přístup. Rozhodnutí zveřejnit informace by měla vycházet z relevantních kritérií, aby byly poskytované informace užitečné.
(17)
V souladu s článkem 316 Smlouvy o fungování EU by měl Evropské radě a Radě příslušet týž oddíl rozpočtu.
(18)
Toto nařízení by mělo zohlednit roční rozpočtový proces tak, jak jej stanovuje Smlouva o fungování EU.
(19)
V souvislosti se sestavováním rozpočtu je důležité jednoznačně vymezit skladbu a předkládání jeho návrhu, který vypracovává Komise. Obsah obecného úvodu, který vlastnímu návrhu rozpočtu předchází, by měl být popsán přesněji. Do nařízení je dále nutno zapracovat ustanovení o finančním plánu na nadcházející léta a o možnosti, aby Komise předkládala na podporu rozpočtových požadavků pracovní dokumenty.
(20)
S ohledem na zvláštní prvky společné zahraniční a bezpečnostní politiky by měly být aktualizovány formy základních právních aktů v této oblasti podle Smlouvy o fungování EU a podle hlav V a VI Smlouvy o EU. Rovněž postupy pro schvalování přípravných opatření v oblasti vnější by měly být upraveny podle Smlouvy o fungování EU.
(21)
Pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, jimiž se řídí zejména podmínky pro pověřování třetích osob plněním rozpočtu, se v průběhu let příliš zkomplikovala a měla by být zjednodušena. Současně by měl být zachován původní cíl, který toto pověřování třetích osob mělo, totiž zajistit, aby bez ohledu na konkrétní způsob plnění rozpočtu byly výdaje plněny s takovou úrovní kontroly a transparentnosti, která je rovnocenná úrovni, jež se očekává od útvarů Komise.
(22)
Mělo by se jednoznačně rozlišovat mezi případy, kdy je rozpočet plněn přímo Komisí či jejími výkonnými agenturami, případy, kdy rozpočet plní členské státy v rámci sdíleného řízení, a případy, kdy je rozpočet plněn nepřímo prostřednictvím třetích osob. To by mělo umožnit ustavení harmonizovaného režimu pro sdílené a nepřímé řízení, jež bude možné upravovat v souladu s odvětvovými pravidly, zejména plní-li rozpočet členské státy v rámci sdíleného řízení. Tento harmonizovaný režim by měl stanovit zejména hlavní zásady, jimiž se má Komise řídit při rozhodování o nepřímém plnění rozpočtu nebo o jeho plnění v rámci sdíleného řízení, a hlavní zásady, jimiž se mají řídit osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu. Komise by měla mít možnost uplatňovat pravidla a postupy Unie nebo akceptovat uplatňování pravidel a postupů pověřené osoby za předpokladu, že jí tato osoba zaručí rovnocennou ochranu finančních zájmů Unie. V rámci úkolů dohledu, jež Komise plní, je rovněž zapotřebí stanovit soubor povinností kontroly a auditu, včetně kontroly a schválení účetní závěrky, a to pro všechny způsoby plnění rozpočtu.
(23)
Pravidla pro hodnocení ex ante u subjektů a osob pověřených úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci nepřímého řízení by měla být změněna tak, aby všechny pověřené subjekty a osoby zajišťovaly takovou úroveň ochrany finančních zájmů, která je rovnocenná úrovni požadované podle tohoto nařízení.
(24)
Jak ukazuje zkušenost se zahrnutím partnerství veřejného a soukromého sektoru mezi subjekty Unie podle článku 185 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, měly by být v tomto nařízení upraveny další kategorie těchto partnerství, aby bylo možno vybírat z širšího spektra nástrojů a zahrnout subjekty, jejichž úprava je pružnější než úprava, kterou se řídí orgány Unie, a která je pro soukromoprávní partnery přístupnější. Tyto dodatečné kategorie by měly zahrnovat soukromoprávní subjekty členského státu a subjekty zřízené základním právním aktem a mající finanční pravidla, jež dodržují zásady nutné k zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
(25)
Pro účely článku 317 Smlouvy o fungování EU by toto nařízení mělo zpřísnit základní povinnosti kontroly a auditu, jež mají členské státy v případě plnění rozpočtu v rámci sdíleného řízení, protože v současnosti jsou tyto povinnosti upraveny pouze v odvětvových pravidlech. Je proto nezbytné zapracovat do něj ustanovení o harmonizované správní struktuře na vnitrostátní úrovni, jež stanoví jednotný rámec pro všechny dotčené oblasti politiky. Tento rámec by neměl vytvářet další kontrolní struktury, nýbrž by měl umožnit členským státům, aby určily subjekty pověřené řízením a kontrolou finančních prostředků Unie. Dále by měla být v tomto nařízení obsažena ustanovení o společných povinnostech řízení a kontroly, jež pro tyto struktury platí, každoroční prohlášení řídícího subjektu, kterým řídící subjekty přebírají odpovědnost za správu finančních prostředků Unie, jíž byly pověřeny, kontrola a schvalování účetní závěrky a mechanismy oprav a pozastavování plateb, které uplatňuje Komise, aby byl vytvořen ucelený legislativní rámec, který by poskytoval také vyšší celkovou právní jistotu a zajišťoval účinnost kontrol a nápravných opatření i větší ochranu finančních zájmů Unie. Podrobná ustanovení by měla zůstat předmětem úpravy odvětvových nařízení. V rámci přístupu jednotného auditu a s cílem omezit další administrativní zátěž vyplývající z opakovaných kontrol mohou členské státy poskytnout Komisi prohlášení, která budou v souladu s příslušnými ústavními požadavky podepsána na vhodné celostátní nebo regionální úrovni.
(26)
Některá ustanovení o povinnostech pověřené schvalující osoby by měla být jasněji vymezena, zejména ta o kontrolách ex ante a ex post, jež pověřená schvalující osoba zavádí, a o jejích povinnostech podávat zprávy. V tomto ohledu by měl být obsah výroční zprávy pověřené schvalující osoby o činnosti aktualizován v souladu s praxí, podle níž tato zpráva obsahuje požadované finanční informace a informace o řízení, jimiž pověřená schvalující osoba dokládá své prohlášení o věrohodnosti k výkonu svých povinností.
(27)
Měla by být jasněji vymezena odpovědnost účetního Komise. Zejména by mělo být specifikováno, že pouze účetní Komise je oprávněn stanovovat účetní pravidla a harmonizované účtové osnovy, zatímco účetní ostatních orgánů vymezují postupy účtování pro své příslušné orgány.
(28)
V zájmu snazšího provádění určitých programů nebo akcí, jímž jsou pověřeny zejména finanční instituce, by mělo toto nařízení stanovit možnost zřizovat svěřenské účty. Tyto bankovní účty by měly být zřizovány jménem Komise nebo na její účet v účetním systému finanční instituce. Spravovat by je měla tato finanční instituce, odpovědnost za tuto správu by měla nést příslušná schvalující osoba a mělo by být možné je zřizovat v jiných měnách než v eurech.
(29)
Pokud jde o příjmové operace, je vzhledem k rozpočtovým potřebám nutno zefektivnit pravidla, jimiž se řídí odhady pohledávek. Tyto odhady by se měly povinně zaznamenávat v případě, lze-li příslušné příjmy očekávat s určitou mírou pravděpodobnosti a přiměřeně je kvantifikovat. V zájmu zjednodušení by měla být zavedena některá zvláštní ustanovení o postupech pro úpravu a rušení odhadů pohledávek.
(30)
Měla by být jasněji vymezena i zpřísněna pravidla pro inkaso. Zejména by mělo být upřesněno, že zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie. Mimoto by k posílení ochrany finančních zájmů Unie členské státy neměly s nároky na vrácení finančních prostředků Unie zacházet méně výhodně, než je tomu u nároků veřejných subjektů na jejich území.
(31)
S přihlédnutím k nutnosti snížit riziko související se správou dočasně vybraných pokut, sankcí a veškerých příjmů z nich plynoucích by tyto částky měly být zaznamenávány jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v rozpočtovém roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků proti rozhodnutí o uložení pokuty nebo sankce.
(32)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by měly být jasněji vymezeny jednotlivé druhy plateb. Platby předběžného financování by navíc měla pravidelně zúčtovávat příslušná schvalující osoba v souladu s účetními pravidly, která vymezí účetní Komise. Za tímto účelem by měly smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody obsahovat příslušná ustanovení.
(33)
Toto nařízení by mělo podporovat cíl vytvoření elektronické správy, a zejména využívání elektronických údajů při výměně informací mezi orgány a třetími osobami.
(34)
Za určitých podmínek by měla být povolena možnost společných zadávacích řízení se státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) nebo se zeměmi kandidujícími na členství v Unii.
(35)
Pravidla pro vyloučení, zejména z účasti na zadávacích řízeních, by měla být zdokonalena, aby se posílila ochrana finančních zájmů Unie.
(36)
Vzhledem k tomu, že využívání vlastních zdrojů ECB a EIB je předmětem finančního zájmu Unie, měly by tyto finanční instituce získat přístup k informacím z ústřední databáze zřízené k ochraně finančních zájmů Unie.
(37)
Pro uveřejňování rozhodnutí o uložení správních a finančních sankcí, zejména ve vztahu k veřejným zakázkám, je třeba přijmout řádný právní základ, který bude v souladu s požadavky na ochranu údajů. Z důvodu ochrany údajů a bezpečnosti by uveřejňování těchto rozhodnutí mělo zůstat i nadále nepovinné.
(38)
Požadavek, aby zhotovitelé, dodavatelé a poskytovatelé poskytnuli záruky, by již neměl být automatický, nýbrž by měl být založen na analýze rizik.
(39)
Z důvodu právní jistoty je nutné jasně stanovit rozsah grantů a finančních nástrojů. Podrobnější vymezení zvláštních podmínek vztahujících se na granty na jedné straně a na finanční nástroje na straně druhé by rovněž mělo přispět k maximalizaci dopadu obou typů finanční podpory.
(40)
Pravidla pro udělování grantů, která se vztahují na subjekty vytvořené zvlášť za účelem určité akce, by měla být upravena, aby usnadnila přístup k financování Unií a správu grantů žadatelům o grant a příjemcům grantů, kteří se dohodli pracovat společně v rámci společenství nebo seskupení zřízeného v souladu s vnitrostátním právem, zejména pokud zvolená právní forma poskytuje pevné a spolehlivé prostředí spolupráce. Kromě toho, s ohledem na omezená finanční rizika pro Unii a nutnost vyhnout se přidání další vrstvy smluvních požadavků ke stávajícím strukturálním ujednáním, by měly mít subjekty přidružené k příjemci grantu trvalým kapitálovým nebo právním vztahem právo vykazovat náklady způsobilé k financování z grantu, aniž by musely splňovat veškeré povinnosti, které má příjemce grantu.
(41)
Zkušenosti s financováním za použití jednorázových částek a paušálů ukázaly, že tyto formy financování značně zjednodušily správní postupy a podstatně snížily riziko chyb. Vedle toho se pro některé typy akcí ukázalo vhodným financování na základě výstupů. V této souvislosti by se měly zpružnit podmínky využívání zjednodušených forem grantů stanovených na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálů. Zejména by mělo být povoleno stanovovat částky na základě individuálního přístupu k příjemcům grantu, a to i v případech, kdy daný příjemce tyto částky vykazuje v souladu se svými obvyklými postupy účtování nákladů, aby se snížily administrativní zátěž a náklady nesené příjemcem grantu zvlášť za účelem poskytování finančních zpráv Unii.
(42)
S cílem odstranit překážky účasti na grantových programech Unie osobám, které mají nutnou odbornost, avšak nejsou odměňovány formou mzdy, jak tomu může být u osob pracujících v malých strukturách, by pravidla vztahující se na granty měla přihlížet ke konkrétním systémům odměňování, které uplatňují malé a střední podniky, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 týkajícím se vymezení mikropodniků a malých a středních podniků (5).
(43)
Zásady neziskovosti a spolufinancování by měly být upraveny s ohledem na praktické zkušenosti a na rozdíly v jejich výkladu a uplatňování, jež vedou k chybám a příležitostně i k nezamýšleným účinkům. Zejména je nutné zaměřit definici zisku na způsobilé náklady a příjmy získané k jejich financování, aby došlo ke zjednodušení podávání zpráv příjemci grantů a aby tito příjemci diverzifikovali své zdroje financování. Komise by navíc neměla předpokládat, že další dárci nebudou chtít získat přebytek, který by vznikl na základě jejich příspěvku, zpět, a proto by měla inkasovat pouze zisk, který je úměrný udělenému grantu. A konečně, ukázalo se, že zásada postupného snižování grantů na provozní náklady není účinným nástrojem k omezení závislosti příjemců grantů na finančních prostředcích Unie. Navíc po nezbytném zavedení výjimek v řadě základních právních aktů a v případě zjednodušené formy udělování grantů došlo k podstatnému omezení použitelnosti zásady postupného snižování. Proto by se měl vzhledem k těmto nevýhodám zrušit požadavek na postupné snižování grantů udělených na provozní náklady.
(44)
Subjektům s omezenými administrativními zdroji, které mohou být přednostní cílovou skupinou některých grantových programů a být nezbytné pro dosažení politických cílů Unie, by měl být přístup k finančním prostředkům Unie usnadněn dalším zjednodušením postupů týkajících se grantů nízké hodnoty.
(45)
Za účelem zajištění právní jistoty a vytvoření jediného souboru základních finančních pravidel, o který se mohou příjemci grantů opírat při všech programech Unie, by mělo toto nařízení stanovit kritéria pro způsobilost nákladů a konkrétní podmínky, které se vztahují na určité kategorie nákladů, a mělo by vyžadovat jejich důsledné uplatňování.
(46)
Měly by být harmonizovány podmínky spolufinancování formou přijímání věcného plnění od třetích osob a podmínky stanovování jeho hodnoty, aby se snížila rizika chyb a sporů.
(47)
Z důvodu transparentnosti a aby byly zohledněny jejich specifická omezení vzhledem k plánování, měli by být žadatelé o grant ve výzvě k podávání návrhů informováni o době, která podle očekávání uplyne do podpisu grantové dohody nebo do oznámení o udělení grantu. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo stanovit referenční dobu založenou na zkušenostech a na očekávaných důsledcích zavedených zjednodušujících opatření.
(48)
Jsou-li zjištěny systémové nebo opakující se chyby, které mají významný dopad na řadu grantů, mělo by být za přísných podmínek povoleno rozšíření zjištění auditu na neauditované granty, na něž mají tyto chyby dopad, aby se snížila finanční a administrativní zátěž spojená s kontrolami a audity na místě. K extrapolaci míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, by se Komise měla uchýlit pouze v případě, kdy není možné nebo účelné za vynaložení přiměřeného úsilí pro každý z těchto grantů přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů.
(49)
Toto nařízení by mělo stanovit standardní doby, po které jsou příjemci grantu povinni uchovávat dokumenty týkající se grantů poskytnutých Unií, aby se zabránilo rozdílným nebo neúměrným smluvním požadavkům a současně poskytl Komisi a Účetnímu dvoru dostatek času k získání přístupu k těmto údajům a k provedení kontrol ex post a auditů nezbytných pro ochranu finančních zájmů Unie.
(50)
Za určitých podmínek by měla být rozšířena možnost příjemce grantu poskytovat finanční podporu třetím osobám, aby se usnadnilo řádné provádění programů zaměřených mimo jiné na velkou skupinu fyzických osob, jichž lze dosáhnout pouze za pomoci grantů přidělovaných na kaskádovém principu. Nicméně je nutné zachovat zásadu, podle níž příjemce grantu nesmí při poskytování finanční podpory třetím osobám jednat dle vlastního uvážení, zejména s cílem zamezit záměně možnosti dané příjemcům grantů, aby na vlastní odpovědnost navrhovali a prováděli akce, jež obdrží finanční podporu jakožto činnosti způsobilé k financování, s možností pověřit určité subjekty nebo osoby úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci sdíleného nebo nepřímého řízení.
(51)
Mělo by se usnadnit využívání cen jakožto cenné formy finanční podpory a ujasnit příslušná pravidla, aby byly ceny odděleny od systému grantů a aby byl odstraněn odkaz na předpokládané náklady. Ceny však nejsou vhodné pro všechny cíle politiky Unie, a měly by se proto považovat za doplněk dalších finančních nástrojů, jako jsou granty, nikoli za jejich náhradu.
(52)
Finanční nástroje mohou přispívat k maximalizaci účinku finančních prostředků Unie, jestliže jsou tyto finanční prostředky spojeny s dalšími zdroji a aktivují je. Vzhledem k tomu, že tyto finanční nástroje nelze považovat za služby nebo granty, je zapotřebí zavést nový druh finanční podpory. Finanční nástroje by měly být využívány pouze za přísných podmínek, aby pro rozpočet nevznikala žádná rozpočtová rizika a aby nemohlo dojít k narušování trhu, které by bylo v rozporu s pravidly pro státní podporu.
(53)
V rámci ročního přídělu prostředků schváleného Evropským parlamentem a Radou na určitý program by se měly finanční nástroje využívat pouze doplňkově, a to na základě hodnocení ex ante, které prokáže, že z hlediska dosažení politických cílů Unie jsou tyto finanční nástroje účinnější než jiné formy financování Unií, včetně grantů.
(54)
Finanční nástroje by měly být schváleny základním právním aktem, který stanoví zejména jejich cíle a dobu použití. Jsou-li v řádně odůvodněných případech finanční nástroje vytvořeny jinak než základním právním aktem, měly by být v rámci rozpočtu schváleny Evropským parlamentem a Radou.
(55)
Měly by být vymezeny nástroje spadající potenciálně pod část první hlavu VIII, jako jsou půjčky, záruky, kapitálové investice, kvazikapitálové investice a nástroje pro sdílení rizik. Definice nástrojů pro sdílení rizik by měla umožňovat zařazení podpory úvěrů v případě projektových dluhopisů, pokrytí rizika spojeného s obsluhou dluhu a omezení úvěrových rizik držitelů dluhopisů na základě podpory úvěrů ve formě půjčky nebo záruky.
(56)
Roční splátky, včetně splátek kapitálu, poskytnutých záruk a splátek jistin půjček by měly představovat vnitřní účelově vázané příjmy. Příjmy včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech by se měly do rozpočtu zahrnout až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení. Toto nařízení by mělo stanovit zásady a podmínky týkající se finančních nástrojů a pravidla pro omezení finanční odpovědnosti Unie, boj proti podvodům a praní peněz, likvidaci finančních nástrojů a výkaznictví.
(57)
Předkládání účetních závěrek by mělo být zjednodušeno tím, že účetní závěrky Unie budou obsahovat pouze konsolidované finanční výkazy a souhrnné rozpočtové účty. Rovněž by mělo být vyjasněno, že se proces konsolidace týká pouze orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním.
(58)
Jak vyžadují mezinárodně uznávané účetní standardy, z nichž vycházejí účetní předpisy Unie, měly by se penzijní závazky a další závazky týkající se zaměstnaneckých výhod zaznamenávat v účtech Unie, samostatně vykazovat v rozvaze Unie a podrobněji vysvětlit v příloze k účetním výkazům.
(59)
Aby se jasně oddělily úkoly a odpovědnost účetního Komise od úkolů a odpovědnosti, jimiž jsou pověřeni účetní orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním, měl by každý orgán nebo subjekt připravit zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok a do 31. března následujícího rozpočtového roku ji zaslat Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
(60)
Je nezbytné aktualizovat pravidla a zásady Unie týkající se účetnictví, aby se zajistil jejich soulad s Mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor.
(61)
Účetní dvůr by měl zajistit, aby jakákoli jeho zjištění, která by mohla mít vliv na účetní závěrku auditovaných subjektů nebo na legalitu anebo správnost uskutečněných operací, byla předána dotčeným orgánům nebo subjektům včas, aby měly dostatek času na tato zjištění reagovat.
(62)
Měla by být aktualizována ustanovení týkající se předběžné a konečné účetní závěrky, aby byly především pro účely výkaznictví poskytovány informace, jež by měly doprovázet účetní závěrky zaslané účetnímu Komise za účelem konsolidace.
(63)
Pokud jde o informace, které má Komise předkládat v souvislosti s udílením absolutoria, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě předložit zejména hodnotící zprávu o financích Unie podle článku 318 Smlouvy o fungování EU.
(64)
Pokud jde o zvláštní ustanovení tohoto nařízení týkající se strukturálních fondů, fondů soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva spravovaných v rámci sdíleného řízení, je třeba zachovat možnost vrácení plateb předběžného financování a opětovného dání k dispozici prostředků za podmínek uvedených v prohlášení Komise v příloze k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (6). Odchylně od pravidla pro přenos prostředků by Komise rovněž měla mít možnost přenášet prostředky na závazky, které jsou k dispozici na konci rozpočtového roku a které plynou z vracení plateb uhrazených v rámci předběžného financování, a to až do ukončení programu, a využít tyto prostředky na závazky, pokud jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
(65)
Je třeba vyjasnit účast Společného výzkumného střediska (SVS) na zadávacích řízeních a řízeních o udělování grantů. Příjmy vyplývající z činností, které souvisejí s účastí na těchto řízeních, by navíc měly být výjimečně považovány za vnější účelově vázané příjmy, aby byly tyto související činnosti prováděny efektivně.
(66)
Zvláštní ustanovení o provádění vnějších akcí by měla být přizpůsobena změnám způsobů plnění rozpočtu a měl by být stanoven diferencovaný přístup pro případy, kdy Unie musí reagovat na naléhavé humanitární situace, mezinárodní krize nebo potřeby třetích zemí, které procházejí procesem demokratizace.
(67)
Toto nařízení by mělo stanovit obecné podmínky, za nichž je možné poskytnout rozpočtovou podporu jako nástroj v rámci vnější činnosti. Tyto podmínky by se měly vztahovat k zajišťování dostatečně transparentního, spolehlivého a účinného hospodaření s veřejnými finančními prostředky. Komise by měla navíc v rozhodnutích o financování rozhodnout o cílech a očekávaných výsledcích, na jejichž dosažení by měla být vázána výplata rozpočtové podpory. Tyto prvky a podmínky, za nichž má být rozpočtová podpora vyplácena, by měly být obsaženy ve finanční dohodě uzavřené s přijímající zemí.
(68)
Komise by měla mít pravomoc vytvářet a spravovat svěřenské fondy Unie pro akce v případě mimořádných událostí, po odeznění těchto událostí a pro tematicky zaměřené akce, aby se posílila mezinárodní úloha Unie v oblasti vnějších akcí a rozvoje, jakož i zvýšila její viditelnost a efektivita její činnosti. Ačkoli tyto svěřenské fondy nebudou začleněny do rozpočtu, měly by být spravovány podle tohoto nařízení v míře, která je zapotřebí pro zajištění bezpečnosti a transparentnosti při využívání finančních prostředků Unie. Komise by za tímto účelem měla předsedat správní radě jednotlivých svěřenských fondů, aby zajistila zastoupení dárců a rozhodovala o využívání finančních prostředků. Funkci účetního pro všechny svěřenské fondy by měl navíc vykonávat účetní Komise.
(69)
Lhůta pro uzavírání smluv a schvalování grantů subjekty, jimž bylo v rámci nepřímého řízení svěřeno provádění vnějších akcí, by měla být omezena na tři roky od podpisu pověřovací dohody, pokud nenastanou konkrétní naléhavé vnější okolnosti. Tato lhůta by se však neměla vztahovat na víceleté programy prováděné v rámci postupů pro strukturální fondy. Pravidla pro zrušení prostředků v případě těchto víceletých programů by měla stanovit odvětvová pravidla.
(70)
S ohledem na zvláštní pravidla o zadávání veřejných zakázek týkající se vnějších akcí by se mělo státním příslušníkům třetích zemí usazeným v přijímajících zemích umožnit, aby se účastnili zadávacích řízení, a to i tehdy, je-li určitý program prováděn bez základního právního aktu a je to řádně odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
(71)
Způsob, jakým orgány v současnosti hlásí Evropskému parlamentu a Radě projekty v oblasti nemovitostí, by měl být zlepšen. Orgány by měly Evropský parlament a Radu předem informovat o svých budoucích projektech v oblasti nemovitostí a o různých fázích těchto projektů. V případě projektů v oblasti nemovitostí se značným dopadem na rozpočet by se mělo vyžadovat schválení Evropským parlamentem a Radou, a nikoli jejich pouhé stanovisko.
(72)
Orgány by měly mít možnost vytvořit si dlouhodobou strategii v oblasti nemovitostí a využívat nižších úrokových sazeb, které se uplatňují v důsledku příznivého úvěrovému ratingu Unie na finančních trzích. Za tímto účelem by měly mít možnost brát si půjčky na nákup nemovitostí. To by umožnilo řešit složitost stávajícího systému a zároveň ušetřit na nákladech a zavést větší transparentnost.
(73)
Na základě zkušeností by toto nařízení mělo jasně stanovit rozsah činnosti, výběrové řízení a platové podmínky týkající se fyzických osob, které jsou vybírány jako odborníci.
(74)
Za účelem doplnění a změn některých prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Obsah a rozsah každého přenesení pravomocí jsou podrobně uvedeny v příslušných článcích. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci vypracovávání aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(75)
Toto nařízení by mělo být revidováno jen tehdy, je-li to nezbytné, ale nejpozději dva roky před uplynutím platnosti prvního víceletého finančního rámce následujícího po roce 2013. Příliš časté revize jsou spojeny s nepřiměřenými náklady na přizpůsobení správních struktur a postupů novým pravidlům. Platná pravidla mohou být navíc uplatňována příliš krátkou dobu na to, aby z toho bylo možné vyvodit platné závěry.
(76)
Měla by se stanovit přechodná ustanovení. Toto nařízení by se mělo uplatňovat pouze po přijetí aktů v přenesené pravomoci, které mají obsahovat pravidla pro jeho uplatňování, jež by měly vstoupit v platnost v prosinci 2012. S cílem vyhnout se tomu, že by se nové finanční nařízení začalo uplatňovat poslední měsíc v roce, je vhodné jeho použitelnost odložit na 1. leden 2013. Navíc je vhodné odložit použitelnost ustanovení týkajících se způsobů plnění rozpočtu a finančních nástrojů na 1. leden 2014, aby byl zajištěn soulad s odvětvovými pravidly. A konečně, aby bylo možné ustanovení o převodu prostředků na platby v rámci strukturálních fondů na konci roku uplatňovat již v rozpočtu na rok 2012, je vhodné, aby se uvedená ustanovení použila již ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(77)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, aby bylo možné včas přijmout akty v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení. Včasný vstup tohoto nařízení v platnost je nezbytný k tomu, aby byla pravidla obsažená v aktech v přenesené pravomoci použitelná od 1. ledna 2013, a nenastaly tak obtíže spojené se změnou finančních pravidel v průběhu rozpočtového roku.
(78)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) a vydal stanovisko dne 15. dubna 2011 (8),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanovuje pravidla pro sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie a pro předkládání účetnictví a jeho audit.
2. Toto nařízení se vztahuje na plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„Unií“ Evropská unie, Evropské společenství pro atomovou energii nebo obojí, podle souvislostí;
b)
„orgánem“ Evropský parlament, Evropská rada, Rada, Evropská komise, Soudní dvůr Evropské unie, Účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, evropský veřejný ochránce práv, evropský inspektor ochrany údajů a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ); Evropská centrální banka se za orgán Unie nepovažuje;
c)
„rozpočtem“ nástroj, jímž se pro každý rozpočtový rok stanovují a schvalují veškeré příjmy a výdaje, které se pro Unii považují za nezbytné;
d)
„základním právním aktem“ právní akt, který stanovuje právní základ pro činnost a pro plnění odpovídajících výdajů zapsaných do rozpočtu.
Základní právní akt může mít kteroukoli z těchto forem:
i)
při uplatňování Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) formu nařízení, směrnice nebo rozhodnutí ve smyslu článku 288 Smlouvy o fungování EU, nebo
ii)
při uplatňování hlavy V Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) jednu z forem uvedených v čl. 26 odst. 2, čl. 28 odst. 1, článku 29, čl. 31 odst. 2 a v článcích 33 a 37 Smlouvy o EU.
Doporučení a stanoviska se nepovažují za základní právní akty;
e)
„způsobem plnění rozpočtu“ způsob plnění rozpočtu popsaný v článku 58, 59 nebo 60;
f)
„pověřovací dohodou“ dohoda uzavřená se subjekty a osobami pověřenými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i) až viii);
g)
„příjemcem grantu“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla podepsána grantová dohoda nebo které bylo oznámeno rozhodnutí o udělení grantu;
h)
„zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla zadána veřejná zakázka;
i)
„příjemcem finančních prostředků“ příjemce grantu, zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel anebo kterákoli fyzická či právnická osoba, která získá ceny nebo finanční prostředky v rámci určitého finančního nástroje;
j)
„cenou“ finanční příspěvek udílený jako odměna za úspěch v soutěži;
k)
„půjčkou“ smlouva, která zavazuje poskytovatele půjčky k tomu, aby dal příjemci půjčky k dispozici peněžní částku v dohodnuté výši a na dohodnutou dobu, již je příjemce půjčky povinen splatit v dohodnuté době;
l)
„zárukou“ písemný závazek, kterým ručitel přebírá odpovědnost za všechny či některé závazky či povinnosti třetí osoby anebo nebo za úspěšné splnění povinností touto třetí osobou, nastane-li událost, která vede k uplatnění takové záruky, například prodlení při splácení půjčky;
m)
„kapitálovou investicí“ poskytnutí kapitálu společnosti investorem přímo či nepřímo výměnou za celkové nebo částečné vlastnictví této společnosti, při němž může investor převzít určitou kontrolu nad řízením společnosti a podílet se na jejím zisku;
n)
„kvazikapitálovou investicí“ takový typ financování, které stojí mezi kapitálovou investicí a dluhem, je rizikovější než přednostní dluh a méně rizikové než běžná kapitálová investice. Kvazikapitálové investice mohou mít strukturu dluhu, obvykle nezajištěného a podřízeného, který lze převést na kapitál nebo na preferenční kapitál;
o)
„nástrojem ke sdílení rizik“ finanční nástroj, který umožňuje sdílet definované riziko mezi dvěma či více subjekty, případně výměnou za dohodnutou odměnu;
p)
„finančními nástroji“ opatření finanční podpory Unie poskytovaná z rozpočtu na doplňkovém základě a zaměřená na plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů ke sdílení rizik a tam, kde je to vhodné, mohou být spojeny s granty;
q)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
r)
„kontrolou“ jakékoli opatření přijaté za účelem poskytnutí přiměřené záruky účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací, spolehlivosti výkaznictví, ochrany majetku a informací, předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a náprava a následná opatření reagující na tyto podvody a nesrovnalosti, jakož i náležité řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotyčných plateb. Kontroly mohou zahrnovat různá ověření, jakož i provádění jakýchkoli strategií a postupů k dosažení cílů uvedených v první větě;
s)
„ověřením“ ověření konkrétního aspektu příjmové nebo výdajové operace.
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
1. Ustanovení, která se týkají plnění příjmů a výdajů rozpočtu a jsou obsažena v základním aktu, musí dodržovat rozpočtové zásady stanovené v části první hlavě II.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, musí být ve všech návrzích nebo jejich změnách předložených legislativnímu orgánu jasně vyznačena ustanovení obsahující odchylky od ustanovení jiných než části první hlavy II nebo od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a v příslušných bodech odůvodnění a v důvodové zprávě ke každému takovému návrhu musí být uvedeny konkrétní důvody těchto odchylek.
Článek 4
Lhůty, data a termíny
Není-li stanoveno jinak, vztahuje se na lhůty stanovené v tomto nařízení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny (10).
Článek 5
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (11) a nařízení (ES) č. 45/2001.
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Rozpočet musí být sestavován a plněn v souladu se zásadami jednotnosti, správnosti rozpočtu, ročního rozpočtu, vyrovnanosti, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení vyžadujícího účinnou a účelnou vnitřní kontrolu a transparentnosti, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
KAPITOLA 1
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
1. Rozpočet zahrnuje:
a)
příjmy a výdaje Unie včetně správních výdajů, které vznikají orgánům z ustanovení Smlouvy o EU v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a operačních výdajů, které vzniknou z uplatňování uvedených ustanovení, pokud jdou k tíži rozpočtu;
b)
příjmy a výdaje Evropského společenství pro atomovou energii.
2. V rozpočtu se v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. d) zaznamenávají záruky pro výpůjční a úvěrové operace Unie, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
1. Aniž je dotčen článek 83, lze příjem vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li zaznamenán v některé rozpočtové položce.
2. Výdaje mohou být přiděleny na závazek nebo schváleny pouze v rámci schválených prostředků.
3. Do rozpočtu mohou být zapsány jen prostředky, které odpovídají výdajům považovaným za nezbytné.
4. Úrokové výnosy z plateb předběžného financování uskutečněných z rozpočtu nepřísluší Unii, pokud to nevyplývá z pověřovacích dohod jiných než pověřovacích dohod uzavřených s třetími zeměmi nebo subjekty jimi určenými. V případech, pro které je tak stanoveno, se úrok buď znovu použije na příslušnou činnost, nebo se v souladu s čl. 23 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) odečte od žádostí o platby, nebo se získá zpět.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zúčtování úrokových výnosů z plateb předběžného financování.
KAPITOLA 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Prostředky zapsané do rozpočtu se schvalují na dobu jednoho rozpočtového roku, který začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 10
Druhy prostředků
1. Rozpočet obsahuje rozlišené prostředky, které sestávají z prostředků na závazky a z prostředků na platby, a nerozlišené prostředky.
2. S výhradou čl. 86 odst. 4 a čl. 189 odst. 2 kryjí prostředky na závazky v průběhu rozpočtového roku celkové náklady přijatých právních závazků.
3. Prostředky na platby kryjí platby prováděné ke splnění právních závazků přijatých během rozpočtového roku nebo v předchozích rozpočtových rocích.
4. Odstavci 1 a 2 tohoto článku nejsou dotčena zvláštní ustanovení části druhé hlav I, IV a VI ani možnost, aby byly prostředky přiděleny na závazek jako celek nebo aby byly rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky.
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
1. Příjmy rozpočtového roku se zaúčtují za daný rozpočtový rok na základě částek vybraných v průběhu tohoto rozpočtového roku. Vlastní zdroje na měsíc leden následujícího rozpočtového roku lze však poskytnout předem podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (12).
2. Vlastní zdroj vycházející z daně z přidané hodnoty, doplňkový zdroj založený na hrubém národním důchodu a případné finanční příspěvky mohou být účetně upraveny podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Prostředky schválené na určitý rozpočtový rok se použijí výhradně k pokrytí výdajů přidělených na závazek a zaplacených v dotčeném rozpočtovém roce a k pokrytí dlužných částek na základě závazků z předchozích rozpočtových roků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků přidělených na daný rozpočtový rok.
4. Závazky se zaúčtují na základě právních závazků přijatých do 31. prosince. Výjimkou jsou souhrnné rozpočtové závazky uvedené v čl. 86 odst. 4 a finanční dohody uvedené v čl. 189 odst. 2 a uzavřené s třetími zeměmi, které se zaúčtují na základě rozpočtových závazků přijatých do 31. prosince.
5. Platby se zaúčtují do rozpočtového roku na základě plateb provedených účetním do 31. prosince uvedeného roku.
6. Odchylně od odstavců 3, 4 a 5 se výdaje Evropského zemědělského záručního fondu účtují do rozpočtového roku podle pravidel uvedených v části druhé hlavě I.
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Prostředky zapsané v rozpočtu lze přidělit na závazky s účinkem od 1. ledna, jakmile byl rozpočet s konečnou platností přijat, není-li v části druhé hlavách I a VI stanoveno jinak.
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
1. Prostředky, které nebyly použity do konce rozpočtového roku, pro který byly zapsány v rozpočtu, se ruší.
Prostředky však mohou být přeneseny, a to výlučně do následujícího rozpočtového roku, v souladu s odstavci 2 a 3 na základě rozhodnutí dotčeného orgánu přijatého do 15. února, anebo mohou být přeneseny automaticky v souladu s odstavcem 4.
2. U rozlišených prostředků na závazky a nerozlišených prostředků, které nejsou na konci rozpočtového roku dosud přiděleny na závazky, lze přenést:
a)
částky odpovídající prostředkům na závazky nebo nerozlišeným prostředkům na závazky týkajícím se projektů v oblasti nemovitostí, u kterých byla většina přípravných etap přidělení na určitý závazek dokončena do 31. prosince. Tyto částky mohou být přiděleny na závazek do 31. března následujícího roku nebo, v případě částek týkajících se projektů v oblasti nemovitostí, do 31. prosince následujícího roku;
b)
částky, které jsou nezbytné, poněvadž legislativní orgán přijal základní právní akt v průběhu posledního čtvrtletí rozpočtového roku a Komise nebyla schopna prostředky určené na tento účel přidělit na závazky do 31. prosince.
3. U prostředků na platby lze přenést částky nezbytné ke krytí stávajících závazků nebo závazků spojených s přenášenými prostředky na závazky, pokud prostředky na platby stanovené v příslušných rozpočtových položkách na příští rozpočtový rok nedostačují požadavkům.
Dotčený orgán použije přednostně prostředky schválené na běžný rozpočtový rok a teprve po jejich vyčerpání použije prostředky přenesené.
4. Nerozlišené prostředky, které na konci rozpočtového roku odpovídají řádně smluvně podloženým povinnostem, se automaticky přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku.
5. O přijatém rozhodnutí o přenosu prostředků uvědomí dotčený orgán Evropský parlament a Radu do 15. března a pro každou rozpočtovou položku uvede, jak byla kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 použita na každý přenos.
6. Aniž je dotčen článek 14, prostředky zapsané do rezervy a prostředky na výdaje na zaměstnance se nepřenášejí. Pro účely tohoto článku zahrnují výdaje na zaměstnance odměny a příspěvky pro členy a zaměstnance orgánů, na které se vztahuje služební řád.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rušení prostředků a jejich přenášení do dalšího rozpočtového roku.
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Přenos účelově vázaných příjmů uvedených v článku 21 a z nich plynoucích prostředků, které k 31. prosinci zůstaly nevyužity a jsou k dispozici, se řídí těmito pravidly:
a)
vnější účelově vázané příjmy se přenášejí automaticky a musí být zcela využity dříve, než jsou ukončeny všechny operace související s programem nebo akcí, na něž byly tyto příjmy účelově vázány. Vnější účelově vázané příjmy obdržené v průběhu posledního roku trvání programu nebo akce se mohou využít v prvním roce trvání následujícího programu nebo akce;
b)
vnitřní účelově vázané příjmy se přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku, s výjimkou vnitřních účelově vázaných příjmů vymezených v čl. 21 odst. 3 písm. g), které se přenášejí automaticky.
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Aniž jsou dotčeny články 178 a 182, pokud je přidělení prostředků na závazek v kterémkoli rozpočtovém roce následujícím po zápisu prostředků do rozpočtu zrušeno, protože akce, na niž byly prostředky určeny, nebyla provedena nebo byla provedena jen částečně, odpovídající prostředky se zruší.
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
1. Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet s konečnou platností přijat, použije se postup stanovený v čl. 315 prvním pododstavci Smlouvy o fungování EU (systém prozatímních dvanáctin). Závazky lze přijímat a platby lze uskutečňovat v mezích stanovených v odstavci 2 tohoto článku.
2. Závazky lze přijímat podle kapitol do výše jedné čtvrtiny celkové výše prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, zvýšené o jednu dvanáctinu za každý ukončený měsíc.
Horní mez prostředků stanovená v návrhu rozpočtu nesmí být překročena.
Platby lze uskutečňovat měsíčně podle kapitol až do výše jedné dvanáctiny prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Tato částka však nesmí překročit jednu dvanáctinu prostředků zapsaných ve stejné kapitole návrhu rozpočtu.
3. Prostředky schválenými v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, jak je uvedeno v odstavcích 1 a 2, se rozumějí prostředky, které byly odsouhlaseny v rozpočtu, včetně opravných rozpočtů, po úpravě o převody uskutečněné v daném rozpočtovém roce.
4. Pokud to kontinuita činnosti Unie a potřeby řízení vyžadují, může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, s výjimkou řádně odůvodněných případů, schválit výdaje nad rámec jedné prozatímní dvanáctiny, které však nepřekračují součet čtyř prozatímních dvanáctin, pro závazky i pro platby nad rámec prozatímních dvanáctin poskytnutých automaticky podle odstavců 1 a 2. Rozhodnutí o schválení výdajů předá Rada neprodleně Evropskému parlamentu.
Uvedené rozhodnutí vstupuje v platnost třicet dnů po přijetí, pokud Evropský parlament:
a)
v této lhůtě nerozhodne většinou hlasů všech svých členů o snížení těchto výdajů, přičemž v tomto případě Komise předloží nový návrh; nebo
b)
neinformuje Radu a Komisi o tom, že tyto výdaje snížit nechce, přičemž v tomto případě rozhodnutí vstoupí v platnost před uplynutím třiceti dnů.
Dodatečné dvanáctiny se schvalují jako celek a nelze je rozdělovat.
5. Nestačí-li pro určitou kapitolu schválení čtyř prozatímních dvanáctin poskytnutých v souladu s odstavcem 4 ke krytí nezbytných výdajů tak, aby nedošlo k přerušení kontinuity činnosti Unie v dané oblasti, lze výjimečně schválit překročení výše prostředků zapsaných v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Evropský parlament a Rada v takovém případě postupují podle odstavce 4. Celková výše prostředků dostupných v rozpočtu na předchozí rozpočtový rok nebo v předloženém návrhu rozpočtu však nesmí být v žádném případě překročena.
KAPITOLA 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
1. Rozpočet musí být vyrovnaný co do příjmů a prostředků na platby.
2. Unie a subjekty uvedené v článku 208 si nesmějí v rámci rozpočtu brát půjčky.
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
1. Zůstatek každého rozpočtového roku se zapisuje do rozpočtu následujícího rozpočtového roku jako příjem v případě přebytku nebo jako prostředky na platby v případě schodku.
2. Odhady takových příjmů nebo prostředků na platby se zapisují do rozpočtu během rozpočtového procesu prostřednictvím návrhu na změnu předloženého v souladu s článkem 39. Odhady se vypracovávají v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Po předložení předběžné účetní závěrky za každý rozpočtový rok se rozdíl mezi touto závěrkou a odhady zapisuje do rozpočtu pro následující rozpočtový rok prostřednictvím opravného rozpočtu, jehož jediným předmětem je právě uvedený rozdíl. V tomto případě Komise předloží návrh opravného rozpočtu do patnácti dnů po předložení předběžné účetní závěrky současně Evropskému parlamentu a Radě.
KAPITOLA 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
1. Víceletý finanční rámec a rozpočet se sestavují a plní v eurech a účty se vedou v eurech. Pro účely peněžních toků uvedených v čl. 68 odst. 1 jsou však účetní, v případě zálohových účtů správci zálohových účtů a pro účely správního řízení Komise a ESVČ příslušná schvalující osoba oprávněni provádět operace v jiných měnách za podmínek stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přepočítacího kurzu mezi eurem a ostatními měnami.
KAPITOLA 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Aniž je dotčen článek 21, celkové příjmy pokrývají celkové prostředky na platby. Aniž je dotčen článek 23, všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů.
Článek 21
Účelově vázané příjmy
1. Pro financování specifických výdajů se použijí vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy.
2. Vnější účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států na určité výzkumné programy v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000;
b)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, a finanční příspěvky právnických nebo fyzických osob na určité projekty nebo programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí jejich jménem;
c)
úroky z vkladů a pokuty stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (13);
d)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, dotací, darů a odkazů, včetně vlastních účelově určených příjmů orgánů;
e)
finanční příspěvky třetích zemí nebo subjektů mimo Unii, které nespadají pod písmeno b), určené na činnost Unie;
f)
účelově vázané příjmy uvedené v čl. 181 odst. 2 a čl. 183 odst. 2;
g)
vnitřní účelově vázané příjmy uvedené v odstavci 3 v rozsahu, v jakém jsou doplňkem jiných příjmů uvedených v tomto odstavci.
3. Vnitřní účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
příjmy od třetích osob za dodávky zboží, poskytnutí služeb nebo stavební práce provedené na jejich žádost;
b)
výnosy z prodeje vozidel, vybavení, zařízení, materiálů a vědeckých a technických přístrojů, které jsou nahrazeny novými nebo vyřazeny, je-li jejich účetní hodnota plně odepsána;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 80;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4;
e)
výnosy z dodávek zboží a poskytnutí služeb a stavebních prací ostatním útvarům uvnitř orgánu, orgánům nebo subjektům, včetně náhrad poskytnutých těmito orgány nebo subjekty za služební cesty, jež byly zaplaceny jejich jménem;
f)
přijaté platby pojistného plnění;
g)
příjmy z pronájmu;
h)
příjmy z prodeje tiskovin a filmů, včetně tiskovin a filmů na elektronických nosičích;
i)
finanční prostředky vrácené v rámci určitého finančního nástroje podle čl. 140 odst. 6;
j)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b).
4. Základní právní akt může také stanovit, že příjmy, které stanoví, jsou účelově vázány na specifické výdaje. Tyto příjmy představují vnitřní účelově vázané příjmy, nestanoví-li základní právní akt jinak.
5. V rozpočtu jsou pro vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy založeny odpovídající rozpočtové položky, a pokud je to možné, uvedena odpovídající částka.
Do návrhu rozpočtu lze zapisovat jen ty částky účelově vázaných příjmů, jejichž výše je ke dni sestavení návrhu rozpočtu jistá.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se vytvoření struktury pro vnější a vnitřní účelově vázané příjmy a poskytování odpovídajících prostředků a stanovící pravidla pro příspěvky členských států na výzkumné programy. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se výnosů ze sankcí uložených podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU a účelově vázaných příjmů plynoucích z účasti států ESVO na některých programech Unie.
Článek 22
Darované částky
1. Komise smí přijímat jakékoli částky darované Unii, zejména nadační fondy, dotace, dary a odkazy.
2. Přijetí darovaných částek v hodnotě nejméně 50 000 EUR, které je spojeno s finančními náklady (včetně navazujících nákladů) převyšujícími 10 % hodnoty darované částky, podléhá předchozímu schválení Evropským parlamentem a Radou, jež se usnesou do dvou měsíců od obdržení žádosti Komise. Pokud v této lhůtě nejsou vzneseny námitky, přijme Komise konečné rozhodnutí o přijetí daru.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přijímání částek darovaných Unii.
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
1. Od výše žádostí o platbu, které se v tomto případě schválí jako čisté částky, lze odečíst:
a)
sankce uložené stranám zadaných veřejných zakázek nebo příjemcům grantů;
b)
slevy, náhrady a rabaty z jednotlivých faktur a výkazů nákladů;
c)
úrokové výnosy z plateb předběžného financování;
d)
úpravy v souvislosti s neoprávněně vyplacenými částkami.
Úpravy uvedené v prvním pododstavci písm. d) lze provést přímým snížením nové průběžné platby nebo platby zůstatku poukázané stejnému příjemci platby ve stejné kapitole, ve stejném článku a ve stejném rozpočtovém roce, kdy došlo k přeplatku.
Na odečty uvedené v prvním pododstavci písm. c) a d) se vztahují účetní pravidla Unie.
2. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí členské státy podle Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jsou do rozpočtu zaúčtovány bez daně.
3. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí třetí země na základě příslušných dohod, lze do rozpočtu zaúčtovat:
a)
bez daně, nebo
b)
včetně daně. V tomto případě se s následně vrácenou daní nakládá jako s vnitřním účelově vázaným příjmem.
4. Kurzové rozdíly, které vznikají při plnění rozpočtu, mohou být navzájem započteny. Konečný výsledek, zisk nebo ztráta, se zahrne do zůstatku rozpočtového roku.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se účtů pro vrácené daně.
KAPITOLA 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Prostředky se věcně člení do hlav a kapitol. Kapitoly se dále člení do článků a bodů.
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
1. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu převádět prostředky:
a)
z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí;
b)
z jedné kapitoly do druhé a z jednoho článku do druhého bez omezení.
2. Dotčený orgán uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převod uvedený v odstavci 1 tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
3. Každý orgán s výjimkou Komise může Evropskému parlamentu a Radě navrhnout ve svém oddíle rozpočtu převody z jedné hlavy do druhé převyšující 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se má převod provést. Tyto převody podléhají postupu stanovenému v článku 27.
4. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu provádět převody v rámci jednotlivých článků bez předchozího vyrozumění Evropského parlamentu a Rady.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů převodů uskutečňovaných orgány jinými než Komisí.
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
1. Komise může ve svém oddíle rozpočtu samostatně provádět:
a)
převody prostředků v rámci kapitol;
b)
pokud jde o výdaje na zaměstnance a správní výdaje, které jsou společné pro několik hlav, převody prostředků z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí, a do maximální výše 30 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, do které se převod provádí;
c)
pokud jde o provozní výdaje, převody prostředků mezi kapitolami v rámci jedné hlavy do maximální výše 10 % prostředků na daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
Komise uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převody uvedené v prvním pododstavci písm. b) tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
Výjimkou z druhého pododstavce může Komise během posledních dvou měsíců daného rozpočtového roku samostatně převést prostředky související s výdaji na zaměstnance, externí pracovníky a jiné pracovníky z jedné hlavy do druhé až do celkové výše 5 % prostředků na dotčený rozpočtový rok. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu do dvou týdnů od přijetí rozhodnutí.
2. Za předpokladu, že o svém rozhodnutí bezodkladně uvědomí Evropský parlament a Radu, může Komise ve svém oddíle rozpočtu rozhodnout o těchto převodech prostředků z jedné hlavy do druhé:
a)
o převodech prostředků z hlavy „předběžné prostředky“, jak je uvedeno v článku 46, přičemž jediná podmínka pro použití rezervy spočívá v přijetí základního právního aktu podle článku 294 Smlouvy o fungování EU;
b)
v řádně odůvodněných výjimečných případech, jako jsou mezinárodní humanitární katastrofy a krize, které nastanou po 1. prosinci daného rozpočtového roku, o převodech nevyčerpaných prostředků pro tento rozpočtový rok, které jsou dosud k dispozici v rozpočtových hlavách spadajících do okruhu 4 víceletého finančního rámce, do rozpočtových hlav týkajících se operací pro řešení krizí a operací humanitární pomoci.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů interních převodů uskutečňovaných Komisí a důvody žádostí o tyto převody.
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
1. Každý orgán předloží své návrhy na převod současně Evropskému parlamentu a Radě.
2. Evropský parlament a Rada rozhodují o převodech prostředků za podmínek uvedených v odstavcích 3 až 6 tohoto článku, není-li v části druhé hlavě I stanoveno jinak.
3. S výjimkou naléhavých případů rozhodnou Evropský parlament a Rada, jež rozhoduje kvalifikovanou většinou, o každém návrhu na převod do šesti týdnů ode dne jeho obdržení oběma orgány.
4. Návrh na převod je schválen, pokud během uvedených šesti týdnů nastane některý z těchto případů:
a)
Evropský parlament a Rada jej schválí;
b)
schválí jej buď Evropský parlament, nebo Rada a druhý orgán se zdrží jednání;
c)
Evropský parlament i Rada se zdrží jednání nebo nepřijmou rozhodnutí, kterým by návrh na převod pozměnily nebo zamítly.
5. Pokud si Evropský parlament nebo Rada nevyžádají jinak, zkracuje se lhůta šesti týdnů uvedená v odstavci 3 na tři týdny v kterémkoli z těchto případů:
a)
převody činí méně než 10 % prostředků rozpočtové položky, z níž se převod provádí, a nepřesahuje 5 000 000 EUR;
b)
převod se týká pouze prostředků na platby a celková výše převáděné částky nepřesahuje 100 000 000 EUR.
6. Pokud Evropský parlament nebo Rada pozmění výši převodu, který druhý orgán schválil nebo v jehož případě se zdržel jednání, nebo pokud výši převodu pozmění Evropský parlament i Rada, považuje se nižší z obou částek za schválenou, ledaže dotčený orgán svůj návrh na převod vezme zpět.
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
1. Prostředky lze převádět pouze do rozpočtových položek, pro něž jsou v rozpočtu schváleny prostředky nebo které nesou označení „pro memoria“.
2. Prostředky, které odpovídají účelově vázaným příjmům, lze převádět pouze tehdy, pokud se takový příjem použije k účelu, na který je vázán.
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
1. Na převody uvnitř hlav rozpočtu týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu, strukturálních fondů, Fondu soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a výzkumu se vztahují zvláštní ustanovení části druhé hlav I, II a III.
2. O převodech, které umožňují použití rezervy na pomoc při mimořádných událostech, rozhoduje na návrh Komise Evropský parlament a Rada. Pro každé opatření při mimořádné události se předkládá zvláštní návrh.
Pro účely tohoto odstavce se použije postup podle čl. 27 odst. 3 a 4. Nesouhlasí-li Evropský parlament a Rada s návrhem Komise a nemohou dospět ke společnému postoji o použití této rezervy, upustí od rozhodnutí o návrhu Komise na převod.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o převod finančních prostředků z rezervy na pomoc při mimořádných událostech.
KAPITOLA 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
1. Používání prostředků musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení, tj. se zásadami hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
2. Zásada hospodárnosti vyžaduje, aby zdroje používané orgánem k výkonu jeho činnosti byly dány k dispozici ve správnou dobu, v dostatečném množství a přiměřené kvalitě a za nejvýhodnější cenu.
Zásada účinnosti se týká dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými zdroji a dosaženými výsledky.
Zásada účelnosti se týká dosažení konkrétních stanovených cílů a zamýšlených výsledků.
3. Pro všechny oblasti činností, na které se vztahuje rozpočet, musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosažení těchto cílů se kontroluje pomocí ukazatelů výkonnosti pro každou činnost a útvary příslušné pro výdaje předávají informace uvedené v čl. 38 odst. 3 písm. e) Evropskému parlamentu a Radě. Tyto informace se předávají každoročně a nejpozději s dokumenty přiloženými k návrhu rozpočtu.
4. Ke zdokonalení rozhodovacího procesu provádějí orgány hodnocení ex ante a ex post podle pokynů vydaných Komisí. Tato hodnocení se provádějí u všech programů a činností, které jsou spojeny se značnými výdaji, a výsledky těchto hodnocení se zasílají Evropskému parlamentu, Radě a útvarům příslušným pro výdaje.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante, v polovině období a ex post.
Článek 31
Povinné sestavení finančního výkazu
1. Ke každému návrhu nebo podnětu, který legislativnímu orgánu předloží Komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) nebo členský stát a který by mohl mít vliv na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz a hodnocení ex ante podle čl. 30 odst. 4.
Ke každé změně návrhu nebo podnětu předložené legislativnímu orgánu, která by mohla mít značné dopady na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz vypracovaný orgánem, který tuto změnu navrhuje.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na finanční výkaz.
2. V průběhu rozpočtového procesu poskytuje Komise v návaznosti na vývoj jednání o návrhu nebo iniciativě předložené rozpočtovým orgánem informace nezbytné pro srovnání změn požadovaných prostředků s původními odhady uvedenými ve finančním výkazu.
3. Ke snížení nebezpečí podvodů a nesrovnalostí se ve finančním výkazu podle odstavce 1 uvádějí informace o zavedeném systému vnitřní kontroly, odhad nákladů a přínosů kontrol, který takový systém obnáší, posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb a dále informace o stávajících a zamýšlených opatřeních pro předcházení podvodům a ochranu proti nim.
V této analýze se přihlédne k pravděpodobné míře a typu chyb, ke specifickým podmínkám v dané politické oblasti a k pravidlům, která se na ně vztahují.
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
1. Rozpočet je plněn s uplatněním účinné a účelné vnitřní kontroly, která odpovídá jednotlivým způsobům plnění rozpočtu, a v souladu s příslušnými odvětvovými pravidly.
2. Pro účely plnění rozpočtu se vnitřní kontrolou rozumí postup použitelný na všech úrovních řízení, jehož smyslem je poskytovat přiměřenou jistotu, že bylo dosaženo těchto cílů:
a)
účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací;
b)
spolehlivosti výkazů;
c)
ochrany majetku a informací;
d)
předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a nápravy a následných opatření reagujících na tyto podvody a nesrovnalosti;
e)
náležitého řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotčených plateb.
3. Účinná vnitřní kontrola vychází z osvědčených mezinárodních postupů a zahrnuje zejména:
a)
rozdělení úkolů;
b)
vhodné řízení rizik a strategii kontroly zahrnující kontroly na úrovni příjemců finančních prostředků;
c)
zabránění střetu zájmů;
d)
přiměřené auditní stopy a úplnost údajů v datových systémech;
e)
postupy sledování dosažených výsledků a následná opatření reagující na zjištěné nedostatky a výjimky ve vnitřních kontrolách;
f)
pravidelné posuzování řádného fungování systému vnitřní kontroly.
4. Základem účelné vnitřní kontroly je:
a)
provádění vhodné strategie kontroly a řízení rizik koordinované na úrovni příslušných článků kontrolního řetězce;
b)
poskytnutí přístupu k výsledkům provedených kontrol všem příslušným článkům kontrolního řetězce;
c)
tam, kde je to vhodné, spolehnutí se na prohlášení řídícího subjektu od partnerů v plnění rozpočtu a výroků nezávislého auditora za předpokladu, že kvalita odvedené práce je odpovídající a přijatelná a že práce byla provedena v souladu se schválenými standardy;
d)
včasné uplatňování nápravných opatření, včetně uložení odrazujících sankcí tam, kde je to vhodné;
e)
jasné a jednoznačné právní předpisy tvořící základ politik;
f)
odstranění několikanásobných kontrol;
g)
zlepšování poměru nákladů a přínosů kontrol.
5. V případě dlouhodobě vysoké chybovosti při provádění určitého programu zjistí Komise nedostatky v kontrolních systémech, analyzuje náklady a přínosy případných nápravných opatření a přijme nebo navrhne vhodná opatření, jako je zjednodušení platných ustanovení, zdokonalení systémů kontrol a přepracování programu nebo prováděcího rámce.
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Při předkládání revidovaných nebo nových návrhů výdajů provede Komise odhad nákladů a přínosů kontrolních systémů a odhad míry rizika výskytu chyb, jak je uvedeno v čl. 31 odst. 3.
KAPITOLA 8
Zásada transparentnosti
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
1. Rozpočet se sestavuje a plní a účty se předkládají v souladu se zásadou transparentnosti.
2. Rozpočet a opravné rozpočty přijaté s konečnou platností se z podnětu předsedy Evropského parlamentu vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.
Rozpočty se vyhlásí do tří měsíců ode dne, kdy jsou prohlášeny za přijaté s konečnou platností.
Konsolidovaná roční účetní závěrka a zprávy o rozpočtovém a finančním řízení vypracované jednotlivými orgány se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předběžného zveřejnění rozpočtu.
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
1. Informace o výpůjčních a úvěrových operacích Unie ve prospěch třetích zemí se uvádějí v příloze k rozpočtu.
2. Komise vhodným způsobem včas zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaného z rozpočtu, je-li prováděno přímo v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytnou subjekty, osoby a členské státy, jež byly pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci jiných způsobů plnění rozpočtu.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci, pokud jde o příjemce finančních prostředků, platí i pro ostatní orgány.
3. Při zpřístupnění těchto informací musí být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
V případě fyzických osob se zveřejní pouze jméno příjemce finančních prostředků a jeho lokalita, přidělená částka a účel přidělených prostředků. Zveřejnění těchto údajů vychází z příslušných kritérií, jako je periodicita přidělovaných prostředků nebo jejich druh či význam. Kritéria pro zveřejňování a rozsah podrobných údajů musí zohledňovat zvláštnosti odvětví a jednotlivé způsoby plnění rozpočtu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. V případě nutnosti se rozsah podrobných údajů a kritéria pro zveřejnění stanoví v příslušných odvětvových pravidlech.
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
1. Každý orgán s výjimkou Komise sestaví každý rok odhad svých příjmů a výdajů, který do 1. července předá Komisi a současně pro informaci Evropskému parlamentu a Radě.
2. Vysoký představitel vede konzultace se členy Komise, kteří zodpovídají za rozvojovou politiku, politiku sousedství a mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a reakci na krize, ohledně věcí spadajících do jejich působnosti.
3. Komise sestaví své vlastní odhady, které také předá ihned po přijetí Evropskému parlamentu a Radě.
Při přípravě svých odhadů použije Komise informace uvedené v článku 37.
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Každý subjekt uvedený v článku 208 předává Komisi, Evropskému parlamentu a Radě každý rok do 31. března v souladu se svým zřizujícím aktem odhad svých příjmů a výdajů, včetně svého plánu pracovních míst a návrhu pracovního programu.
Článek 38
Návrh rozpočtu
1. Komise předkládá návrh rozpočtu Evropskému parlamentu a Radě do 1. září roku, který předchází roku plnění rozpočtu. Pro informaci tento návrh předá rovněž vnitrostátním parlamentům.
Návrh rozpočtu obsahuje souhrnný celkový výkaz příjmů a výdajů Unie a souhrn odhadů uvedených v článku 36. Může obsahovat rovněž odhady odlišné od odhadů učiněných orgány.
Skladba a předkládání návrhu rozpočtu se řídí články 44 až 49.
Každému oddílu návrhu rozpočtu předchází úvod vypracovaný dotčeným orgánem.
Komise vypracovává obecný úvod k návrhu rozpočtu. Obecný úvod obsahuje finanční tabulky s nejdůležitějšími údaji, které jsou rozděleny podle hlav, a odůvodnění změn ve výši prostředků oproti předchozímu rozpočtovému roku, rozdělené podle výdajových kategorií víceletého finančního rámce.
2. V zájmu přesnějších a spolehlivějších předpovědí dopadu platných právních předpisů a dosud nepřijatých legislativních návrhů na rozpočet připojuje Komise k návrhu rozpočtu finanční plán na následující roky.
Tento finanční plán se aktualizuje po přijetí rozpočtu, kdy se do něj začlení výsledky rozpočtového procesu a všechna další důležitá rozhodnutí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vypracování finančního plánu.
3. K návrhu rozpočtu Komise přikládá:
a)
případné důvody toho, proč návrh rozpočtu obsahuje odhady odlišné od odhadů učiněných orgány;
b)
každý pracovní dokument, který považuje za užitečný pro plány pracovních míst orgánů a příspěvky, které Komise poskytuje subjektům podle článku 208 a evropským školám. Každý takový pracovní dokument, v němž bude uveden nejaktuálnější schválený plán pracovních míst, zachycuje:
i)
veškeré zaměstnance Unie, včetně jejích právně samostatných subjektů, rozčleněné podle druhu smlouvy,
ii)
prohlášení o obecném přístupu, pokud jde o pracovní místa, externí pracovníky a rovnoměrné zastoupení mužů a žen,
iii)
počet skutečně obsazených pracovních míst na začátku roku, v němž se návrh rozpočtu předkládá, v členění podle platové třídy a správního útvaru,
iv)
seznam pracovních míst podle oblasti politiky,
v)
u každé kategorie externích pracovníků původní odhad počtu ekvivalentů plného pracovního úvazku na základě schválených prostředků a počet osob, které na začátku roku, v němž je návrh rozpočtu předkládán, místo skutečně zastávají, v členění podle jednotlivých funkčních skupin a případně platových tříd;
c)
pracovní dokument týkající se plnění prostředků za rozpočtový rok, plnění zbývajících závazků, subjektů uvedených v článku 208, evropských škol, pilotních projektů a přípravných akcí;
d)
pokud se jedná o financování mezinárodních organizací, pracovní dokument obsahující:
i)
souhrnný přehled všech příspěvků rozdělených podle jednotlivých programů nebo fondů Unie a podle mezinárodních organizací,
ii)
vysvětlení, proč bylo pro Unii účelnější poskytnout těmto mezinárodním organizacím finanční prostředky než jednat přímo;
e)
zprávy o činnosti či jakýkoli jiný důležitý dokument obsahující:
i)
informace o dosažení všech předem stanovených konkrétních, měřitelných, dosažitelných, relevantních a časově vymezených cílů pro různé činnosti i o nových cílech měřených pomocí ukazatelů,
ii)
plné odůvodnění včetně rozboru nákladů a přínosů navrhovaných změn ve výši prostředků,
iii)
jasné odůvodnění zásahu na úrovni Unie v souladu, mimo jiné, se zásadou subsidiarity,
iv)
informace o míře plnění činnosti v předchozím roce a o míře jejího plnění v běžném roce,
v)
shrnutí výsledků hodnocení, které mají význam z hlediska rozpočtových změn,
vi)
informace o cenách, jejichž jednotková hodnota činí nejméně 1 000 000 EUR;
f)
souhrnný výkaz časového rozpisu plateb v následujících rozpočtových rocích určených ke splnění rozpočtových závazků přijatých v předchozích rozpočtových rocích.
4. Pokud Komise svěří plnění rozpočtu partnerstvím veřejného a soukromého sektoru, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
výroční zprávu o výsledcích stávajících partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce, včetně informací o právní formě a o podílnících subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii);
b)
cíle stanovené pro rozpočtový rok, ke kterému se návrh rozpočtu vztahuje, s uvedením konkrétních rozpočtových potřeb spojených s dosažením daného cíle;
c)
správní náklady a celkové plnění rozpočtu i jeho plnění podle subjektu uvedeného v článku 209 a podle partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce;
d)
výši finančních příspěvků z rozpočtu, jakož i výši finančních příspěvků a hodnotu věcného plnění ostatních partnerů u každého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pokud však partnerství veřejného a soukromého sektoru používají finanční nástroje, obsahuje informace o těchto nástrojích pracovní dokument uvedený v odstavci 5.
5. Pokud Komise používá finanční nástroje, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
b)
příjmy a splátky podle čl. 140 odst. 6 a přírůstek dalších zdrojů ve finančním roce;
c)
celkovou výši rezerv na rizika a závazky a veškeré informace o finančních rizicích, kterým je Unie vystavena;
d)
znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněné záruky pro záruční nástroje nejen za předchozí rok, ale i příslušné kumulované hodnoty;
e)
průměrnou dobu, která uplyne mezi vznikem rozpočtového závazku k finančním nástroji a vznikem právního závazku vůči jednotlivým projektům ve formě kapitálových účastí nebo dluhu, pokud tato doba přesahuje tři roky. Komise ve zprávě uvedené v čl. 140 odst. 8 vysvětlí příslušné důvody, a je-li to vhodné, předloží v rámci každoročního postupu udělování absolutoria akční plán na zkrácení této doby;
f)
správní výdaje vyplývající ze správních poplatků a jiných finančních a provozních poplatků vyplácených za správu finančních nástrojů, pokud byla svěřena třetím osobám, a to celkově i podle jednotlivých spravujících stran a spravovaných finančních nástrojů.
6. K návrhu rozpočtu Komise přiloží také jakékoli další pracovní dokumenty, které považuje za užitečné pro podporu svých rozpočtových požadavků.
7. V souladu s čl. 8 odst. 5 rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (14) a s cílem zajistit transparentnost rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě společně s návrhem rozpočtu pracovní dokument, který komplexním způsobem zachycuje:
a)
veškeré správní a operační výdaje financované z rozpočtu, které souvisejí s vnější činností Unie, včetně úkolů v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky;
b)
celkové správní výdaje ESVČ za předchozí rok, rozčleněné na výdaje jednotlivých delegací Unie a výdaje ústředí ESVČ, společně s operačními výdaji v členění podle zeměpisných oblastí (regionů, zemí), tematických oblastí, delegací Unie a misí.
8. V pracovním dokumentu uvedeném v odstavci 7 se rovněž uvádí:
a)
počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a počet stálých a dočasných pracovních míst, včetně smluvních a místních zaměstnanců, která byla v mezích rozpočtových prostředků povolena jednotlivým delegacím Unie i ústředí ESVČ;
b)
zvýšení nebo snížení počtu pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích v ústředí ESVČ a ve všech delegacích Unie na základě údajů z předchozího rozpočtového roku;
c)
počet pracovních míst povolených v daném i v předchozím rozpočtovém roce a počet pracovních míst obsazených diplomaty, kteří byli vysláni členskými státy, a zaměstnanci Rady a Komise;
d)
podrobný přehled všech zaměstnanců v delegacích Unie v době předložení návrhu rozpočtu, včetně členění podle zeměpisných oblastí, pohlaví, jednotlivých zemí a misí, v němž se rozliší místa podle plánu pracovních míst, smluvní zaměstnanci, místní zaměstnanci a vyslaní národní odborníci a prostředky požadované v návrhu rozpočtu na takovéto jiné kategorie zaměstnanců s odpovídajícími odhady počtu osob, které by mohly být v mezích požadovaných prostředků zaměstnány na plný pracovní úvazek.
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Na základě jakýchkoli nových informací, které nebyly k dispozici v době sestavování návrhu rozpočtu, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého jiného orgánu, pokud jde o jeho oddíl, předložit současně Evropskému parlamentu a Radě návrhy na změnu návrhu rozpočtu před svoláním dohodovacího výboru uvedeného v článku 314 Smlouvy o fungování EU. Tyto návrhy mohou obsahovat návrh na změnu rozpočtu aktualizující zejména odhady výdajů na zemědělství.
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
1. Předseda Evropského parlamentu prohlásí rozpočet za přijatý s konečnou platností postupem stanoveným v čl. 314 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a v článku 106a Smlouvy o Euratomu.
2. Jakmile je rozpočet prohlášen za přijatý s konečnou platností, je každý členský stát od 1. ledna následujícího rozpočtového roku nebo ode dne prohlášení o přijetí rozpočtu s konečnou platností, pokud je pozdější než 1. leden, povinen odvést Unii částky splatné podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
1. Komise může předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou v příjmech, s některým z těchto cílů:
-
zapsat do rozpočtu postupem stanoveným v článku 18 zůstatek z předchozího rozpočtového roku,
-
přehodnotit odhad vlastních zdrojů na základě aktualizovaných hospodářských prognóz a
-
aktualizovat upravené prognózy vlastních zdrojů a jiných příjmů a přehodnotit dostupnost a potřebu prostředků na platby.
V případě nevyhnutelných, výjimečných a nepředvídaných okolností, zejména s ohledem na uvolňování prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, může Komise předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou ve výdajích.
2. Žádosti o opravný rozpočet, jež za týchž okolností jako v odstavci 1 předloží jiné orgány než Komise, se podávají Komisi.
Před předložením návrhu opravného rozpočtu prověří Komise a ostatní orgány možnosti přerozdělení příslušných prostředků, zejména s přihlédnutím k očekávanému nižšímu čerpání prostředků.
Článek 40 se použije na opravné rozpočty. Opravné rozpočty musí být odůvodněny odkazem na rozpočet, jehož odhady mění.
3. S výjimkou řádně odůvodněných mimořádných okolností nebo případu uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, kdy může být návrh opravného rozpočtu předložen kdykoli během roku, předkládá Komise své návrhy opravného rozpočtu současně Evropskému parlamentu a Radě do 1. září každého rozpočtového roku. K žádostem o opravný rozpočet od jiných orgánů může přiložit své stanovisko.
4. Evropský parlament a Rada při projednávání návrhů opravného rozpočtu berou dostatečně v úvahu jejich naléhavost.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se návrhů opravného rozpočtu.
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Komise se s Evropským parlamentem a Radou může dohodnout na zkrácení některých lhůt pro předávání odhadů a přijímání i předávání návrhu rozpočtu. Toto ujednání však nesmí vést ke zkrácení nebo prodloužení lhůt stanovených pro posouzení těchto textů v článku 314 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu.
KAPITOLA 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Rozpočet se skládá z:
a)
celkového výkazu příjmů a výdajů;
b)
jednotlivých oddílů pro každý orgán, s výjimkou Evropské rady a Rady, které mají společný oddíl, rozdělených na výkazy příjmů a výdajů.
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
1. Příjmy Komise a příjmy a výdaje ostatních orgánů zařadí Evropský parlament a Rada do hlav, kapitol, článků a bodů podle druhu nebo použití, ke kterému jsou určeny.
2. Výkaz výdajů oddílu „Komise“ se sestavuje podle nomenklatury přijaté Evropským parlamentem a Radou a je rozčleněn podle účelu.
Každá hlava odpovídá oblasti politiky a každá kapitola odpovídá zpravidla oblasti činnosti.
Každá hlava může obsahovat operační prostředky a správní prostředky.
Správní prostředky jsou v rámci hlavy seskupeny v samostatné kapitole.
3. Pokud jsou správní prostředky předkládány podle svého účelu, jsou v jednotlivých hlavách členěny takto:
a)
výdaje na zaměstnance schválené v plánu pracovních míst, přičemž je vždy třeba uvést výši prostředků a počet pracovních míst odpovídající uvedeným výdajům;
b)
výdaje na externí pracovníky a jiné výdaje uvedené v čl. 26 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a financované z okruhu „Správa“ víceletého finančního rámce;
c)
výdaje na budovy a ostatní související výdaje, včetně úklidu a údržby, pronájmu, telekomunikací, vody, plynu a elektřiny;
d)
výdaje na externí pracovníky a odbornou pomoc bezprostředně související s prováděním programů.
Jakékoli správní výdaje Komise, jejichž druh je společný několika hlavám rozpočtu, se uvádějí v odděleném souhrnném výkazu rozčleněném podle druhu výdajů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se členění rozpočtu.
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
1. Rozpočet nesmí obsahovat záporné příjmy.
2. Vlastní zdroje obdržené podle rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (15) jsou čisté částky a vykazují se jako takové v souhrnném výkazu příjmů v rozpočtu.
Článek 46
Předběžné prostředky
1. Každý oddíl rozpočtu může obsahovat hlavu „předběžné prostředky“. Prostředky se do této hlavy zapisují, pokud:
a)
v době sestavování rozpočtu neexistuje pro dotyčnou činnost základní právní akt, nebo
b)
existují závažné důvody k pochybnostem o tom, zda jsou prostředky dostačující nebo zda mohou být prostředky zapsané v daných rozpočtových položkách použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Prostředky v uvedené hlavě smějí být použity pouze po převodu postupem podle čl. 26 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení v případech, kdy je základní právní akt přijímán postupem podle článku 294 Smlouvy o fungování EU, a postupem podle článku 27 tohoto nařízení v ostatních případech.
2. V případě závažných obtíží při plnění rozpočtu může Komise v průběhu rozpočtového roku navrhnout, aby byly prostředky převedeny do hlavy „předběžné prostředky“. Evropský parlament a Rada rozhodnou o tomto převodu v souladu s článkem 27.
Článek 47
Záporná rezerva
Oddíl rozpočtu „Komise“ může obsahovat „zápornou rezervu“, jejíž maximální výše činí 200 000 000 EUR. Tato rezerva, která bude zapsána ve zvláštní hlavě, obsahuje pouze prostředky na platby.
Tato záporná rezerva musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 26 a 27.
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
1. Oddíl rozpočtu „Komise“ obsahuje rezervu na pomoc třetím zemím při mimořádných událostech.
2. Rezerva uvedená v odstavci 1 musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 27 a 29.
Článek 49
Předkládání rozpočtu
1. Rozpočet uvádí:
a)
v celkovém výkazu příjmů a výdajů:
i)
odhadované příjmy Unie za daný rozpočtový rok (rok „n“);
ii)
odhadované příjmy za rok n - 1 a příjmy za rozpočtový rok n - 2;
iii)
prostředky na závazky a na platby za rok n;
iv)
prostředky na závazky a na platby za rok n -1;
v)
výdaje přidělené na závazky a výdaje uskutečněné v rozpočtovém roce n - 2, přičemž uskutečněné výdaje se vyjadřují také jako procentní podíl rozpočtu pro rok n;
vi)
patřičné poznámky ke každé úrovni dělení, jak jsou uvedeny v čl. 44 odst. 1;
b)
v jednotlivých oddílech příjmy a výdaje ve stejné skladbě jako v písmenu a);
c)
pokud se jedná o zaměstnance:
i)
pro každý oddíl plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a útvarech a počet stálých a dočasných pracovních míst schválených v mezích prostředků;
ii)
plán pracovních míst placených z prostředků na výzkum a technický rozvoj pro přímé akce a plán pracovních míst placených z týchž prostředků pro nepřímé akce; plány pracovních míst jsou členěny podle kategorií a platových tříd a rozlišují mezi stálými a dočasnými pracovními místy schválenými v mezích prostředků;
iii)
pokud jde o vědecké a technické zaměstnance, může být jejich členění založeno na skupinách platových tříd v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném rozpočtu; plán pracovních míst uvádí počet vysoce kvalifikovaných vědeckých nebo technických pracovníků, kterým jsou poskytovány zvláštní výhody podle zvláštních ustanovení služebního řádu;
iv)
plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst podle platových tříd a kategorií pro jednotlivé subjekty uvedené v článku 208, které obdrží příspěvek z rozpočtu. Plány pracovních míst obsahují kromě počtu pracovních míst schválených pro rozpočtový rok rovněž počet pracovních míst schválených pro předchozí rozpočtový rok;
d)
pokud jde o výpůjční a úvěrové operace:
i)
v celkovém výkazu příjmů rozpočtové položky, které odpovídají příslušným operacím a které jsou určené k zaznamenání případných vrácených plateb od příjemců finančních prostředků, kteří byli původně v prodlení, což vedlo k uplatnění záruky za splnění. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ a jsou doplněny patřičnými poznámkami;
ii)
v oddíle „Komise“:
-
rozpočtové položky obsahující záruky Unie za splnění, které se týkají dotčených operací. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ za podmínky, že rozpočet není zatížen konkrétní částkou, která z něj musí být s konečnou platností uhrazena;
-
poznámky, které odkazují na základní právní akt a objem předpokládaných operací, dobu trvání i na finanční záruku poskytnutou Unií na tyto operace;
iii)
v dokumentu přiloženém k oddílu „Komise“ jako informativní údaje:
-
probíhající kapitálové operace a správu dluhu,
-
kapitálové operace a správa dluhu v roce n;
e)
pokud jde o finanční nástroje podle části první hlavy VIII:
i)
odkaz na základní právní akt;
ii)
rozpočtové položky odpovídající příslušným operacím;
iii)
všeobecný popis finančních nástrojů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
iv)
plánované operace, včetně cílových objemů založených na aktivaci mimorozpočtových zdrojů v důsledku působení stávajících finančních nástrojů;
f)
pokud jde o financování subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii):
i)
odkaz na základní právní akt příslušného programu;
ii)
odpovídající rozpočtové položky;
iii)
všeobecný popis svěřených úkolů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
g)
celkovou výši výdajů na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku zapsanou do jedné kapitoly rozpočtu nazvané „Společná zahraniční a bezpečnostní politika“, jež se člení na konkrétní rozpočtové články. Tyto články pokrývají výdaje společné zahraniční a bezpečnostní politiky a obsahují konkrétní rozpočtové položky, které vymezují alespoň jednotlivé hlavní mise.
2. Vedle dokumentů uvedených v odstavci 1 mohou Evropský parlament a Rada k rozpočtu připojit jakékoli jiné související dokumenty.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předkládání rozpočtu, včetně definice skutečně vynaložených výdajů v posledním rozpočtovém roce, jehož účty byly uzavřeny, poznámek k rozpočtu a plánů pracovních míst.
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
1. Plány pracovních míst uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. c) stanoví pro každý orgán nebo subjekt pevný limit; nesmí být provedeno žádné jmenování, které by jej překračovalo.
Každý orgán nebo subjekt však může, s výjimkou platových tříd AD 16, AD 15 a AD 14, učinit ve svém plánu pracovních míst změny do výše 10 % počtu schválených pracovních míst při splnění těchto podmínek:
a)
není ovlivněn objem prostředků pro zaměstnance za celý rozpočtový rok;
b)
není překročen limit celkového počtu pracovních míst schválených plánem pracovních míst a
c)
orgán nebo subjekt se zúčastnil srovnávání s jinými orgány a subjekty Unie v rámci prověrky stavu zaměstnanců uspořádané Komisí.
Tři týdny před provedením změn uvedených v druhém pododstavci informují orgány o svém záměru Evropský parlament a Radu. Pokud Evropský parlament nebo Rada uvede v této lhůtě závažné důvody, orgány změny neprovedou a použije se postup uvedený v článku 41.
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce mohou být účinky práce na částečný úvazek, kterou orgán oprávněný ke jmenování povolil v souladu se služebním řádem, vyváženy provedením jiných jmenování.
KAPITOLA 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Rozpočet musí být v souladu s víceletým finančním rámcem.
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
Je-li v důsledku provádění právního aktu Unie překročena výše prostředků, jež jsou k dispozici v rozpočtu, může být takový právní akt finančně proveden až po odpovídající změně rozpočtu.
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise plní příjmy a výdaje rozpočtu v souladu s tímto nařízením, na vlastní odpovědnost a v mezích schválených prostředků.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly prostředky využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
1. Prostředky zapsané v rozpočtu pro jakoukoli činnost Unie mohou být použity pouze po přijetí základního právního aktu.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být bez základního právního aktu použity následující prostředky, pokud akce, které jimi mají být financovány, spadají do pravomoci Unie:
a)
prostředky na pilotní projekty experimentální povahy určené k posouzení proveditelnosti a užitečnosti určité akce. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po dva po sobě následující rozpočtové roky.
Celková výše prostředků na pilotní projekty nesmí v žádném rozpočtovém roce překročit částku 40 000 000 EUR;
b)
prostředky na přípravné akce v oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu určené k přípravě návrhů pro přijetí budoucích činností. Přípravné akce mohou mít různou formu a řídí se vnitřně provázaným přístupem. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po tři po sobě následující rozpočtové roky. Postup pro přijetí příslušného základního právního aktu musí být ukončen před koncem třetího rozpočtového roku. V průběhu tohoto procesu musí přidělování prostředků na závazky odpovídat zvláštním rysům přípravných akcí, pokud jde o plánované činnosti, sledované cíle a příjemce finančních prostředků. Vynaložené finanční prostředky proto nesmějí svým objemem odpovídat finančním prostředkům navrhovaným pro financování samotné konečné činnosti.
Celková výše prostředků na nové přípravné akce uvedené v tomto písmenu nepřekročí v žádném rozpočtovém roce částku 50 000 000 EUR a celková výše prostředků skutečně přidělených na přípravné akce nepřekročí částku 100 000 000 EUR;
c)
prostředky na přípravná opatření v oblasti působnosti hlavy V Smlouvy o EU. Tato opatření se omezují na krátké období a jsou určena na vytvoření podmínek pro akci Unie ke splnění cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky a přijetí potřebných právních nástrojů.
Pro účely operací Unie pro řešení krizí jsou přípravná opatření určena mimo jiné k posouzení operačních požadavků, k vytvoření podmínek pro rychlé úvodní nasazení zdrojů nebo k tomu, aby byly na místě vytvořeny podmínky pro zahájení operace.
Přípravná opatření schvaluje Rada na návrh vysokého představitele.
K zajištění rychlého provedení přípravných opatření uvědomí vysoký představitel bez zbytečného odkladu Evropský parlament a Komisi o záměru Rady zahájit přípravné opatření, a zejména o odhadovaných zdrojích, kterých je pro tento účel zapotřebí. Komise přijme veškerá opatření potřebná k tomu, aby zajistila rychlé uvolnění finančních prostředků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování přípravných opatření v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky;
d)
prostředky na jednorázové akce nebo akce s neurčitou dobou trvání prováděné Komisí na základě úkolů vyplývajících z jejích institucionálních výsad podle Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu jiných, než je její právo legislativní iniciativy podle písmene b), a na základě zvláštních pravomocí, které jí uvedené smlouvy přímo svěřují a jejichž seznam má být uveden v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení;
e)
prostředky na provoz každého orgánu v rámci jeho správní samostatnosti.
Při předložení návrhu rozpočtu podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o projektech a akcích uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b), která obsahuje i hodnocení dosažených výsledků a plánovaná následná opatření.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se základního právního aktu a výjimek vyjmenovaných v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Komise přiznává ostatním orgánům potřebné pravomoci pro plnění těch oddílů rozpočtu, které se jich týkají.
ESVČ a Komise mohou uzavřít podrobné ujednání, aby se zjednodušilo vynakládání správních prostředků delegacemi Unie. Toto ujednání se nesmí odchylovat od tohoto nařízení ani od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle něj.
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
1. Komise a každý z ostatních orgánů mohou pověřit své útvary výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu za podmínek stanovených v tomto nařízení a v jejich vnitřních předpisech a v mezích, které samy stanoví v pověřovacím aktu. Pověřené osoby jednají pouze v mezích pravomocí, jejichž výkonem byly výslovně pověřeny.
2. Komise však může výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu ve vztahu k operačním prostředkům zapsaným v jejím oddíle rozpočtu pověřit vedoucí delegací Unie. Zároveň o tom uvědomí vysokého představitele. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise, jsou povinni dodržovat stejná pravidla pro plnění rozpočtu a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise.
Komise může v souladu se svými vlastními pravidly toto pověření odejmout.
Pro účely prvního pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Článek 57
Střet zájmů
1. Účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na plnění rozpočtu a na jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo na kontrole se zdrží jakéhokoli jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.
Pokud toto riziko existuje, upustí dotčená osoba od takového jednání a předloží věc pověřené schvalující osobě, která vydá písemné potvrzení o tom, zda střet zájmů existuje. Dotčená osoba informuje rovněž svého přímého nadřízeného. Pokud se zjistí střet zájmů, ukončí dotčená osoba veškerou svou činnost ve věci. Pověřená schvalující osoba učiní sama veškeré další vhodné kroky.
2. Pro účely odstavce 1 ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných důvodů, z důvodů citových vazeb, z důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z důvodů hospodářského zájmu nebo z důvodů jiného společného zájmu s příjemcem finančních prostředků ohrožen nestranný a objektivní výkon funkcí účastníka finančních operací nebo jiné osoby podle odstavce 1.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí jednání, jež mohou představovat střet zájmů, a postup, který se má v těchto případech použít.
KAPITOLA 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
1. Komise plní rozpočet těmito způsoby:
a)
přímo (dále jen „přímé řízení“) prostřednictvím svých útvarů, včetně svých zaměstnanců v delegacích Unie pod dohledem příslušného vedoucího delegace podle čl. 56 odst. 2, nebo prostřednictvím výkonných agentur uvedených v článku 62;
b)
v rámci sdíleného řízení s členskými státy (dále jen „sdílené řízení“) nebo
c)
nepřímo (dále jen „nepřímé řízení“) v případech, kdy tak stanoví základní právní akt, nebo v případech uvedených v čl. 54 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d) tak, že pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu:
i)
třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi;
ii)
mezinárodní organizace a jejich agentury;
iii)
EIB a Evropský investiční fond;
iv)
subjekty uvedené v článcích 208 a 209;
v)
veřejnoprávní subjekty;
vi)
soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
vii)
soukromoprávní subjekty členského státu pověřené uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a poskytující dostatečné finanční záruky;
viii)
osoby pověřené prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.
2. Komise nadále odpovídá za plnění rozpočtu v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU a informuje Evropský parlament a Radu o operacích, které provádějí subjekty nebo osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku. Je-li pověřený subjekt nebo pověřená osoba určen v základním právním aktu, finanční výkaz podle článku 31 zahrnuje plné odůvodnění toho, proč byl vybrán právě tento subjekt nebo tato osoba.
3. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) plně spolupracují při ochraně finančních zájmů Unie. Pověřovací dohody zajistí Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) právo komplexně vykonávat při auditu těchto finančních prostředků své pravomoci podle Smlouvy o fungování EU.
Komise pověří subjekty a osoby uvedené v odst. 1 písm. c) úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu za podmínky, že existují transparentní, nediskriminační, účelné a účinné postupy přezkoumání skutečného plnění těchto úkolů.
4. Veškeré pověřovací dohody se na požádání zpřístupní Evropskému parlamentu a Radě.
5. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku zajistí v souladu s čl. 35 odst. 2 náležité každoroční následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. Opatření přijatá v tomto smyslu se oznamují Komisi.
6. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) nemají postavení pověřené schvalující osoby.
7. Komise nepověří třetí osoby výkonnými pravomocemi, pokud je s těmito pravomocemi spojena značná míra uvážení, které předpokládá politickou volbu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, včetně přímého řízení, výkonu pravomocí svěřených výkonným agenturám, a zvláštní ustanovení upravující nepřímé řízení s mezinárodními organizacemi, se subjekty uvedenými v článcích 208 a 209, s veřejnoprávními subjekty a soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby, se soukromoprávními subjekty členského státu pověřenými uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a se subjekty pověřenými prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
1. Plní-li Komise rozpočet v rámci sdíleného řízení, jsou úkoly související s plněním rozpočtu pověřeny členské státy. Komise a členské státy dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a zajišťují viditelnost činnosti Unie při správě jejích finančních prostředků. Za tímto účelem Komise a členské státy plní své povinnosti spojené s kontrolou a auditem a přebírají z toho vyplývající odpovědnost stanovenou tímto nařízením. Doplňková ustanovení jsou obsažena v odvětvových pravidlech.
2. Při provádění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu členské státy přijmou veškerá opatření, včetně právních, regulačních a správních, která jsou nezbytná pro ochranu finančních zájmů Unie, zejména:
a)
zajistí, aby byly činnosti financované z rozpočtu prováděny správně, účinně a v souladu s platnými odvětvovými pravidly, a určí pro tento účel v souladu s odstavcem 3 subjekty odpovědné za řádnou správu a kontrolu finančních prostředků Unie a dohlížejí na ně;
b)
předcházejí nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují.
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie členské státy při dodržení zásady proporcionality a v souladu s tímto článkem a s příslušnými odvětvovými pravidly provádějí kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
Členské státy ukládají příjemcům finančních prostředků účinné, odrazující a přiměřené sankce, pokud tak stanovují odvětvová pravidla a zvláštní ustanovení vnitrostátních právních předpisů.
Komise v rámci posouzení rizik a v souladu s odvětvovými pravidly sleduje systémy řízení a kontroly zavedené v členských státech. Komise při své kontrolní činnosti dodržuje zásadu proporcionality a v souladu s odvětvovými pravidly přihlíží k míře zjištěného rizika.
3. V souladu s kritérii a postupy stanovenými v odvětvových pravidlech určí členské státy subjekty na vhodné úrovni, které mají odpovídat za správu a kontrolu finančních prostředků Unie. Tyto subjekty mohou plnit také úkoly nesouvisející se správou finančních prostředků Unie a mohou pověřit plněním některých úkolů jiné subjekty.
Při rozhodování o určení subjektů mohou členské státy vycházet z toho, zda jsou jejich systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují.
Pokud výsledky auditu a kontroly prokáží, že určené subjekty již nesplňují kritéria stanovená v odvětvových pravidlech, přijmou členské státy opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů těmito subjekty, včetně toho, že v souladu s odvětvovými pravidly jejich určení zruší.
Odvětvová pravidla vymezí úlohu Komise při postupu stanoveném v tomto odstavci.
4. Subjekty určené podle odstavce 3:
a)
vytvoří účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
poskytují informace požadované podle odstavce 5;
d)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování. Jakékoli zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s vnitrostátními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
5. Subjekty určené podle odstavce 3 poskytnou Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku tyto dokumenty:
a)
výkaz výdajů, které byly v příslušném referenčním období vymezeném v odvětvových pravidlech vynaloženy při plnění stanovených úkolů a předloženy Komisi k úhradě. Tento výkaz zahrnuje předběžné financování i částky, u nichž probíhá nebo již proběhlo řízení o jejich zpětném získání. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezen v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
b)
každoroční souhrn závěrečných zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K výkazu uvedenému v prvním pododstavci písm. a) a k souhrnu uvedenému v prvním pododstavci písm. b) se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda výdaje, o jejichž úhradu byla Komise požádána, jsou legální a správné a zda zavedené kontrolní systémy fungují řádně. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. a).
Lhůtu stanovenou na 15. únor může Komise na základě sdělení dotčeného členského státu výjimečně prodloužit až do 1. března.
Členské státy mohou na vhodné úrovni zveřejnit informace uvedené v tomto odstavci.
Členské státy kromě toho mohou na základě informací uvedených v tomto odstavci vydat prohlášení podepsané na patřičné úrovni.
6. Aby bylo zajištěno, že finanční prostředky Unie jsou používány v souladu s platnými pravidly, Komise:
a)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky určených subjektů, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
b)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady provedené v rozporu s platným právem;
c)
přeruší běh platebních lhůt nebo pozastaví platby v případech stanovených v odvětvových pravidlech.
Komise ukončí úplné nebo částečné přerušení běhu platebních lhůt nebo pozastavení plateb poté, co členský stát předloží své připomínky, a jakmile přijme jakákoli nezbytná opatření. Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 obsahuje informace o veškerých povinnostech vyplývajících z tohoto pododstavce.
7. Odvětvová pravidla vezmou v úvahu potřeby programů v rámci evropské územní spolupráce, zejména pokud jde o obsah prohlášení řídícího subjektu, o postup stanovený v odstavci 3 a o funkci auditu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se sdíleného řízení s členskými státy, včetně vytvoření rejstříku subjektů odpovědných za řízení a kontrolu finančních prostředků Unie, a opatření zaměřených na podporu šíření osvědčených postupů.
Článek 60
Nepřímé řízení
1. Subjekty a osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a při správě finančních prostředků Unie zajišťují viditelnost její činnosti. Při správě finančních prostředků Unie zaručují úroveň ochrany finančních zájmů Unie rovnocennou úrovni ochrany vyžadované podle tohoto nařízení, přičemž náležitě zohlední:
a)
povahu jim svěřených úkolů a výši příslušných částek;
b)
související finanční rizika;
c)
míru jistoty vyplývající z jejich systémů, pravidel a postupů ve spojení s opatřeními, která přijala Komise pro účely dohledu nad plněním jim svěřených úkolů a podpory tohoto plnění.
2. Za účelem ochrany finančních zájmů Unie subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu se zásadou proporcionality:
a)
zřídí účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
podléhají nezávislému externímu auditu prováděnému auditorem funkčně nezávislým na dotčeném subjektu či osobě v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy;
d)
používají náležitá pravidla a postupy pro poskytování finančních prostředků Unie prostřednictvím grantů, veřejných zakázek a finančních nástrojů;
e)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků;
f)
zajišťují přiměřenou ochranu osobních údajů, jak je stanoveno ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu viii) přijmou svá finanční pravidla s předchozím souhlasem Komise. Požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e) tohoto odstavce splní nejpozději šest měsíců po zahájení svého mandátu. Pokud na konci tohoto období uvedené požadavky splňují pouze částečně, přijme Komise vhodná nápravná opatření zaměřená na dohled nad plněním úkolů, které byly těmto osobám svěřeny, a na podporu tohoto plnění.
3. Při plnění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu předcházejí subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují. Za tímto účelem provádějí při dodržení zásady proporcionality kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb, aby se zajistilo skutečné provedení činností financovaných z rozpočtu a jejich řádné plnění. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
4. Subjektům a osobám pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) může Komise pozastavit platby, zejména jsou-li zjištěny systémové chyby, jež zpochybňují spolehlivost systémů vnitřní kontroly dotčeného subjektu či osoby nebo legalitu a správnost uskutečněných operací.
Bez ohledu na článek 92 může příslušná schvalující osoba zcela nebo zčásti přerušit platby takovým subjektům či osobám za účelem provedení další kontroly, pokud:
i)
získá informace, které svědčí o významném nedostatku ve fungování systému vnitřní kontroly nebo naznačují, že výdaje, k nimž dotčený subjekt či osoba vydal osvědčení, jsou spojeny s vážnou nesrovnalostí a nebyly opraveny;
ii)
je přerušení plateb nezbytné k tomu, aby se zabránilo závažnému poškození finančních zájmů Unie.
5. Aniž je dotčen odstavec 7, předloží subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) Komisi tyto dokumenty:
a)
zprávu o plnění jim svěřených úkolů;
b)
svůj výkaz výdajů vynaložených při plnění jim svěřených úkolů. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezeno v pověřovacích dohodách nebo tam, kde je to relevantní, v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
c)
souhrn závěrečný zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K dokumentům uvedeným v prvním pododstavci se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují a zda jsou uskutečněné transakce legální a správné. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. b).
Dokumenty uvedené v prvním pododstavci se předloží Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku. Výrok uvedený v druhém pododstavci se Komisi předloží do 15. března.
Povinnostmi uvedenými v tomto odstavci nejsou dotčeny dohody uzavřené s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi. Tyto dohody musí obsahovat alespoň povinnost, aby tyto mezinárodní organizace a třetí země každoročně předkládaly Komisi prohlášení, že během dotčeného rozpočtového roku byl příspěvek Unie využit a zaúčtován v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 2 a s povinnostmi stanovenými v těchto dohodách.
6. Aniž je dotčen odstavec 7, Komise:
a)
dohlíží na to, aby tyto osoby a subjekty plnily své úkoly zejména tím, že plnění daného programu podrobují auditům a hodnocení;
b)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky pověřených subjektů a osob, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
c)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady v rozporu s platnými pravidly.
7. Odstavce 5 a 6 se nepoužijí na příspěvky Unie poskytnuté subjektům, na něž se podle článku 208 vztahuje zvláštní postup udělení absolutoria.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nepřímého řízení, včetně stanovení podmínek nepřímého řízení, na základě kterých mají být systémy, pravidla a postupy těchto subjektů a osob rovnocenné systémům, pravidlům a postupům Komise, a dále prohlášení řídícího subjektu a prohlášení o dodržení postupů, postupy pro kontrolu a schvalování účetní závěrky a vyloučení z možnosti financování Unií výdajů vynaložených v rozporu s použitelnými pravidly.
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
1. Komise předtím, než pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu subjekty či osoby podle čl. 58 odst. 1 písm. c), získá doklady o splnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
Pokud dojde k závažné změně v systémech nebo pravidlech subjektu nebo osoby pověřeného podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v postupech, které souvisejí se správou finančních prostředků Unie, jež byla tomuto subjektu nebo této osobě svěřena, dotčený subjekt nebo osoba o ní neprodleně uvědomí Komisi. Komise přezkoumá pověřovací dohody uzavřené s dotčeným subjektem či osobou, aby bylo i nadále zajištěno plnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
2. Není-li pověřený subjekt určen v základním právním aktu, vybere Komise subjekt z některé z kategorií uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii), v), vi) a vii) s náležitým ohledem na povahu úkolů, které mu mají být svěřeny, i na zkušenosti a provozní a finanční způsobilost dotčených subjektů. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů.
3. Pověřovací dohody stanoví požadavky podle čl. 60 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) až d). Jasně vymezí úkoly svěřené subjektu a musí obsahovat závazek dotčených subjektů či osob splnit povinnosti stanovené v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. e) a f) a zdržet se jakéhokoli jednání, které by mohlo vést ke střetu zájmů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante pravidel a postupů v rámci nepřímého řízení a obsahu pověřovacích dohod.
Článek 62
Výkonné agentury
1. Komise může svěřit pravomoc provádět jejím jménem a na její odpovědnost, zcela nebo zčásti, program nebo projekt Unie výkonným agenturám v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (16). Výkonné agentury se zřizují rozhodnutím Komise a jsou právnickými osobami podle práva Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající výkonu pravomoci svěřené výkonným agenturám.
2. Odpovídající operační prostředky vynakládá ředitel výkonné agentury v rámci přímého řízení.
Článek 63
Meze pověřování
1. Komise nepověří plněním úkolů souvisejícími s vynakládáním finančních prostředků Unie, včetně vyplácení a inkasa, externí soukromoprávní subjekty, s výjimkou případů uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v), vi) a vii) nebo zvláštních případů týkajících se plateb:
i)
které mají být provedeny ve prospěch příjemců určených Komisí;
ii)
jejichž podmínky a výše byly určeny Komisí a
iii)
jejichž provádění nezahrnuje uvážení subjektu uskutečňujícího platbu.
2. Externím soukromoprávním subjektům, které nejsou pověřeny výkonem veřejné služby, může Komise svěřit tyto úkoly: technické poradenství a správní, přípravné nebo doplňující úkoly, které nezahrnují ani výkon veřejné moci, ani použití pravomoci volného uvážení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování některých vnějších soukromých subjektů nebo osob úkoly v souladu s pravidly pro zadávání veřejných zakázek stanovenými v části první hlavě V.
KAPITOLA 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
1. Funkce schvalující osoby a účetního jsou oddělené a vzájemně neslučitelné.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se práv a povinností všech účastníků finančních operací.
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
1. Každý orgán vykonává povinnosti schvalující osoby.
2. Pro účely této hlavy se „zaměstnancem“ rozumí osoba, na niž se vztahuje služební řád.
3. Každý orgán pověří v souladu s podmínkami svého jednacího řádu plněním úkolů schvalující osoby zaměstnance na náležité pozici. Ve svých vnitřních správních předpisech určí zaměstnance, které plněním těchto úkolů pověří, a stanoví rozsah pověření a to, zda mohou osoby pověřené plněním těchto úkolů dále pověřit jiné osoby.
4. Plněním úkolů schvalující osoby mohou být pověřeni nebo dále pověřeni pouze zaměstnanci.
5. Příslušné schvalující osoby jednají pouze v mezích stanovených v pověřovacím aktu. Příslušné schvalující osobě může být nápomocen jeden nebo více zaměstnanců, jejichž úkolem je uskutečňovat některé operace nezbytné pro plnění rozpočtu a předkládání účtů v rámci odpovědnosti schvalující osoby.
6. Pokud jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 jednají vedoucí delegací Unie, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, sledování a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Komise o tom zároveň uvědomí vysokého představitele.
7. Příslušné schvalující osobě mohou být nápomocni zaměstnanci, kteří jsou v rámci její odpovědnosti pověřeni plnit některé úkoly nezbytné pro plnění rozpočtu a poskytování finančních informací a informací o řízení. Na zaměstnance pomáhající příslušné schvalující osobě se vztahuje článek 57.
8. Každý orgán informuje Účetní dvůr, Evropský parlament a Radu o jmenování a odvolání pověřených schvalujících osob, interních auditorů a účetních a o veškerých vnitřních předpisech, které přijme s ohledem na finanční záležitosti.
9. Každý orgán informuje Účetní dvůr o jmenování správců zálohových účtů a o rozhodnutích o pověření podle čl. 69 odst. 1 a článku 70.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pomoci poskytované příslušným schvalujícím osobám a vnitřních předpisů, jimiž se pověřování řídí.
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
1. Schvalující osoba je v každém orgánu odpovědná za plnění příjmů a výdajů v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za zajišťování jejich legality a správnosti.
2. Pro účely odstavce 1 pověřená schvalující osoba v souladu s článkem 32 a minimálními standardy přijatými jednotlivými orgány a s náležitým ohledem na rizika spojená s prostředím řízení a povahou financovaných akcí zavede organizační strukturu a systémy vnitřní kontroly, které jsou vhodné pro plnění jejích úkolů. Vytvoření takové struktury a systémů vychází z komplexní analýzy rizik, která zohledňuje jejich nákladovou efektivitu.
3. K plnění výdajů přijímá příslušná schvalující osoba rozpočtové i právní závazky, potvrzuje výdaje, schvaluje platby a provádí předběžné úkony nezbytné pro vynakládání prostředků.
4. Plnění příjmů zahrnuje sestavení odhadů pohledávek, stanovení inkasních nároků a vydávání inkasních příkazů. Případně zahrnuje vzdání se stanovených nároků.
5. U každé operace se provede alespoň kontrola ex ante, která je založena na dokumentární prověrce a na dostupných výsledcích již provedených kontrol a týká se provozních a finančních hledisek dané operace.
Předmětem kontrol ex ante je zahájení a ověření operace.
Ověření určité operace provádějí zaměstnanci jiní než ti, kteří ji zahájili. Zaměstnanci, kteří provádějí ověření, nesmějí být podřízenými zaměstnanců, kteří ověření zahájili.
6. Pověřená schvalující osoba může zavést kontroly ex post za účelem ověření operací, které již byly schváleny na základě kontrol ex ante. V závislosti na míře rizika mohou být takové kontroly prováděny na vzorku.
Kontroly ex ante nesmějí provádět zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post. Zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post nesmějí být podřízeni zaměstnancům odpovědným za kontroly ex ante.
Pokud pověřená schvalující osoba provádí v rámci kontrol ex post finanční audity příjemců grantu, používá jasná, důsledná a transparentní auditní pravidla a dodržuje práva Komise i auditovaného subjektu.
7. Zaměstnanci odpovědní za kontrolu řízení finančních operací musí mít nezbytné odborné znalosti. Dodržují zvláštní kodex profesních standardů, který daný orgán přijal.
8. Pokud se zaměstnanec pověřený finančním řízením a kontrolou operací domnívá, že rozhodnutí, které má na žádost nadřízeného učinit nebo schválit, vykazuje nesrovnalost nebo porušuje zásadu řádného finančního řízení nebo profesní pravidla, která tito zaměstnanci musí dodržovat, uvědomí o tom svého přímého nadřízeného. Učiní-li tak písemně, přímý nadřízený mu také odpoví písemně. Pokud přímý nadřízený nepřijme žádná opatření nebo potvrdí počáteční rozhodnutí či pokyny a pokud se zaměstnanec domnívá, že toto potvrzení není dostatečnou reakcí na jeho obavy, informuje o tom zaměstnanec písemně pověřenou schvalující osobu. V případě nečinnosti této osoby informuje zaměstnanec příslušnou komisi uvedenou v čl. 73 odst. 6.
V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, zaměstnanec uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy. Smlouvy s externími auditory provádějícími audity finančního řízení Unie musí obsahovat povinnost externího auditora informovat pověřenou schvalující osobu o jakékoli podezřelé činnosti, podvodu nebo korupci, které by mohly poškodit zájmy Unie.
9. Pověřená schvalující osoba podává svému orgánu každoročně zprávu o plnění svých povinností ve formě výroční zprávy o činnosti, která obsahuje finanční informace a informace o řízení, včetně výsledků kontrol, a v níž tato osoba prohlásí, že není-li ve výhradách týkajících se vymezených oblastí příjmů a výdajů uvedeno jinak, má přiměřenou jistotu, že:
a)
údaje obsažené ve zprávě podávají věrný a poctivý obraz skutečnosti;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
c)
zavedené kontrolní postupy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací.
Zpráva o činnosti uvádí výsledky operací vzhledem ke stanoveným cílům, rizika spojená s těmito operacemi, využití zdrojů, které byly k dispozici, a účinnost a účelnost systémů vnitřní kontroly, včetně celkového zhodnocení nákladů a přínosů kontrol.
Do 15. června každého roku předá Komise Evropskému parlamentu a Radě shrnutí výročních zpráv o činnosti za předchozí rok. Evropskému parlamentu a Radě jsou rovněž zpřístupněny výroční zprávy o činnosti každé pověřené schvalující osoby.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontrol ex ante a ex post, uchovávání podkladů, kodexu profesních standardů, nečinnosti pověřené schvalující osoby, předávání informací účetnímu a zpráv o jednacích řízeních.
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, úzce spolupracují s Komisí v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků s ohledem na zajištění zejména legality a správnosti finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinné ochrany finančních zájmů Unie.
Za tímto účelem přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění rozpočtu, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který může mít vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 66 odst. 8, obrátí se na specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 73 odst. 6. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která tuto zprávu zahrne do své výroční zprávy o činnosti podle čl. 66 odst. 9. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly, které byly v delegaci zavedeny, jakož i o řízení operací, jimiž byli dále pověřeni, a vydávají prohlášení o věrohodnosti uvedené v čl. 73 odst. 5 třetího pododstavce. Tyto zprávy se přikládají k výroční zprávě pověřené schvalující osoby o činnosti a zpřístupní se Evropskému parlamentu a Radě s náležitým ohledem na jejich případnou důvěrnou povahu.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány, které se účastní postupu udělování absolutoria, a poskytují jim podle potřeby nezbytné doplňující informace. V této souvislosti mohou být požádáni o účast na jednáních příslušných subjektů a být nápomocni příslušné pověřené schvalující osobě.
4. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 zodpovědí jakékoli dotazy pověřené schvalující osoby Komise, dotazy Komise samotné a v souvislosti s udělováním absolutoria dotazy Evropského parlamentu.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu pověřování nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článku 319 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
1. Každý orgán jmenuje účetního, který odpovídá za:
a)
řádné provádění plateb, vybírání příjmů a inkaso stanovených pohledávek;
b)
přípravu a předkládání účetní závěrky v souladu s částí první hlavou IX;
c)
vedení účtů v souladu s částí první hlavou IX;
d)
stanovení účetních postupů včetně účtové osnovy v souladu s částí první hlavou IX;
e)
stanovení a validaci účetních systémů a případně validaci systémů stanovených schvalující osobou a určených k poskytování nebo odůvodňování účetních údajů; v tomto ohledu je účetní zmocněn kdykoli ověřovat dodržování kritérií pro validaci;
f)
správu pokladny.
Účetní ESVČ odpovídá pouze za oddíl rozpočtu „ESVČ“, který ESVČ plní. Účetní Komise nadále odpovídá za celý oddíl rozpočtu „Komise“, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
Účetní Komise jedná s výhradou článku 213 rovněž jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“.
2. Účetní Komise odpovídá za stanovení účetních pravidel a harmonizovaných účtových osnov v souladu s částí první hlavou IX.
3. Účetní získávají od schvalujících osob veškeré informace, které jsou nezbytné k sestavování účetních závěrek poskytujících věrný a poctivý obraz finanční situace orgánů a plnění rozpočtu. Schvalující osoby zaručují spolehlivost poskytovaných informací.
4. Než orgán nebo subjekt uvedený v článku 208 přijme účetní závěrku, schválí ji nejprve účetní, který osvědčí, že účetní závěrka s přiměřenou jistotou poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 208.
K tomuto účelu účetní ověří, že účetní závěrka byla zpracována v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143 a účetními postupy uvedenými v odst. 1 písm. d) tohoto článku a že do ní byly zaznamenány veškeré příjmy a výdaje.
Pověřené schvalující osoby poskytnou veškeré informace, které účetní potřebuje ke splnění svých povinností.
Schvalující osoby nesou i nadále plnou odpovědnost za řádné využívání finančních prostředků, které spravují, za legalitu a správnost výdajů uskutečněných v jejich pravomoci a za úplnost a přesnost údajů předaných účetnímu.
5. Účetní má pravomoc provést kontrolu obdržených informací a jakoukoli další kontrolu, již považuje za nezbytnou ke schválení účetní závěrky.
V případě potřeby vznese účetní výhrady a přesně vysvětlí jejich povahu a rozsah.
6. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, spravovat hotovost a ekvivalenty hotovosti je oprávněn výhradně účetní. Účetní odpovídá za jejich úschovu.
7. Při provádění programu nebo akce mohou být jménem a na účet Komise zřízeny svěřenské účty, aby je mohl spravovat subjekt pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii), iii), v) nebo vi).
Za zřízení těchto účtů odpovídá schvalující osoba pověřená prováděním programu nebo akce, se souhlasem účetního Komise.
Za správu těchto bankovních účtů odpovídá schvalující osoba.
8. Účetní Komise stanoví pravidla pro otevírání, správu, uzavírání a používání svěřenských účtů.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a povinností účetního, včetně jeho jmenování a ukončení výkonu funkce, jeho stanoviska k účetním a inventárním systémům, správy pokladny a bankovních účtů, podpisového práva k účtům, správy zůstatků na účtech, převodních a přepočtových operací, způsobů plateb, souborů údajů o právnických osobách a uchovávání podkladů.
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
1. Účetní může při plnění svých povinností pověřit některými úkoly podřízené zaměstnance.
Tyto úkoly musí být uvedeny v pověřovacím aktu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se osob oprávněných spravovat účty v místních jednotkách.
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
1. Pro vybírání jiných příjmů než vlastních zdrojů a pro platby malých částek, vymezených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení mohou být zřízeny zálohové účty.
V oblasti operací pro řešení krizí a v oblasti operací humanitární pomoci ve smyslu článku 128 však lze zálohové účty využívat bez omezení částky, při dodržení výše prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou pro příslušnou rozpočtovou položku pro běžný rozpočtový rok.
2. Finanční prostředky na zálohové účty poskytuje účetní daného orgánu a jejich vedením jsou pověřeni správci zálohových účtů jmenovaní účetním orgánu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podmínky zálohových účtů, včetně maximálních částek, které mohou platit správci těchto účtů, a pravidla pro vnější akce, včetně pravidel týkajících se výběru správce zálohových účtů, poskytování finančních prostředků na tyto účty, kontrol ze strany schvalující osoby a účetního a dodržování postupů při zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zřizování zálohových účtů a správců těchto účtů v delegacích Unie.
KAPITOLA 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
1. Příslušným schvalujícím osobám může orgán, který je jmenoval, kdykoli dočasně nebo s konečnou platností odejmout pověření.
2. Účetní nebo správce zálohových účtů nebo oba mohou být kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveni svých povinností orgánem, který je jmenoval.
3. Tímto článkem nejsou dotčena žádná disciplinární opatření přijatá vůči účastníkům finančních operací uvedeným v odstavcích 1 a 2.
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
1. Touto kapitolou není dotčena trestní odpovědnost, kterou mají účastníci finančních operací uvedení v článku 71 za podmínek stanovených použitelným vnitrostátním právem a platnými předpisy týkajícími se ochrany finančních zájmů Unie a boje proti korupci úředníků Unie a úředníků členských států.
2. Aniž jsou dotčeny články 73, 74 a 75 tohoto nařízení, nese každá příslušná schvalující osoba, účetní či správce zálohových účtů disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které mohou poškodit zájmy Unie, je věc předložena orgánům a subjektům určeným platnými právními předpisy, zejména Evropskému úřadu pro boj proti podvodům.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti schvalujících osob, účetních a správců zálohových účtů v případě protiprávního jednání, podvodu nebo korupce.
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
1. Příslušná schvalující osoba nese finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem.
2. Finanční odpovědnost se uplatní zejména v případě, kdy příslušná schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti:
a)
stanoví inkasní nárok, vydá inkasní příkaz, přidělí výdaj na závazek nebo podepíše platební příkaz v rozporu s tímto nařízením nebo akty v přenesené pravomoci přijatými podle něj;
b)
opomene vystavit doklad o stanovení pohledávky nebo opomene vydat inkasní příkaz nebo zdrží jeho vydání nebo zdrží vydání platebního příkazu a tím způsobí soukromoprávní odpovědnost orgánu vůči třetím osobám.
3. Pokud se pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba domnívá, že rozhodnutí, které má učinit, vykazuje nesrovnalost nebo je v rozporu se zásadou řádného finančního řízení, uvědomí o tom písemně orgán, který ji pověřil. Pokud orgán, který ji pověřil, vydá písemně odůvodněný příkaz k přijetí uvedeného rozhodnutí, je tato pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba zproštěna odpovědnosti.
4. V případě dalšího pověření uvnitř útvaru zůstává pověřená schvalující osoba odpovědná za účinnost a účelnost zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly a za výběr dále pověřené schvalující osoby.
5. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jakož i jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie odpovídají za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby, za správu finančních prostředků a za operace, které v rámci své odpovědnosti při vedení delegace Unie provádějí. Před tím, než se ujmou funkce, absolvují zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění rozpočtu.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu v souladu s čl. 67 odst. 3 o plnění svých povinností podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě Komise každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, jímž byli dále pověřeni, a o jeho výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat prohlášení uvedené v čl. 66 odst. 9.
6. Každý orgán zřídí specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí nebo se podílí na práci společné komise zřízené více orgány. Tyto komise pracují nezávisle a zjišťují, zda došlo k finanční nesrovnalosti a jaké by měly být případné důsledky.
Na základě stanoviska této komise rozhodne orgán o zahájení disciplinárního řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti. Pokud komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
7. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, je k rozhodování o případech uvedených v čl. 56 odst. 2 příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle odstavce 6 tohoto článku.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě Komise, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají plnění úkolů, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo o finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vyvozování důsledků z odpovědnosti dočasných zaměstnanců podle článku 22 služebního řádu, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřených schvalujících osob, včetně potvrzení pokynů a úlohy komise pro finanční nesrovnalosti.
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
1. Účetní nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Účetní může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
neoprávněnou změnu na bankovních účtech nebo poštovních žirových účtech;
c)
inkaso nebo platbu částek, které neodpovídají částkám na odpovídajících inkasních nebo platebních příkazech;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti účetních v případě jiných forem pochybení.
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
1. Správce zálohových účtů nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
nemožnost doložit platby, které provedl, řádnými podklady;
c)
uskutečnění platby ve prospěch jiných osob než oprávněných příjemců těchto plateb;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti správců zálohových účtů v případě jiných forem pochybení.
KAPITOLA 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
1. Odhady příjmů složených z vlastních zdrojů uvedených v rozhodnutí 2007/436ES, Euratom se do rozpočtu zapisují v eurech. Poskytují se v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vlastních zdrojů.
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
1. Jakmile má příslušná schvalující osoba dostatečné a spolehlivé informace k opatření nebo situaci, z nichž může Unii vzniknout pohledávka, provede odhad této pohledávky.
2. Příslušná schvalující osoba upraví odhad pohledávky, jakmile se dozví o skutečnosti, která mění opatření nebo situaci, na jejichž základě byl odhad proveden.
Při vystavení inkasního příkazu na základě opatření či situace, která vedla k odhadu pohledávky, příslušná schvalující osoba tento odhad upraví o odpovídající částku.
Je-li inkasní příkaz vystaven na stejnou částku jako původní odhad pohledávky, sníží se tento odhad na nulu.
3. Odchylně od odstavce 1 se odhad pohledávek neprovádí před poskytnutím částek vlastních zdrojů podle rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, které odvádějí členské státy Komisi v pevně stanovených dobách splatnosti. Pro tyto částky vydává příslušná schvalující osoba inkasní příkaz.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odhadu pohledávek.
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
1. Stanovení pohledávky je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje, zda dluh existuje;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši dluhu;
c)
ověřuje podmínky splatnosti dluhu.
2. Vlastní zdroje poskytnuté Komisi a veškeré pohledávky identifikované jako jisté, o stanovené pevné částce a splatné se stanovují inkasním příkazem předloženým účetnímu a výzvou k úhradě zaslanou dlužníku, přičemž obojí vystavuje příslušná schvalující osoba.
3. Neoprávněně vyplacené částky musí být získány zpět.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se stanovování pohledávek, včetně postupů a podkladů, a úroku z prodlení.
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
1. Schválení inkasa je úkon, kterým příslušná schvalující osoba vystavením inkasního příkazu vydává pokyn účetnímu, aby inkasoval pohledávku stanovenou příslušnou schvalující osobou.
2. Orgán může formálně stanovovat pohledávky za jinými subjekty než členskými státy formou rozhodnutí, které je vykonatelné ve smyslu článku 299 Smlouvy o fungování EU.
Je-li to nutné k účinné a včasné ochraně finančních zájmů Unie, může Komise za výjimečných okolností přijmout takové vykonatelné rozhodnutí rovněž ve prospěch jiných orgánů na jejich žádost, a to s ohledem na pohledávky vyplývající ze vztahu k zaměstnancům, na něž se vztahuje služební řád.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla pro vystavování inkasního příkazu.
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
1. Účetní jedná na základě inkasních příkazů k pohledávkám řádně stanoveným příslušnou schvalující osobou. Zajistí s náležitou pečlivostí, aby Unie obdržela své příjmy a aby byla zachována její práva.
Účetní inkasuje částky započtením proti případným odpovídajícím pohledávkám dlužníka vůči Unii. Tyto pohledávky musí být jisté, o stanovené pevné částce a splatné.
2. Pokud pověřená schvalující osoba hodlá zcela nebo zčásti upustit od inkasa stanovené pohledávky, ujistí se, že toto upuštění je v pořádku a je v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o upuštění od inkasa musí být odůvodněno. Schvalující osoba může rozhodováním o upuštění od inkasa pověřit jinou osobu.
Pověřená schvalující osoba může zcela nebo zčásti zrušit stanovenou pohledávku. Částečné zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobu inkasa, včetně inkasa započtením, postupu vymáhání částek neuhrazených dobrovolně, dodatečných platebních lhůt, vymáhání pokut a dalších sankcí, upuštění od inkasa a zrušení stanovené pohledávky.
3. Členské státy v první řadě odpovídají za provádění kontrol a auditů a za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek, jak je stanoveno v odvětvových pravidlech. V rozsahu, v jakém členské státy zjišťují a napravují nesrovnalosti vlastních účtů, jsou vyňaty z finančních oprav týkajících se těchto nesrovnalostí, které provádí Komise.
4. Komise činí finanční opravy u členských států s cílem vyloučit z financování Unií výdaje vynaložené v rozporu s platným právem. Komise své finanční opravy zakládá na zjištění neoprávněně vydaných částek a na finančním dopadu na rozpočet. Pokud tyto částky nelze zjistit přesně, může Komise v souladu s odvětvovými pravidly provést opravy na základě extrapolace nebo paušální sazby.
Komise při rozhodování o částce finanční opravy přihlíží k povaze a závažnosti porušení platného práva a k jeho finančnímu dopadu na rozpočet, a to i v případě nedostatků v řídicích a kontrolních systémech.
Kritéria pro stanovení finančních oprav a postupy, které se přitom používají, mohou být stanoveny v odvětvových pravidlech.
5. Metodika provádění oprav extrapolací nebo paušální sazbou se stanovuje v souladu s odvětvovými pravidly tak, aby Komise mohla chránit finanční zájmy Unie.
Článek 81
Promlčecí lhůta
1. Aniž jsou dotčena ustanovení zvláštních předpisů a uplatňování rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, promlčují se nároky Unie vůči třetím osobám a nároky třetích osob vůči Unii po pěti letech.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se promlčecí lhůty.
Článek 82
Řešení nároků Unie na vnitrostátní úrovni
V případě úpadkového řízení se s nároky Unie zachází stejně příznivě jako s nároky veřejných subjektů těch členských států, kde řízení o jejich vymožení probíhá.
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
1. Částky z pokut a sankcí, jakož i úroky či jakékoli jiné příjmy z nich plynoucí se nezaznamenávají jako příjmy rozpočtu, dokud mohou být rozhodnutí, která je ukládají, zrušena Soudním dvorem Evropské unie.
2. Částky uvedené v odstavci 1 se zaznamenají jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků. Částky, jež mají být na základě rozsudku Soudního dvora Evropské unie vráceny tomu, kdo je zaplatil, se jako příjem rozpočtu nezaznamenávají.
3. Odstavec 1 se nepoužije na rozhodnutí o schválení účetní závěrky nebo o finančních opravách.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se částek získaných z pokut a sankcí a z nich plynoucích úroků.
KAPITOLA 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
1. Každý výdaj musí být přidělen na závazek, potvrzen, schválen a zaplacen.
2. Kromě prostředků, které mohou být podle čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce písm. e) použity bez základního právního aktu, musí přidělení výdajů na závazek předcházet rozhodnutí o financování přijaté orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
3. Rozhodnutí o financování uvedené v odstavci 2 vymezí sledovaný cíl, očekávané výsledky, způsob provedení a celkovou částku. Obsahuje rovněž popis činností, které mají být financovány, výši finančních částek přidělených na jednotlivá opatření a orientační harmonogram jejich provádění.
V případě nepřímého řízení se v rozhodnutí o financování uvádí rovněž subjekt nebo osoba pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c), kritéria pro výběr tohoto subjektu nebo osoby a úkoly, kterými byl pověřen.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o financování.
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
1. Rozpočtový závazek je operace, kterou se vyhrazují prostředky nutné k pokrytí následných úhrad sloužících ke splnění právních závazků.
Právní závazek je úkon, kterým schvalující osoba zakládá nebo stanovuje povinnost, ze které vyplývá zatížení rozpočtu.
Rozpočtové i právní závazky přijímá stejná schvalující osoba, s výjimkou řádně odůvodněných případů uvedených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů závazků, přijímání souhrnných závazků, podpisu téže osoby a správních výdajů, na něž se vztahují předběžné závazky.
3. Rozpočtové závazky spadají do jedné z těchto skupin:
a)
individuální: rozpočtový závazek je individuální, pokud je určen příjemce grantu i částka výdajů;
b)
souhrnné: rozpočtový závazek je souhrnný, pokud alespoň jeden z prvků potřebných k identifikaci individuálního závazku není určen;
c)
předběžné: rozpočtový závazek je předběžný, pokud je určen ke krytí výdajů uvedených v článku 170 nebo běžných správních výdajů a buď částka výdajů, nebo koneční příjemci nejsou s konečnou platností určeni.
4. Rozpočtové závazky na akce, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních splátek, pouze pokud tak stanovuje základní právní akt nebo pokud se týkají správních výdajů.
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
1. U všech opatření, která mohou vést k výdajům k tíži rozpočtu, příslušná schvalující osoba před přijetím právního závazku vůči třetím osobám nebo před převodem prostředků do svěřenského fondu na základě článku 187 přijme rozpočtový závazek.
2. Povinnost přijmout rozpočtový závazek před přijetím právního závazku uvedená v odstavci 1 se nevztahuje na právní závazky přijaté po vyhlášení krizové situace v rámci plánu kontinuity provozu v souladu s postupy, které Komise nebo kterýkoli jiný orgán přijal v rámci své správní samostatnosti.
3. V případě operací humanitární pomoci, operací v oblasti civilní ochrany a pomoci pro řešení krizí se povinnost stanovená v odstavci 1 nepoužije, pokud je pro účelné poskytování pomoci Unie nezbytné, aby Unie přijala právní závazek vůči třetím osobám okamžitě, a individuální rozpočtový závazek nelze zaúčtovat předem. Zaúčtování rozpočtového závazku se učiní co nejdříve po přijetí právního závazku vůči třetím osobám.
4. S výhradou zvláštních ustanovení části druhé hlavy IV pokrývají souhrnné rozpočtové závazky celkové náklady odpovídajících individuálních právních závazků přijatých do 31. prosince roku n + 1.
S výhradou čl. 85 odst. 4 a čl. 203 odst. 2 musí být individuální právní závazky, které se vztahují k individuálním nebo předběžným rozpočtovým závazkům, přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci období uvedených v prvním a druhém pododstavci zruší příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek těchto rozpočtových závazků.
Částku každého individuálního právního závazku, která vyplývá ze souhrnného rozpočtového závazku, před podpisem zaznamená příslušná schvalující osoba do rozpočtových účtů a zaúčtuje k souhrnnému rozpočtovému závazku.
5. Rozpočtové a právní závazky zaznamenané v souvislosti s akcemi, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, jiné než výdaje na zaměstnance, mají lhůtu pro plnění stanovenou v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Části těchto závazků, které nejsou uplatněny do šesti měsíců po uplynutí této lhůty, se zruší podle článku 15.
Částka rozpočtového závazku odpovídající právnímu závazku, u nějž nebyla provedena žádná platba ve smyslu článku 90 do dvou let od podpisu právního závazku, se zrušuje, kromě případů, kdy je tato částka předmětem soudního nebo rozhodčího řízení nebo kdy jsou v odvětvových pravidlech stanovena zvláštní ustanovení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtových a právních závazků, včetně zaznamenávání individuálních závazků.
Článek 87
Kontrola závazků
1. Při přijímání rozpočtového závazku se příslušná schvalující osoba ujistí, že:
a)
výdaj byl přiřazen ke správnému bodu rozpočtu;
b)
prostředky jsou k dispozici;
c)
výdaj je v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení a se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
d)
je dodržena zásada řádného finančního řízení. Vhodnost předběžného financování, jeho výše a celkový časový rozpis plateb musí být úměrné předpokládané době trvání, pokroku při provádění a finančním rizikům souvisejícím s tímto předběžným financováním.
2. Při zaznamenávání právního závazku se schvalující osoba předtím, než připojí svůj ruční nebo elektronický podpis, ujistí, že:
a)
závazek je kryt odpovídajícím rozpočtovým závazkem;
b)
výdaj je řádný a v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení, se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
c)
je dodržena zásada řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontroly závazků.
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
1. Potvrzení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje existenci věřitelova nároku;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši pohledávky;
c)
ověřuje podmínky splatnosti pohledávky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se potvrzování výdajů, včetně předávání výdajů na zaměstnance k platbě a průběžných plateb a plateb zůstatku dlužné částky u veřejných zakázek a grantů, ověřování správnosti u plateb předběžného financování a průběžných plateb a formy doložek „předáno k platbě“ a „správnost ověřena“.
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
1. Schválení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba po ověření, že jsou prostředky k dispozici, vydá vystavením platebního příkazu pokyn účetnímu, aby uhradil částku výdaje potvrzeného příslušnou schvalující osobou.
Jestliže se v souvislosti s poskytnutými službami včetně pronájmu nebo dodání zboží provádějí pravidelné platby, může schvalující osoba na základě vlastní analýzy rizik nařídit použití systému přímého inkasa.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se schvalování výdajů, včetně stanovování informací povinně uváděných na platebním příkazu, a kontrol platebních příkazů schvalující osobou.
Oddíl 4
Úhrada výdajů
Článek 90
Druhy plateb
1. Platbu lze provést, pouze je-li prokázáno, že odpovídající akce je v souladu se základním právním aktem nebo smlouvou; platba zahrnuje jednu nebo více z těchto operací:
a)
platbu celé dlužné částky;
b)
platbu dlužné částky některým z těchto způsobů:
i)
předběžným financováním, jež může být rozloženo do několika plateb po podpisu pověřovací dohody, smlouvy nebo grantové dohody nebo po obdržení rozhodnutí o udělení grantu;
ii)
jednou nebo více průběžnými platbami jako protiplnění za částečné provedení akce;
iii)
výplatou zůstatku dlužných částek, pokud je akce provedena v plném rozsahu.
2. Platby uvedené v odstavci 1 se v rozpočtovém účetnictví rozlišují podle druhu a zaznamenávají se k okamžiku, ke kterému byla každá platba uskutečněna.
3. Účetní pravidla uvedená v článku 152 zahrnují pravidla, jimiž se řídí zúčtování předběžného financování a uznávání způsobilosti nákladů.
4. Příslušná schvalující osoba pravidelně zúčtovává platby předběžného financování podle ekonomické povahy a časového plánu uskutečněného projektu.
Pokud se příslušná schvalující osoba domnívá, že je zbytečné žádat od příjemců grantu a zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů finanční výkaz, získá od nich v případě grantů nebo smluv převyšujících 5 000 000 EUR alespoň jednou ročně informace o celkových vynaložených prostředcích.
Smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody musí obsahovat příslušná ustanovení pro účely druhého pododstavce.
Tímto odstavcem nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů plateb a podkladů.
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Platbu výdajů provádí účetní v mezích dostupných finančních prostředků.
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
1. Platby se uskuteční do:
a)
90 kalendářních dnů v případě pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, které zahrnují technické služby nebo akce, jejichž vyhodnocení je zvlášť složité a u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
b)
60 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
c)
30 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu.
2. Příslušná schvalující osoba může stavit platební lhůtu, pokud:
a)
příslušná částka není splatná nebo
b)
nebyly předloženy požadované podklady.
Pokud příslušná schvalující osoba obdrží informace, které zpochybňují způsobilost výdajů uvedených v žádosti o platbu, může stavit platební lhůtu za účelem ověření, včetně prostřednictvím kontrol na místě, že výdaje jsou skutečně způsobilé.
3. Dotčení věřitelé musí být o důvodech stavení lhůty písemně informováni.
4. Přesáhne-li doba stavení lhůty dva měsíce, může věřitel požádat příslušnou schvalující osobu, aby rozhodla o dalším trvání stavení lhůty.
5. Po uplynutí lhůt stanovených v odstavci 1 má věřitel jiný než členský stát nárok na vyplacení úroku.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se platebních lhůt a stanovení podmínek, za kterých mohou věřitelé přijímající zpožděnou platbu obdržet z rozpočtové položky, ze které byl zaplacen hlavní výdaj, úroky z prodlení.
KAPITOLA 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
1. Jsou-li příjmové a výdajové operace řízeny počítačovými systémy, mohou být dokumenty podepisovány digitálně nebo elektronicky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronického řízení operací.
Článek 94
Předávání dokumentů
S předchozím souhlasem dotčených orgánů a členských států může být předání dokumentů mezi nimi provedeno elektronickou cestou.
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
1. V případě sdíleného řízení probíhá veškerá oficiální výměna informací mezi členskými státy a Komisí prostředky uvedenými v odvětvových pravidlech. Tato pravidla zajistí interoperabilitu shromážděných či obdržených údajů předávaných v rámci správy rozpočtu.
2. Orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208 pro elektronickou výměnu informací s třetími osobami účastnícími se zadávacích řízení a řízení o udělení grantu vypracují a uplatňují jednotné standardy. Zejména pak, nakolik je to možné, navrhnou a uplatňují řešení pro předkládání, uchovávání a zpracování údajů poskytnutých v rámci řízení o udělení grantu a zadávacích řízení a za tímto účelem vytvoří pro potenciální žadatele, zájemce a uchazeče jediný „prostor pro výměnu elektronických údajů“.
3. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě pravidelné informace o pokroku dosaženém při uplatňování elektronické veřejné správy.
KAPITOLA 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
1. Příslušná schvalující osoba bez odkladu vyhlásí nutnost poskytnout průkazné materiály nebo doklady, jejich formu a tam, kde je to vhodné, předpokládaný harmonogram pro dokončení zadávacího řízení.
2. Pokud žadatel nebo uchazeč v důsledku zjevné administrativní chyby opomene předložit průkazní materiály nebo poskytnout vyjádření, hodnotící výbor nebo případně příslušná schvalující osoba jej požádá, kromě řádně odůvodněných případů, aby poskytl chybějící informace či podal vysvětlení k podkladům. Tyto informace či vysvětlení nesmějí podstatně měnit návrh či podmínky nabídkového řízení.
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Dotýká-li se procesní akt schvalující osoby nepříznivě práv žadatele nebo uchazeče, příjemce grantu nebo zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele, musí obsahovat údaje o dostupných správních nebo soudních opravných prostředcích, kterými je možné tento akt napadnout.
Musí být uvedena zejména povaha opravných prostředků, orgán nebo orgány, jimž se podávají, a lhůty pro jejich uplatnění.
KAPITOLA 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
1. Každý orgán zřídí funkci interního auditora, která je vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními standardy. Interní auditor odpovídá orgánu, který jej jmenoval, za ověřování řádného fungování systémů a postupů při plnění rozpočtu. Interní auditor nesmí být ani schvalující osobou, ani účetním.
2. Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 ve věcech finančního řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.
Interní auditor Komise jedná rovněž jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“, s výhradou článku 213.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jmenování interního auditora.
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
1. Interní auditor radí svému orgánu v otázkách rizik tím, že vydává nezávislá stanoviska ke kvalitě systémů řízení a kontroly a doporučení ke zlepšení podmínek provádění operací a k podpoře řádného finančního řízení.
Interní auditor odpovídá zejména:
a)
za posuzování vhodnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a za hodnocení práce útvarů při provádění politik, programů a akcí s ohledem na rizika s nimi spojená;
b)
za posuzování účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly a auditu použitelných na každou operaci plnění rozpočtu.
2. Interní auditor vykonává své úkoly ve vztahu ke všem činnostem a útvarům orgánu. Má úplný a neomezený přístup ke všem informacím potřebným k výkonu svých úkolů, v případě potřeby i na místě, a to i v členských státech a ve třetích zemích.
Interní auditor vezme na vědomí výroční zprávu schvalujících osob o činnosti i ostatní získané informace.
3. Interní auditor podává orgánu zprávu o svých zjištěních a doporučeních. Orgán zajistí provedení doporučení, která vyplývají z auditů. Interní auditor dále orgánu předkládá výroční zprávu o interním auditu, ve které je uveden počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá s ohledem na tato doporučení.
4. Orgán zpřístupní kontaktní údaje interního auditora všem fyzickým či právnickým osobám zapojeným do výdajových operací, aby se na interního auditora mohly obracet důvěrně.
5. Každý orgán předává každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu obsahující shrnutí počtu a druhu provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení.
6. Zprávy a zjištění interního auditora i zpráva orgánu jsou veřejně dostupné poté, co interní auditor schválí opatření přijatá k jejich provedení.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a úkolů interního auditora.
Článek 100
Nezávislost interního auditora
1. Každý orgán stanoví zvláštní pravidla pro interního auditora tak, aby byla zajištěna plná nezávislost interního auditora při výkonu jeho povinností a jasně vymezena odpovědnost interního auditora.
Je-li interní auditor zaměstnancem, vykonává své výlučné auditorské funkce zcela nezávisle a jeho odpovědnost vymezují služební řád a akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nezávislosti a odpovědnosti interního auditora, včetně jeho práva podávat žaloby u Soudního dvora Evropské unie.
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky jsou úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli ve smyslu článků 117 a 190, jejichž předmětem je dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení stavebních prací nebo poskytnutí služeb za cenu zaplacenou zcela nebo zčásti z rozpočtu.
Předmětem těchto zakázek mohou být:
a)
nemovitosti;
b)
dodávky;
c)
stavební práce;
d)
služby.
2. Rámcové smlouvy jsou smlouvy mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž účelem je stanovit podmínky, zejména s ohledem na ceny a případně na předpokládané množství, kterými se budou řídit veřejné zakázky zadávané během daného období. Vztahují se na ně ustanovení této hlavy o zadávacím řízení, včetně vyhlašování zadávacích řízení.
3. S výjimkou článků 106 až 109 se tato hlava nepoužije na granty ani na smlouvy o technické pomoci uzavřené s EIB nebo Evropským investičním fondem.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se definice a rozsahu veřejných zakázek, včetně rámcových smluv a zvláštních veřejných zakázek.
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
1. Všechny veřejné zakázky financované zcela nebo zčásti z rozpočtu musí dodržovat zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace.
2. Všechny veřejné zakázky se zadávají formou co nejširší veřejné soutěže, s výjimkou případů, kdy se použije jednací řízení uvedené v čl. 104 odst. 1 prvním pododstavci písm. d).
Veřejní zadavatelé nesmějí rámcové smlouvy zneužívat ani je používat tak, aby jejich účelem nebo důsledkem bylo zabránění hospodářské soutěži anebo její omezení či narušení.
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
1. Veškeré veřejné zakázky, které překračují finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, veřejní zadavatelé uveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Oznámení o zahájení zadávacího řízení se uveřejňují předem kromě případů uvedených v čl. 104 odst. 2 a kromě veřejných zakázek na služby, na něž se vztahuje příloha II B směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (17).
Od uveřejnění některých informací po udělení veřejné zakázky může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
2. Veřejné zakázky, jejichž hodnota je nižší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, a veřejné zakázky na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES se vyhlašují vhodným způsobem.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na vyhlašování veřejných zakázek a oznámení o zahájení zadávacího řízení.
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
1. Zadávací řízení má některou z těchto forem:
a)
otevřené řízení;
b)
užší řízení;
c)
soutěž o návrh;
d)
jednací řízení;
e)
soutěžní dialog.
Mají-li o veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu zájem dva nebo více orgánů, výkonných agentur nebo subjektů uvedených v článcích 208 a 209 a je-li možné dosáhnout úspor z důvodu vyšší efektivity, vynasnaží se dotčení veřejní zadavatelé provést zadávací řízení na interinstitucionálním základě.
Je-li k provedení společné akce určitého orgánu a jednoho nebo více veřejných zadavatelů z členských států potřebné zadání veřejné zakázky nebo uzavření rámcové smlouvy, mohou tento orgán a tito veřejní zadavatelé provést zadávací řízení společně v určitých situacích, jež budou upřesněny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
Společného zadávání veřejných zakázek se mohou účastnit také státy ESVO a země kandidující na členství v Unii, pokud tuto možnost výslovně stanoví dvoustranná nebo vícestranná smlouva.
2. Pro veřejné zakázky, jejichž hodnota je vyšší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, je jednací řízení povoleno pouze v případech stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů zadávacích řízení, společného zadávání veřejných zakázek, veřejných zakázek nízké hodnoty a platby na základě faktur.
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Dokumentace k zadávacímu řízení musí obsahovat úplný, jasný a přesný popis předmětu veřejné zakázky a uvádět kritéria pro vyloučení, výběr a zadání platná pro danou veřejnou zakázku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se obsahu dokumentace k zadávacímu řízení, včetně možnosti a podmínek revize ceny a technických podmínek.
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti na zadávacím řízení
1. Z účasti na zadávacím řízení jsou vyloučeni zájemci nebo uchazeči:
a)
kteří jsou v úpadku nebo v likvidaci, kteří jsou předmětem soudní správy, kteří uzavřeli dohodu o vyrovnání se svými věřiteli, kteří pozastavili svou obchodní činnost, vůči kterým je vedeno v těchto věcech soudní řízení nebo kteří jsou v podobné situaci vyplývající z podobných řízení podle vnitrostátních právních předpisů;
b)
pokud oni sami nebo osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli příslušným orgánem členského státu pravomocně odsouzeni pro trestný čin související s jejich podnikáním;
c)
kteří se dopustili vážného profesního pochybení, které může veřejný zadavatel prokázat jakýmikoli prostředky, včetně rozhodnutí EIB a mezinárodních organizací;
d)
kteří nesplnili povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení nebo placení daní podle právních předpisů země, v níž jsou usazeni, nebo podle právních předpisů země veřejného zadavatele nebo země, ve které se má veřejná zakázka uskutečnit;
e)
pokud oni sami nebo jiné osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli pravomocně odsouzeni za podvod, korupci, zločinné spolčení, praní peněz nebo za jiné protiprávní jednání poškozující finanční zájmy Unie;
f)
kterým je uložena správní sankce podle čl. 109 odst. 1.
První pododstavec písm. a) až d) se nepoužije na nákup dodávek za zvláště výhodných podmínek od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou podnikatelskou činnost, nebo od správce konkursní podstaty či likvidátora, anebo v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu podle vnitrostátního práva.
První pododstavec písm. b) a e) se nepoužije v případě, že zájemci nebo uchazeči mohou prokázat, že vůči osobám oprávněným za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat a které byly odsouzeny, jak se uvádí v prvním pododstavci písm. b) nebo e), byla přijata náležitá opatření.
2. Pokud lze v případě jednacího řízení z technických či uměleckých důvodů nebo z důvodů souvisejících s ochranou výhradních práv zadat veřejnou zakázku pouze dotčenému hospodářskému subjektu, může orgán, je-li to nutné k zachování kontinuity jeho činnosti, rozhodnout o tom, že tento subjekt z důvodů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), c) a d) nevyloučí. V takových případech orgán své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Zájemci nebo uchazeči musí prokázat, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených v odstavci 1. Veřejný zadavatel však toto prokázání nemusí vyžadovat v případě veřejných zakázek velmi nízké hodnoty.
Za účelem správného uplatňování odstavce 1 zájemce nebo uchazeč na žádost veřejného zadavatele vždy:
a)
je-li právnickou osobou, poskytne informace o vlastnických poměrech právnické osoby nebo o jejím vedení a o tom, kdo ji ovládá a kdo má právo za ni jednat nebo ji zastupovat, a prokáže, že se nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1;
b)
pokud se předpokládá využití subdodavatele, prokáže, že se subdodavatel nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se:
a)
kritérií pro vyloučení účasti v zadávacím řízení, včetně pravidel týkajících se protiprávního jednání vedoucího k vyloučení z tohoto řízení;
b)
důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení;
c)
délky vyloučení. Toto vyloučení nepřesáhne deset let.
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
1. Veřejnou zakázku nelze udělit zájemcům nebo uchazečům, kteří při zadávacím řízení na ni:
a)
jsou ve střetu zájmů;
b)
neposkytli informace požadované veřejným zadavatelem jako podmínka pro účast na zadávacím řízení nebo poskytli tyto informace vědomě nesprávné;
c)
nacházejí se v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1, která je vylučuje z účasti na tomto zadávacím řízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro vyloučení z účasti v průběhu zadávacího řízení a důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se délky vyloučení.
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
1. Komise zřídí a provozuje ústřední databázi vyloučených zájemců a uchazečů. Ta obsahuje údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106 a v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a odst. 2 písm. a). Databáze je společná pro všechny orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208. Evropský parlament a Rada jsou každoročně informovány o počtu nových případů a o celkovém počtu případů zaznamenaných do databáze.
2. Orgány členských států a třetích zemí a subjekty jiné než uvedené v odstavci 1, které se účastní plnění rozpočtu v souladu s články 58 a 61, sdělí příslušné schvalující osobě informace o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie. Tato schvalující osoba tyto informace přijme a požádá účetního, aby je vložil do databáze.
Orgány a subjekty uvedené v prvním pododstavci mají přístup k informacím uloženým v databázi a mohou je náležitým způsobem a na svou zodpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek souvisejících s plněním rozpočtu.
3. ECB, EIB a Evropský investiční fond mají přístup k informacím v databázi za účelem ochrany svých vlastních finančních prostředků a mohou je náležitým způsobem a na svou odpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek podle svých pravidel.
Sdělí Komisi údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů, včetně standardních postupů a technických podmínek pro provoz této databáze.
5. Orgánům třetích zemí lze přístup povolit pouze tehdy, pokud jsou splněna pravidla stanovená v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001, a po posouzení každého jednotlivého případu.
Článek 109
Správní a finanční sankce
1. Veřejný zadavatel může uložit správní nebo finanční sankce:
a)
zhotovitelům, dodavatelům a poskytovatelům, zájemcům nebo uchazečům v případech uvedených v čl. 107 odst. 1 písm. b);
b)
zhotovitelům, dodavatelům nebo poskytovatelům, u nichž bylo zjištěno závažné porušení povinností vyplývajících z veřejných zakázek financovaných z rozpočtu.
Ve všech případech však dá veřejný zadavatel dotčené osobě nejprve možnost se vyjádřit.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 musí být úměrné významu veřejné zakázky a závažnosti pochybení a mohou spočívat:
a)
ve vyloučení dotčeného zájemce, uchazeče, zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele z veřejných zakázek a grantů financovaných z rozpočtu na dobu nejvýše deseti let nebo
b)
v zaplacení finanční sankce nepřevyšující hodnotu dotčené veřejné zakázky zájemcem, uchazečem, zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem.
3. V zájmu posílení ochrany finančních zájmů Unie mohou orgány v souladu se zásadou proporcionality rozhodnout, že uveřejní svá rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce podle odstavce 1, byl-li postup stanovený v odstavci 1 řádně dodržen.
V rozhodnutí uveřejnit rozhodnutí o uložení správních či finančních sankcí uvedené v prvním pododstavci se zohlední zejména závažnost pochybení včetně jeho dopadu na finanční zájmy Unie a její pověst, doba, která uplynula od okamžiku, kdy k pochybení došlo, doba trvání a opakování pochybení, úmysl nebo stupeň nedbalosti dotčeného subjektu a opatření, která subjekt přijal k nápravě situace.
Rozhodnutí o uveřejnění tvoří součást rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce, přičemž se výslovně stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce či jeho shrnutí bude uveřejněno na internetových stránkách orgánu.
Aby bylo dosaženo odrazujícího účinku, musí uveřejněné shrnutí obsahovat jméno osoby odpovědné za pochybení, stručný popis pochybení, daný program, dobu trvání případného vyloučení ze zadávání veřejných zakázek a výši případné finanční sankce.
Rozhodnutí se uveřejní poté, co vůči němu byly vyčerpány všechny opravné prostředky, nebo poté, co uplyne lhůta pro podání opravných prostředků, přičemž uveřejněné rozhodnutí zůstává na internetových stránkách až do konce doby vyloučení ze zadávání veřejných zakázek nebo po dobu šesti měsíců od zaplacení finanční sankce, pokud tato sankce byla přijata jako jediné opatření.
Pokud se rozhodnutí o uveřejnění týká fyzických osob, přijímá se s náležitým ohledem na právo na soukromí, přičemž je nutné dodržet práva stanovená nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých správních a finančních sankcí vůči uchazečům či zájemcům, kteří uvedli nesprávné informace, dopustili se závažného pochybení, způsobili nesrovnalosti či podvody nebo závažným způsobem porušili smluvní povinnosti.
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky se zadávají na základě kritérií pro jejich zadávání vztahujících se k obsahu nabídek poté, co byla v souladu s kritérii pro výběr, která jsou stanovena v dokumentaci k zadávacímu řízení, prověřena způsobilost hospodářských subjektů, které nejsou vyloučeny podle článků 106 a 107 a podle čl. 109 odst. 2 písm. a).
2. Veřejná zakázka se zadává automatickým výběrem nabídky nebo přijetím nabídky, která je ekonomicky nejvýhodnější.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr uchazeče a kritérií pro zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí dokumenty, jež dokládají hospodářskou, finanční, technickou a odbornou způsobilost, a kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronických aukcí a neobvykle nízkých nabídek.
Článek 111
Podávání nabídek
1. Postupy pro podávání nabídek musí zajistit skutečnou soutěž a utajení obsahu nabídek až do jejich otevření, které musí proběhnout současně.
2. Komise zajistí vhodnými prostředky a za použití článku 95 přístup uchazečů k obsahu nabídek a k veškerým podkladům v elektronické podobě (elektronické zadávání veřejných zakázek).
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při uplatňování tohoto ustanovení do 28. října 2014 a poté pravidelně ve stejných odstupech.
3. Je-li to považováno za vhodné a přiměřené, může veřejný zadavatel od uchazečů požadovat, aby předem složili jistotu jako záruku, že svou nabídku nestáhnou.
4. S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty podle čl. 104 odst. 3 je pro otevírání přihlášek nebo nabídek jmenována komise pro otevírání obálek. Každá nabídka nebo přihláška, o níž komise prohlásí, že nesplňuje stanovené podmínky, je odmítnuta.
5. Všechny žádosti o účast nebo nabídky, o kterých komise pro otevírání obálek prohlásí, že splňují stanovené podmínky, jsou na základě kritérií stanovených v dokumentaci k zadávacímu řízení vyhodnoceny s cílem navrhnout veřejnému zadavateli zadání veřejné zakázky nebo pokračovat elektronickou aukcí.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podávání nabídek a stanovení lhůt pro obdržení nabídek a žádostí o účast, lhůt pro přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení a lhůt v naléhavých případech. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví různé způsoby komunikace a podrobná pravidla týkající se možnosti složení jistoty, otevírání nabídek, žádostí o účast a výboru pro hodnocení nabídek a žádostí o účast.
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
1. V průběhu zadávacího řízení je styk veřejného zadavatele se zájemci nebo uchazeči přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení. Tento styk nesmí vést ani ke změně podmínek veřejné zakázky, ani ke změně podmínek původní nabídky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zásad rovného zacházení a transparentnosti. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí přípustný styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení, minimální požadavky na písemný záznam hodnocení a minimální obsah rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem.
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
1. Schvalující osoba rozhodne v souladu s kritérii pro výběr a kritérii pro zadání veřejné zakázky předem stanovenými v dokumentaci k zadávacímu řízení a v souladu s pravidly o zadávání veřejných zakázek, komu bude veřejná zakázka zadána.
2. Veřejný zadavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a dobu trvání odkladné lhůty uvedené v čl. 118 odst. 2. Veřejný zadavatel každému uchazeči, který splňuje kritéria pro vyloučení a výběr a který o to písemně požádá, sdělí vlastnosti a relativní výhody přijaté nabídky a jméno uchazeče, kterému byla veřejná zakázka zadána.
Od sdělení některých informací však může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o zadání veřejné zakázky a podpisu a uplatňování veřejné zakázky.
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Veřejný zadavatel může až do podpisu smlouvy upustit od zadání veřejné zakázky nebo zrušit zadávací řízení, aniž by zájemci nebo uchazeči měli nárok na jakékoli odškodnění.
Takové rozhodnutí musí být odůvodněné a musí být zájemcům nebo uchazečům dáno na vědomí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zrušení zadávacího řízení.
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty může veřejný zadavatel v případě, že to považuje za vhodné a přiměřené, požadovat v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik od zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele složení jistoty, aby:
a)
zajistil řádné splnění veřejné zakázky nebo
b)
omezil finanční rizika spojená s platbami předběžného financování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistot, které jsou po zhotovitelích, dodavatelích nebo poskytovatelích požadovány, včetně kritérií pro analýzu rizik.
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
1. Pokud se ukáže, že v zadávacím řízení došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší veřejný zadavatel toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení řízení.
Pokud se po udělení veřejné zakázky ukáže, že v zadávacím řízení nebo při provádění zakázky došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, může veřejný zadavatel v závislosti na stadiu řízení upustit od zadání veřejné zakázky nebo pozastavit její uplatňování, nebo je-li to vhodné, veřejnou zakázku vypovědět.
Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst zhotoviteli, dodavateli či poskytovateli, může veřejný zadavatel rovněž odmítnout uskutečnit platby, získat zpět již vyplacené částky nebo vypovědět všechny smlouvy uzavřené s tímto zhotovitelem, dodavatelem či poskytovatelem v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí nebo podvodu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pozastavení uplatňování veřejné zakázky v případě chyb, nesrovnalostí a podvodů.
KAPITOLA 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
1. Orgány se považují za veřejného zadavatele v případech veřejných zakázek, které zadávají na vlastní účet. V souladu s článkem 65 provedou pověření potřebná k vykonávání funkce veřejného zadavatele.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování funkcí veřejného zadavatele, včetně stanovení příslušných úrovní pro výpočet finančních limitů.
Článek 118
Finanční limity
1. S výhradou části druhé hlavy IV stanovuje směrnice 2004/18/ES finanční limity, které určují:
a)
způsoby uveřejnění uvedené v článku 103;
b)
výběr z řízení uvedených v čl. 104 odst. 1;
c)
odpovídající lhůty.
2. S výhradou výjimek a podmínek, které mají být uvedeny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení, nesmí veřejný zadavatel v případě veřejných zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2004/18/ES, podepsat veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu s úspěšným uchazečem, dokud neuplyne odkladná lhůta.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních limitů, samostatných zakázek a zakázek sestávajících z dílčích plnění, odhadů hodnoty určitých zakázek a odkladné lhůty před podpisem smlouvy.
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se může za stejných podmínek účastnit každá fyzická nebo právnická osoba, která spadá do oblasti působnosti Smluv, a každá fyzická nebo právnická osoba ze třetí země, která s Unií uzavřela zvláštní dohodu v oblasti veřejných zakázek, za podmínek stanovených v uvedené dohodě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se dokladů, jež je třeba poskytnout za účelem přístupu k veřejným zakázkám.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům vykonává pravomoci svěřené Komisi nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostech (18) při provádění inspekcí a kontrol na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
V případech, ve kterých se použije Mnohostranná dohoda o vládních zakázkách uzavřená v rámci Světové obchodní organizace, se mohou veřejných zakázek účastnit také příslušníci států, které uvedenou dohodu ratifikovaly, za podmínek v ní stanovených.
HLAVA VI
GRANTY
KAPITOLA 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
1. Granty jsou finanční příspěvky poskytované jako dary z rozpočtu na financování:
a)
akcí určených na podporu dosažení některého politického cíle Unie;
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl, jenž je v obecném zájmu Unie nebo je součástí některé politiky Unie a podporuje ji (dále jen „granty na provozní náklady“).
Granty jsou předmětem buď písemné dohody, nebo rozhodnutí Komise oznámeného úspěšnému žadateli o grant.
Komise může zavést zabezpečené elektronické systémy pro výměnu informací s příjemci grantu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými podrobně určí oblast působnosti grantů a stanoví pravidla pro určení, zda se použijí grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se systému elektronické výměny informací, včetně podmínek, za nichž mají být dokumenty podané prostřednictvím těchto systémů, a to i dohody o udělení grantu, považovány za originální a podepsané, a včetně využívání rámcových partnerství.
2. Za granty ve smyslu této hlavy se nepovažují:
a)
výdaje na členy a zaměstnance orgánů a příspěvky na evropské školy;
b)
veřejné zakázky podle článku 101, podpory vyplacené jako makrofinanční pomoc a rozpočtová podpora;
c)
finanční nástroje ani podíly nebo kapitálová účast v mezinárodních finančních institucích, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBOR), nebo ve specializovaných subjektech Unie, jako je Evropský investiční fond;
d)
členské příspěvky, které Unie hradí organizacím, jichž je členem;
e)
výdaje uskutečněné v rámci sdíleného řízení a nepřímého řízení ve smyslu článků 58, 59 a 60, není-li ve finančních pravidlech týkajících se rozpočtu subjektů nebo osob pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v pověřovacích dohodách stanoveno jinak;
f)
příspěvky poskytnuté výkonným agenturám uvedeným v článku 62 na základě jejich zřizovacího aktu;
g)
výdaje na trhy s produkty rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (19);
h)
platby cestovních výloh a denních diet osobám, které byly orgány pozvány nebo pověřeny určitými úkoly, a jakékoli jiné náhrady, které byly těmto osobám případně vyplaceny;
i)
ceny udělené za úspěchy v soutěžích, na něž se použije část první hlava VII.
3. Snížené úrokové sazby a subvence poplatků za jistoty se považují za granty, pokud nejsou spolu s finančními nástroji spojeny do jednoho opatření, jak je uvedeno v části první hlavě VIII.
Na tyto snížené sazby a subvence se vztahuje tato hlava, s výjimkou:
a)
zásady spolufinancování uvedené v čl. 125 odst. 3;
b)
zásady neziskovosti uvedené v čl. 125 odst. 4;
c)
hodnocení finančních možností žadatele podle čl. 132 odst. 1 u akcí, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu nebo vytvoření příjmu.
4. Každý orgán může v řádně odůvodněných případech, kdy není vhodné provádět zadávací řízení, udělovat granty na komunikační činnosti.
Článek 122
Příjemci grantu
1. Pokud kritéria pro udělení grantu splňuje několik subjektů, jež spolu tvoří jeden subjekt, může se tento subjekt považovat za jediného příjemce grantu, a to i tehdy, je-li vytvořen zvlášť za účelem provedení akce, která má být z daného grantu financována.
2. Pro účely této hlavy se za subjekty přidružené k příjemci grantu považují tyto subjekty:
a)
subjekty, které tvoří příjemce grantu podle odstavce 1;
b)
subjekty, které splňují kritéria způsobilosti, kterých se netýkají situace uvedené v čl. 131 odst. 4 a které mají vztah k příjemci grantu, zejména právní nebo kapitálový, jenž se neomezuje na danou akci, ani nebyl vytvořen pouze za účelem jejího provedení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí minimální obsah grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu, zejména pokud se grant uděluje několika subjektům, konkrétní povinnosti případného koordinátora a ostatních příjemců grantu, příslušný systém odpovědnosti a podmínky přidávání příjemců grantu na seznam a jejich vyškrtnutí ze seznamu.
Článek 123
Formy grantů
1. Granty mohou být uděleny v kterékoli z těchto forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 126;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
paušální financování;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d).
2. Při určování vhodné formy grantu je třeba v co nejvyšší možné míře vzít v úvahu zájmy a účetní metody potenciálních příjemců grantu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých forem grantů, včetně grantů nízké hodnoty.
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
1. Aniž jsou dotčena ustanovení základního právního aktu, schvaluje se využití jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování rozhodnutím Komise, které zajišťuje dodržování zásady rovného zacházení s příjemci grantu v rámci stejné kategorie akcí nebo pracovních programů.
V případech, kdy maximální částka grantu nepřesahuje částku grantu nízké hodnoty, může grant schválit příslušná schvalující osoba.
2. Ke schválení grantu je nutno předložit přinejmenším tyto podklady:
a)
zdůvodnění vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu podporovaných akcí nebo pracovních programů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedení nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, přičemž se vyloučí náklady nezpůsobilé podle platných pravidel Unie;
c)
popis metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování a podmínky, na jejichž základě lze v rozumné míře zajistit, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a zabráněno dvojímu financování nákladů. Tyto metody musí být založeny na:
i)
statistických údajích nebo obdobných objektivních ukazatelích, nebo
ii)
na individuálním přístupu k příjemcům grantu na základě certifikovaných a auditem ověřitelných historických údajů o příjemci grantu nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Je-li schváleno využívání obvyklých postupů účtování nákladů příjemce grantu, může příslušná schvalující osoba posoudit soulad těchto postupů s podmínkami ex ante stanovenými v odstavci 2 nebo prostřednictvím vhodné strategie pro kontroly ex post.
Byl-li soulad obvyklých postupů účtování nákladů používaných příjemci grantu s podmínkami uvedenými v odstavci 2 zjištěn ex ante, není možné výši jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, jež je stanovena uplatněním těchto postupů, zpochybnit kontrolami ex post.
Příslušná schvalující osoba může mít za to, že obvyklé postupy účtování nákladů příjemce grantu jsou v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2, jestliže byly tyto postupy schváleny vnitrostátními orgány ve srovnatelných systémech financování.
4. Rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda může povolit nebo nařídit paušální financování nepřímých nákladů příjemce grantu do maximální výše 7 % celkových přímých způsobilých nákladů akce kromě případů, kdy příjemce grantu obdrží grant na provozní náklady financovaný z rozpočtu. Strop 7 % může být překročen na základě odůvodněného rozhodnutí Komise.
5. Vlastníci malých a středních podniků a jiné fyzické osoby, které nepobírají mzdu, mohou uplatnit způsobilé náklady na zaměstnance vzniklé při provádění akce nebo pracovního programu na základě jednotkových nákladů stanovených rozhodnutím Komise.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálního financování.
KAPITOLA 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
1. Při udělování grantů musí být dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení.
2. Aniž je dotčen článek 130, nesmějí být granty kumulativní ani udělovány zpětně.
3. Granty musí zahrnovat spolufinancování, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, jsou statut a financování politických stran na evropské úrovni stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (20).
4. Účelem ani důsledkem grantů nesmí být dosažení zisku v rámci akce nebo pracovního programu příjemce grantu (dále jen „zásada neziskovosti“).
První pododstavec se nevztahuje na:
a)
akce, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu, nebo akce, které vytvářejí příjem k zajištění svého trvání i po uplynutí doby financování ze zdrojů Unie stanoveného v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě;
b)
stipendia na studium, výzkum nebo odbornou přípravu vyplácená fyzickým osobám;
c)
další přímé podpory vyplácené nejpotřebnějším fyzickým osobám, například nezaměstnaným a uprchlíkům;
d)
granty založené na paušálních sazbách, jednorázových částkách nebo na jednotkových nákladech, pokud jsou tyto sazby, částky a náklady v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 124 odst. 2;
e)
granty nízké hodnoty.
Pokud dochází k tvorbě zisku, je Komise oprávněna požadovat podíl na zisku odpovídající příspěvku Unie na způsobilé náklady, které příjemci grantu v souvislosti s prováděním akce nebo pracovního programu skutečně vznikly.
5. Pro účely této hlavy se zisk definuje jako přebytek příjmů nad způsobilými náklady příjemce grantu v době podání žádosti o výplatu zůstatku.
Příjmy uvedené v prvním pododstavci se omezují na příjem získaný při provádění akce nebo pracovního programu a na finanční prostředky, které dárci určili konkrétně na financování způsobilých nákladů.
V případě grantu na provozní náklady se pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti nepřihlíží k částkám vyčleněným na vytvoření rezerv.
6. Dosáhne-li politická strana na úrovni Unie na konci rozpočtového roku, na který obdržela grant na provozní náklady, přebytku příjmů nad výdaji, může být část tohoto přebytku až do výše 25 % celkových příjmů za daný rok přenesena odchylně od zásady neziskovosti stanovené v odstavci 4 do následujícího roku, pokud se použije před koncem prvního čtvrtletí tohoto následujícího roku.
Pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti se nezapočítávají vlastní zdroje, zejména dary a členské poplatky, získané během roční činnosti politické strany na úrovni Unie, které převyšují 15 % způsobilých nákladů, jež má nést příjemce grantu.
Druhý pododstavec se nepoužije, pokud finanční rezervy politické strany na úrovni Unie překročí 100 % průměrných ročních příjmů této politické strany.
7. Bez výzvy k podávání návrhů lze granty udělovat EIB nebo Evropskému investičnímu fondu na akce technické pomoci. V těchto případech se nepoužijí čl. 131 odst. 2 až 5 a čl. 132 odst. 1.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, které doplňují obecné zásady platné pro granty, včetně zásady neziskovosti a zásady spolufinancování. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými definuje technickou pomoc.
Článek 126
Způsobilé náklady
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů.
Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce grantu, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
vznikly v průběhu trvání akce nebo pracovního programu, s výjimkou nákladů souvisejících se závěrečnými zprávami a osvědčeními o auditu;
b)
jsou uvedeny v celkovém odhadovaném rozpočtu akce nebo pracovního programu;
c)
jsou nezbytné k provedení akce nebo pracovního programu, který je předmětem grantu;
d)
lze je identifikovat a ověřit, zejména tím, že jsou zaznamenány v účetních záznamech příjemce grantu a stanoveny v souladu s platnými účetními standardy země, ve které je příjemce grantu usazen, a v souladu s běžnou praxí účtování nákladů příjemce grantu;
e)
splňují požadavky platných daňových a sociálních právních předpisů;
f)
jsou přiměřené, odůvodněné a splňují zásadu řádného finančního řízení, zejména pokud jde o hospodárnost a účelnost.
3. Ve výzvách k podávání návrhů se stanoví kategorie nákladů považovaných za způsobilé pro financování Unií.
Aniž je dotčen základní právní akt a vedle odstavce 2, jsou níže uvedené kategorie nákladů způsobilé, pokud je za způsobilé prohlásí příslušná schvalující osoba v rámci výzvy k podávání návrhů:
a)
náklady vzniklé na základě jistoty, kterou příjemce grantu složil pro účely předběžného financování, pokud ji příslušná schvalující osoba požaduje v souladu s čl. 134 odst. 1;
b)
náklady spojené s externími audity, pokud je příslušná schvalující osoba požaduje na podporu žádostí o platbu;
c)
daň z přidané hodnoty (DPH), která není v rámci platných právních předpisů členských států týkajících se DPH vratná a kterou zaplatil příjemce grantu, jenž není osobou nepovinnou k dani podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (21);
d)
amortizační náklady, pokud příjemci grantu skutečně vznikly;
e)
mzdové náklady vnitrostátních správních orgánů, pokud jsou spojeny s náklady na činnost, kterou by příslušný orgán veřejné moci nevykonával, kdyby se dotčený projekt neprováděl.
4. Příslušná schvalující osoba může v rámci výzvy k podávání návrhů schválit jako způsobilé náklady vzniklé subjektům přidruženým k příjemci grantu popsané v článku 122. V tomto případě musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
dotčené subjekty jsou uvedeny v grantové dohodě nebo rozhodnutí o udělení grantu;
b)
dotčené subjekty se řídí předpisy platnými pro příjemce grantu v rámci grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, pokud jde o způsobilost nákladů a právo Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům a Účetního dvora provádět kontroly a audit.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví další specifikaci způsobilých nákladů.
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
1. Pro účel výpočtu zisku z grantu se spolufinancování ve formě věcného plnění nezohledňuje.
2. Příslušná schvalující osoba může v případě, že je to nezbytné či vhodné, spolufinancování ve formě věcného plnění přijmout. Je-li spolufinancování ve formě věcného plnění nabízeno k podpoře grantů nízké hodnoty a příslušná schvalující osoba se ho rozhodne odmítnout, zdůvodní, proč toto spolufinancování není nezbytné nebo vhodné.
Hodnota těchto příspěvků nesmí překročit:
a)
buď náklady, které třetím osobám skutečně vznikly a které jsou řádně doloženy účetními doklady;
b)
anebo v případě neexistence takových dokladů náklady, které odpovídají obvyklým nákladům na dotčeném trhu.
Příspěvky ve formě věcného plnění jsou v odhadu rozpočtu vedeny samostatně, aby odrážely celkovou výši zdrojů přidělených na danou akci. Jejich jednotková hodnota je ohodnocena v prozatímním rozpočtu a dále se nemění.
Příspěvky ve formě věcného plnění musí být v souladu s vnitrostátními daňovými předpisy a předpisy týkajícími se sociálního zabezpečení.
Článek 128
Transparentnost
1. Granty musí být předmětem pracovního programu, který se před prováděním zveřejní.
Tento pracovní program se provádí uveřejněním výzvy k podávání návrhů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých výjimečných případů, případů, kdy to není možné z důvodu vlastností příjemce grantu nebo dané akce, anebo případů, kdy je příjemce grantu označen v základním právním aktu.
První pododstavec se nepoužije v případě pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany nebo operací humanitární pomoci.
2. Ve výzvách k podávání návrhů se uvede plánované datum, do kterého musí být všichni žadatelé informováni o výsledku posouzení jejich žádosti, a orientační datum podpisu grantových dohod nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu.
Uvedená data se stanovují na základě těchto dob:
a)
pro informování všech žadatelů o výsledku posouzení jejich žádosti: nejdéle šest měsíců od uplynutí lhůty pro podání úplných návrhů;
b)
pro podpis grantových dohod se žadateli nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu: nejdéle tři měsíce ode dne, kdy byli žadatelé informováni, že byli úspěšní.
Tyto doby lze upravit tak, aby se přihlédlo k době nutné ke splnění zvláštních postupů, které mohou být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (22) požadovány v základním právním aktu, přičemž ve výjimečných, řádně odůvodněných případech mohou být překročeny, zejména pokud se jedná o složité akce s velkým počtem žadatelů nebo dojde-li k průtahům přičitatelných žadatelům.
Pověřená schvalující osoba ve své výroční zprávě o činnosti informuje o průměrné době pro informování žadatelů, pro podpis grantových dohod nebo pro oznámení rozhodnutí o udělení grantu. Jsou-li doby uvedené v druhém pododstavci překročeny, uvede pověřená schvalující osoba důvody tohoto překročení, a pokud toto překročení není řádně odůvodněno v souladu s třetím pododstavcem, navrhne nápravná opatření.
3. Všechny granty udělené v průběhu rozpočtového roku se každoročně zveřejňují v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na pracovní program, obsahu výzev k podávání návrhů, výjimek z výzev k předkládání návrhů, informací pro žadatele a následného uveřejňování.
Článek 129
Zákaz kumulace
1. Na každou akci může být určitému příjemci grantu udělen z rozpočtu pouze jeden grant, není-li v příslušných základních právních aktech stanoveno jinak.
Jednomu příjemci grantu může být za jeden rozpočtový rok z rozpočtu udělen pouze jeden grant na provozní náklady.
Žadatel neprodleně uvědomí schvalující osoby o veškerých vícenásobných žádostech a vícenásobných grantech týkajících se téže akce nebo téhož pracovního programu.
Za žádných okolností nesmějí být tytéž náklady financovány z rozpočtu dvakrát.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu kumulace grantů.
Článek 130
Zákaz retroaktivity
1. Grant na již zahájené akce lze udělit pouze v případě, že žadatel může prokázat, že akce musela být zahájena ještě před podpisem grantové dohody nebo před oznámením rozhodnutí o udělení grantu.
V těchto případech nesmějí být způsobilé náklady vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant, pokud se nejedná o řádně odůvodněné výjimečné případy, které stanovuje základní právní akt, nebo pokud se nejedná o mimořádně naléhavou pomoc pro řešení krizí, operace civilní ochrany a operace humanitární pomoci nebo o situace, kdy hrozí bezprostřední riziko nebo u nichž hrozí, že přerostou v ozbrojený konflikt nebo že dojde k destabilizaci země, přičemž včasný zásah Unie by měl z hlediska předcházení konfliktu zásadní význam.
Udělení grantu se zpětným účinkem na již ukončenou akci je vyloučeno.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu retroaktivity.
2. V případě grantů na provozní náklady musí být grantová dohoda podepsána nebo rozhodnutí o udělení grantu oznámeno do šesti měsíců po začátku rozpočtového roku příjemce grantu. Způsobilé náklady nesmějí být vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant ani před začátkem rozpočtového roku příjemce grantu.
KAPITOLA 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
1. Žádosti o grant se podávají písemně, případně v zabezpečené elektronické podobě.
Komise poskytne v případech, kdy to lze provést, možnost podat žádosti o grant prostřednictvím internetu.
2. Za způsobilé se považují žádosti o grant podané:
a)
právnickými osobami nebo
b)
fyzickými osobami, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) mohou být žádosti o grant způsobilé, pokud je podají subjekty bez právní subjektivity podle platného vnitrostátního práva, za předpokladu, že jejich zástupci mají způsobilost činit právní úkony jménem subjektu a ručí za ochranu finančních zájmů Unie stejným způsobem jako právnické osoby.
3. Žádost musí uvést právní postavení žadatele a prokázat jeho finanční a provozní způsobilost provést navrhovanou akci nebo pracovní program.
Za tímto účelem žadatel předloží čestné prohlášení a, s výjimkou žádosti o grant nízké hodnoty, veškeré podklady, které na základě posouzení rizik požaduje příslušná schvalující osoba. Požadované doklady se uvádějí ve výzvě k podávání návrhů.
Ověření finanční způsobilosti se nevztahuje na fyzické osoby, které obdržely stipendia, na nejpotřebnější fyzické osoby, které získávají přímou podporu, ani na veřejné subjekty nebo mezinárodní organizace. Příslušná schvalující osoba může na základě posouzení rizik upustit od požadavku na ověření provozní způsobilosti veřejných subjektů nebo mezinárodních organizací.
4. Na žadatele o grant se použije čl. 106 odst. 1 a články 107, 108 a 109. Žadatelé prokáží, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených ve zmíněných článcích. Příslušná schvalující osoba však toto prokázání nevyžaduje v těchto případech:
a)
u grantů nízké hodnoty;
b)
pokud bylo takové prokázání v poslední době předloženo v jiném řízení o udělení grantu.
5. Příslušná schvalující osoba může žadatelům uložit podle článku 109 účinné, přiměřené a odrazující správní a finanční sankce.
Tyto sankce mohou být uloženy též příjemcům grantu, kteří při podání žádosti nebo během provádění grantu neposkytli informace požadované příslušnou schvalující osobou nebo poskytli vědomě nesprávné informace.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o grant, prokazování toho, že se žadatele netýkala situace zakládající vyloučení, žadatelů bez právní subjektivity, právnických osob tvořících jednoho žadatele, finančních a správních sankcí, kritérií způsobilosti a grantů nízké hodnoty.
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
1. Kritéria pro výběr oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení schopnosti žadatele dokončit navrhovanou akci nebo pracovní program.
2. Kritéria pro udělení grantu oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení kvality podaných návrhů z hlediska stanovených cílů a priorit.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu.
Článek 133
Hodnocení
1. Návrhy se hodnotí na základě předem oznámených kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu s cílem zjistit, které návrhy lze financovat.
2. Na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1 vypracuje příslušná schvalující osoba seznam příjemců grantu s uvedením schválených částek.
3. Příslušná schvalující osoba písemně vyrozumí žadatele o tom, jak bylo o jejich žádostech rozhodnuto. Jestliže požadovaný grant nebyl udělen, sdělí dotčený orgán důvody zamítnutí žádosti, zejména s ohledem na kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení a udílení grantů a poskytování informací žadatelům.
KAPITOLA 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
1. Příslušná schvalující osoba může, pokud to považuje za vhodné a přiměřené, v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik požadovat od příjemce grantu složení jistoty předem, aby se omezila finanční rizika spojená s poskytnutím předběžného financování.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se u grantů nízké hodnoty složení jistoty nevyžaduje.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistoty pro účely předběžného financování.
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
1. Konečná výše grantu se stanoví až poté, co příslušná pověřená schvalující osoba schválí závěrečné zprávy a účty, aniž jsou dotčeny následné kontroly provedené dotčeným orgánem, které je nutno uskutečnit včas.
2. Pokud se ukáže, že v řízení o udělení grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší příslušná schvalující osoba toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení dotyčného řízení. Na případy podezření z podvodu ihned upozorní Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Pokud se po udělení grantu ukáže, že v řízení o udělení grantu nebo při provádění grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem, podvodům nebo porušení povinnosti, může příslušná schvalující osoba, v závislosti na stadiu řízení a pod podmínkou, že žadateli nebo příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit:
a)
odmítnout podepsat grantovou dohodu nebo oznámit rozhodnutí o udělení grantu;
b)
pozastavit provádění grantu; nebo
c)
je-li to vhodné, vypovědět grantovou dohodu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu.
4. Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst příjemci grantu nebo jestliže příjemce grantu porušil své povinnosti vyplývající z grantové dohody nebo z rozhodnutí o udělení grantu, může příslušná schvalující osoba rovněž snížit výši grantu nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky podle grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, a to v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí, podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
5. Pokud kontroly či audity odhalí systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností, které lze přičíst příjemci grantu a které mají významný dopad na řadu grantů, jež mu byly uděleny za podobných podmínek, může příslušná schvalující osoba pozastavit provádění všech dotčených grantů, nebo je-li to vhodné, vypovědět dotčené grantové dohody s tímto příjemcem grantu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu tomuto příjemci grantu, a to v závislosti na závažnosti chyb, nesrovnalostí či podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
Příslušná schvalující osoba může rovněž po sporném řízení snížit výši grantů nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky, pokud jde o všechny granty, kterých se týkají systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností uvedené v prvním pododstavci, které lze podrobit auditu podle grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu.
6. Příslušná schvalující osoba určí, je-li to možné a účelné, o jakou částku by se granty měly snížit nebo jaká částka by měla být získána zpět, na základě nákladů, které byly v případě každého grantu neoprávněně uvedeny jako způsobilé, a to po přijetí přepracovaných finančních výkazů, které příjemce grantu předložil.
7. Není-li u každého příslušného grantu možné nebo účelné přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů, lze výši grantů, která má být snížena nebo získána zpět, stanovit extrapolací míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, nebo pokud nezpůsobilé náklady nemohou sloužit za základ stanovení částek, které mají být sníženy nebo získány zpět, lze tuto výši stanovit na základě paušální sazby s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Příjemci grantu je dána možnost vyjádřit se k metodě extrapolace nebo paušální sazby, která má být použita, a navrhnout před snížením grantu nebo získáním neoprávněně vyplacených částek zpět řádně odůvodněný jiný způsob nebo jinou sazbu.
8. Komise zajistí rovné zacházení s příjemci grantu v rámci programu, zejména pokud je prováděn více příslušnými schvalujícími osobami.
Příjemci grantu jsou v souladu s článkem 97 informováni o možnostech napadnout rozhodnutí přijatá podle odstavců 3, 4, 5, 6 a 7 tohoto článku.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vyplácení grantů a kontrol, včetně pravidel týkajících se podkladů a pozastavení a snížení grantů.
Článek 136
Uchovávání dokladů
1. Příjemci grantu uchovávají záznamy, podklady, statistické záznamy a jiné doklady týkající se grantu po dobu pěti let ode dne výplaty zůstatku a v případě grantů nízké hodnoty po dobu tří let.
2. Doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění projektu musí být uchovávány až do doby, kdy jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky vyřízeny.
KAPITOLA 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
1. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje udělení finanční podpory třetím osobám, smí příjemce grantu tuto finanční podporu poskytnout, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
příslušná schvalující osoba před udělením grantu ověřila, zda příjemce grantu nabízí dostatečné záruky inkasa částek dlužných Komisi;
b)
podmínky pro její poskytnutí jsou přísně vymezeny v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení;
c)
jedná se o malé částky, kromě případů, kdy je poskytnutí finanční podpory základním cílem akce.
2. Každé rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontrol týkajících se veškerých dokladů, budov a informací, včetně informací uložených na elektronických nosičích, u všech třetích osob, které obdržely finanční prostředky Unie.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se smluv o provedení a poskytování finanční podpory třetím osobám.
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
1. Při udílení cen jsou dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení a ceny podporují dosahování politických cílů Unie.
2. Za tímto účelem probíhá udílení cen v rámci pracovního programu, který se před provedením uveřejní. Pracovní program se provádí vyhlašováním soutěží.
Soutěže o ceny o jednotkové hodnotě nejméně 1 000 000 EUR lze uveřejnit, pouze pokud jsou uvedeny v prohlášeních či v jakémkoli jiném příslušném dokumentu uvedeném v čl. 38 odst. 3 písm. e).
V pravidlech soutěže jsou stanoveny alespoň podmínky účasti, včetně kritérií pro vyloučení ze soutěže uvedených v čl. 106 odst. 1 a článcích 107, 108 a 109, kritéria pro udělení ceny, její výše a podmínky jejího vyplacení.
Ceny se nesmějí udílet přímo bez uskutečnění soutěže a uveřejňují se každoročně v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
3. Soutěžní příspěvky vyhodnocuje odborná komise na základě uveřejněných pravidel soutěže.
Ceny poté uděluje příslušná schvalující osoba na základě posouzení provedeného odbornou komisí, která se na základě posouzení kvality soutěžních příspěvků rozhodne, zda udělení ceny doporučí či nikoli.
4. Výše ceny nezávisí na nákladech, které vítězi vznikly.
5. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje, aby příjemce grantu Unie udělil ceny třetím osobám, smí příjemce grantu tyto ceny udělit, je-li minimální obsah pravidel soutěže ve smyslu odstavce 2 přísně vymezen v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se cen, včetně časového plánu, pravidel soutěže, následného uveřejňování, vyhodnocování, poskytování informací a oznamování vítězů.
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
1. Finanční nástroje se schvalují základním právním aktem.
Odchylně od prvního pododstavce lze finanční nástroje vytvořit v řádně odůvodněných případech i bez schválení základním právním aktem, pokud jsou do rozpočtu začleněny v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. e).
2. Pokud se podpora Unie poskytuje prostřednictvím finančních nástrojů a je spolu s opatřeními, jež s finančními nástroji přímo souvisejí, spojena do jednoho opatření, které je namířeno na stejné konečné příjemce finančních prostředků, včetně technické pomoci, snížených úrokových sazeb a subvencí poplatků za záruky, vztahuje se tato hlava na všechny prvky daného opatření.
3. Pokud jsou v případě prvků, které nemají přímou souvislost s finančními nástroji, finanční nástroje spojeny s granty financovanými z rozpočtu v souladu s částí první hlavou VI, je nutné pro každý zdroj financování vést samostatné záznamy.
4. Komise může uplatňovat finanční nástroje v rámci přímého nebo nepřímého řízení, je-li tak stanoveno v základním právním aktu; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi).
Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) mohou při uplatňování finančních nástrojů dále v rámci své odpovědnosti využíváním finančních nástrojů částečně zčásti pověřit finanční zprostředkovatele, pokud zajistí, aby tito finanční zprostředkovatelé splňovali kritéria stanovená v čl. 140 odst. 1, 3 a 5. Finanční zprostředkovatelé se vybírají otevřenými, transparentními, přiměřenými a nediskriminačními postupy, v nichž je vyloučen střet zájmů.
Komise nese i nadále odpovědnost za zajištění souladu prováděcího rámce finančních nástrojů se zásadou řádného finančního řízení a přispívá k plnění obsahově a časově vymezených politických cílů, které lze hodnotit z hlediska výkonu a výsledků. Komise odpovídá za uplatňování finančních nástrojů, aniž je dotčena právní a smluvní odpovědnost pověřených subjektů v souladu s platným právem.
5. Jsou-li finanční nástroje uplatňovány v rámci sdíleného řízení s členskými státy, jsou pravidla pro tyto nástroje, včetně pravidel týkajících se příspěvků na finanční nástroje spravované přímo či nepřímo podle této hlavy, stanovena v nařízeních uvedených v článku 175.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních nástrojů, včetně výběru subjektů pověřených uplatňováním finančních nástrojů, obsahu pověřovacích dohod, nákladů řízení a poplatků za řízení, zvláštních pravidel pro svěřenské účty, přímého uplatňování finančních nástrojů a výběru řídících subjektů, finančních zprostředkovatelů a konečných příjemců finančních prostředků.
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
1. Finanční nástroje jsou používány v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace, rovného zacházení a subsidiarity a v souladu se svými cíli a s dobou trvání, kterou pro ně základní právní akt případně stanoví.
2. Finanční nástroje musí splňovat toto:
a)
řešení případů selhání trhu a nepříznivé investiční situace, jejichž rentabilita byla prokázána, ale které nemají zajištěno dostatečné financování z tržních zdrojů;
b)
doplňkovost: cílem finančních nástrojů není nahradit finanční nástroje členského státu, soukromé financování či jiné finanční zásahy Unie;
c)
nenarušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a soulad s pravidly pro státní podpory;
d)
aktivace mimorozpočtových zdrojů: příspěvek Unie na finanční nástroj má za cíl aktivovat v souladu s předem vymezenými ukazateli celkovou investici převyšující příspěvek Unie;
e)
sladění zájmů: Komise při uplatňování finančních nástrojů zajistí, aby existoval společný zájem na dosažení politických cílů stanovených pro finanční nástroj, jenž může být podepřen opatřeními typu spoluinvestování, požadavků na sdílení rizik nebo finančních pobídek, a současně aby nedocházelo ke střetu zájmů s jinými činnostmi pověřeného subjektu;
f)
finanční nástroje se vytvářejí na základě hodnocení ex ante, včetně vyhodnocení možnosti opětovného využití dodatečných zdrojů uvedených v odst. 8 písm. f).
3. Rozpočtové výdaje související s určitým finančním nástrojem a finanční závazky Unie v žádném případě nesmějí přesáhnout výši příslušného rozpočtového závazku přijatého k tomuto účelu, čímž je vyloučen vznik podmíněných závazků pro rozpočet.
4. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) a všichni finanční zprostředkovatelé, kteří byli vybráni, aby se podíleli na uskutečňování finančních operací v rámci finančního nástroje, musí splňovat příslušné normy a platné právní předpisy v oblasti předcházení praní peněz, boje proti terorismu a daňových podvodů. Za účelem uplatňování finančních nástrojů podle této hlavy nesmějí být subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) usazeny na územích, jejichž soudy při uplatňování mezinárodně uznávaných daňových standardů nespolupracují s Unií, ani udržovat obchodní styky se subjekty tam usazenými, a tyto požadavky jsou povinny začlenit do svých smluv s vybranými finančními zprostředkovateli.
5. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi), finanční zprostředkovatelé uvedení v odstavci 4 tohoto článku, kteří jsou zapojeni do správy finančních nástrojů Unie, a koneční příjemci pomoci Unie podle této hlavy poskytují Účetnímu dvoru v souladu s článkem 161 veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr považuje za nezbytné k plnění svých úkolů.
Na pomoc Unie poskytovanou podle této hlavy se vztahují nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (23).
6. K dosažení specifických politických cílů sledovaných finančním nástrojem se používají částky odpovídající alespoň příspěvku Unie nebo jejich násobky, které nesmějí poskytovat nepatřičné výhody, zejména ve formě neoprávněné výplaty dividend nebo zisku třetím osobám.
Aniž jsou dotčena odvětvová pravidla pro sdílené řízení, zaznamenávají se příjmy, včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, do rozpočtu až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení.
Není-li v základním právním aktu stanoveno jinak, představují roční splátky, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin půjček zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, vnitřní účelově vázané příjmy podle článku 21, a aniž je dotčen odstavec 9 tohoto článku, používají se na stejný finanční nástroj po dobu nepřesahující dobu přidělení prostředků na závazky plus dva roky.
7. Platby na svěřenské účty provádí Komise na základě žádostí o provedení platby, které jsou řádně podloženy prognózami čerpání, s přihlédnutím k dostupným zůstatkům na svěřenských účtech a k potřebě vyhnout se nadměrně vysokým zůstatkům na těchto účtech. Jestliže zůstatky na svěřenských účtech postačují k tomu, aby pokryly smluvně stanovenou minimální rezervu na svěřenských účtech, prognózu čerpání na běžný rozpočtový rok a částky nezbytné k vyloučení vzniku podmíněných závazků ve vztahu k platebním závazkům v jiných měnách než v euru, další platba na svěřenské účty se neprovede. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
8. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě každoročně zprávy o činnostech vztahujících se k finančním nástrojům. Zpráva pro každý podporovaný finanční nástroj uvádí:
a)
dotčený finanční nástroj a základní právní akt;
b)
popis finančního nástroje, prováděcí ujednání a přínos, který má příspěvek Unie;
c)
finanční instituce zapojené do používání finančního nástroje, včetně všech otázek týkajících se uplatňování odstavce 5;
d)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
e)
výsledky použití finančního nástroje, včetně uskutečněných investic;
f)
hodnocení využívání veškerých částek, které byly podle odstavce 6 vráceny do nástroje jako vnitřní účelově vázané příjmy;
g)
zůstatek na svěřenském účtu;
h)
příjmy a splátky podle odstavce 6;
i)
hodnotu kapitálových investic oproti předchozím rokům;
j)
kumulované hodnoty znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněných záruk pro záruční nástroje;
k)
cílovou a dosaženou aktivaci mimorozpočtových zdrojů;
l)
příspěvek k dosažení cílů dotčeného programu, měřený na základě zavedených ukazatelů, popřípadě včetně zeměpisné diverzifikace.
9. Jestliže se Evropský parlament a Rada domnívají, že finanční nástroj nesplnil účinně své cíle, mohou Komisi požádat, aby předložila návrh přepracovaného základního právního aktu s cílem tento nástroj zlikvidovat. V případě, že dojde k likvidaci finančního nástroje, veškeré nové splátky v jeho rámci podle odst. 6 třetího pododstavce se považují za obecný příjem.
10. Účel finančních nástrojů a jejich případná zvláštní právní forma a místo zákonné registrace se zveřejňují na internetových stránkách Komise.
11. V případě finančních nástrojů příslušná schvalující osoba zajistí, aby subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) předložily finanční výkaz vztahující se k období od 1. ledna do 31. prosince, který se řídi účetními pravidly uvedenými v článku 143 a mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor (IPSAS), a veškeré informace nezbytné k vypracování finančních výkazů v souladu s čl. 68 odst. 3 do 15. února následujícího roku. Příslušná schvalující osoba rovněž zajistí, aby uvedené subjekty předložily auditované finanční výkazy za finanční nástroje do 15. května následujícího roku.
12. Komise zajistí harmonizovanou správu finančních nástrojů, zejména v oblasti účetnictví, výkaznictví, monitorování a zvládání finančních rizik.
13. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se uplatňování finančních nástrojů, včetně podmínek jejich využívání, aktivace mimorozpočtových zdrojů, hodnocení ex ante, monitorování a zacházení s příspěvky z fondů uvedených v článku 175.
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
KAPITOLA 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Účetní závěrka zahrnuje:
a)
konsolidované finanční výkazy, které v konsolidované podobě uvádějí finanční údaje obsažené ve finančních výkazech orgánů financovaných z rozpočtu a v účetních závěrkách subjektů uvedených v článku 208 a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
souhrnné rozpočtové účty, které uvádějí informace z rozpočtových účtů orgánů.
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vypracuje zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok.
Tuto zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. března následujícího rozpočtového roku.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 přinejmenším uvádí, jak v absolutních hodnotách, tak v procentním vyjádření, úroveň vynakládání prostředků a souhrnné informace o převodech prostředků mezi jednotlivými rozpočtovými body.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zprávy o rozpočtovém a finančním řízení.
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
1. Účetní Komise přijme pravidla založená na mezinárodně uznávaných účetních standardech pro veřejný sektor. Od těchto standardů se může odchýlit, považuje-li to za nezbytné k zajištění věrného a poctivého obrazu aktiv a pasiv, nákladů, výnosů a peněžních toků. Jestliže se určité účetní pravidlo od uvedených standardů významně odchýlí, uvede se tato skutečnost spolu s odůvodněním v příloze k finančním výkazům.
2. Rozpočtové účty uvedené v článku 141 se řídí rozpočtovými zásadami stanovenými v tomto nařízení. Podávají věrný a poctivý obraz rozpočtových příjmových a výdajových operací.
Článek 144
Účetní zásady
1. Finanční výkazy uvedené v článku 141 musí podávat informace, včetně informací o účetních zásadách, způsobem zajišťujícím jejich relevanci, spolehlivost, srovnatelnost a srozumitelnost. Vypracovávají se v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami obsaženými v účetních pravidlech uvedených v článku 143.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými vytvoří rámec pro plnění úkolů účetního podle tohoto článku a podle článků 145, 146, 148, 151, 154, 156 a 157.
Článek 145
Finanční výkazy
1. Finanční výkazy se předkládají v milionech eur a obsahují:
a)
rozvahu a výkaz o finanční výkonnosti, v nichž se uvádějí všechna aktiva a pasiva, finanční situace a hospodářský výsledek k 31. prosinci předchozího rozpočtového roku; jsou předkládány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
výkaz peněžních toků, z něhož vyplývají částky vybrané a vyplacené během rozpočtového roku, a konečný stav pokladny;
c)
výkaz změn v čistých aktivech, který obsahuje přehled o změnách stavu rezerv v průběhu roku a souhrnné výsledky.
2. Příloha k finančním výkazům doplňuje a vysvětluje informace obsažené ve výkazech uvedených v odstavci 1 a poskytuje všechny doplňující informace stanovené mezinárodně uznávanou účetní praxí, pokud jsou tyto informace pro činnosti Unie relevantní.
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
1. Zprávy o plnění rozpočtu jsou předkládány v milionech eur. Sestávají ze:
a)
zpráv, které shrnují všechny rozpočtové příjmové a výdajové operace rozpočtového roku;
b)
přílohy, která doplňuje a vysvětluje informace uvedené ve zprávách.
2. Zprávy o plnění rozpočtu mají stejnou strukturu jako samotný rozpočet.
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
1. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají účetnímu Komise a Účetnímu dvoru do 1. března následujícího rozpočtového roku své předběžné účetní závěrky.
2. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají do 1. března následujícího roku účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní Komise konsoliduje tyto předběžné účetní závěrky s předběžnou účetní závěrkou Komise a do 31. března následujícího rozpočtového roku předá Účetnímu dvoru předběžnou účetní závěrku Komise a konsolidovanou předběžnou účetní závěrku Unie.
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
1. Účetní dvůr předloží do 1. června své připomínky k předběžným účetním závěrkám orgánů jiných než Komise a jednotlivých subjektů uvedených v článku 141 a do 15. června své připomínky k předběžné účetní závěrce Komise a konsolidované předběžné účetní závěrce Unie.
2. Orgány jiné než Komise a jednotlivé subjekty uvedené v článku 141 vypracují své konečné účetní závěrky a předají je účetnímu Komise, Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě do 1. července, aby mohla být vypracována konečná konsolidovaná účetní závěrka.
Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předají do 1. července účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní každého orgánu a subjektu uvedeného v článku 141 předají Účetnímu dvoru současně se svou konečnou účetní závěrkou rovněž související prohlášení vedení k auditu; kopii tohoto prohlášení předají účetnímu Komise.
Ke konečné účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s platnými účetními zásadami, pravidly a metodami.
4. Účetní Komise vypracuje konečnou konsolidovanou účetní závěrku na základě informací předložených podle odstavce 2 tohoto článku orgány jinými než Komise a subjekty uvedenými v článku 141. Ke konečné konsolidované účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní Komise prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k finančním výkazům.
5. Komise konečnou konsolidovanou účetní závěrku a vlastní konečnou účetní závěrku schválí a předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. července.
Ke konečné konsolidované účetní závěrce se vydává prohlášení vedení k auditu, jež účetní Komise předá ve stejné lhůtě Účetnímu dvoru.
6. Konečná konsolidovaná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování EU a článku 160a Smlouvy o Euratomu, zveřejní do 15. listopadu v Úředním věstníku Evropské unie.
KAPITOLA 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 podává Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou ročně zprávu o rozpočtových zárukách uvedených v čl. 49 odst. 1 písm. d) a jim odpovídajících rizicích.
Tyto informace současně předává Účetnímu dvoru.
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
1. Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 předává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou měsíčně číselné údaje o plnění rozpočtu, shrnuté alespoň na úrovni kapitol, týkající se příjmů i výdajů vůči všem prostředkům.
Tyto číselné údaje obsahují také informace o využití přenesených prostředků.
Číselné údaje se předávají do deseti pracovních dní od konce každého měsíce.
2. Třikrát ročně, do třiceti pracovních dnů po 31. květnu, 31. srpnu a 31. prosinci, podává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o plnění rozpočtu v příjmech i ve výdajích rozdělených podle kapitol, článků a bodů.
Tyto zprávy obsahují rovněž informace o využití prostředků přenesených z předchozích rozpočtových roků.
3. Číselné údaje a zpráva o plnění rozpočtu se současně předávají Účetnímu dvoru a zveřejňují na internetových stránkách Komise.
4. Účetní předá Evropskému parlamentu a Radě do 15. září každého roku zprávu s informacemi o zjištěných stávajících rizicích, pozorovaných obecných tendencích, nových problémech v oblasti účetnictví, pokroku v účetnictví, včetně případů, na něž upozornil Účetní dvůr, a s informacemi o finančních prostředcích získaných zpět.
KAPITOLA 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
1. Účetní systém orgánu slouží k organizaci rozpočtových a finančních informací tak, aby bylo možné, vkládat, třídit a zaznamenávat číselné údaje.
2. Účetní systém je tvořen obecnými a rozpočtovými účty. Tyto účty jsou vedeny v eurech a za kalendářní rok.
3. Pověřená schvalující osoba může rovněž vést analytické účty.
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Účetní Komise stanovuje v souladu s článkem 143 po konzultaci s účetními ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 účetní pravidla a harmonizovanou účtovou osnovu, které používají všechny orgány, úřady uvedené v části druhé hlavě V a všechny subjekty uvedené v článku 141.
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Obecné účty zachycují v chronologickém pořadí s využitím metody podvojného zápisu všechny události a operace, které ovlivňují hospodářskou a finanční situaci a aktiva a pasiva orgánů a subjektů uvedených v článku 141.
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
1. Zůstatky účtů a pohyby na obecných účtech se zapisují do účetních knih.
2. Každý účetní zápis, včetně oprav v účetních záznamech, se provádí na základě účetních dokladů, na které odkazuje.
3. Účetní systém musí umožnit při kontrole bez potíží vyhledat všechny účetní zápisy.
Článek 155
Účetní opravy
Po uzavření rozpočtového roku až do dne předložení obecných účtů provádí účetní opravy, které, aniž by vyvolaly platby k tíži nebo inkasa ve prospěch uvedeného rozpočtového roku, jsou nezbytné pro věrný a poctivý obraz údajů v těchto účtech. Tyto opravy se řídí účetními pravidly uvedenými v článku 143.
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat plnění rozpočtu.
2. Pro účely odstavce 1 zaznamenávají rozpočtové účty veškeré rozpočtové příjmové a výdajové operace stanovené v části první hlavě IV.
KAPITOLA 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vede v souladu se vzorem sestaveným účetním Komise soupisy množství a hodnot veškerého hmotného, nehmotného a finančního majetku Unie.
Každý orgán a subjekt podle článku 141 ověřuje, zda zápisy v inventárním soupisu odpovídají skutečnosti.
2. Prodej hmotného majetku Unie se vhodným způsobem vyhlašuje.
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
KAPITOLA 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Evropský parlament, Rada a Komise informují Účetní dvůr co nejdříve o všech svých rozhodnutích a pravidlech přijatých podle článků 13, 16, 21, 25, 26, 29 a 40.
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
1. Účetní dvůr prověřuje legalitu a správnost všech příjmů a výdajů z hlediska Smluv, rozpočtu, tohoto nařízení, aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a všech dalších právních aktů přijatých na základě Smluv.
2. Při plnění svých úkolů má Účetní dvůr za podmínek stanovených v článku 161 právo nahlížet do všech dokumentů a informací o finančním řízení útvarů nebo subjektů ve vztahu k operacím financovaným nebo spolufinancovaným Unií. Je oprávněn vyslechnout každého úředníka, který odpovídá za výdajové nebo příjmové operace, a může využít všech kontrolních postupů vhodných pro výše uvedené útvary nebo subjekty. Audit v členských státech se uskutečňuje v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, nebo pokud tyto orgány nemají nezbytné pravomoci, s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány členských států spolupracují v duchu důvěry a při zachování své nezávislosti.
Účetní dvůr se může za účelem získání všech informací, které jsou nezbytné k plnění úkolů, jimiž byl pověřen Smlouvami nebo právními akty přijatými na jejich základě, účastnit na vlastní žádost kontrolních operací v rámci plnění rozpočtu prováděných kterýmkoli orgánem nebo jeho jménem.
Na žádost Účetního dvora zmocní každý orgán finanční instituce, u kterých jsou vedeny vklady Unie, k tomu, aby umožnily Účetnímu dvoru přesvědčit se o souladu vnějších údajů s účty.
3. Pro plnění svých úkolů oznamuje Účetní dvůr orgánům a úřadům, na které se toto nařízení vztahuje, jména svých zaměstnanců pověřených prováděním auditu u těchto orgánů a úřadů.
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Účetní dvůr zajistí, aby byly veškeré cenné papíry a hotovost na vkladech nebo v pokladně zkontrolovány podle dokladů podepsaných vkladateli nebo podle úředních záznamů o držené hotovosti a cenných papírech. Tyto kontroly může provádět sám.
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
1. Komise, ostatní orgány, subjekty, které spravují příjmy nebo výdaje jménem Unie, a příjemci finančních prostředků poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr pokládá za nezbytné pro plnění svých úkolů. Poskytnou Účetnímu dvoru veškeré doklady, které se týkají zadávání a provádění veřejných zakázek financovaných z rozpočtu, a veškeré peněžní nebo materiálové účty, všechny účetní záznamy nebo podklady a rovněž související správní dokumenty, všechny dokumenty týkající se příjmů a výdajů, všechny inventární soupisy a všechna organizační schémata útvarů, které Účetní dvůr považuje za nezbytné pro kontrolu zprávy o plnění rozpočtu a výsledku hospodaření na základě záznamů nebo na místě, a pro stejný účel všechny dokumenty a údaje vytvořené nebo uložené elektronicky.
Orgány interního auditu a další útvary dotčených vnitrostátních správních orgánů poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu, kterou Účetní dvůr pokládá za nezbytnou pro provádění svých úkolů.
2. Úředníci, u kterých provádí Účetní dvůr audit, předloží:
a)
své záznamy o pokladní hotovosti, jakékoli jiné hotovosti, cenných papírech a materiálech všeho druhu a podklady týkající se správy finančních prostředků, jíž jsou pověřeni, a rovněž veškeré účetní knihy, rejstříky a ostatní dokumenty, které se k nim vztahují;
b)
korespondenci a jakékoli jiné dokumenty požadované pro plné provedení auditu podle čl. 159 odst. 1.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) smí požadovat pouze Účetní dvůr.
3. Účetní dvůr je oprávněn kontrolovat dokumenty týkající se příjmů a výdajů Unie, které se nacházejí v držení útvarů orgánů, a zejména útvarů příslušných rozhodovat o příjmech a výdajích, subjektů spravujících příjmy a výdaje jménem Unie a fyzických a právnických osob, které přijímají platby z rozpočtu.
4. Ověření legality a správnosti příjmů a výdajů a kontrola řádného finančního řízení zahrnuje též použití prostředků Unie subjekty mimo orgány, které tyto subjekty získaly formou příspěvků.
5. Vyplácení finančních prostředků Unie příjemcům mimo orgány je vázáno na písemný souhlas těchto příjemců, nebo v případě jejich nesouhlasu na písemný souhlas dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů s tím, že Účetní dvůr provede audit použití poskytnutých částek.
6. Komise poskytne Účetnímu dvoru na jeho žádost veškeré informace o výpůjčních a úvěrových operacích.
7. Použití integrovaných počítačových systémů nesmí omezit přístup Účetního dvora k podkladům.
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
1. Účetní dvůr předá Komisi a dotčeným orgánům do 30. června své připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve výroční zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení. Každý orgán podá svou odpověď Účetnímu dvoru do 15. října. Orgány jiné než Komise předávají své odpovědi současně Komisi.
2. Výroční zpráva obsahuje posouzení řádnosti finančního řízení.
3. Výroční zpráva obsahuje samostatný oddíl pro každý orgán. Účetní dvůr k ní může přiložit jakoukoli souhrnnou zprávu nebo obecné připomínky, které považuje za vhodné.
Účetní dvůr přijme veškerá nezbytná opatření, aby odpovědi orgánů na jeho připomínky byly zveřejněny vedle připomínek nebo za připomínkami, ke kterým se vztahují.
4. Účetní dvůr předá orgánům příslušným k udělení absolutoria a ostatním orgánům do 15. listopadu výroční zprávu doplněnou odpověďmi orgánů a zajistí její zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Jakmile Účetní dvůr předá výroční zprávu, poskytne Komise neprodleně dotčeným členským státům informace obsažené ve zprávě, které se týkají správy finančních prostředků, za niž podle platných předpisů odpovídají.
Po obdržení těchto informací podají členské státy do 60 dní svou odpověď Komisi. Komise do 28. února předá souhrn těchto informací Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
1. Účetní dvůr předloží dotčenému orgánu nebo subjektu veškeré připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve zvláštní zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení.
Dotčený orgán nebo subjekt uvědomí Účetní dvůr ve lhůtě dvou a půl měsíce předložení těchto připomínek o jakékoli odpovědi, kterou si přeje k těmto připomínkám učinit.
Účetní dvůr přijme konečné znění zvláštní zprávy během měsíce, který následuje po obdržení odpovědí od dotčených orgánů nebo subjektů.
Zvláštní zprávy spolu s odpověďmi dotčených orgánů nebo subjektů jsou neprodleně předány Evropskému parlamentu a Radě a každý z nich, případně ve spolupráci s Komisí, rozhodne o případných dalších krocích.
Účetní dvůr přijme nezbytná opatření, aby odpovědi dotčených orgánů nebo subjektů na jeho připomínky byly zveřejněny společně se zvláštní zprávou.
2. Stanoviska uvedená v čl. 287 odst. 4 druhém pododstavci Smlouvy o fungování EU, která se nevztahují k návrhům nebo předlohám v rámci legislativního konzultačního postupu, může Účetní dvůr zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie. Účetní dvůr rozhodne o jejich zveřejnění po konzultaci s orgánem, který si stanovisko vyžádal nebo jejž se stanovisko týká. Ke zveřejněným stanoviskům jsou připojeny veškeré připomínky dotčených orgánů.
KAPITOLA 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
1. Evropský parlament uděluje na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou do 15. května roku n + 2 Komisi absolutorium za plnění rozpočtu rozpočtového roku n.
2. Nelze-li lhůtu stanovenou v odstavci 1 dodržet, sdělí Evropský parlament nebo Rada Komisi důvody odkladu.
3. Pokud Evropský parlament odloží rozhodnutí o udělení absolutoria, snaží se Komise co nejdříve přijmout opatření, která by odstranila nebo umožnila odstranit překážky bránící toto rozhodnutí přijmout.
Článek 165
Postup udělování absolutoria
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účtů všech příjmů a výdajů Unie, z nich vyplývajícího zůstatku a aktiv a pasiv Unie uvedených v rozvaze.
2. Před udělením absolutoria Evropský parlament přezkoumá, poté co tak učiní Rada, závěrečný účet, rozvahu a hodnotící zprávu podle článku 318 Smlouvy o fungování EU. Současně přezkoumá výroční zprávu Účetního dvora, odpovědi kontrolovaných orgánů, všechny relevantní zvláštní zprávy Účetního dvora za uvedený rozpočtový rok a jeho prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací.
3. Komise předloží podle článku 319 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro hladký průběh udílení absolutoria pro příslušný rozpočtový rok.
Článek 166
Následná opatření
1. V souladu s článkem 319 Smlouvy o fungování EU a článkem 106 Smlouvy o Euratomu učiní Komise a ostatní orgány všechna vhodná opatření, aby vyhověly připomínkám připojeným k rozhodnutí Evropského parlamentu o absolutoriu a poznámkám provázejícím doporučení o absolutoriu přijaté Radou.
2. Na žádost Evropského parlamentu nebo Rady podají orgány zprávu o opatřeních učiněných na základě těchto připomínek a poznámek, a zejména o pokynech daných všem útvarům, které odpovídají za plnění rozpočtu. Členské státy spolupracují s Komisí tak, že jí oznamují opatření učiněná na základě těchto připomínek, aby je Komise mohla zohlednit ve vlastní zprávě. Zprávy orgánů se zasílají rovněž Účetnímu dvoru.
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ESVČ podléhá postupům stanoveným v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 164, 165 a 166 tohoto nařízení. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a v případě potřeby poskytuje další nezbytné informace, a to i formou účasti na zasedáních příslušných subjektů.
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v předpisech týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
1. Prostředky EZZF obsahují pro každý rozpočtový rok nerozlišené prostředky, s výjimkou výdajů na opatření podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, které jsou financovány rozlišenými prostředky.
2. Přenesené prostředky na platby, které nejsou využity na konci rozpočtového roku, se ruší.
3. Prostředky nepřidělené na závazky týkající se opatření uvedených v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou být přeneseny pouze do následujícího rozpočtového roku.
Celková výše přenášených prostředků nesmí v rámci limitu 2 % původních prostředků převýšit částku úprav přímých plateb podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanovují společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (24), provedených v předchozím rozpočtovém roce.
Přenesené prostředky lze vrátit pouze do rozpočtových položek, z nichž jsou financována opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.
Přenesené prostředky lze použít pouze k dodatečným platbám konečným příjemcům finančních prostředků, jimž byla v předchozím rozpočtovém roce účetně upravena přímá podpora podle článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009.
Komise přijme rozhodnutí o přenosu prostředků do 15. února roku, do kterého mají být prostředky přeneseny, a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu.
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
1. Komise proplácí výdaje EZOZF vynaložené členskými státy.
2. Rozhodnutí Komise o stanovení výše proplacení těchto výdajů zakládá předběžné souhrnné závazky, které nesmějí překročit celkovou výši prostředků zapsaných pro EZZF.
3. Výdaje na běžnou správu EZZF mohou být každoročně od 15. listopadu rozpočtového roku přiděleny předem na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit tři čtvrtiny součtu celkových odpovídajících prostředků pro rozpočtový rok. Smějí se vztahovat se pouze na výdaje, které rámcově stanoví základní právní akt.
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
1. Výdaje uskutečněné orgány a subjekty uvedenými v předpisech týkajících se EZZF se do dvou měsíců po obdržení výkazů zaslaných členskými státy přidělují na závazky podle kapitol, článků a bodů. Je-li k tomu nutný převod prostředků do příslušných rozpočtových položek, lze tyto závazky přijímat i po uplynutí této dvouměsíční lhůty. Kromě případů, kdy členské státy ještě neprovedly platbu nebo kdy je způsobilost nejistá, zaznamenají se tyto částky ve stejné dvouměsíční lhůtě jako platby.
Závazky uvedené v prvním pododstavci se odečtou od předběžných souhrnných závazků uvedených v článku 170.
2. Předběžné souhrnné závazky přijaté v jednom rozpočtovém roce, ke kterým do 1. února následujícího rozpočtového roku nevznikl závazek v konkrétních položkách rozpočtové nomenklatury, se pro dotčený rozpočtový rok ruší.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou kontroly a schválení účetní závěrky.
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince tohoto rozpočtového roku, za předpokladu, že účetní obdrží příslušný platební příkaz nejpozději 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
Článek 173
Převod prostředků EZZF
1. Pokud Komise převádí prostředky podle čl. 26 odst. 1, přijme rozhodnutí do 31. ledna následujícího rozpočtového roku a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu podle čl. 26 odst. 1.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, předloží Komise své návrhy na převody Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku.
Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
1. Účelově vázané příjmy podle této hlavy se v souladu s čl. 21 odst. 3 účelově váží podle původu příjmu.
2 Výsledek rozhodnutí podle článku 30 nařízení č. 1290/2005 se zapisuje do jediného článku.
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (25), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj (26), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském sociálním fondu (27), v nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (28), v nařízení Rady (ES) č. 1084/2006 ze dne 11. července 2006, kterým se zřizuje Fond soudržnosti (29) a v nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (30), jakož i fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva, včetně fondů v rámci programu „Solidarita a řízení migračních toků“, které jsou spravovány v rámci sdíleného řízení podle článku 59 (dále jen „fondy“), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Evropský parlament a Rada respektují přidělení prostředků na závazky, která vyplývají ze základních právních aktů v oblasti strukturálních opatření, rozvoje venkova a Evropského rybářského fondu.
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené částky
1. Platby finančních příspěvků z fondů uskutečňuje Komise v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
2. Lhůta pro průběžné platby Komise se stanoví v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
3. V souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 nemá skutečnost, že platby předběžného financování na určité opatření byly zcela nebo zčásti vráceny, vliv na snížení příspěvku, který je z fondů na uvedené opatření poskytován.
Vrácené částky jsou vnitřním účelově vázaným příjmem podle čl. 21 odst. 3 písm. c).
Nakládání s částkami vrácenými členskými státy a jeho důsledky pro výši finančních příspěvků z fondů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
4. Odchylně od článku 14 lze prostředky na závazky plynoucí z vrácených plateb předběžného financování, které jsou k dispozici k 31. prosinci, přenášet až do doby ukončení programu a využívat je podle potřeby za podmínky, že žádné jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
5. V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince daného rozpočtového roku, včetně výdajů zaúčtovaných do 31. ledna následujícího rozpočtového roku proti prostředkům na platby daným k dispozici v měsíci následujícím po převodech uvedených v článku 179.
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
1. Prostředky přidělené na závazek v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 Komise automaticky zruší.
2. Takto zrušené prostředky mohou být znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu, který lze připisovat pouze Komisi.
Za tímto účelem přezkoumá Komise zrušení prostředků učiněná během předchozího rozpočtového roku a rozhodne do 15. února běžného rozpočtového roku, zda je vzhledem k potřebám nutné dát odpovídající prostředky opětovně k dispozici.
Článek 179
Převod prostředků
1. S výjimkou Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova může Komise převádět operační výdaje uvedené v této hlavě z jedné hlavy rozpočtu do druhé za podmínky, že jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel ve smyslu nařízení uvedených v článku 175 nebo že představují výdaje na technickou pomoc. Příslušná rozhodnutí Komise přijme do 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, může Komise své návrhy na převody prostředků na platby do fondů předložit Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku. Převod prostředků na platby lze provést z kteréhokoli rozpočtového bodu. Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
3. Jestliže Evropský parlament a Rada převod neschválí nebo jej schválí jen zčásti, zaúčtuje se odpovídající část výdajů uvedených v čl. 177 odst. 5 k tíži prostředků na platby následujícího rozpočtového roku.
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
Řízení, výběr a audit projektů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
1. Části první a třetí se použijí na prostředky na výzkum a technický rozvoj, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Tyto prostředky se zapisují buď do jedné z hlav rozpočtu, které se týkají oblasti politiky výzkumu spojené s „nepřímým výzkumem“ a „přímým výzkumem“, nebo do některé kapitoly týkající se výzkumných činností v jiné hlavě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů operací spadajících pod výzkum.
2. S prostředky souvisejícími s příjmy z Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, který byl zřízen Protokolem č. 37 o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeným ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se zachází jako s účelově vázanými příjmy ve smyslu článku 21. Prostředky na závazky vytvořené těmito příjmy se dají k dispozici neprodleně po provedení odhadu výše pohledávek a prostředky na platby se dají k dispozici neprodleně po obdržení příjmů.
3. Operační výdaje uvedené v této hlavě může Komise převádět z jedné hlavy rozpočtu do jiné, pokud jsou tyto prostředky použity pro stejný účel.
4. Odborníci odměňovaní z prostředků na výzkum a technický rozvoj jsou přijímáni podle postupů, které Evropský parlament a Rada stanoví současně s přijetím každého rámcového výzkumného programu nebo v souladu s odpovídajícím pravidly pro účast podniků, výzkumných center a univerzit.
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
1. Prostředky na závazky odpovídající objemu závazků zrušených v důsledku úplného nebo částečného neuskutečnění projektů týkajících se výzkumu, na něž byly určeny, mohou být ve výjimečných a řádně odůvodněných případech dány znovu k dispozici, je-li nezbytné provést původně plánovaný program a rozpočet pro dotčený rozpočtový rok (rok n) neobsahuje finanční prostředky na tento účel.
2. Pro účely odstavce 1 Komise na počátku každého rozpočtového roku přezkoumá prostředky na závazky zrušené během předchozího rozpočtového roku (rok n - 1) a v závislosti na požadavcích vyhodnotí, zda je potřeba dát tyto prostředky znovu k dispozici.
Na základě tohoto posouzení může Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 15. února každého rozpočtového roku vhodné návrhy, přičemž pro každý rozpočtový bod uvede důvody, proč by měly být tyto prostředky dány znovu k dispozici.
3. Evropský parlament a Rada rozhodnou o návrhu Komise ve lhůtě šesti týdnů. Není-li v této lhůtě rozhodnuto, považují se návrhy za schválené.
Výše prostředků na závazky daných znovu k dispozici v roce n nesmí za žádných okolností překročit 25 % celkové částky uvolněné ze závazku v téže rozpočtové položce v roce n - 1.
4. Prostředky na závazky, jež jsou znovu dány k dispozici, nesmějí být přeneseny do dalšího roku.
Právní závazky, jež se vztahují k prostředkům na závazky daným znovu k dispozici, musí být přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci roku n příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek prostředků na závazky daných znovu k dispozici s konečnou platností zruší.
Článek 183
Společné výzkumné středisko
1. Společné výzkumné středisko (SVS) může v rámci účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu podle části první hlav V a VI, jež jsou zcela nebo zčásti financována z rozpočtu, získávat financování z prostředků zapsaných v jiných hlavách a kapitolách, než jsou uvedeny v čl. 181 odst. 1.
Pro účely účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu je SVS považováno za právnickou osobu usazenou v členském státě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se SVS.
2. Prostředky na následující činnosti se považují za účelově vázané příjmy ve smyslu čl. 21 odst. 2:
a)
řízení o udělení grantu a zadávací řízení, jichž se SVS účastní;
b)
činnost SVS prováděnou jménem třetích osob nebo
c)
činnost v rámci správní dohody s jinými orgány nebo útvary Komise o poskytování vědecko-technických služeb.
Prostředky na závazky vytvořené příjmy podle prvního pododstavce písm. a) a c) jsou dány k dispozici ihned po odhadu pohledávek.
Prostředky na činnost podle prvního pododstavce písm. c), které nebyly v průběhu pěti let použity, se zruší.
3. Použití prostředků se uvádí v analytických účtech ve výsledném účtu plnění rozpočtu pro jednotlivé kategorie akcí, ke kterým se vztahuje; je odděleno od příjmů pocházejících od třetích osob, veřejných nebo soukromých, i od příjmů pocházejících z ostatních služeb poskytovaných Komisí třetím osobám.
4. Při účasti na řízeních o udělení grantu a zadávacích řízeních v souladu s odstavcem 1 tohoto článku se na SVS nevztahují podmínky stanovené v článku 106, čl. 107 odst. 1 písm. b) a c), článcích 108 a 109 a čl. 131 odst. 4 a 5 o vyloučení a o sankcích v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek a udělováním grantů.
Požadavky na hospodářskou a finanční způsobilost se v případě SVS považují za splněné.
SVS je osvobozeno od povinnosti skládat jistotu podle článků 115 a 134.
5. Pravidla pro zadávání veřejných zakázek uvedená v části první hlavě V se nepoužijí na činnost, kterou SVS provádí jménem třetích osob.
6. Odchylně od článku 26 může Komise v rámci hlavy rozpočtu týkající se oblasti politiky „Přímý výzkum“ provádět převody mezi kapitolami do výše 15 % prostředků v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
1. Části první a třetí se použijí na vnější akce financované z rozpočtu, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se činností, které lze financovat v rámci vnějších akcí.
2. Prostředky určené na akce uvedené v odstavci 1 používá Komise:
a)
buď v rámci samostatně poskytovaných podpor; nebo
b)
v partnerství se třetími zeměmi podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu i) na základě podpisu finanční dohody.
3. Jsou-li vnější akce financovány jak z prostředků zapsaných v rozpočtu, tak z vnějších účelově vázaných příjmů ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b), prostředky, jež po uplynutí smluvní doby příslušné akce uvedené v čl. 189 odst. 2 nebyly přiděleny na závazky, se na poměrném základě vrátí po odečtení jednorázové částky odpovídající výdajům na audit, hodnocení a nepředvídané události, kterou lze přidělit na závazky později.
4. Ustanovení čl. 90 odst. 4 druhého pododstavce se nevztahuje na akce uvedené v této hlavě.
V případě grantů ve výši přesahující 5 000 000 EUR na vnější akce uskutečňované v rámci přímého řízení nesmějí v průběhu akce zůstat nezúčtovány více než dvě platby předběžného financování.
KAPITOLA 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Akce uvedené v této hlavě mohou být prováděny přímo Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), v rámci sdíleného řízení podle čl. 58 odst. 1 písm. b) nebo nepřímo kterýmkoli subjektem či osobou pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu s příslušnými ustanoveními článků 58 až 63. Za účelem dosažení společného cíle mohou být prostředky určené na vnější akce spojeny s finančními prostředky, které pocházejí z jiných zdrojů.
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
1. Jestliže tak stanoví příslušné základní právní akty, může Komise přijímající třetí zemi poskytnout rozpočtovou podporu, pokud je správa veřejných financí této země dostatečně transparentní, spolehlivá a účinná.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtové podpory a povinností příjemců finančních prostředků.
2. V rozhodnutí o financování uvedeném v článku 84 musí být podrobně uvedeny cíle a očekávané výsledky poskytování rozpočtové podpory přijímající třetí zemi. Vyplácení příspěvků Unie musí být založeno na splnění podmínek uvedených v odstavci 1, včetně zdokonalení správy veřejných financí, a na jasných a objektivních ukazatelích dosažených výsledků, které jsou základem hodnocení pokroku v daném odvětví v časovém průběhu.
3. Komise začlení do odpovídající finanční dohody uzavřené podle čl. 184 odst. 2 písm. b) vhodná ustanovení, podle nichž se má přijímající třetí země zavázat, že v případě zjištění závažných nesrovnalostí při výplatě příslušných prostředků Unie, které lze této zemi přičítat, neprodleně vrátí veškeré finanční prostředky na příslušnou akci nebo jejich část.
K vrácení finančních prostředků podle prvního pododstavce se může použít čl. 80 odst. 1 druhý pododstavec.
4. Komise v přijímajících třetích zemích podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
1. Pro akce v případě mimořádných událostí, akce po odeznění mimořádných událostí a pro tematicky zaměřené akce může Komise na základě dohod s dalšími dárci zřizovat svěřenské fondy. Cíle svěřenských fondů se stanoví v jejich zřizovacím aktu.
2. Svěřenské fondy Unie se používají v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace a rovného zacházení a se zvláštními cíli stanovenými v jednotlivých zřizovacích aktech.
Svěřenské fondy Unie používá přímo Komise podle čl. 58 odst. 1 písm. a), s výjimkou svěřenských fondů Unie pro akce v případě mimořádných událostí a po odeznění těchto událostí, které mohou být používány nepřímo tím, že úkoly spojenými s plněním rozpočtu jsou pověřeny subjekty podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i), ii), v) a vi).
3. Svěřenské fondy Unie musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou přínosem pro opatření Unie: svěřenské fondy se na úrovni Unie vytvoří a použijí pouze tehdy, pokud lze jejich cílů zejména z důvodu rozsahu nebo potenciálních účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie než na úrovni členských států;
b)
zajišťují jasnou politickou viditelnost Unie, výhody z hlediska řízení, jakož i lepší kontrolu Unie nad riziky a vyplácením příspěvků Unie a dalších dárců. Tyto fondy by neměly být vytvořeny, pokud pouze zdvojují stávající možnosti financování a podobné nástroje, aniž by přinášely další výhody.
4. Pro každý svěřenský fond Unie je ustavena správní rada, které předsedá Komise, ve které jsou zastoupeni dárci a v úloze pozorovatelů členské státy, jež do fondu nepřispěly, a která rozhoduje o využití finančních prostředků.
5. Svěřenské fondy Unie se zřizují na dobu určitou, která je vymezena v jejich zřizovacím aktu. Tato doba může být rozhodnutím Komise na žádost správní rady dotčeného svěřenského fondu prodloužena.
Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi požádat, aby do fondu přestala poskytovat prostředky a aby případně přehodnotila zřizovací akt s cílem svěřenský fond zlikvidovat. V tomto případě se veškeré zbývající finanční prostředky na poměrném základě vrátí jako obecný příjem do rozpočtu, členským státům, které do něj přispěly, a ostatním dárcům.
6. Příspěvky Unie a dalších dárců se vkládají na zvláštní bankovní účet. Příspěvky Unie se na tento účet převádějí na základě řádně zdůvodněné žádosti o provedení platby obsahující prognózy čerpání, s přihlédnutím k zůstatku na účtu a k potřebě dalších plateb, která z toho vyplývá. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
Příspěvky nejsou součástí rozpočtu a spravuje je Komise v rámci odpovědnosti pověřené schvalující osoby.
Účetním svěřenského fondu Unie je účetní Komise. Odpovídá za stanovení účetních postupů a sestavení účtové osnovy, jež jsou společné pro všechny svěřenské fondy Unie.
Interní auditor Komise a Účetní dvůr vykonávají vůči svěřenským fondům stejné pravomoci jako vůči ostatním akcím prováděným Komisí.
Účetní zřizuje i ruší zvláštní bankovní účet svěřenského fondu.
Komise zajistí, aby byly povinnosti účetního a schvalující osoby přísně odděleny.
Prostředky fondu přidělují na závazky a vyplácejí účastníci finančních operací z Komise vymezení v části první hlavě IV kapitole 3.
7. Komise je zmocněna čerpat nejvýše 5 % částky vložené do svěřenského fondu na pokrytí vzniklých nákladů na správu v roce, v němž začaly být přípěvky uvedené v odstavci 6 používány. Po dobu existence svěřenského fondu se tyto poplatky za řízení považují za rovnocenné účelově vázaným příjmům ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b).
Účetní provádí inkasní příkazy související s akcemi financovanými ze svěřenských fondů. Příjmy plynoucí z úhrady těchto inkasních příkazů se vracejí na zvláštní bankovní účet svěřenského fondu. Rušení inkasních příkazů a upuštění od inkasa se provádí podle pravidel stanovených v článku 80.
8. Komise předkládá návrhy rozhodnutí na zřízení, prodloužení trvání či likvidaci svěřenského fondu Unie věcně příslušnému výboru uvedenému v základním právním aktu, který upravuje příspěvek Unie do svěřenského fondu Unie.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení, výkaznictví a řádné správy svěřenských fondů pro vnější akce.
10. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě každý rok komplexní a podrobnou zprávu o činnostech podporovaných svěřenskými fondy Unie, o jejich využívání a výsledcích i o jejich účtech. Komise přiloží svou zprávu ke shrnutí výročních zpráv uvedenému v čl. 66 odst. 9 třetím pododstavci.
Oddíl 3
Jiné způsoby řízení
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
1. Provádění akcí řízených nepřímo podle čl. 58 odst. 1 písm. c) podléhá dohledu Komise a delegací Unie podle čl. 56 odst. 2. Dohled je vykonáván buď předchozím schválením, nebo kontrolami ex post, nebo kombinovaným postupem.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se provádění nepřímo řízených vnějších akcí.
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
1. Pro prováděné vnější akce se použije jeden nebo více těchto nástrojů:
a)
finanční dohoda mezi Komisí a některým ze subjektů nebo osob uvedených v článku 185;
b)
smlouva nebo grantová dohoda mezi Komisí a fyzickými nebo právnickými osobami odpovědnými za provedení akcí.
Podmínky, za nichž je vnější pomoc poskytována, stanovuje nástroj, kterým se řídí finanční dohody, smlouvy nebo grantové dohody uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b).
2. Finanční dohody se subjekty uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) se uzavírají do 31. prosince roku n + 1, přičemž rokem n je rok, v jehož průběhu byl přijat rozpočtový závazek.
Ve finančních dohodách musí být stanovena lhůta, ve které jsou subjekty uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) povinny uzavřít individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce. Tato lhůta činí nejvýše tři roky ode dne uzavření finanční dohody, kromě:
a)
akcí financovaných větším počtem dárců;
b)
individuálních smluv týkajících se auditu a hodnocení;
c)
těchto výjimečných okolností:
i)
dodatků k již uzavřeným smlouvám;
ii)
individuálních smluv uzavíraných po předčasném ukončení platnosti stávající smlouvy;
iii)
změny subjektu pověřeného plněním svěřených úkolů.
3. Odstavec 2 se nevztahuje na víceleté programy, pro jejichž provádění se využívají části závazků, v těchto případech:
a)
v případě nástroje předvstupní pomoci;
b)
v případě nástroje evropské politiky sousedství a partnerství.
V uvedených případech Komise v souladu s odvětvovými pravidly automaticky zruší závazek k těmto prostředkům.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních dohod o provádění vnějších akcí.
KAPITOLA 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zadávání veřejných zakázek na vnější akce.
2. Ustanovení části první hlavy V kapitoly 1, která se týkají obecných ustanovení o zadávání veřejných zakázek, se použijí na veřejné zakázky podle této hlavy s výhradou zvláštních ustanovení o finančních limitech a o postupech zadávání vnějších veřejných zakázek, která mají být obsažena v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení. Veřejnými zadavateli pro účely této kapitoly jsou:
a)
Komise jménem a na účet jedné nebo více třetích zemí;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 a pověřené příslušnými úkoly při plnění rozpočtu.
3. Zadávací řízení jsou upravena ve finančních dohodách uvedených v článku 189.
4. Tato kapitola se nepoužije na akce prováděné podle odvětvových základních právních aktů, jež se týkají pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany a operací humanitární pomoci.
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se mohou za stejných podmínek účastnit všechny osoby spadající do oblasti působnosti Smluv a všechny ostatní fyzické či právnické osoby v souladu se zvláštními ustanoveními základních právních aktů upravujících dotčenou oblast spolupráce.
2. V případech uvedených v čl. 54 odst. 2 může být za výjimečných, příslušnou schvalující osobou řádně odůvodněných okolností rozhodnuto umožnit účast v zadávacím řízení státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavci 1.
3. Pokud se má použít dohoda o rozšíření trhů se zbožím nebo službami, jejichž stranou je Unie, jsou za podmínek stanovených v uvedené dohodě veřejné zakázky financované z rozpočtu otevřeny i státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavcích 1 a 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla účasti v zadávacím řízení.
KAPITOLA 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Akce může být financována z rozpočtu v plném rozsahu jen tehdy, pokud je to pro její uskutečnění nezbytné.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování vnějších akcí v plném rozsahu.
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Řízení o udělení grantu, která mají použít v rámci nepřímého řízení subjekty uvedené v článku 185, se stanovují v dohodách mezi Komisí a těmito subjekty.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení o udělení grantu, která se použijí v rámci nepřímého řízení.
KAPITOLA 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
Každá dohoda mezi Komisí a subjektem uvedeným v článku 185 nebo grantová dohoda či rozhodnutí o udělení grantu musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontroly veškerých dokladů i kontroly na místě u všech zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
1. Za „evropské úřady“ se pro účely této hlavy považují správní struktury vytvořené jedním nebo více orgány k plnění zvláštních průřezových úkolů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se působnosti evropských úřadů a delegací orgánů v evropských úřadech.
2. Tato hlava, s výjimkou článků 198, 199 a 200, se vztahuje také na činnost Evropského úřadu pro boj proti podvodům.
3. Části první a třetí se použijí na činnost evropských úřadů, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
1. Prostředky jednotlivých evropských úřadů, jejichž celková výše se zapisuje ve zvláštní rozpočtové položce v oddíle rozpočtu „Komise“, se podrobně rozepisují v příloze k uvedenému oddílu.
Příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.
Prostředky zapsané v uvedené příloze pokrývají veškeré finanční potřeby jednotlivých evropských úřadů při plnění jejich úkolů jménem orgánů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků pro evropské úřady, včetně podmínek, za kterých účetní pověřuje výkonem některých úkolů, a správy pokladny a bankovních účtů.
2. Plány pracovních míst jednotlivých evropských úřadů se připojují k plánu pracovních míst Komise.
3. Ředitelé jednotlivých evropských úřadů rozhodují o převodech v rámci přílohy podle odstavce 1. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Účetní závěrky jednotlivých evropských úřadů tvoří nedílnou součást účetní závěrky Unie uvedené v článku 141.
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
V souvislosti s prostředky zapsanými v příloze pro jednotlivé evropské úřady pověří Komise ředitele dotčeného evropského úřadu výkonem pravomocí schvalující osoby v souladu s článkem 65.
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý interinstitucionální evropský úřad vede analytické účty svých výdajů, které umožňují určit podíl služeb poskytovaných jednotlivým orgánům. Ředitel evropského úřadu stanoví po schválení řídícím výborem kritéria pro tento účetní systém.
2. Poznámky ke konkrétní rozpočtové položce, ve které jsou zapsány celkové prostředky každého interinstitucionálního evropského úřadu, uvádějí odhad nákladů na služby poskytované uvedeným úřadem každému orgánu. Odhad je založen na analytických účtech uvedených v odstavci 1.
3. Každý interinstitucionální evropský úřad oznamuje dotčeným orgánům výsledky analytických účtů.
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý orgán může pověřit ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby pro správu prostředků zapsaných ve svém oddíle, přičemž zároveň stanoví meze a podmínky tohoto pověření.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby.
2. Interní auditor Komise vykonává veškeré funkce uvedené v části první hlavě IV kapitole 9.
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
Pokud evropský úřad poskytuje v rámci své pravomoci za úplatu plnění třetím osobám, vydá jeho ředitel po schválení řídícím výborem zvláštní předpisy o podmínkách, za kterých jsou tato plnění poskytována, a o vedení odpovídajících účtů.
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na správní prostředky, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozsahu správních prostředků a záruk za nájem.
Článek 202
Závazky
1. Běžné správní výdaje mohou být každoročně od 15. října předem přidělovány na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit čtvrtinu prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou a uvedených v odpovídající rozpočtové položce pro běžný rozpočtový rok. Nesmějí být použity na výdaje nového druhu, které nebyly rámcově schváleny v posledním řádně přijatém rozpočtu.
2. Výdaje, které se podle právních předpisů nebo smluvních ustanovení hradí předem, například nájemné, mohou být hrazeny od 1. prosince k tíži prostředků následujícího rozpočtového roku. V tomto případě neplatí omezení uvedené v odstavci 1.
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
1. Správní prostředky jsou nerozlišené.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zvláštních správních prostředků, včetně budov a záloh vyplacených zaměstnancům orgánů.
2. Správní výdaje vyplývající ze smluv, které se vztahují na období delší než jeden rozpočtový rok, ať již kvůli místním zvyklostem, nebo protože se jedná o dodávky zařízení, se zapisují k tíži rozpočtu toho rozpočtového roku, ve kterém se uskutečnily.
3. Každý orgán poskytuje každoročně do 1. června Evropskému parlamentu a Radě pracovní dokument o své politice v oblasti nemovitostí, který obsahuje tyto informace:
a)
pro každou budovu výdaje a rozlohu hrazené z prostředků odpovídajících rozpočtových položek;
b)
očekávaný vývoj globálního plánování rozlohy a lokalit v nadcházejících letech a popis projektů v oblasti nemovitostí ve fázi plánování, které již byly stanoveny;
c)
konečné podmínky a náklady a důležité informace o uskutečňování nových projektů v oblasti nemovitostí předložených dříve Evropskému parlamentu a Radě postupem podle odstavců 4 a 5 a neuvedených v pracovních dokumentech z předchozího roku.
4. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, informuje orgán Evropský parlament a Radu co nejdříve o požadované rozloze nemovitosti a o předběžném plánování, a to před případným průzkumem místního trhu v případě smluv v oblasti nemovitostí nebo před vydáním výzvy k podání nabídky v případě stavebních prací.
5. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, předloží orgán projekt v oblasti nemovitostí, včetně podrobného odhadu nákladů a jeho financování, a také seznam návrhů smluv, které mají být použity, a před uzavřením smluv požádá Evropský parlament a Radu o jejich schválení. Na žádost orgánu se s předloženými dokumenty vztahujícími se k projektu v oblasti nemovitostí zachází důvěrně.
S výjimkou mimořádných nepředvídatelných okolností projedná Rada a Evropský parlament projekt v oblasti nemovitostí do čtyř týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely.
Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto čtyřtýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
Jestliže Evropský parlament nebo Rada v průběhu tohoto čtyřtýdenního období vznesou opodstatněné námitky, prodlouží se toto období o dva týdny.
Přijme-li Evropský parlament nebo Rada rozhodnutí v neprospěch projektu v oblasti nemovitostí, dotčený orgán svůj návrh vezme zpět a může předložit návrh nový.
6. V případě mimořádných nepředvídatelných okolností mohou být informace stanovené v odstavci 4 předloženy společně s projektem v oblasti nemovitostí. Evropský parlament a Rada projednají projekt v oblasti nemovitostí do dvou týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely. Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto dvoutýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
7. U následujících projektů v oblasti nemovitostí se má za to, že mohou mít značný finanční dopad na rozpočet:
i)
koupě pozemku;
ii)
koupě, prodej, přestavba, výstavba budov nebo jakýkoli projekt spojující tyto prvky, které mají proběhnout ve stejném období, jehož výše přesahuje 3 000 000 EUR;
iii)
veškeré nové smlouvy týkající se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv a obnovení stávajících smluv za méně výhodných podmínek), na něž se nevztahuje bod ii), s ročními výdaji ve výši alespoň 750 000 EUR;
iv)
prodloužení platnosti nebo obnova stávajících smluv týkajících se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv) za stejných nebo méně výhodných podmínek, s ročními výdaji ve výši alespoň 3 000 000 EUR.
Tento odstavec se vztahuje rovněž na ty projekty v oblasti nemovitostí, které mají interinstitucionální povahu, a na delegace Unie.
8. Aniž je dotčen článek 17, lze plán koupě budovy financovat na základě půjčky, kterou předem schválí Evropský parlament a Rada.
Smlouvy o půjčce se uzavírají a půjčky se splácejí v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s řádným ohledem na nejlepší finanční zájem Unie.
Pokud orgán navrhuje, aby se koupě financovala půjčkou, uvede ve finančním plánu, který má být předložen spolu se žádostí o předchozí schválení dotčeným orgánem, zejména maximální míru financování, dobu financování, druh financování, podmínky financování a úsporu ve srovnání s jinými druhy smluvních ujednání.
Evropský parlament a Rada projednají žádost o předchozí schválení koupě do čtyř týdnů ode dne, kdy ji oba orgány obdržely. Koupě na základě půjčky se považuje za zamítnutou, pokud ji Evropský parlament a Rada v uvedené lhůtě výslovně neschválí.
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se placených externích odborníků, včetně zvláštního postupu pro výběr fyzických osob jako placených externích odborníků, aby orgánům poskytovali pomoc při hodnocení žádostí o grant, projektů a nabídek a v konkrétních případech stanoviska či rady.
Tito odborníci jsou odměňováni předem oznámenou a stanovenou pevnou částkou a vybíráni na základě svých odborných schopností. Jejich výběr probíhá na základě kritérií dodržujících zásady zákazu diskriminace, rovného zacházení a neexistence střetu zájmů.
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
1. Pokud jde o fondy uvedené v čl. 175 odst. 1, u kterých jsou základní právní akty zrušeny před 1. lednem 2013, mohou být prostředky přidělené na závazek zrušené podle článku 178 znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu přičitatelného pouze Komisi nebo v případě mimořádných nepředvídatelných okolností se závažnými následky pro provádění operací podporovaných těmito fondy.
2. Komise může převádět z jedné hlavy rozpočtu do druhé prostředky na provozní výdaje uvedené v nařízeních (ES) č. 1260/1999, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 1080/2006, (ES) č. 1081/2006, (ES) č. 1083/2006, (ES) č. 1084/2006 a (ES) č. 1198/2006, u kterých je stále třeba provést platby Unie k finančnímu vyrovnání nesplněných závazků Unie do ukončení dotyčné pomoci, pokud jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel nebo souvisejí s iniciativami Unie nebo s opatřeními v oblasti technické pomoci a inovací a jsou převedeny na opatření stejné povahy.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přechodných ustanovení.
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Evropský parlament a Rada jsou oprávněny získávat jakékoli informace nebo vysvětlení týkající se rozpočtových záležitostí spadajících do jejich působnosti.
Článek 207
Finanční limity a částky
Aniž je dotčen článek 118, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví veškeré finanční limity a částky stanovené v tomto nařízení.
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu.
Uvedené rámcové finanční nařízení je založeno na zásadách a pravidlech stanovených v tomto nařízení.
Finanční pravidla těchto subjektů smějí odchýlit od rámcového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné pro jejich zvláštní potřeby, a s předchozím souhlasem Komise.
2. Evropský parlament uděluje subjektům uvedeným v odstavci 1 na doporučení Rady absolutorium za plnění rozpočtů. Subjekty uvedené v odstavci 1 plně spolupracují s orgány zapojenými do postupů udělování absolutoria a v případě potřeby poskytnou veškeré další nezbytné informace, mimo jiné i prostřednictvím účasti na schůzích příslušných subjektů.
3. Interní auditor Komise vykonává vůči subjektům uvedeným v odstavci 1 stejné pravomoci jako vůči Komisi.
4. Nezávislý externí auditor ověří, zda jsou v roční účetní závěrce každého ze subjektů uvedených v odstavci 1 řádně zaznamenány jeho příjmy, výdaje a finanční situace před konsolidací v rámci konečné účetní závěrky Komise. Není-li v základním právním aktu uvedeném v odstavci 1 stanoveno jinak, vypracuje Účetní dvůr v případě každého subjektu zvláštní výroční zprávu v souladu s požadavky čl. 287 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Při vypracovávání této zprávy Účetní dvůr vezme v úvahu auditní činnost nezávislého externího auditora a opatření přijatá na základě jeho zjištění.
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Subjekty s právní subjektivitou, jež jsou zřízeny základním právním aktem a jsou pověřeny realizací partnerství soukromého a veřejného sektoru, přijmou finanční pravidla své činnosti.
Tato pravidla zahrnují soubor zásad nezbytných pro zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 vzorové finanční nařízení, které stanoví zásady nezbytné pro zajištění řádného finančního řízení finančních prostředků Unie a které bude založeno na článku 60.
Finanční pravidla těchto subjektů se smějí odchýlit od vzorového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné z hlediska jejich zvláštních potřeb a s předchozím souhlasem Komise.
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 je svěřena Komisi do konce prvního víceletého finančního rámce na období po roce 2013 uvedeného v článku 312 Smlouvy o fungování EU. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o období odpovídající následujícím víceletým finančním rámcům, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem platnosti odpovídajícího víceletého finančního rámce.
3. Pravomoc přijímat akty a přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 mohou Evropský parlament nebo Rada kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 211
Přezkum
Toto nařízení bude přezkoumáno pokaždé, kdy se to ukáže nezbytné, a v každém případě nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce pro období po roce 2013.
Tento přezkum se bude mimo jiné týkat uplatňování části první hlavy VIII.
Článek 212
Zrušení
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 53 až 57, které se i nadále použijí na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2013;
b)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. a), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2012;
c)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. b), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté mezi 1. lednem 2013 a 31. prosincem 2013.
Část první hlava VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se i nadále použije na grantové dohody podepsané a rozhodnutí o udělení grantu oznámená do 31. prosince 2013 v rámci souhrnných závazků rozpočtu na rok 2012 nebo dřívější roky, pokud tak rozhodne příslušná schvalující osoba s náležitým ohledem na zásady rovného zacházení a transparentnosti.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze.
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Ustanovení čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 98 odst. 2 druhého pododstavce budou v roce 2013 přezkoumána s náležitým ohledem na zvláštní povahu ESVČ, a zejména delegací Unie, a případně s ohledem na náležitou kapacitu ESVČ v oblasti finančního řízení.
Článek 214
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 58 až 63, které se použijí výhradně na závazky přijaté od 1. ledna 2014;
b)
čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) a článků 82, 139 a 140, které se použijí ode dne 1. ledna 2014;
c)
článků 177, 179 a 210, které se použijí ode dne 27. října 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
REGULAMENTUL (UE, EURATOM) NR. 966/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 25 octombrie 2012
privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului
CUPRINS
PARTEA I
DISPOZIȚII COMUNE
TITLUL I
OBIECTUL, DOMENIUL DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
Articolul 2
Definiții
Articolul 3
Conformitatea legislației secundare cu prezentul regulament
Articolul 4
Perioade, date și termene
Articolul 5
Protecția datelor cu caracter personal
TITLUL II
PRINCIPII BUGETARE
Articolul 6
Respectarea principiilor bugetare
Capitolul 1
Principiile unității și exactității bugetare
Articolul 7
Domeniul de aplicare a bugetului
Articolul 8
Norme speciale care reglementează principiile unității și exactității bugetare
Capitolul 2
Principiul anualității
Articolul 9
Definiție
Articolul 10
Tip de credite
Articolul 11
Contabilizarea veniturilor și a creditelor
Articolul 12
Angajarea creditelor
Articolul 13
Anularea și reportarea creditelor
Articolul 14
Norme privind reportarea veniturilor alocate
Articolul 15
Dezangajarea creditelor
Articolul 16
Norme aplicabile în cazul adoptării cu întârziere a bugetului
Capitolul 3
Principiul echilibrului
Articolul 17
Definiție și domeniul de aplicare
Articolul 18
Soldul exercițiului financiar
Capitolul 4
Principiul unității de cont…
Articolul 19
Utilizarea monedei euro
Capitolul 5
Principiul universalității
Articolul 20
Definiție și domeniul de aplicare
Articolul 21
Venituri alocate
Articolul 22
Donații
Articolul 23
Norme privind deducerile și ajustări datorate cursului de schimb
Capitolul 6
Principiul specificității
Articolul 24
Dispoziții generale
Articolul 25
Transferuri efectuate de alte instituții decât Comisia
Articolul 26
Transferuri efectuate de Comisie
Articolul 27
Propuneri de transferuri prezentate Parlamentului European și Consiliului de către instituții
Articolul 28
Norme speciale privind transferurile
Articolul 29
Transferuri reglementate de dispoziții speciale
Capitolul 7
Principiul bunei gestiuni financiare
Articolul 30
Principiile economiei, eficienței și eficacității
Articolul 31
Fișa financiară obligatorie
Articolul 32
Controlul intern al execuției bugetare
Articolul 33
Sisteme de control rentabile
Capitolul 8
Principiul transparenței
Articolul 34
Publicarea conturilor, a bugetelor și a rapoartelor
Articolul 35
Publicarea de informații referitoare la destinatari și a altor informații
TITLUL III
ÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI
Capitolul 1
Întocmirea bugetului
Articolul 36
Estimările veniturilor și ale cheltuielilor
Articolul 37
Bugetul estimat al organismelor menționate la articolul 200
Articolul 38
Proiectul de buget
Articolul 39
Scrisoare rectificativă la proiectul de buget
Articolul 40
Obligații care revin statelor membre din adoptarea bugetului
Articolul 41
Proiecte de bugete rectificative
Articolul 42
Transmiterea anticipată a estimărilor și a proiectelor de buget
Capitolul 2
Structura și prezentarea bugetului
Articolul 43
Structura bugetului
Articolul 44
Nomenclatorul bugetar
Articolul 45
Interzicerea veniturilor negative
Articolul 46
Provizioane
Articolul 47
Rezerva negativă
Articolul 48
Rezerva pentru ajutoare de urgență
Articolul 49
Prezentarea bugetului
Articolul 50
Norme privind schemele de personal
Capitolul 3
Disciplina bugetară
Articolul 51
Respectarea cadrului financiar multianual
Articolul 52
Conformitatea actelor Uniunii cu bugetul
TITLUL IV
EXECUȚIA BUGETARĂ
Capitolul 1
Dispoziții generale
Articolul 53
Execuția bugetară în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare
Articolul 54
Actul de bază și excepții
Articolul 55
Execuția bugetară de către alte instituții decât Comisia
Articolul 56
Delegarea competențelor de execuție bugetară
Articolul 57
Conflicte de interese
Capitolul 2
Metode de execuție
Articolul 58
Metode de execuție bugetară
Articolul 59
Gestiunea partajată cu statele membre
Articolul 60
Gestiunea indirectă
Articolul 61
Verificări ex ante și acorduri de delegare
Articolul 62
Agenții executive
Articolul 63
Limite privind delegarea competențelor
Capitolul 3
Actorii financiari
Secțiunea 1
Principiul separării sarcinilor
Articolul 64
Separarea sarcinilor
Secțiunea 2
Ordonatorul de credite
Articolul 65
Ordonatorul de credite
Articolul 66
Competențele și sarcinile ordonatorului de credite
Articolul 67
Competențele și sarcinile șefilor delegațiilor Uniunii
Secțiunea 3
Contabilul
Articolul 68
Competențele și sarcinile contabilului
Articolul 69
Competențe care pot fi delegate de către contabil
Secțiunea 4
Administratorul contului de avans
Articolul 70
Conturi de avans
Capitolul 4
Răspunderea actorilor financiari
Secțiunea 1
Reguli generale
Articolul 71
Retragerea și suspendarea delegațiilor acordate actorilor financiari
Articolul 72
Răspunderea ordonatorului de credite în cazul unei activități ilegale, al fraudei sau al corupției
Secțiunea 2
Reguli aplicabile ordonatorilor de credite competenți
Articolul 73
Reguli aplicabile ordonatorilor de credite
Secțiunea 3
Reguli aplicabile contabililor și administratorilor conturilor de avans…
Articolul 74
Reguli aplicabile contabililor
Articolul 75
Reguli aplicabile administratorilor conturilor de avans
Capitolul 5
Operațiuni de venituri
Secțiunea 1
Punerea la dispoziție a resurselor proprii
Articolul 76
Resurse proprii
Secțiunea 2
Estimarea creanțelor
Articolul 77
Estimarea creanțelor
Secțiunea 3
Constatarea creanțelor
Articolul 78
Constatarea creanțelor
Secțiunea 4
Ordonanțarea recuperărilor
Articolul 79
Ordonanțarea recuperărilor
Secțiunea 5
Recuperarea
Articolul 80
Reguli privind recuperările
Articolul 81
Termen de prescripție
Articolul 82
Tratamentul național al creanțelor deținute de Uniune
Articolul 83
Amenzi și penalități impuse de Comisie și dobânzi acumulate
Capitolul 6
Operațiuni de cheltuieli
Articolul 84
Decizia de finanțare
Secțiunea 1
Angajarea cheltuielilor
Articolul 85
Tipuri de angajamente
Articolul 86
Reguli aplicabile angajamentelor
Articolul 87
Verificări aplicabile angajamentelor
Secțiunea 2
Lichidarea cheltuielilor
Articolul 88
Lichidarea cheltuielilor
Secțiunea 3
Ordonanțarea cheltuielilor
Articolul 89
Ordonanțarea cheltuielilor
Secțiunea 4
Plata cheltuielilor
Articolul 90
Tipuri de plăți
Articolul 91
Plata în limita fondurilor disponibile
Secțiunea 5
Termene pentru operațiuni de cheltuieli
Articolul 92
Termene
Capitolul 7
Sisteme informatice și e-guvernarea
Articolul 93
Gestionarea electronică a operațiunilor
Articolul 94
Transmiterea documentelor
Articolul 95
E-guvernarea
Capitolul 8
Principii administrative
Articolul 96
Buna gestiune
Articolul 97
Precizarea căilor de atac
Capitolul 9
Auditorul intern
Articolul 98
Desemnarea auditorului intern
Articolul 99
Competențele și sarcinile auditorului intern
Articolul 100
Independența auditorului intern
TITLUL V
ACHIZIȚII PUBLICE
Capitolul 1
Dispoziții generale
Secțiunea 1
Domeniul de aplicare și principii de atribuire
Articolul 101
Definirea contractelor de achiziții publice
Articolul 102
Principii aplicabile contractelor de achiziții publice
Secțiunea 2
Publicarea
Articolul 103
Publicarea contractelor de achiziții publice
Secțiunea 3
Proceduri de achiziții
Articolul 104
Proceduri de achiziții
Articolul 105
Conținutul documentelor aferente procedurii de ofertare
Articolul 106
Criterii de excludere aplicabile participării la proceduri de achiziții
Articolul 107
Criterii de excludere aplicabile atribuirilor
Articolul 108
Baza centrală de date privind excluderile
Articolul 109
Sancțiuni administrative și financiare
Articolul 110
Criterii de atribuire a contractelor
Articolul 111
Depunerea ofertelor
Articolul 112
Principiile egalității de tratament și transparenței
Articolul 113
Decizia de atribuire
Articolul 114
Anularea procedurii de achiziții
Secțiunea 4
Garanții și acțiuni corective
Articolul 115
Garanții
Articolul 116
Erori, nereguli și fraudă în procedură
Capitolul 2
Dispoziții aplicabile contractelor atribuite de instituții în cont propriu
Articolul 117
Autoritatea contractantă
Articolul 118
Praguri aplicabile
Articolul 119
Reguli privind participarea la procedura de ofertare
Articolul 120
Regulile privind achizițiile ale Organizației Mondiale a Comerțului
TITLUL VI
GRANTURI
Capitolul 1
Domeniul de aplicare și forma granturilor
Articolul 121
Domeniul de aplicare a granturilor
Articolul 122
Beneficiari
Articolul 123
Forme de grant
Articolul 124
Sumele forfetare, costurile unitare și finanțarea la rate forfetare
Capitolul 2
Principii
Articolul 125
Principii generale aplicabile granturilor
Articolul 126
Costurile eligibile
Articolul 127
Cofinanțarea în natură
Articolul 128
Transparență
Articolul 129
Principiul atribuirii necumulative
Articolul 130
Principiul neretroactivității
Capitolul 3
Procedura de atribuire
Articolul 131
Cereri de grant
Articolul 132
Criterii de selecție și de atribuire
Articolul 133
Procedura de evaluare
Capitolul 4
Plățile și controlul
Articolul 134
Garanția de prefinanțare
Articolul 135
Plata granturilor și controale
Articolul 136
Perioadele de păstrare a evidențelor
Capitolul 5
Punerea în aplicare
Articolul 137
Contractele de executare și sprijinul financiar acordat terților
TITLUL VII
PREMII
Articolul 138
Reguli generale
TITLUL VIII
INSTRUMENTE FINANCIARE
Articolul 139
Domeniul de aplicare
Articolul 140
Principii și condiții aplicabile instrumentelor financiare
TITLUL IX
PREZENTAREA CONTURILOR ȘI CONTABILITATEA
Capitolul 1
Prezentarea conturilor
Articolul 141
Structura conturilor
Articolul 142
Raportul privind gestiunea bugetară și financiară
Articolul 143
Reguli privind conturile
Articolul 144
Principii contabile
Articolul 145
Situații financiare
Articolul 146
Rapoarte privind execuția bugetară
Articolul 147
Conturi provizorii
Articolul 148
Aprobarea conturilor consolidate finale
Capitolul 2
Informații privind execuția bugetară
Articolul 149
Raportul privind garanțiile și riscurile bugetare
Articolul 150
Informații privind execuția bugetară
Capitolul 3
Contabilitatea
Secțiunea 1
Dispoziții comune
Articolul 151
Sistemul contabil
Articolul 152
Cerințe comune privind sistemul contabil al instituțiilor
Secțiunea 2
Contabilitatea generală
Articolul 153
Contabilitatea generală
Articolul 154
Înregistrările în contabilitatea generală
Articolul 155
Ajustări contabile
Secțiunea 3
Contabilitatea bugetară
Articolul 156
Contabilitatea bugetară
Capitolul 4
Inventarierea patrimoniului
Articolul 157
Inventarul
TITLUL X
AUDITUL EXTERN ȘI DESCĂRCAREA DE GESTIUNE
Capitolul 1
Auditul extern
Articolul 158
Auditul extern efectuat de Curtea de Conturi
Articolul 159
Norme și proceduri în materie de audit
Articolul 160
Verificări privind titlurile de valoare și numerarul
Articolul 161
Dreptul de acces al Curții de Conturi
Articolul 162
Raportul anual al Curții de Conturi
Articolul 163
Rapoarte speciale ale Curții de Conturi
Capitolul 2
Descărcarea de gestiune
Articolul 164
Calendarul procedurii de descărcare de gestiune
Articolul 165
Procedura de descărcare de gestiune
Articolul 166
Măsuri adoptate în urma descărcării de gestiune
Articolul 167
Dispoziții speciale privind SEAE
PARTEA II
DISPOZIȚII SPECIALE
TITLUL I
FONDUL EUROPEAN DE GARANTARE AGRICOLĂ
Articolul 168
Dispoziții speciale privind Fondul european de garantare agricolă
Articolul 169
Angajamente din fondurile FEGA
Articolul 170
Angajamente provizorii globale din creditele FEGA
Articolul 171
Planificarea și programarea angajamentelor bugetare FEGA
Articolul 172
Contabilitatea cheltuielilor FEGA
Articolul 173
Transferul creditelor FEGA
Articolul 174
Veniturile FEGA alocate
TITLUL II
FONDURI STRUCTURALE, FONDUL DE COEZIUNE, FONDUL EUROPEAN PENTRU PESCUIT, FONDUL EUROPEAN AGRICOL PENTRU DEZVOLTARE RURALĂ ȘI FONDURI AFERENTE SPAȚIULUI DE LIBERTATE, SECURITATE ȘI JUSTIȚIE CARE FAC OBIECTUL GESTIUNI PARTAJATE
Articolul 175
Dispoziții speciale
Articolul 176
Respectarea alocărilor creditelor de angajament
Articolul 177
Plata contribuțiilor, a plăților intermediare și a rambursărilor
Articolul 178
Dezangajarea creditelor
Articolul 179
Transferul creditelor
Articolul 180
Gestionarea, selecția și auditul
TITLUL III
CERCETARE
Articolul 181
Fonduri de cercetare
Articolul 182
Angajamentele Fondului de cercetare
Articolul 183
Centrul Comun de Cercetare
TITLUL IV
ACȚIUNI EXTERNE
Capitolul 1
Dispoziții generale
Articolul 184
Acțiuni externe
Capitolul 2
Punerea în aplicare a acțiunilor
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 185
Punerea în aplicare a acțiunilor externe
Secțiunea 2
Sprijin bugetar și fonduri fiduciare cu donatori multipli
Articolul 186
Utilizarea sprijinului bugetar
Articolul 187
Fonduri fiduciare ale Uniunii pentru acțiuni externe
Secțiunea 3
Alte metode de gestiune
Articolul 188
Punerea în aplicare a acțiunilor externe prin gestiune indirectă
Articolul 189
Acorduri de finanțare privind punerea în aplicare a acțiunilor externe
Capitolul 3
Achiziții
Articolul 190
Achiziții pentru acțiuni externe
Articolul 191
Norme privind participarea la procedurile de ofertare
Capitolul 4
Granturi
Articolul 192
Finanțarea integrală a unei acțiuni externe
Articolul 193
Norme aplicabile granturilor pentru acțiuni externe
Capitolul 5
Verificarea conturilor
Articolul 194
Controlul exercitat de Uniune în cadrul unei acțiuni externe
TITLUL V
OFICIILE EUROPENE
Articolul 195
Oficiile europene
Articolul 196
Credite referitoare la oficiile europene
Articolul 197
Ordonatorul de credite al oficiilor europene
Articolul 198
Conturile oficiilor interinstituționale europene
Articolul 199
Delegarea competențelor ordonatorului de credite către oficiile interinstituționale europene
Articolul 200
Servicii către terțe părți
TITLUL VI
CREDITE ADMINISTRATIVE
Articolul 201
Dispoziții generale
Articolul 202
Angajamente
Articolul 203
Dispoziții speciale privind creditele administrative
TITLUL VII
EXPERȚI
Articolul 204
Experți remunerați
PARTEA III
DISPOZIȚII FINALE ȘI TRANZITORII
Articolul 205
Dispoziții tranzitorii
Articolul 206
Cereri de informații din partea Parlamentului European și a Consiliului
Articolul 207
Praguri și valori
Articolul 208
Regulament financiar-cadru pentru organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom
Articolul 209
Regulament financiar-tip pentru organismele de parteneriat public-privat
Articolul 210
Exercitarea competenței de a adopta acte delegate
Articolul 211
Revizuire
Articolul 212
Abrogare
Articolul 213
Revizuire privind SEAE
Articolul 214
Intrarea în vigoare
ANEXĂ
TABEL DE CORESPONDENțĂ
Declarație comună privind aspecte legate de CFM
Declarație comună privind cheltuielile imobiliare, în legătură cu articolul 203
Declarație comună a Parlamentului European, Consiliului și Comisiei cu privire la articolul 203 alineatul (3)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 322, coroborat cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Curții de Conturi (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3) a fost modificat de mai multe ori în mod substanțial. Deoarece se impun noi modificări, inclusiv pentru a lua în considerare intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, pentru motive de claritate, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 ar trebui abrogat și înlocuit cu prezentul regulament.
(2)
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 a stabilit principiile bugetare și normele financiare care reglementează întocmirea și execuția bugetului general al Uniunii (denumit în continuare „bugetul”), asigură o gestiune adecvată și eficace, precum și controlul și protecția intereselor financiare ale Uniunii și sporesc transparența, principii care ar trebui respectate în toate actele juridice și de către toate instituțiile. Principiile fundamentale, conceptul și structura regulamentului respectiv, precum și normele de bază ale gestiunii bugetare și financiare ar trebui menținute. Derogările de la aceste principii fundamentale ar trebui revizuite și simplificate cât mai mult posibil, ținându-se cont de pertinența lor continuă, valoarea lor adăugată pentru buget și sarcina pe care o impun părților interesate. Este necesară menținerea și consolidarea elementelor fundamentale ale normelor financiare: rolul actorilor financiari, integrarea controalelor în serviciile operaționale, auditorii interni, întocmirea bugetului pe activități, modernizarea principiilor și a normelor contabile, precum și principiile de bază referitoare la granturi.
(3)
Având în vedere natura și sarcinile sale speciale, în special independența sa în ceea ce privește gestionarea finanțelor proprii, Banca Centrală Europeană („BCE”) ar trebui să fie exclusă din domeniul de aplicare a prezentului regulament, în absența unor dispoziții contrare în prezentul regulament.
(4)
Experiența practică a demonstrat că ar trebui incluse anumite norme în prezentul regulament în vederea alinierii acestuia la evoluția cerințelor în materie de execuție bugetară, precum cofinanțarea cu alți donatori, a sporirii eficienței ajutorului extern, a facilitării utilizării instrumentelor financiare speciale, cum ar fi cele încheiate cu Banca Europeană de Investiții („BEI”) și a facilitării execuției bugetare prin parteneriate public-privat („PPP”).
(5)
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 se limita la enunțarea principiilor bugetare generale și a normelor financiare corespunzătoare tratatelor, în timp ce dispozițiile de aplicare erau definite în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002, pentru a îmbunătăți ierarhia normelor și lizibilitatea Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (4). În conformitate cu articolul 290 din TFUE, un act legislativ poate să delege Comisiei competența de a adopta acte fără caracter legislativ numai pentru a completa sau modifica anumite elemente neesențiale ale actului legislativ vizat. În consecință, unele dispoziții prevăzute de Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 ar trebui încorporate în prezentul regulament.
(6)
Cooperarea polițienească și cea judiciară în materie penală au fost integrate altor politici și acțiuni interne ale Uniunii. Astfel, dispozițiile financiare speciale aplicabile acestor politici nu se mai justifică și, prin urmare, nu ar trebui să fie incluse în prezentul regulament.
(7)
Pentru a asigura transparența, în buget ar trebui înscrise garanții pentru operațiunile de împrumut și de creditare realizate de Uniune, inclusiv pentru operațiunile din cadrul Mecanismului european de stabilitate financiară și al Mecanismului de asistență financiară pentru balanțele de plăți ale statelor membre.
(8)
Normele existente care reglementează dobânda generată de plățile de prefinanțare ar trebui simplificate, deoarece determină o sarcină administrativă excesivă atât pentru beneficiarii fondurilor, cât și pentru serviciile Comisiei și creează neînțelegeri între serviciile Comisiei și beneficiari. În interesul simplificării, în special în ceea ce privește beneficiarii și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, nu ar trebui să mai existe obligația de a genera dobândă la plățile de prefinanțare și de a recupera această dobândă. Cu toate acestea, ar trebui să se poată include o astfel de obligație într-un acord de delegare a sarcinilor de execuție bugetară pentru a permite reafectarea dobânzilor generate de plățile de prefinanțare către programe, deducerea respectivei dobânzi din cererile de plată sau recuperarea acesteia.
(9)
Normele în materie de reportare a veniturilor alocate ar trebui să țină seama de distincția dintre venituri alocate externe și interne. Pentru respectarea finalității definite de donator, veniturile alocate externe ar trebui reportate în mod automat și utilizate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate. În cazul în care veniturile alocate externe sunt încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii, ar trebui să fie posibil ca acestea să fie utilizate și în primul an al programului următor sau al acțiunii următoare. Veniturile alocate interne ar trebui să poată fi reportate doar un an, în absența unor dispoziții contrare în prezentul regulament.
(10)
Ar trebui să fie precizate normele referitoare la doisprezecimile provizorii în ceea ce privește atât doisprezecimile suplimentare care ar putea fi necesare, cât și cazurile în care Parlamentul European decide să reducă valoarea cheltuielilor suplimentare care depășesc doisprezecimile provizorii adoptate de către Consiliu.
(11)
Derogarea de la principiul universalității în ce privește veniturile alocate ar trebui modificată astfel încât să țină seama, pe de o parte, de elementele specifice veniturilor alocate interne care provin din creditele autorizate de Parlamentul European și de Consiliu și, pe de altă parte, de cele ale veniturilor alocate externe care sunt colectate de la diverși donatori și alocate de aceștia unui program specific sau unei acțiuni specifice. Mai mult, donatorilor externi ar trebui să li se permită să cofinanțeze acțiuni externe, în special operațiuni umanitare, chiar și în cazurile în care actul de bază nu prevede în mod expres o astfel de cofinanțare.
(12)
Prezentarea veniturilor alocate în proiectul de buget, ar trebui să fie mai transparentă, prin introducerea unei prevederi conform căreia cuantumurile veniturilor alocate trebuie incluse în proiectul de buget în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii proiectului de buget.
(13)
În ceea ce privește principiul specificității, deoarece în prezent nu se mai face distincție între cheltuielile obligatorii și cele neobligatorii, dispozițiile care reglementează transferurile de credite ar trebui să fie adaptate în mod corespunzător.
(14)
Normele care reglementează transferurile de credite ar trebui să fie, de asemenea, adaptate schimbărilor rezultate ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. De asemenea, experiența recentă a arătat importanța sporirii flexibilității transferurilor de credite de plată la sfârșitul exercițiului financiar, în special pentru fondurile structurale. Este necesar să se asigure o mai bună execuție bugetară, în special în ceea ce privește creditele de plată, veniturile alocate și creditele administrative care sunt comune mai multor titluri. În acest scop, tipologia transferurilor ar trebui să fie simplificată și procedura de adoptare a anumitor transferuri ar trebui să fie mai flexibilă. În special, posibilitatea acordată Comisiei de a decide cu privire la transferul creditelor neutilizate în caz de catastrofe și crize umanitare internaționale s-a dovedit relevantă și eficientă. Prin urmare, această posibilitate ar trebui extinsă la evenimente similare care se produc după data de 1 decembrie a unui exercițiu financiar. În aceste cazuri, din motive de transparență, Comisia ar trebui să comunice imediat Parlamentului European și Consiliului decizia sa cu privire la transferul creditelor neutilizate.
(15)
În ceea ce privește dispozițiile referitoare la buna gestiune financiară, ordonatorul de credite delegat ar trebui să țină seama de nivelul preconizat de risc și de costurile și beneficiile controalelor atunci când elaborează propuneri legislative și când instituie respectivele sisteme de gestiune și control. Ordonatorul de credite delegat ar trebui să raporteze rezultatele, precum și costurile și beneficiile controalelor în cadrul raportului anual de activitate. Pentru deplina eficacitate a sistemelor naționale de gestiune și de control, sunt indispensabile declarații de gestiune ale organismelor desemnate de statele membre ca fiind responsabile de gestiunea și controlul fondurilor Uniunii.
(16)
Principiul transparenței, consacrat la articolul 15 din TFUE, conform căruia instituțiile ar trebui să acționeze cât mai deschis cu putință, implică faptul că, în ceea ce privește execuția bugetului Uniunii, cetățenii au dreptul să știe unde și în ce scop sunt cheltuite fondurile Uniunii. Aceste informații promovează dezbaterea democratică, contribuie la participarea cetățenilor la procesul decizional al Uniunii, consolidează controlul instituțional și contribuie la o mai bună supraveghere a cheltuielilor Uniunii. Obiectivele menționate ar trebui să fie realizate prin publicarea, preferabil folosind instrumente moderne de comunicare, a unor informații relevante privind contractanții finali și beneficiarii finali ai fondurilor Uniunii, publicare care să țină seama de interesele legitime ale contractanților și beneficiarilor respectivi în materie de confidențialitate și securitate și, în ceea ce privește persoanele fizice, de dreptul la respectarea vieții private și protecția datelor cu caracter personal. Prin urmare, instituțiile ar trebui să adopte o abordare selectivă în ceea ce privește publicarea informațiilor, în conformitate cu principiul proporționalității. Deciziile care se vor publica ar trebui să se bazeze pe criterii relevate pentru a furniza informații cu un conținut adecvat.
(17)
În conformitate cu articolul 316 din TFUE, Parlamentul European și Consiliul ar trebui să împartă aceeași secțiune din buget.
(18)
Procedura bugetară anuală în temeiul TFUE ar trebui să se reflecte în prezentul regulament.
(19)
În ceea ce privește întocmirea bugetului, este important ca structura și prezentarea proiectului de buget elaborat de Comisie să fie definite clar. Conținutul introducerii generale care precede proiectul de buget ar trebui să fie prezentat în mod mai detaliat. De asemenea, este necesar să se includă o dispoziție privind programarea financiară pentru anii următori, precum și o dispoziție privind posibilitatea prezentării de către Comisie a unor documente de lucru care să permită susținerea solicitărilor bugetare.
(20)
În ceea ce privește caracteristicile speciale ale politicii externe și de securitate comune, ar trebui să se actualizeze formele pe care le pot avea actele de bază în temeiul TFUE și al titlurilor V și VI din TUE. În plus, procedura de adoptare a măsurilor pregătitoare în domeniul acțiunii externe ar trebui adaptată la TFUE.
(21)
Normele privind metodele de execuție bugetară, care reglementează în special condițiile de externalizare a competențelor de execuție către părți terțe, au devenit prea complexe de-a lungul anilor și ar trebui simplificate. În același timp, ar trebui să se mențină obiectivul inițial al externalizării și anume că, indiferent de metoda de execuție, cheltuielile sunt executate cu un nivel de control și transparență echivalent cu cel așteptat din partea serviciilor Comisiei.
(22)
Ar trebui făcută o distincție clară între situațiile în care bugetul este executat direct, de către Comisie sau agențiile executive ale acesteia, situațiile în care execuția bugetară revine statelor membre în cadrul gestiunii partajate și situațiile în care execuția bugetară este realizată în mod indirect, prin intermediul unor părți terțe. Acest lucru ar trebui să permită instituirea unui regim armonizat pentru gestiunea partajată și indirectă care poate fi adaptat la normele sectoriale specifice, în special în cazul în care execuția bugetului revine statelor membre în cadrul gestiunii partajate. Acest regim armonizat ar trebui să includă în special principiile de bază care trebuie respectate de Comisie în cazul în care aceasta decide să execute bugetul în gestiune partajată sau indirect și principiile de bază care trebuie respectate de părțile cărora le-a fost încredințată execuția bugetară. Comisia ar trebui să fie în măsură să aplice normele și procedurile Uniunii sau să accepte aplicarea normelor și a procedurilor entității căreia i-a fost încredințată execuția bugetară, cu condiția ca această entitate să garanteze o protecție echivalentă a intereselor financiare ale Uniunii. În cadrul sarcinilor de supraveghere ale Comisiei, este necesar să se prevadă, de asemenea, o serie de obligații de control și de audit, inclusiv proceduri de verificare și acceptare a conturilor pentru toate metodele de execuție bugetară.
(23)
Normele privind evaluarea ex ante a entităților și persoanelor cărora le-au fost încredințate sarcini de execuție bugetară în cadrul gestiunii indirecte, ar trebui adaptate pentru a asigura că toate entitățile și persoanele cărora le-a fost încredințată execuția oferă un nivel de protecție a intereselor financiare ale Uniunii echivalent cu cel prevăzut de prezentul regulament.
(24)
Experiența dobândită în materie de instituționalizare a PPP ca organisme ale Uniunii în temeiul articolului 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 demonstrează că ar trebui să se adauge categorii suplimentare de PPP care să lărgească oferta de instrumente și să includă organisme ale căror norme sunt mai flexibile și accesibile partenerilor privați decât cele aplicabile instituțiilor Uniunii. Aceste categorii suplimentare ar trebui să includă organisme reglementate de dreptul privat al unui stat membru, precum și organisme constituite printr-un act de bază și cărora le revin norme financiare care respectă principiile necesare garantării bunei gestiuni financiare a fondurilor Uniunii.
(25)
În sensul articolului 317 din TFUE, prin prezentul regulament ar trebui să fie consolidate obligațiile fundamentale de control și de audit care revin statelor membre în execuția bugetului prin gestiune partajată, în măsura în care respectivele obligații sunt prevăzute în prezent numai prin norme sectoriale. Prin urmare, se impune să se prevadă dispoziții care să stabilească un cadru coerent pentru toate domeniile de politică vizate, privind structuri administrative armonizate la nivel național. Cadrul respectiv nu ar trebui să creeze structuri suplimentare de control, ci ar trebui să permită statelor membre să desemneze organisme însărcinate cu gestionarea și controlul fondurilor Uniunii. În plus, pentru a crea un cadru legislativ coerent care să amelioreze, de asemenea, certitudinea juridică globală, eficiența controalelor și a măsurilor de remediere, precum și protecția intereselor financiare ale Uniunii, prezentul regulament ar trebui să cuprindă dispoziții referitoare la obligații comune de gestiune și control pentru aceste structuri, declarația anuală de asigurare în materie de gestiune prin care administratorii își asumă responsabilitatea pentru gestionarea fondurilor Uniunii care le-au fost încredințate, verificarea și acceptarea conturilor, precum și mecanisme de suspendare și de corecție financiară gestionate de Comisie. Dispozițiile detaliate ar trebui să fie în continuare prevăzute de regulamentele sectoriale. În cadrul metodei auditului unic și în vederea reducerii sarcinilor administrative suplimentare cauzate de controalele multiple, statele membre pot furniza Comisiei declarații semnate la nivelul național și regional corespunzător, în conformitate cu cerințele constituționale specifice.
(26)
Ar trebui să fie clarificate anumite dispoziții referitoare la atribuțiile ordonatorului de credite delegat, în special în ceea ce privește controlul ex ante și ex post pe care ordonatorul de credite delegat le pune în aplicare și sarcinile de raportare care revin acestuia. În această privință, conținutul raportului anual de activitate al ordonatorului de credite delegat ar trebui actualizat, ținându-se cont de practica ce constă în includerea în cuprinsul acestuia a informațiilor financiare și de gestiune necesare pentru a susține declarația de asigurare referitoare la îndeplinirea atribuțiilor ordonatorului de credite delegat.
(27)
Responsabilitățile contabilului Comisiei ar trebui clarificate. În special, ar trebui precizat că acesta reprezintă singura persoană care are dreptul să definească normele contabile și planurile de conturi armonizate, în timp ce contabilii tuturor celorlalte instituții definesc procedurile contabile aplicabile în instituțiile lor.
(28)
Pentru a facilita punerea în aplicare a anumitor programe sau acțiuni, în special a celor încredințate instituțiilor financiare, prezentul regulament ar trebui să prevadă posibilitatea deschiderii de conturi fiduciare. Astfel de conturi bancare ar trebui deschise în numele, sau în contul, Comisiei în registrele unei instituții financiare. Acestea ar trebui gestionate de instituția financiară respectivă sub responsabilitatea ordonatorului de credite și ar trebui să poată fi deschise în alte monede decât euro.
(29)
În ceea ce privește operațiunile de venituri, se impune raționalizarea normelor de estimare a creanțelor pentru a se lua în considerare nevoile bugetare. Înregistrarea ar trebui să fie obligatorie atunci când veniturile scontate au un anumit grad de probabilitate și pot fi cifrate cu un grad rezonabil de aproximare. Pentru motive de simplificare ar trebui să fie introduse anumite dispoziții speciale privind procedurile de ajustare sau anulare a unei estimări a creanțelor.
(30)
Normele privind recuperările ar trebui să fie atât simplificate, cât și consolidate. În special, ar trebui să se precizeze faptul că anularea unei creanțe constatate nu implică renunțarea la un drept constatat al Uniunii. Mai mult, în vederea consolidării protejării intereselor financiare ale Uniunii, fondurile Uniunii care fac obiectul unei cereri de rambursare nu ar trebui tratate de statele membre într-o mod mai puțin favorabil decât cererile adresate de organismelor publice la nivel național.
(31)
Având în vedere necesitatea reducerii riscului asociat gestiunii sumelor percepute cu titlu provizoriu ca amenzi, penalități și sancțiuni, precum și orice venit generat de acestea, sumele respective ar trebui înregistrate ca venit bugetar cât mai curând posibil și cel mai târziu în exercițiul financiar care urmează epuizării tuturor căilor de atac împotriva deciziilor care le impun.
(32)
Ar trebui clarificate diferitele tipuri de plăți, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare. Mai mult, plățile de prefinanțare ar trebui lichidate periodic de ordonatorul de credite competent în conformitate cu normele contabile definite de contabilul Comisiei. În acest scop, ar trebui introduse dispoziții adecvate în contracte, decizii de grant, acorduri de grant, precum și în acorduri de delegare.
(33)
Prezentul regulament ar trebui să încurajeze obiectivul de e-guvernare, în special folosirea datelor electronice în schimbul de informații dintre instituții și părțile terțe.
(34)
În anumite condiții, ar trebui permisă realizarea de proceduri comune de achiziții publice cu statele din Asociația Europeană a Liberului Schimb („AELS”) sau cu statele candidate la aderarea la Uniune.
(35)
Regulile de excludere, în special, de la participarea la procedurile de achiziții publice ar trebui îmbunătățite în vederea consolidării protecției intereselor financiare ale Uniunii.
(36)
Dat fiind faptul că utilizarea resurselor proprii ale BCE și BEI are consecințe financiare la nivelul Uniunii, acestea ar trebui să aibă acces la informațiile conținute în baza de date centrală destinată excluderii, care a fost creată pentru protejarea intereselor financiare ale Uniunii.
(37)
Ar trebui să se introducă un temei juridic solid pentru publicarea deciziilor prin care se aplică sancțiuni administrative și financiare, în special în ceea ce privește achizițiile publice, cu respectarea cerințelor privind protecția datelor. Din motive de protecție a datelor și de securitate, publicarea respectivelor decizii ar trebui să rămână facultativă.
(38)
Obligația contractanților de a depune garanții nu ar trebui să mai fie automată, ci ar trebui să se bazeze pe o analiză de risc.
(39)
Din motive de siguranță juridică, ar trebui clarificat domeniul de aplicare a granturilor și al instrumentelor financiare. De asemenea, o definiție mai precisă a condițiilor speciale aplicabile granturilor, pe de o parte, și instrumentelor financiare, pe de altă parte, ar contribui la sporirea efectelor acestor două tipuri de susținere financiară.
(40)
Normele privind granturile aplicabile entităților înființate în mod special în scopul întreprinderii unei acțiuni ar trebui adaptate astfel încât să faciliteze accesul la finanțare din partea Uniunii și gestionarea granturilor de către solicitanții și beneficiarii care au decis să conlucreze în cadrul unor parteneriate sau grupări constituite în conformitate cu legislația națională relevantă, în special atunci când forma juridică aleasă permite o cooperare solidă și fiabilă. De asemenea, având în vedere riscurile financiare reduse pentru Uniune și necesitatea de a evita adăugarea unor cerințe contractuale modalităților structurale existente, entitățile afiliate unui beneficiar prin capitalul permanent sau legături juridice ar trebui să aibă dreptul de a declara costuri eligibile fără a trebui să le revină toate obligațiile unui beneficiar.
(41)
Experiența rezultată din utilizarea finanțărilor sub forma unor sume forfetare sau la rate forfetare a indicat faptul că astfel de forme de finanțare au condus la simplificarea semnificativă a procedurilor administrative și la reducerea în mod considerabil a riscului de eroare. De asemenea, finanțarea pe baza rezultatelor s-a dovedit corespunzătoare pentru anumite tipuri de acțiuni. În contextul menționat, condițiile pentru utilizarea unor forme simplificate de grant, stabilite pe baza unor sume forfetare, a costurilor unitare și a unor tarife forfetare, ar trebui să devină mai flexibile. În special, ar trebui permise cuantumuri stabilite în funcție de fiecare beneficiar în parte, inclusiv atunci când cuantumurile respective sunt declarate de beneficiar în conformitate cu practicile sale obișnuite de contabilitate analitică, pentru a reduce cheltuielile administrative și costurile specifice generate de raportările financiare către Uniune.
(42)
Pentru a înlătura piedicile în calea participării la programele de grant ale Uniunii a persoanelor care au experiența necesară dar care nu sunt remunerate sub forma unui salariu, cum este cazul persoanelor care lucrează în cadrul unor structuri mici, normele aplicabile granturilor ar trebui să țină seama de sistemele de remunerare specifice aplicate de întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), în conformitate cu definițiile din Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (5).
(43)
Principiile non-profitului și cofinanțării ar trebui să fie ajustate în funcție de experiența practică și de modalitățile distincte de interpretare și aplicare, care pot genera erori și, ocazional, efecte contraproductive. În special, definiția profitului ar trebui să se bazeze pe costurile și pe veniturile eligibile care le finanțează în mod specific, pentru a simplifica raportarea de către beneficiari și pentru a-i încuraja să își diversifice sursele de finanțare. În plus, Comisia nu ar trebui să presupună că alți donatori nu vor recupera deloc excedent generat de propriile contribuții și ar trebui, prin urmare, să recupereze profitul doar proporțional cu grantul acordat. În final, principiul degresivității nu s-a dovedit a fi un instrument util în limitarea riscului de dependență a beneficiarilor de grant de a funcționa din fondurile Uniunii. În plus, aplicabilitatea principiului degresivității a fost considerabil redusă în urma introducerii necesare a excepțiilor într-un număr de acte de bază și în cazul formelor simplificate de grant. Având în vedere aceste dezavantaje, cerința degresivității aplicabilă granturilor de funcționare ar trebui eliminată.
(44)
Accesul la finanțare din partea Uniunii al entităților cu resurse administrative limitate, entități care pot reprezenta un public țintă prioritar în cazul anumitor sisteme de grant și care ar putea fi indispensabile atingerii obiectivelor de politică ale Uniunii, ar trebui să fie facilitat prin simplificarea în continuare a procedurilor aplicabile granturilor de valoare mică.
(45)
În vederea garantării siguranței juridice și a stabilirii unui set unic de norme financiare fundamentale la care beneficiarii se pot raporta în cadrul programelor Uniunii, prezentul regulament ar trebui să determine criterii de eligibilitate a costurilor și condiții specifice aplicabile anumitor categorii de costuri și ar trebui să prevadă aplicarea coerentă a acestora.
(46)
Ar trebui armonizate condițiile pentru acceptarea contribuțiilor în natură drept cofinanțare din partea părților terțe și pentru stabilirea valorii contribuțiilor respective, astfel încât să fie redus riscul unor erori și dispute.
(47)
Din motive de transparență și pentru a lua în considerare constrângerile de planificare specifice, solicitanții de grant ar trebui informați în cererea de propuneri cu privire la termenul preconizat pentru semnarea contractelor de grant sau pentru comunicarea deciziilor referitoare la granturi. În același scop, prezentul regulament ar trebui să indice un termen, în funcție de experiența și de efectele preconizate ale măsurilor de simplificare introduse.
(48)
În cazul în care sunt depistate erori sistemice sau recurente care au un impact semnificativ asupra unui număr de granturi, ar trebui să se autorizeze, în condiții stricte, extinderea constatărilor de audit la granturile neauditate afectate, pentru a reduce sarcina financiară și administrativă cauzată de controalele și auditurile efectuate la fața locului. Comisia ar trebui să recurgă la extrapolarea ratei de reducere sau recuperare aplicate granturilor pentru care au fost demonstrate erori sistemice sau recurente doar în cazurile în care nu este posibil sau realizabil cu un efort proporțional să se cuantifice cu precizie valoarea costurilor neeligibile pentru fiecare grant vizat.
(49)
Prin prezentul regulament ar trebui să se stabilească perioade standard în care documentele referitoare la granturile primite de la Uniune ar trebui să fie păstrate de către beneficiari, astfel încât să fie evitate cerințe contractuale divergente sau disproporționate dar să se permită un interval de timp suficient Comisiei și Curții de conturi pentru a avea acces la datele și documentele respective și pentru a efectua verificările ex post și auditurile necesare în scopul protecției intereselor financiare ale Uniunii.
(50)
Ar trebui extinsă, în anumite condiții, posibilitatea ca un beneficiar să acorde sprijin financiar către părți terțe, în vederea facilitării punerii în aplicare corecte a programelor consacrate, printre altele, unui număr mare de persoane fizice care nu sunt accesibile decât prin intermediul granturilor „în cascadă”. Cu toate acestea, ar trebui menținut principiul conform căruia beneficiarul nu poate hotărî, la libera sa alegere, condițiile în care să acorde sprijin financiar către părți terțe, în special, pentru a evita orice confuzie între posibilitatea pe care o au beneficiarii de a proiecta și aplica, pe răspunderea lor, acțiuni care implică sprijin financiar ca activitate eligibilă și posibilitatea de a încredința, în cadrul gestiunii partajate sau a celei indirecte, sarcini de execuție bugetară anumitor organisme, enități sau persoane.
(51)
Ca tip de sprijin financiar valoros, utilizarea premiilor ar trebui facilitată, iar normele aplicabile clarificate, prin separarea premiilor de regimul granturilor și eliminarea oricărei referințe la costurile previzibile. Cu toate acestea, premiile nu sunt adecvate pentru toate obiectivele de politică ale Uniunii și, prin urmare, ar trebui considerate ca venind să completeze și nu să înlocuiască alte instrumente de finanțare, cum ar fi granturile.
(52)
Instrumentele financiare pot fi utile pentru multiplicarea efectului fondurilor Uniunii atunci când acestea sunt puse în comun cu alte fonduri și când prezintă un efect de pârghie. Întrucât aceste instrumente financiare nu pot fi asimilate serviciilor sau granturilor, ar trebui instituit un nou tip de sprijin financiar. Instrumentele financiare ar trebui executate doar în condiții stricte, astfel încât să nu existe riscuri bugetare pentru buget și nici un risc de denaturare a pieței care contravine regulilor privind ajutoarele de stat.
(53)
În cadrul creditelor anuale autorizate de Parlamentul European și de Consiliu pentru un anumit program de cheltuieli, instrumentele financiare ar trebui folosite în mod complementar, pe baza unei evaluări ex ante care să demonstreze că acestea sunt mai eficiente pentru realizarea obiectivelor de politică ale Uniunii decât alte forme de finanțare de la bugetul Uniunii, inclusiv granturile.
(54)
Instrumentele financiare ar trebui autorizate prin intermediul unui act de bază, în care să se definească în special obiectivele și durata acestora. În cazul în care instrumentele financiare sunt instituite în absența unui act de bază, în cazuri justificate corespunzător, acestea ar trebui autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în cadrul bugetului.
(55)
Ar trebui să fie definite instrumentele care pot intra sub incidența părții I titlul VIII, cum ar fi creditele, garanțiile, investițiile de capitaluri proprii, investiții de cvasicapitaluri și instrumente de partajare a riscurilor. Definiția privind instrumentele de partajare a riscurilor ar trebui să permită includerea îmbunătățirii bonității pentru obligațiunile de finanțare a proiectelor, acoperirea riscului legat de rambursarea datoriei în cadrul unui proiect și atenuarea riscului de credit al deținătorilor de obligațiuni prin îmbunătățirea bonității sub forma unui împrumut sau a unei garanții.
(56)
Rambursările anuale, inclusiv rambursările de capital, garanțiile eliberate și rambursările de capital principal al împrumuturilor ar trebui să constituie venituri interne alocate. Veniturile de tipul dividendelor, câștigurilor de capital, comisioanelor de garanție și dobânzilor la împrumuturi și la sumele din conturi fiduciare ar trebui înscrise în buget după deducerea costurilor și onorariilor de gestionare. Prezentul regulament ar trebui să stabilească principii și condiții referitoare la instrumentele financiare și norme privind limitarea răspunderii financiare a Uniunii, combaterea fraudei și a spălării de bani, lichidarea instrumentelor financiare și raportarea.
(57)
Prezentarea conturilor ar trebui simplificată, prevăzându-se ca în contabilitatea Uniunii să fie incluse doar situațiile financiare consolidate și contabilitatea bugetară agregată. De asemenea, ar trebui precizat faptul că procesul de consolidare nu vizează decât instituțiile, organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget, precum și alte organisme ale căror conturi ar trebui să fie consolidate în conformitate cu regulile contabile adoptate de contabil.
(58)
Conform cerințelor din standardele contabile acceptate pe plan internațional, care stau la baza normelor contabile ale Uniunii, angajamentele cu titlu de pensii, alături de alte pasive legate de beneficiile angajaților, ar trebui înscrise în conturile Uniunii, publicate separat în bilanțul Uniunii și apoi explicate în notele la declarațiile financiare.
(59)
Pentru a separa clar atribuțiile și responsabilitățile contabilului Comisiei de cele ale contabililor instituțiilor sau organismelor instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget, precum și alte organisme ale căror conturi ar trebui să fie consolidate în conformitate cu regulile contabile adoptate de contabil, raportul privind gestiunea bugetară și financiară din timpul exercițiului financiar ar trebui pregătit de fiecare instituție sau organism și apoi transmis Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi înainte de data de 31 martie a exercițiului financiar următor.
(60)
Se impune actualizarea normelor și principiilor contabile ale Uniunii în vederea garantării coerenței acestora cu standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public.
(61)
Curtea de Conturi ar trebui să garanteze că se transmit instituției sau organismului auditat, în timp util, oricare dintre constatările sale care ar putea avea un impact asupra conturilor finale ale celor auditați sau asupra legalității și regularității tranzacțiilor aferente, pentru a pentru a acorda acestora un timp suficient pentru a examina respectivele constatări.
(62)
Dispozițiile privind conturile provizorii și finale ar trebui actualizate, în special pentru a stabili informațiile de raportare care ar trebui să însoțească conturile transmise de contabilul Comisiei în scopul consolidării.
(63)
În special, în ceea ce privește informațiile care trebuie prezentate de Comisie în contextul descărcării de gestiune, aceasta ar trebui să înainteze Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii în conformitate cu articolul 318 din TFUE.
(64)
În ceea ce privește dispozițiile speciale din prezentul regulament referitoare la fondurile structurale, fondurile de coeziune, Fondul european pentru pescuit, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și fondurile din domeniul spațiului de libertate, securitate și justiție gestionate în cadrul gestiunii partajate, ar trebui menținute dispozițiile cu privire la rambursarea avansurilor de prefinanțare și reconstituirea creditelor prevăzute în declarația Comisiei anexată la Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (6). Mai mult, prin derogare de la regula reportării, ar trebui să se permită Comisiei reportarea, până la încheierea programului, a creditelor de angajament disponibile la sfârșitul exercițiului financiar, provenite din rambursarea plăților de prefinanțare, precum și utilizarea creditelor de angajament respective atunci când alte credite de angajament nu mai sunt disponibile.
(65)
Ar trebui să se clarifice participarea Centrului Comun de Cercetare (CCC) la procedurile de achiziții și de atribuire de grant. În plus, pentru a realiza sarcinile aferente în mod eficace, veniturile provenite din participarea la respectivele proceduri ar trebui să fie considerate, în mod excepțional, venituri alocate externe.
(66)
Dispozițiile speciale referitoare la punerea în aplicare a acțiunilor externe ar trebui adaptate la modificările propuse privind metodele de execuție și ar trebui să se propună o abordare diferențiată atunci când Uniunea este chemată să răspundă unor situații umanitare de urgență, unor crize internaționale sau necesităților unor țări terțe care trec printr-un proces de tranziție spre democrație.
(67)
Prezentul regulament ar trebui să stabilească condițiile generale în care sprijinul bugetar poate fi folosit ca instrument de acțiune externă. Condițiile respective ar trebui să privească gestionarea suficient de transparentă, de fiabilă și de eficace a finanțelor publice. De asemenea, Comisia ar trebui să stabilească, în cadrul unei decizii de finanțare, obiectivele și rezultatele așteptate la care ar trebui să se raporteze plata sprijinului bugetar. Elementele respective, precum și condițiile în care sprijinul bugetar trebuie rambursat, ar trebui să fie prevăzute în acordul de finanțare încheiat cu țara beneficiară.
(68)
Pentru a consolida rolul internațional al Uniunii în materie de acțiuni externe și dezvoltare, precum și pentru a-și spori vizibilitatea și eficiența, Comisia ar trebui să fie autorizată să creeze și să gestioneze fonduri fiduciare la nivelul Uniunii pentru acțiuni de urgență, acțiuni ulterioare situațiilor de urgență sau acțiuni tematice. Cu toate că nu sunt integrate în buget, respectivele fonduri fiduciare ar trebui gestionate în conformitate cu prezentul regulament, în măsura în care acest lucru este necesar pentru securitatea și transparența utilizării fondurilor Uniunii. În acest scop, Comisia ar trebui să prezideze un consiliu instituit pentru fiecare fond fiduciar pentru a asigura reprezentarea donatorilor și pentru a hotărî cu privire la utilizarea fondurilor. Mai mult, contabilul fiecărui fond fiduciar ar trebui să fie contabilul Comisiei.
(69)
Perioada de încheiere a contractelor și a acordurilor de grant de către entitățile cărora li s-a încredințat, prin gestiune indirectă, punerea în aplicare a acțiunilor externe ar trebui limitată la trei ani de la semnarea cu Comisia a acordului de delegare, cu excepția cazului în care există circumstanțe excepționale și externe speciale. Cu toate acestea, termenul respectiv nu ar trebui să se aplice programelor multianuale puse în aplicare în cadrul procedurilor referitoare la fondurile structurale. În cazul acestor programe multianuale, norme detaliate privind dezangajarea de credite ar trebui stabilite în legislația sectorială.
(70)
În ceea ce privește normele speciale privind achizițiile, aplicabile acțiunilor externe, resortisanților țărilor terțe stabiliți în țări beneficiare ar trebui să li se permită să participe la proceduri de ofertare și în cazul punerii în aplicare a unui program fără act de bază și al existenței unor circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător.
(71)
Ar trebui îmbunătățit modul în care instituțiile raportează în prezent informații privind proiectele imobiliare către Parlamentul European și Consiliu. Instituțiile ar trebui să informeze în prealabil Parlamentul European și Consiliul cu privire la viitoarele lor proiecte imobiliare și cu privire la diferite etape ale respectivelor proiecte. Pentru proiectele imobiliare cu impact semnificativ asupra bugetului. ar trebui solicitată aprobarea, și nu avizul Parlamentului European și al Consiliului.
(72)
Instituțiile ar trebui să poată dezvolta o politică imobiliară pe termen lung și să profite de rate inferioare ale dobânzii datorită ratingului de credite favorabil al Uniunii pe piața financiară. În acest scop, acestea ar trebui autorizate să contracteze împrumuturi pentru achiziționarea de bunuri imobiliare. Astfel, ar fi posibilă remedierea complexității sistemului actual, reducându-se costurile și îmbunătățindu-se transparența.
(73)
Având în vedere experiența, prezentul regulament ar trebui să clarifice domeniul activităților, procedura de selecție și condițiile de remunerare a persoanelor fizice selectate ca experți.
(74)
În vederea completării și modificării anumitor elemente ale prezentului regulament, ar trebui să fie delegată Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 TFUE. Conținutul și domeniul de aplicare a fiecărei delegări de competențe este prevăzut în detaliu în articolele relevante. Este extrem de important ca, pe durata lucrărilor pregătitoare pentru actele delegate, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(75)
Revizuirea prezentului regulament ar trebui efectuată numai atunci când se impune și cu cel puțin doi ani înainte de încheierea primului cadru financiar multianual post 2013. Revizuirile prea frecvente generează costuri disproporționate de ajustare a structurilor și a procedurilor administrative la noile norme. În plus, nu ar fi timp suficient pentru a putea ajunge la o concluzie valabilă în ceea ce privește aplicarea normelor în vigoare.
(76)
Ar trebui să se prevadă dispoziții tranzitorii. Prezentul regulament ar trebui să se aplice doar în urma adoptării actelor delegate cuprinzând normele de aplicare, a căror intrare în vigoare este preconizată pentru decembrie 2012. Pentru a se evita aplicarea noului regulament financiar în ultima lună a anului, aplicarea prezentului regulament ar trebui să se amâne pentru data de 1 ianuarie 2013. De asemenea, pentru a se asigura concordanța cu normele sectoriale, aplicarea dispozițiilor privind metodele de execuție și privind instrumentele financiare ar trebui să se amâne pentru data de 1 ianuarie 2014. În final, pentru a permite deja aplicarea acestora cu privire la bugetul pentru anul 2012, dispozițiile privind transferurile de credite de plată pentru fondurile structurale la sfârșitul exercițiul financiar ar trebui să se aplice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(77)
Prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene pentru a permite adoptarea rapidă a actelor delegate în temeiul prezentului regulament. Intrarea rapidă în vigoare este necesară pentru aplicarea, de la 1 ianuarie 2013, a normelor prevăzute prin actele delegate, pentru a se evita dificultățile legate de modificarea normelor financiare în cursul exercițiului financiar.
(78)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (7) și a emis un aviz la 15 aprilie 2011 (8),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA I
DISPOZIȚII COMUNE
TITLUL I
OBIECTUL, DOMENIUL DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
(1) Prezentul regulament stabilește normele privind întocmirea și execuția bugetului general al Uniunii Europene, precum și prezentarea și auditarea conturilor.
(2) Prezentul regulament se aplică execuției bugetului Agenției de Aprovizionare a Euratom.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament:
(a)
„Uniune” înseamnă Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice sau ambele, în funcție de context;
(b)
„instituție” înseamnă Parlamentul European, Consiliul European, Consiliul, Comisia Europeană, Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Curtea de Conturi, Comitetul Economic și Social European, Comitetul Regiunilor, Ombudsmanul European, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și Serviciul European de Acțiune Externă („SEAE”); Banca Centrală Europeană nu este considerată o instituție a Uniunii;
(c)
„buget” înseamnă un instrument care, pentru fiecare exercițiu financiar, prevede și autorizează toate veniturile și cheltuielile considerate necesare pentru Uniune;
(d)
„act de bază” înseamnă un act juridic care furnizează un temei legal pentru o acțiune și pentru execuția cheltuielilor corespunzătoare înscrise în buget;
Un act de bază poate avea oricare dintre următoarele forme:
(i)
în sfera de aplicare a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și a Tratatului de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice („Tratatul Euratom”), forma unui regulament, a unei directive sau a unei decizii în sensul articolului 288 din TFUE; sau
(ii)
în sfera de aplicare a titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”), una dintre formele specificate la articolul 26 alineatul (2), articolul 28 alineatul (1), articolul 29, articolul 31 alineatul (2), articolul 33 și articolul 37 din TUE;
Recomandările și avizele nu reprezintă acte de bază.
(e)
„metodă de execuție” înseamnă metoda de execuție bugetară descrisă la articolul 58, 59 sau 60;
(f)
„acord de delegare” înseamnă un acord încheiat cu entități sau persoane cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (i) - (viii);
(g)
„beneficiar” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a semnat un acord de grant sau căreia i s-a notificat o decizie de atribuire a unui grant;
(h)
„contractant” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a încheiat un contract de achiziții publice;
(i)
„destinatar” înseamnă un beneficiar, un contractor sau orice persoană fizică sau juridică care primește premii sau fonduri în cadrul unui instrument financiar;
(j)
„premiu” înseamnă o contribuție financiară oferită ca recompensă în urma unui concurs;
(k)
„împrumut” înseamnă un contract prin care creditorul este obligat să pună la dispoziția debitorului o sumă de bani convenită până la un termen convenit și în temeiul căruia debitorul este obligat să ramburseze suma respectivă la termenul convenit.
(l)
„garanție” înseamnă un angajament scris de asumare a responsabilității, integral sau parțial, pentru datoria, obligația sau executarea de către o terță parte a obligațiilor sale în cazul în care intervine un eveniment care determină executarea unei astfel de garanții, cum ar fi imposibilitatea de rambursare a împrumutului;
(m)
„investiție de capital” înseamnă punerea la dispoziția unei întreprinderi a unei investiții, directe sau indirecte, de capital, în schimbul dreptului de proprietate totală sau parțială asupra întreprinderii respective, atunci când investitorul de capital poate exercita un anumit control asupra managementului întreprinderii și poate beneficia de profiturile acesteia;
(n)
„investiție de cvasicapital” înseamnă un tip de finanțare care implică o combinație între capital și datorie, care implică un risc mai mare decât datoria privilegiată și un risc mai redus decât capitalul comun. Investițiile de cvasicapital pot fi structurate ca datorie, în mod tipic negarantată și subordonată și în unele cazuri convertibilă în capital sau în capital preferențial;
(o)
„instrument de partajare a riscului” înseamnă un instrument financiar care permite partajarea unui risc definit între două sau mai multe entități, dacă este cazul în schimbul unei remunerări convenite;
(p)
„instrumente financiare” înseamnă măsurile Uniunii de sprijin financiar acordat de la buget, pe o bază complementară, în vederea atingerii unuia sau mai multor obiective specifice de politică a Uniunii. Respectivele instrumente pot lua forma unor investiții de capital sau cvasicapital, împrumuturi, garanții, sau alte instrumente de partajare a riscurilor și pot fi, după caz, combinate cu granturi;
(q)
„Statutul funcționarilor” înseamnă Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil altor agenți ai Uniunii Europene stabilite prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (9) al Consiliului;
(r)
„control” înseamnă orice măsură luată pentru a furniza o asigurare rezonabilă cu privire la eficacitatea, eficiența și economia de operațiuni, fiabilitatea informațiilor, protecția activelor și a informațiilor, prevenirea, depistarea și corectarea fraudelor și neregulilor și monitorizarea acestora, precum și buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente, avându-se în vedere caracterul multianual al programelor, precum și natura plăților respective. Controalele pot presupune diverse verificări, precum și punerea în aplicare a oricăror politici și proceduri în vederea atingerii obiectivelor menționate la prima teză;
(s)
„verificare” înseamnă verificarea unui aspect specific al unei operațiuni de venituri sau cheltuieli.
Articolul 3
Conformitatea legislației secundare cu prezentul regulament
(1) Dispozițiile privind execuția veniturilor și a cheltuielilor bugetare, menționate într-un alt act de bază, respectă principiile bugetare prevăzute în partea I titlul II.
(2) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (1), orice propunere sau modificare a unei propuneri prezentate autorității legislative, care face derogare de la dispozițiile prezentului regulament, altele decât cele din partea I titlul II, sau de la actele delegate adoptate în temeiul acestuia, precizează respectivele derogări și, în cuprinsul considerentelor și al expunerii de motive din propunerile respective, motivele specifice care justifică astfel de derogări.
Articolul 4
Perioade, date și termene
În absența unor dispoziții contrare, Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea regulilor care se aplică termenelor, datelor și expirării termenelor (10) se aplică termenelor prevăzute în prezentul regulament.
Articolul 5
Protecția datelor cu caracter personal
Prezentul regulament nu aduce atingere dispozițiilor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (11) și ale Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
TITLUL II
PRINCIPII BUGETARE
Articolul 6
Respectarea principiilor bugetare
Întocmirea și execuția bugetului respectă principiile unității, exactității bugetare, anualității, echilibrului, unității de cont, universalității, specificității, bunei gestiuni financiare, care necesită un control intern eficace și eficient, și al transparenței, în conformitate cu prezentul regulament.
CAPITOLUL 1
Principiile unității și exactității bugetare
Articolul 7
Domeniul de aplicare a bugetului
(1) Bugetul cuprinde:
(a)
veniturile și cheltuielile Uniunii, inclusiv cheltuielile administrative care revin instituțiilor în temeiul dispozițiilor TUE referitoare la politica externă și de securitate comună și cheltuielile operaționale generate de punerea în aplicare a dispozițiilor respective, atunci când acestea sunt efectuate de la buget;
(b)
veniturile și cheltuielile Comunității Europene a Energiei Atomice.
(2) În buget se înscriu garanțiile pentru operațiunile de împrumut și de creditare efectuate de Uniune, inclusiv în cadrul Mecanismului european de stabilitate financiară și al Mecanismului de asistență financiară pentru balanțele de plăți ale statelor membre, în conformitate cu articolul 49 alineatul (1) litera (d).
Articolul 8
Norme speciale care reglementează principiile unității și exactității bugetare
(1) Fără a aduce atingere articolului 83, nu se colectează venituri și nu se efectuează cheltuieli decât dacă sunt înregistrate într-o linie bugetară.
(2) Nu se poate angaja sau autoriza nicio cheltuială peste creditele autorizate.
(3) Nici un credit nu poate fi înregistrat în buget decât dacă se referă la un articol de cheltuieli considerat necesar.
(4) Dobânzile generate de plățile de prefinanțare efectuate de la buget nu sunt datorate Uniunii, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordurile de delegare, cu excepția contractelor încheiate cu țări terțe sau cu organisme desemnate. În cazurile în care se prevede astfel, dobânzile respective se reutilizează în favoarea acțiunii corespunzătoare, sunt deduse din cererile de plată în conformitate cu articolul 23 alineatul (1) primul paragraf litera (c) sau se recuperează.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 prin care se stabilesc norme detaliate privind contabilizarea dobânzii rezultate din prefinanțare.
CAPITOLUL 2
Principiul anualității
Articolul 9
Definiție
Creditele înregistrate în buget se autorizează pentru exercițiul financiar care începe la data de 1 ianuarie și se încheie la data de 31 decembrie.
Articolul 10
Tip de credite
(1) Bugetul conține credite diferențiate, formate din credite de angajament și credite de plată, și credite nediferențiate.
(2) Creditele de angajament acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar, sub rezerva articolului 86 alineatul (4) și a articolului 189 alineatul (2).
(3) Creditele de plată acoperă plăți efectuate pentru onorarea angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar sau al exercițiilor financiare anterioare.
(4) Alineatele (1) și (2) de la prezentul articol nu aduc atingere dispozițiilor speciale prevăzute în partea II titlurile I, IV și VI și nu se opun angajării globale a creditelor și nici asumării angajamentelor bugetare pe tranșe anuale.
Articolul 11
Contabilizarea veniturilor și a creditelor
(1) Veniturile unui exercițiu financiar se introduc în conturile exercițiului financiar pe baza sumelor încasate în cursul exercițiului financiar respectiv. Cu toate acestea, resursele proprii ale lunii ianuarie a următorului exercițiu financiar pot fi plătite în avans, în temeiul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2007/436/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților Europene (12).
(2) Înregistrările referitoare la resursele proprii provenite din taxa pe valoarea adăugată, la resursele suplimentare bazate pe produsul național brut și la orice alte contribuții financiare pot fi adaptate în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.
(3) Creditele autorizate pentru un exercițiu financiar sunt utilizate numai pentru acoperirea cheltuielilor angajate și plătite în exercițiul financiar în cauză și pentru acoperirea sumelor datorate pentru angajamente din exercițiile financiare anterioare.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind creditele aferente exercițiului financiar.
(4) Angajamentele se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor juridice asumate până la data de 31 decembrie. În mod excepțional, angajamentele bugetare globale menționate la articolul 84 alineatul (4) și acordurile menționate la articolul 189 alineatul (2) și încheiate cu țările terțe se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor bugetare asumate până la data de 31 decembrie.
(5) Plățile se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar pe baza plăților efectuate de contabil până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar în cauză.
(6) Prin derogare de la alineatele (3), (4) și (5), cheltuielile Secțiunii Garantare a Fondului European de Garantare Agricolă se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar în conformitate cu normele stabilite în partea II titlul I.
Articolul 12
Angajarea creditelor
Creditele înregistrate în buget pot fi angajate cu efect de la data de 1 ianuarie, de îndată ce bugetul a fost adoptat definitiv, cu excepția cazului în care se prevede altfel în partea II titlurile I și VI.
Articolul 13
Anularea și reportarea creditelor
(1) Creditele care nu au fost utilizate până la sfârșitul exercițiului financiar pentru care au fost înregistrate se anulează.
Totuși, acestea pot fi reportate, dar numai pentru exercițiul financiar următor, printr-o decizie adoptată de instituția în cauză până la data de 15 februarie, în conformitate cu alineatele (2) și (3), sau pot fi reportate în mod automat, în conformitate cu alineatul (4).
(2) Pentru creditele de angajament diferențiate și pentru creditele de angajament nediferențiate încă neangajate la sfârșitul exercițiului financiar pot fi reportate:
(a)
sumele corespunzătoare creditelor de angajament sau creditelor de angajament nediferențiate referitoare la proiecte imobiliare pentru care au fost finalizate până la data de 31 decembrie cea mai mare parte a etapelor pregătitoare din procedura de angajare. Sumele în cauză pot fi apoi angajate până la data de 31 martie a exercițiului financiar următor sau până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar următor pentru sume destinate proiectelor imobiliare.
(b)
sumele care sunt necesare în cazul în care autoritatea legislativă adoptă un act de bază în ultimul trimestru al exercițiului financiar, iar Comisia nu a putut angaja până la data de 31 decembrie creditele prevăzute în acest scop în buget.
(3) Pentru creditele de plată se pot reporta sumele necesare pentru acoperirea angajamentelor existente sau a angajamentelor legate de creditele de angajament reportate, dacă creditele de plată prevăzute pentru liniile relevante din bugetul pentru exercițiul financiar următor nu sunt suficiente pentru a acoperi nevoile.
Instituția în cauză utilizează mai întâi creditele autorizate pentru exercițiul financiar în curs și nu utilizează creditele reportate înainte de epuizarea primelor credite.
(4) Creditele nediferențiate care corespund unor obligații contractate în mod corespunzător la sfârșitul exercițiului financiar se reportează automat numai pentru exercițiul financiar următor.
(5) Instituția în cauză informează Parlamentul European și Consiliul, până la data de 15 martie, cu privire la decizia de reportare luată și precizează, pentru fiecare linie bugetară, modul în care criteriile prevăzute la alineatele (2) și (3) au fost aplicate pentru fiecare reportare.
(6) Fără a aduce atingere articolului 14, creditele plasate în rezervă, precum și creditele pentru cheltuieli cu personalul nu se pot reporta. În sensul prezentului articol, cheltuielile cu personalul includ remunerarea și indemnizațiile destinate membrilor și personalului instituțiilor cărora li se aplică Statutul funcționarilor.
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind anularea și reportarea creditelor.
Articolul 14
Norme privind reportarea veniturilor alocate
Reportarea veniturilor alocate menționate la articolul 21 și a creditelor neutilizate și disponibile la data de 31 decembrie provenind din veniturile alocate respectă următoarele norme:
(a)
veniturile alocate externe sunt reportate în mod automat și trebuie utilizate în totalitate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate; veniturile alocate externe încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii pot fi utilizate în primul an al programului sau al acțiunii următoare;
(b)
veniturile alocate interne se reportează numai în limita unui an, cu excepția veniturilor interne alocate menționate la articolul 21 alineatul (3) litera (g), care se reportează automat.
Articolul 15
Dezangajarea creditelor
Fără a aduce atingere articolelor 178 și 182, în cazul în care se dezangajează credite în orice exercițiu financiar ulterior celui în care creditele au fost înregistrate în buget, ca urmare a neaplicării totale sau parțiale a acțiunilor pentru care fuseseră afectate, creditele corespunzătoare se anulează.
Articolul 16
Norme aplicabile în cazul adoptării cu întârziere a bugetului
(1) În cazul în care bugetul nu a fost adoptat definitiv la începutul exercițiului financiar, se aplică procedura prevăzută la articolul 315 primul paragraf din TFUE (regimul doisprezecimilor provizorii). Se pot asuma angajamente și se pot efectua plăți în limitele prevăzute la alineatul (2) de la prezentul articol.
(2) Se pot asuma angajamente pe capitole până la maximum o pătrime din creditele totale autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior, plus o doisprezecime pentru fiecare lună scursă.
Nu se poate depăși limita creditelor prevăzute în proiectul de buget.
Plățile se pot efectua lunar pe capitole până la cel mult o doisprezecime din creditele autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior. Cu toate acestea, suma nu trebuie să depășească o doisprezecime din creditele prevăzute în același capitol din proiectul de buget.
(3) Creditele autorizate în capitolul relevant din exercițiul financiar anterior, după cum se menționează la alineatele (1) și (2), se interpretează ca referindu-se la creditele votate în buget, inclusiv prin bugete rectificative, și în urma ajustării pentru transferurile efectuate în cursul exercițiului financiar respectiv.
(4) În cazul în care continuitatea acțiunii Uniunii și nevoile de gestiune necesită acest lucru, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate autoriza cheltuieli care depășesc o doisprezecime provizorie, dar care nu depășesc suma totală a patru doisprezecimi provizorii, cu excepția unor cazuri justificate corespunzător, atât pentru angajamente, cât și pentru plăți, în plus față de cele puse în mod automat la dispoziție în temeiul alineatelor (1) și (2). Fără întârziere, Consiliul transmite Parlamentului European decizia de autorizare.
Decizia intră în vigoare la treizeci de zile de la data adoptării, cu excepția cazului în care Parlamentul European:
(a)
hotărând cu majoritatea membrilor care îl compun, decide să reducă aceste cheltuieli în termenul respectiv, caz în care Comisia prezintă o nouă propunere;
(b)
informează Consiliul și Comisia că nu dorește să reducă respectivele cheltuieli, caz în care decizia intră în vigoare înainte de expirarea celor treizeci de zile.
Doisprezecimile suplimentare se autorizează integral și nu sunt divizibile.
(5) Dacă, pentru un anumit capitol, autorizarea a patru doisprezecimi provizorii acordate în conformitate cu alineatul (4) nu este suficientă pentru acoperirea cheltuielilor necesare pentru a evita o întrerupere în acțiunea Uniunii în domeniul acoperit de capitolul în cauză, se poate autoriza în mod excepțional depășirea sumelor creditelor înscrise în capitolul corespunzător din bugetul exercițiului financiar anterior. Parlamentul European și Consiliul hotărăsc în conformitate cu procedurile prevăzute în alineatul (4). Cu toate acestea, în niciun caz nu poate fi depășită suma globală a creditelor disponibile în bugetul exercițiului financiar anterior sau în proiectul de buget propus.
CAPITOLUL 3
Principiul echilibrului
Articolul 17
Definiție și domeniul de aplicare
(1) Veniturile și creditele de plată sunt echilibrate.
(2) Uniunea și organismele menționate la articolul 208 nu pot realiza împrumuturi în cadrul bugetului.
Articolul 18
Soldul exercițiului financiar
(1) Soldul fiecărui exercițiu financiar se înscrie în bugetul exercițiului financiar următor ca venit, în cazul unui excedent, sau ca credit de plată, în cazul unui deficit.
(2) Estimările acestor venituri sau credite de plată se înregistrează în buget în cursul procedurii bugetare și printr-o scrisoare rectificativă prezentată în conformitate cu articolul 39. Estimările se stabilesc în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.
(3) După prezentarea conturilor provizorii pentru fiecare exercițiu financiar, orice diferențe între respectivele conturi și estimări se înregistrează în bugetul exercițiului financiar următor cu ajutorul unui buget rectificativ consacrat exclusiv acestor diferențe. În acest caz, Comisia prezintă proiectul de buget rectificativ, simultan, Parlamentului European și Consiliului în termen de cincisprezece zile de la prezentarea conturilor provizorii.
CAPITOLUL 4
Principiul unității de cont
Articolul 19
Utilizarea monedei euro
(1) Cadrul financiar multianual și bugetul se întocmesc și se execută în euro, iar conturile se prezintă în euro. Cu toate acestea, pentru fluxurile de numerar menționate la articolul 68 alineatul (1), contabilul și, în cazul conturilor de avans, administratorii conturilor de avans și, pentru gestionarea administrativă a Comisiei și a SEAE, ordonatorul de credite competent este autorizat să efectueze operațiuni în alte monede în conformitate cu actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conversia dintre euro și alte monede.
CAPITOLUL 5
Principiul universalității
Articolul 20
Definiție și domeniul de aplicare
Fără a aduce atingere articolului 21, veniturile totale acoperă creditele totale de plată. Fără a aduce atingere articolului 23, toate veniturile și cheltuielile se înregistrează integral fără a fi compensate între ele.
Articolul 21
Venituri alocate
(1) Veniturile alocate externe și veniturile alocate interne se utilizează pentru finanțarea unor cheltuieli specifice.
(2) Următoarele elemente constituie venituri alocate externe:
(a)
contribuțiile financiare din partea statelor membre la anumite programe de cercetare în temeiul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1150/2000;
(b)
contribuțiile financiare din partea statelor membre și a țărilor terțe, inclusiv, în ambele cazuri, din partea agențiilor publice ale acestora, a entităților sau a persoanelor fizice pentru anumite proiecte sau programe de asistență externă finanțate de Uniune și gestionate de Comisie în numele acestora;
(c)
dobânzile pentru depozite și amenzile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (13);
(d)
veniturile alocate pentru un anumit scop, precum veniturile din fundații, subvenții, donații și moșteniri, inclusiv veniturile alocate specifice fiecărei instituții;
(e)
contribuțiile financiare, altele decât cele de la litera (b), la activitățile Uniunii din partea țărilor terțe sau a organismelor din afara Uniunii;
(f)
veniturile alocate menționate la articolul 181 alineatul (2) și la articolul 183 alineatul (2).
(g)
veniturile alocate interne menționate la alineatul (3), în măsura în care acestea sunt auxiliare altor venituri menționate la prezentul alineat.
(3) Următoarele elemente constituie venituri alocate interne:
(a)
veniturile provenite de la părți terțe pentru livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări la cererea acestora;
(b)
veniturile din vânzarea de vehicule, echipamente, instalații, materiale și aparatură științifică și tehnică, înlocuite sau casate după amortizarea completă a valorii contabile a acestora;
(c)
veniturile obținute din rambursarea, în conformitate cu articolul 80, a sumelor plătite în mod necuvenit;
(d)
veniturile obținute din dobânzile aferente plăților de prefinanțare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4);
(e)
încasările din livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări pentru alte departamente din cadrul unei instituții, instituții sau organisme, inclusiv indemnizațiile de delegație plătite în numele altor instituții sau organisme și rambursate de acestea;
(f)
plățile asigurărilor încasate;
(g)
veniturile din închirieri;
(h)
veniturile din vânzarea publicațiilor și a filmelor, inclusiv a celor pe suport electronic.
(i)
rambursarea instrumentelor financiare în conformitate cu articolul 140 alineatul (6);
(j)
venituri provenite din rambursările ulterioare ale taxelor, în conformitate cu articolul 23 alineatul (3) litera (b).
(4) De asemenea, un act de bază poate dispune alocarea de venituri pentru anumite cheltuieli. În absența unor dispoziții contrare în actul de bază, respectivele venituri constituie venituri alocate interne.
(5) Bugetul include linii pentru înregistrarea veniturilor alocate externe și a veniturilor alocate interne și indică, în măsura posibilului, cuantumul acestora.
Veniturile alocate pot fi înregistrate în proiectul de buget numai în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii acestuia.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea structurii de integrare a veniturilor alocate interne și externe și furnizarea creditelor corespunzătoare, precum și stabilirea de norme privind contribuția statelor membre la programe de cercetare. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește procedurile privind sancțiunile aplicate în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE, precum și veniturile alocate rezultând din participarea statelor AELS la anumite programe ale Uniunii.
Articolul 22
Donații
(1) Comisia poate accepta orice donație în favoarea Uniunii, precum fundații, subvenții, cadouri și moșteniri.
(2) Acceptarea unei donații în valoare de cel puțin 50 000 EUR, care implică o taxă financiară, inclusiv costuri de monitorizare care depășesc 10 % din valoarea donației acordate, este supusă spre aprobare Parlamentului European și Consiliului, care hotărăsc în această privință în termen de două luni de la primirea cererii din partea Comisiei. Dacă nu s-a formulat nicio obiecție în acest termen, Comisia ia o decizie definitivă cu privire la acceptarea donației.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind acceptarea donațiilor acordate Uniunii.
Articolul 23
Norme privind deducerile și ajustări datorate cursului de schimb
(1) Se pot face următoarele deduceri din cererile de plată, care apoi sunt ordonanțate în sumă netă:
(a)
penalități impuse părților la contracte de achiziții publice sau beneficiarilor;
(b)
sconturi, rambursări și rabaturi la facturi și declarații de cheltuieli individuale;
(c)
dobânda generată de plăți de prefinanțare;
(d)
regularizări ale sumelor plătite în mod necuvenit.
Regularizările menționate la primul paragraf litera (d) se pot face prin deducere directă dintr-o nouă plată interimară sau din plata soldului către același beneficiar în cadrul capitolului, articolului și exercițiului financiar în care s-a efectuat plata excedentară.
Deducerilor menționate la primul paragraf literele (c) și (d) li se aplică normele contabile ale Uniunii.
(2) Costul produselor și serviciilor furnizate Uniunii, care includ taxe rambursate de statele membre în temeiul Protocolului privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, se impută bugetului cu suma fără taxe.
(3) Costul produselor și serviciilor furnizate Uniunii, care includ taxe rambursate de țări terțe în temeiul acordurilor relevante, se poate imputa bugetului:
(a)
cu suma fără taxe; sau
(b)
cu suma care cuprinde taxele. În acest caz, rambursările ulterioare ale taxelor sunt considerate venituri alocate interne.
(4) Se pot face ajustări cu privire la diferențele de curs de schimb apărute în execuția bugetară. Rezultatul final, profit sau pierdere, se înregistrează în soldul exercițiului financiar.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conturile de taxe recuperabile.
CAPITOLUL 6
Principiul specificității
Articolul 24
Dispoziții generale
Creditele se alocă integral unor destinații specifice pe titluri și capitole. Capitolele sunt subîmpărțite în articole și rubrici.
Articolul 25
Transferuri efectuate de alte instituții decât Comisia
(1) Orice instituție, în afară de Comisie, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de credite:
(a)
de la un titlu la altul, în limita a 10 % din creditele exercițiului financiar indicat în linia din care se efectuează transferul;
(b)
de la un capitol la altul și de la un articol la altul, nelimitat.
(2) Cu trei săptămâni înainte de efectuarea oricărui transfer, astfel cum se menționează la alineatul (1), instituția informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la intențiile sale în acest sens. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în acest termen fie de Parlamentul European, fie de Consiliu, se aplică procedura prevăzută la articolul 27.
(3) Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate propune Parlamentului European și Consiliului, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de la un titlu la altul care depășesc limita de 10 % din creditele pentru exercițiul financiar aferente liniei din care urmează să fie efectuat transferul. Aceste transferuri se efectuează în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27.
(4) Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni din buget, transferuri în cadrul articolelor, fără a informa în prealabil Parlamentul European și Consiliul.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind calcularea procentelor transferurilor efectuate de către alte instituții decât Comisia.
Articolul 26
Transferuri efectuate de Comisie
(1) În cadrul propriei secțiuni din buget, Comisia poate efectua în mod autonom:
(a)
transferuri de credite în cadrul fiecărui capitol;
(b)
în ceea ce privește cheltuielile de personal și cheltuielile administrative care sunt comune mai multor titluri, transferuri de credite de la un titlu la altul în limita a 10 % din creditele exercițiului indicat la linia de la care se efectuează transferul și în limita a 30 % din creditele pentru exercițiul indicat la linia către care se efectuează transferul;
(c)
în ceea ce privește cheltuielile operaționale, transferuri de credite între capitolele aceluiași titlu în limita a 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv înscrise în linia din care se face transferul.
Cu trei săptămâni înainte de efectuarea transferurilor menționate la primul paragraf litera (b), Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la intenția sa în acest sens. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în acest termen fie de Parlamentul European, fie de Consiliu, se aplică procedura prevăzută la articolul 27.
Prin excepție de la cel de al doilea paragraf, în cursul ultimelor două luni ale exercițiului financiar, Comisia poate transfera, în mod autonom, credite de la un titlu la altul pentru cheltuielile de personal, personal extern și alți agenți, în limita a 5 % din creditele aferente exercițiului financiar. Comisia informează Parlamentul European și Consiliul în termen de două săptămâni de la data deciziei sale privind transferurile respective.
(2) În cadrul propriei secțiuni de buget, Comisia poate decide să efectueze următoarele transferuri de credite de la un titlu la altul, cu condiția să informeze imediat Parlamentul European și Consiliul cu privire la decizia luată:
(a)
transferul creditelor de la titlul „provizioane” menționat la articolul 46, atunci când singura condiție pentru deblocarea rezervei o constituie adoptarea unui act de bază în conformitate cu articolul 294 din TFUE;
(b)
în cazuri excepționale, bine întemeiate, de exemplu în cazul unor catastrofe și crize umanitare internaționale, care se produc după data de 1 decembrie a exercițiului financiar, Comisia poate transfera creditele neutilizate în exercițiului financiar respectiv, încă disponibile în titlurile bugetare de la rubrica 4 din cadrul financiar multianual în titlurile bugetare referitoare la ajutorul pentru gestionarea crizelor și operațiunile de ajutor umanitar.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind calcularea procentelor transferurilor interne realizate de Comisie și motivele pentru solicitările de transfer.
Articolul 27
Propuneri de transferuri prezentate Parlamentului European și Consiliului de către instituții
(1) Fiecare instituție prezintă simultan Parlamentului European și Consiliului propunerile sale de transferuri.
(2) Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la transferurile de credite în conformitate cu alineatele (3)-(6) de la prezentul articol, în absența unor dispoziții contrare în partea II titlul I.
(3) Cu excepția cazurilor urgente, Parlamentul European și, hotărând cu majoritate calificată, Consiliul decid cu privire la fiecare propunere de transfer în termen de șase săptămâni de la data la care ambele instituții au primit propunerea.
(4) Propunerea de transfer se aprobă dacă, în termen de șase săptămâni, intervine oricare dintre următoarele situații:
(a)
Parlamentul European și Consiliul o aprobă;
(b)
fie Parlamentul European, fie Consiliul o aprobă și cealaltă instituție se abține de la luarea unei decizii;
(c)
Parlamentul European și Consiliul se abțin de la luarea unei decizii sau nu iau o decizie de a modifica sau respinge propunerea de transfer.
(5) În absența unei solicitări contrare în acest sens din partea Parlamentului European sau a Consiliului, termenul de șase săptămâni menționat la alineatul (3) se reduce la trei săptămâni în următoarele cazuri:
(a)
transferul reprezintă mai puțin de 10 % din creditele aferente liniei din care se efectuează transferul și nu depășește 5 000 000 EUR;
(b)
transferul privește numai credite de plată și suma totală a transferului nu depășește 100 000 000 EUR.
(6) Dacă fie Parlamentul European, fie Consiliul a modificat valoarea transferului, în timp ce cealaltă instituție l-a aprobat sau s-a abținut de la luarea unei decizii sau dacă atât Parlamentul European, cât și Consiliul au modificat valoarea transferului, se consideră aprobată cea mai mică dintre sume, cu excepția cazului în care instituția în cauză își retrage propunerea de transfer.
Articolul 28
Norme speciale privind transferurile
(1) Creditele pot fi transferate numai către liniile bugetare pentru care bugetul a autorizat credite sau care poartă o mențiune simbolică „pro memoria”.
(2) Creditele corespunzătoare veniturilor alocate pot fi transferate numai dacă aceste venituri sunt utilizate în scopul pentru care sunt alocate.
Articolul 29
Transferuri reglementate de dispoziții speciale
(1) Transferurile în cadrul titlurilor din buget consacrate Fondului european de garantare agricolă, fondurilor structurale, Fondului de coeziune, Fondului european pentru pescuit, Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală și cercetării sunt reglementate de dispozițiile speciale prevăzute în partea II titlurile I, II și III.
(2) Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la transferurile destinate să permită utilizarea rezervei pentru ajutoare de urgență la propunerea Comisiei. Pentru fiecare măsură de urgență se prezintă o propunere separată.
În sensul prezentului alineat, se aplică procedura prevăzută la articolul 27 alineatele (3) și (4). Dacă nu ajung la un acord cu privire la propunerea Comisiei și dacă nu pot conveni cu privire la o poziție comună referitor la utilizarea acestei rezerve, Parlamentul European și Consiliul se abțin să ia o decizie cu privire la propunerea de transfer a Comisiei.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cererile de transfer din rezerva pentru ajutoare de urgență.
CAPITOLUL 7
Principiul bunei gestiuni financiare
Articolul 30
Principiile economiei, eficienței și eficacității
(1) Creditele se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, și anume în conformitate cu principiile economiei, eficienței și eficacității.
(2) Principiul economiei prevede ca resursele utilizate de instituție pentru desfășurarea activităților sale să fie puse la dispoziție în timp util, în cantitatea și la calitatea adecvate și la cel mai bun preț.
Principiul eficienței privește raportul optim între resursele utilizate și rezultatele obținute.
Principiul eficacității privește îndeplinirea obiectivelor specifice stabilite și obținerea rezultatelor scontate.
(3) Pentru toate sectoarele de activitate incluse în buget se stabilesc obiective specifice, măsurabile, realizabile, relevante și datate. Realizarea acestor obiective se monitorizează prin indicatori de performanță pentru fiecare activitate, iar autoritățile însărcinate cu efectuarea cheltuielilor transmit Parlamentului European și Consiliului informațiile menționate la articolul 38 alineatul (3) litera (e). Aceste informații sunt furnizate anual și cel mai târziu în documentele care însoțesc proiectul de buget.
(4) Pentru a îmbunătăți procesul decizional, instituțiile efectuează evaluări ex ante și ex post, în conformitate cu orientările furnizate de Comisie. Respectivele evaluări se aplică tuturor programelor și activităților care implică cheltuieli semnificative, iar rezultatele evaluării sunt comunicate Parlamentului European, Consiliului și autorităților însărcinate cu efectuarea cheltuielilor.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind evaluările ex ante, intermediare și ex post.
Articolul 31
Fișa financiară obligatorie
(1) Orice propunere sau inițiativă prezentată autorității legislative de către Comisie, de către Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („Înaltul Reprezentant”) sau de către un stat membru, care poate avea un impact asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară și de o evaluare ex ante astfel cum se prevede la articolul 30 alineatul (4).
Orice modificare adusă unei propuneri sau inițiative prezentate autorității legislative, care poate avea implicații considerabile asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară întocmită de instituția care propune modificarea.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cerințele aplicabile fișelor financiare.
(2) În cursul procedurii bugetare, Comisia furnizează informațiile necesare pentru o comparație între evoluția nevoilor de credite și estimările inițiale făcute în fișa financiară ținând seama de progresele înregistrate în cadrul deliberărilor privind propunerea sau inițiativa prezentată autorității legislative.
(3) Pentru a reduce riscurile de fraudă și nereguli, fișa financiară menționată la alineatul (1) prezintă informații privind sistemul de control intern instituit, o estimare a costurilor și beneficiilor controalelor presupuse de asemenea sistem și o evaluare a nivelului preconizat al riscului de eroare, precum și măsurile existente sau planificate de prevenire a fraudei și de protecție împotriva acesteia.
Această evaluare ține seama de scala preconizată și de tipul de erori, precum și de condițiile specifice ale domeniului de politici vizat și de normele aplicabile acestora.
Articolul 32
Controlul intern al execuției bugetare
(1) Bugetul se execută pe baza unui control intern eficace și eficient, corespunzător fiecărei metode de execuție și în conformitate cu normele sectoriale relevante.
(2) În scopul execuției bugetare, controlul intern este definit drept un proces aplicabil la toate nivelurile gestiunii și menit să asigure în mod rezonabil realizarea următoarelor obiective:
(a)
eficacitatea, eficiența și economia operațiunilor;
(b)
fiabilitatea informațiilor;
(c)
protecția activelor și a informațiilor;
(d)
prevenirea, depistarea, corectarea și monitorizarea fraudelor și a neregulilor;
(e)
buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente, avându-se în vedere caracterul multianual al programelor, precum și natura plăților respective.
(3) Eficacitatea controlului intern se bazează pe cele mai bune practici internaționale și include, în special, următoarele:
(a)
separarea sarcinilor;
(b)
o strategie adecvată de gestionare și de control al riscurilor, inclusiv prin controale la nivelul beneficiarilor;
(c)
evitarea conflictelor de interese;
(d)
piste de audit corespunzătoare și integritatea datelor în sistemele de date;
(e)
proceduri de monitorizare a rezultatelor și de întreprindere a măsurilor necesare ulterioare în ceea ce privește vulnerabilitățile constatate în materie de control intern și excepțiile;
(f)
evaluarea periodică a bunei funcționări a sistemului de control intern.
(4) Eficiența controlului intern se bazează pe următoarele elemente:
(a)
punerea în aplicare a unei strategii adecvate de gestionare și control al riscurilor, în urma coordonării între actorii interesați implicați în lanțul de control;
(b)
accesibilitatea rezultatelor controalelor realizate la nivelul tuturor părților adecvate implicate în cadrul lanțului de control;
(c)
utilizarea, după caz, a declarațiilor de gestiune ale partenerilor de execuție bugetară, precum și a avizelor de audit independent, cu condiția ca activitățile subiacente să fie de o calitate adecvată și acceptabilă și ca aceste activități să fi fost realizate în conformitate cu standardele convenite;
(d)
aplicarea la timp a unor măsuri corective, inclusiv, după caz, a unor sancțiuni disuasive;
(e)
claritatea și lipsa de ambiguitate a legislației pe care se bazează politicile;
(f)
eliminarea controalelor multiple;
(g)
ameliorarea rentabilității controalelor.
(5) În cazul în care, în timpul punerii în aplicare, nivelul de eroare este constant ridicat, Comisia identifică deficiențele de la nivelul sistemelor de control, analizează costurile și beneficiile posibilelor măsuri corective și adoptă sau propune măsuri adecvate, cum ar fi simplificarea dispozițiilor aplicabile, îmbunătățirea sistemelor de control și redefinirea programului sau a sistemelor de execuție.
Articolul 33
Sisteme de control rentabile
La prezentarea unor propuneri de cheltuieli revizuite sau noi, Comisia estimează costurile și beneficiile sistemelor de control, precum și nivelul riscului de eroare în conformitate cu articolul 31 alineatul (3).
CAPITOLUL 8
Principiul transparenței
Articolul 34
Publicarea conturilor, a bugetelor și a rapoartelor
(1) Bugetul se întocmește și se execută și conturile se prezintă în conformitate cu principiul transparenței.
(2) Președintele Parlamentului European dispune publicarea bugetului și a bugetelor rectificative, astfel cum au fost adoptate definitiv, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Bugetele se publică în termen de trei luni de la data la care sunt declarate adoptate definitiv.
Conturile anuale consolidate și raportul privind gestiunea bugetară și financiară întocmite de fiecare instituție se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind publicarea provizorie a bugetului.
Articolul 35
Publicarea de informații referitoare la destinatari și a altor informații
(1) Informațiile referitoare la operațiunile de împrumut și de credit contractate de Uniune în beneficiul unor terțe părți se includ într-o anexă la buget.
(2) Comisia pune la dispoziție, într-un mod corespunzător și la timp, informațiile referitoare la beneficiari, precum și la natura și scopul măsurii finanțate de la buget, atunci când bugetul este executat direct în conformitate cu articolul 58 alineatul (1) litera (a), precum și informațiile referitoare la destinatari furnizate de entitățile, persoanele și statele membre cărora le sunt încredințate sarcini de execuție bugetară în temeiul altor metode de execuție.
Obligația prevăzută la primul paragraf se aplică, de asemenea, celorlalte instituții în ceea ce privește destinatarii aferenți.
(3) Informațiile respective sunt puse la dispoziție cu respectarea întocmai a cerințelor de confidențialitate și securitate, în special protecția datelor cu caracter personal.
Atunci când sunt vizate persoane fizice, informațiile publicate se limitează la numele și localitatea destinatarului, suma acordată și scopul contractului. Publicarea datelor respective se bazează pe criterii relevante, cum ar fi periodicitatea contractului, tipul sau importanța acestuia. Criteriile de publicare și nivelul detaliilor publicate țin seama de particularitățile sectorului și de fiecare metodă de execuție.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind publicarea informațiilor referitoare la destinatari. Atunci când este cazul, nivelul detaliilor și criteriile sunt definite în cadrul normelor sectoriale relevante.
TITLUL III
ÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI
CAPITOLUL 1
Întocmirea bugetului
Articolul 36
Estimările veniturilor și ale cheltuielilor
(1) Cu excepția Comisiei, orice altă instituție întocmește o estimare a veniturilor și a cheltuielilor sale, pe care o transmite Comisiei și, în paralel, spre informare, Parlamentului European și Consiliului, înainte de data de 1 iulie a fiecărui an.
(2) Înaltul Reprezentant organizează consultări cu membrii Comisiei responsabili pentru politica de dezvoltare, politica de vecinătate și cooperarea internațională, ajutorul umanitar și reacția la situații de criză, având ca obiect responsabilitățile care revin fiecăruia dintre aceștia.
(3) Comisia întocmește propriile sale estimări, pe care le transmite, de asemenea, Parlamentului European și Consiliului imediat după adoptare.
Pentru întocmirea estimărilor sale, Comisia utilizează informațiile menționate la articolul 37.
Articolul 37
Bugetul estimat al organismelor menționate la articolul 208
Până la data de 31 martie a fiecărui an, fiecare organism menționat la articolul 208 transmite Comisiei, Parlamentului European și Consiliului o estimare a veniturilor și a cheltuielilor sale, inclusiv schema de personal, precum și proiectul său de lucru.
Articolul 38
Proiectul de buget
(1) Până la 1 septembrie a anului care precede execuția bugetară, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului o propunere care conține proiectul de buget. Comisia transmite, de asemenea, propunerea respectivă parlamentelor naționale, spre informare.
Proiectul de buget conține o situație generală rezumativă a veniturilor și a cheltuielilor Uniunii și consolidează estimările menționate la articolul 36. Proiectul poate conține și estimări diferite de cele întocmite de instituții.
Proiectul de buget este structurat și prezentat în conformitate cu articolele 44-49.
Fiecare dintre secțiunile proiectului de buget este precedată de o introducere redactată de instituția vizată.
Comisia redactează introducerea generală la proiectul de buget. Introducerea generală cuprinde tabele financiare care prezintă principalele date pe titluri și justificările privind modificările creditelor de la un exercițiu financiar la altul pe categoriile de cheltuieli din cadrul financiar multianual.
(2) Pentru a furniza previziuni mai precise și mai fiabile referitoare la implicațiile bugetare ale legislației în vigoare și ale propunerilor legislative în curs, Comisia anexează la proiectul de buget o programare financiară pentru anii următori.
Programarea financiară se actualizează după adoptarea bugetului pentru a include rezultatele procedurii bugetare și orice altă decizie relevantă.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind programarea financiară.
(3) Comisia anexează la proiectul de buget:
(a)
după caz, motivele pentru care proiectul de buget conține estimări diferite de cele întocmite de alte instituții;
(b)
orice document de lucru considerat util în legătură cu schemele de personal ale instituțiilor și cu contribuțiile acordate de Comisie organismelor menționate la articolul 208 și școlilor europene. În orice document de lucru de acest tip, în care se indică cea mai recentă schemă de personal autorizată, se prezintă următoarele:
(i)
ansamblul personalului angajat de Uniune, inclusiv în entitățile juridice separate, prezentat în funcție de tipul de contract;
(ii)
o declarație privind politica legată de posturi, personalul extern și proporția bărbați-femei;
(iii)
numărul de posturi ocupate efectiv la începutul exercițiului în care este prezentat proiectul de buget, indicându-se distribuția acestora pe grade și pe unități administrative;
(iv)
o listă a posturilor defalcate pe domenii de politică;
(v)
pentru fiecare categorie de personal extern, estimările inițiale privind numărul persoanelor ocupate în echivalent normă întreagă pe baza creditelor autorizate, precum și numărul persoanelor aflate efectiv în post la începutul exercițiului în care este prezentat proiectul de buget, indicându-se distribuția acestora pe grupe de funcții și, dacă este cazul, pe grade.
(c)
un document de lucru cu privire la execuția planificată a creditelor pentru exercițiul financiar și la angajamentele restante, cu privire la organismele menționate la articolul 208 și la școlile europene, precum și la proiectele-pilot și la acțiunile pregătitoare;
(d)
în ceea ce privește finanțarea acordată organizațiilor internaționale, un document de lucru care să cuprindă:
(i)
un rezumat al tuturor contribuțiilor, însoțit o defalcare pe programe sau fonduri ale Uniunii și pe organizații internaționale;
(ii)
o justificare prin care să se explice de ce a fost mai eficient pentru Uniune să finanțeze respectivele organizații internaționale decât să acționeze direct;
(e)
rapoarte de activitate sau orice alte documente relevante cuprinzând următoarele:
(i)
informații privind realizarea tuturor obiectivelor stabilite anterior, specifice, măsurabile, realizabile, relevante și programate pentru diversele activități, precum și noi obiective măsurate prin indicatori;
(ii)
justificarea completă, inclusiv o analiză costuri-beneficii pentru schimbările propuse pentru nivelul creditelor;
(iii)
justificarea clară a intervenției la nivelul Uniunii în conformitate, printre altele, cu principiul subsidiarității;
(iv)
informații privind rata de execuție în cadrul activității din exercițiul anterior și rata de execuție pentru exercițiul în curs;
(v)
un sumar al rezultatelor evaluării în cazul în care acestea sunt relevante pentru modificările din buget;
(vi)
informații cu privire la premiile cu o valoare unitară de cel puțin 1 000 000 EUR;
(f)
o situație rezumativă a graficului plăților scadente în următoarele exerciții financiare pentru respectarea angajamentelor bugetare asumate în exercițiile financiare anterioare.
(4) În cazul în care Comisia încredințează execuția bugetului unor parteneriate de tip public-privat (PPP), aceasta anexează la proiectul de buget un document de lucru în care se prezintă următoarele:
(a)
un raport anual privind performanța PPP-urilor existente în exercițiul financiar anterior, inclusiv informații privind forma juridică și acționariatul entităților cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în conformitate cu articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctul (vii);
(b)
obiectivele stabilite pentru exercițiul financiar la care se referă proiectul de buget, indicându-se eventualele necesități bugetare specifice realizării obiectivului respectiv;
(c)
costul administrativ și bugetul executat în exercițiul financiar anterior, în total și pentru fiecare organism menționat la articolul 209;
(d)
volumul contribuțiilor financiare de la buget și valoarea contribuțiilor financiare și a contribuțiilor în natură din partea celorlalți parteneri pentru fiecare PPP în parte;
Cu toate acestea, atunci când PPP recurg la instrumente financiare, informațiile referitoare la respectivele instrumente sunt incluse în documentul de lucru menționat la alineatul (5).
(5) În cazul în care Comisia recurge la instrumente financiare, aceasta anexează la proiectul de buget un document de lucru prezentând următoarele:
(a)
totalul plăților și angajamentelor bugetare din buget pentru fiecare instrument financiar;
(b)
veniturile și rambursările în conformitate cu articolul 140 alineatul (6), precum și acumulările pentru resurse suplimentare în cursul exercițiului;
(c)
totalul provizioanelor de risc și pasivelor, precum și orice informație cu privire la expunerea la riscul financiar al Uniunii;
(d)
deprecierea activelor de capital propriu sau a instrumentelor de partajare a riscurilor și garanțiile cerute spre executare pentru instrumentele de garantare atât pentru exercițiul financiar anterior cât și cifrele acumulate aferente;
(e)
durata medie dintre angajamentul bugetar față de instrumentele financiare și angajamentele juridice pentru proiectele individuale sub formă de capital propriu sau datorii, atunci când durata acestora depășește trei ani. În cadrul raportului menționat la articolul 140 alineatul (8), Comisia explică motivele și prezintă, acolo unde este cazul, un plan de acțiune în vederea reducerii acestei perioade în cadrul procedurii anuale de descărcare de gestiune;
(f)
cheltuielile administrative generate de plata comisioanelor de gestiune și a altor taxe financiare și de funcționare efectuate pentru gestionarea instrumentelor financiare, în cazul în care gestionarea a fost încredințată unor terți, în total și pentru fiecare parte gestionară și fiecare instrument financiar gestionat;
(6) Comisia anexează, de asemenea, la proiectul de buget orice document de lucru suplimentar pe care îl consideră util pentru susținerea solicitărilor sale bugetare.
(7) În conformitate cu articolul 8 alineatul (5) din Decizia 2010/427/UE a Consiliului din 26 iulie 2010 privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă (14) și pentru a asigura transparența bugetară în domeniul acțiunii externe a Uniunii, Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului, împreună cu proiectul de buget, un document de lucru care prezintă, în mod cuprinzător:
(a)
toate cheltuielile administrative și operaționale aferente acțiunilor externe ale Uniunii, inclusiv sarcinilor din cadrul politicii externe și de securitate comune (PESC) și al politicii de securitate și apărare comune, care sunt finanțate de la buget;
(b)
cheltuielile administrative globale ale SEAE pentru exercițiul financiar anterior, defalcate pe cheltuieli pentru fiecare delegație a Uniunii și cheltuieli pentru administrația centrală a SEAE; împreună cu cheltuielile operaționale defalcate pe zone geografice (regiuni, țări), domenii tematice, delegații și misiuni ale Uniunii.
(8) De asemenea, documentul de lucru menționat la alineatul (7) prezintă:
(a)
numărul de posturi pentru fiecare grad din fiecare categorie și numărul de posturi permanente și temporare, inclusiv efectivele de personal contractual și local autorizate în limitele creditelor în fiecare dintre delegațiile Uniunii, precum și în administrația centrală a SEAE;
(b)
eventualele majorări sau reduceri ale numărului de posturi pe grade și pe categorii în cadrul administrației centrale a SEAE și în cadrul tuturor delegațiilor Uniunii, comparativ cu exercițiul financiar anterior;
(c)
numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar respectiv, numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar anterior, precum și numărul de posturi ocupate de diplomați detașați din statele membre și de personal din cadrul Consiliului și al Comisiei;
(d)
o imagine detaliată a întregului personal angajat în cadrul delegațiilor Uniunii în momentul prezentării proiectului de buget, inclusiv o defalcare pe zone geografice, raportul bărbați-femei, țări și misiuni, făcând distincția între posturile prevăzute în schema de personal, agenții contractuali, agenții locali și experții naționali detașați, precum și creditele solicitate în proiectul de buget pentru aceste alte categorii de personal, inclusiv estimări privind numărul echivalent de posturi cu normă completă care ar putea fi utilizate în limitele creditelor solicitate.
Articolul 39
Scrisoare rectificativă la proiectul de buget
Pe baza oricăror informații noi care nu erau disponibile în momentul întocmirii proiectului de buget, din inițiativă proprie sau la cererea oricăreia dintre celelalte instituții, fiecare cu privire la propria sa secțiune, Comisia poate prezenta simultan Parlamentului European și Consiliului scrisori rectificative la proiectul de buget înainte de convocarea Comitetului de conciliere menționat la articolul 314 din TFUE. Printre aceste scrisori se poate număra și scrisoarea rectificativă de actualizare, în special a estimărilor privind cheltuielile din domeniul agriculturii.
Articolul 40
Obligații care revin statelor membre din adoptarea bugetului
(1) Președintele Parlamentului European constată că bugetul a fost adoptat definitiv în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 314 alineatul (9) din TFUE și la articolul 106a din Tratatul Euratom.
(2) De îndată ce a fost constatată adoptarea definitivă a bugetului, de la data de 1 ianuarie a exercițiului financiar următor sau de la data constatării că bugetul a fost adoptat definitiv, dacă aceasta din urmă este ulterioară datei de 1 ianuarie, fiecare stat membru este obligat să pună la dispoziția Uniunii plățile datorate în condițiile prevăzute în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.
Articolul 41
Proiecte de bugete rectificative
(1) Comisia poate prezenta proiecte de bugete rectificative care, în principal, sunt axate în principal pe venituri, în următoarele împrejurări:
-
pentru a introduce în buget soldul din exercițiul financiar anterior, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18;
-
pentru a revizui estimarea de resurse proprii pe baza previziunilor economice actualizate; și
-
pentru a actualiza estimarea revizuită a resurselor proprii și a altor venituri, precum și pentru a revizui disponibilitatea și nevoile de credite de plată.
În cazul unor circumstanțe inevitabile, excepționale și neprevăzute, în special pentru mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene, Comisia poate prezenta proiecte de bugete rectificative axate în principal pe cheltuieli.
(2) În circumstanțele menționate la alineatul (1), cererile de bugete rectificative ale altor instituții decât Comisia se transmit Comisiei.
Înainte de a prezenta un proiect de buget rectificativ, Comisia și celelalte instituții examinează posibilitățile de realocare a creditelor relevante, ținând seama în special de orice preconizată execuție insuficientă a creditelor.
Articolul 40 se aplică bugetelor rectificative. Bugetele rectificative sunt justificate prin trimitere la bugetul ale cărui estimări le modifică.
(3) Cu excepția unor circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător sau în cazul mobilizării Fondului de solidaritate al Uniunii Europene, pentru care se poate prezenta un proiect de buget rectificativ în orice moment al exercițiului financiar, Comisia prezintă simultan Parlamentului European și Consiliului proiectele sale de buget rectificativ până la data de 1 septembrie a fiecărui exercițiu. Comisia poate anexa un aviz cererilor de bugete rectificative ale altor instituții.
(4) Parlamentul European și Consiliul deliberează asupra proiectelor de bugete rectificative ținând cont de urgența acestora.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind proiectele de bugete rectificative.
Articolul 42
Transmiterea anticipată a estimărilor și a proiectelor de buget
Comisia, Parlamentul European și Consiliul pot conveni să stabilească anumite date pentru transmiterea estimărilor și pentru adoptarea și transmiterea proiectului de buget. Cu toate acestea, un asemenea acord nu poate avea ca efect reducerea sau prelungirea termenelor de examinare a textelor respective, care sunt prevăzute în articolul 314 din TFUE și în articolul 106a din Tratatul Euratom.
CAPITOLUL 2
Structura și prezentarea bugetului
Articolul 43
Structura bugetului
Bugetul cuprinde următoarele:
(a)
o situație generală a veniturilor și a cheltuielilor;
(b)
secțiuni separate pentru fiecare instituție, cu excepția Consiliului European și a Consiliului - care împart aceeași secțiune -, subdivizate în situații ale veniturilor și cheltuielilor.
Articolul 44
Nomenclatorul bugetar
(1) Parlamentul European și Consiliul clasifică veniturile Comisiei și veniturile și cheltuielile celorlalte instituții, în funcție de natura sau destinația lor, în titluri, capitole, articole și posturi.
(2) Situația cheltuielilor din secțiunea aferentă Comisiei se prezintă pe baza unui nomenclator adoptat de Parlamentul European și Consiliu, care prevede o clasificare în funcție de destinații.
Fiecare titlu corespunde unui domeniu de politică, iar un capitol corespunde, de regulă, unei activități.
Fiecare titlu poate cuprinde credite operaționale și credite administrative.
Creditele administrative ale unui titlu se grupează într-un singur capitol.
(3) Atunci când sunt prezentate în funcție de destinații, creditele administrative pentru titlurile individuale sunt clasificate după cum urmează:
(a)
cheltuieli cu personalul autorizat în schema de personal: acestor cheltuieli le corespunde un cuantum de credite și un număr de posturi din schema de personal;
(b)
cheltuieli cu personalul extern și alte cheltuieli menționate la articolul 26 alineatul (1) primul paragraf litera (b) și finanțate în cadrul rubricii „Administrație” din cadrul financiar multianual;
(c)
cheltuieli cu clădirile și alte cheltuieli conexe, inclusiv cheltuieli cu curățenia și întreținerea, închirieri, telecomunicații, apă, gaz și electricitate;
(d)
personal extern și asistență tehnică legate direct de punerea în aplicare a programelor.
Orice cheltuieli administrative ale Comisiei de un tip comun mai multor titluri sunt prezentate într-o situație rezumativă separată, clasificate după tip.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind clasificarea bugetului.
Articolul 45
Interzicerea veniturilor negative
(1) Bugetul nu cuprinde venituri negative.
(2) Resursele proprii plătite în conformitate cu Decizia 2007436/CE, Euratom a Consiliului din 7 iunie 2007 privind sistemul de resurse proprii ale Comunităților Europene (15) se consideră sume nete și se prezintă ca atare în situația rezumativă a veniturilor bugetare.
Articolul 46
Provizioane
(1) Fiecare secțiune din buget poate să includă un titlu denumit „provizioane”. Creditele se înregistrează la acest titlu:
(a)
în cazul în care nu există nici un act de bază pentru acțiunea respectivă în momentul întocmirii bugetului; ori
(b)
în cazul în care există motive serioase de incertitudine cu privire la caracterul adecvat al creditelor sau la posibilitatea executării, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, a creditelor înregistrate în liniile respective.
Creditele de la titlul respectiv nu pot fi utilizate decât după un transfer în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (1) primul paragraf litera (c) din prezentul regulament, atunci când adoptarea actului de bază se face în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 294 din TFUE și, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27 din prezentul regulament în toate celelalte cazuri.
(2) În cazul unor dificultăți serioase de execuție, Comisia poate propune, în cursul exercițiului financiar, transferul unor credite în titlul denumit „provizioane”. Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la aceste transferuri în conformitate cu articolul 24.
Articolul 47
Rezerva negativă
Secțiunea Comisiei din buget poate include o „rezervă negativă” limitată la o sumă maximă de 200 000 000 EUR. Această rezervă, care se înregistrează într-un titlu separat, cuprinde exclusiv credite de plată.
Această rezervă negativă trebuie stabilită înainte de sfârșitul exercițiului financiar printr-un transfer în conformitate cu procedura stabilită la articolele 26 și 27.
Articolul 48
Rezerva pentru ajutoare de urgență
(1) Secțiunea Comisiei din buget include o rezervă pentru ajutoarele de urgență pentru țări terțe.
(2) Rezerva menționată la alineatul (1) se aplică înainte de sfârșitul exercițiului financiar prin intermediul unui transfer în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 27 și 29.
Articolul 49
Prezentarea bugetului
(1) Bugetul prezintă:
(a)
în situația generală a veniturilor și cheltuielilor:
(i)
veniturile estimate ale Uniunii în exercițiul financiar respectiv („exercițiul n”);
(ii)
veniturile estimate pentru exercițiul financiar anterior și veniturile exercițiului n - 2;
(iii)
creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul n;
(iv)
creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul financiar anterior;
(v)
cheltuielile angajate și cheltuielile plătite în exercițiul n - 2, acestea din urmă fiind exprimate și ca procentaj din bugetul aferent exercițiului n;
(vi)
comentarii adecvate pentru fiecare subdiviziune, astfel cum se prevede la articolul 44 alineatul (1);
(b)
în fiecare secțiune, veniturile și cheltuielile în aceeași structură în care apar și la litera (a);
(c)
în ceea ce privește personalul:
(i)
pentru fiecare secțiune, o schemă de personal care stabilește numărul de posturi pentru fiecare grad din fiecare categorie și din fiecare departament și numărul de posturi permanente și temporare, autorizate în limitele creditelor;
(ii)
o schemă de personal pentru personalul remunerat din creditele destinate cercetării și dezvoltării tehnologice pentru acțiunile directe și o schemă de personal pentru personalul remunerat din aceleași credite pentru acțiunile indirecte; schemele de personal se clasifică în funcție de categorie și de grad, făcându-se o distincție între posturile permanente și cele temporare, autorizate în limitele creditelor;
(iii)
în ceea ce privește personalul științific și tehnic, clasificarea se poate face în funcție de grupe de grade, în conformitate cu condițiile stabilite în fiecare buget; schema de personal trebuie să specifice numărul personalului științific sau tehnic cu calificare înaltă căruia i se acordă avantaje speciale în conformitate cu prevederile specifice ale Statutului funcționarilor;
(iv)
o schemă de personal care stabilește numărul de posturi, pe grade și pe categorii, pentru fiecare organism menționat la articolul 208 care beneficiază de o contribuție de la buget. Pe lângă numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar, schemele de personal prevăd și numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar anterior;
(d)
în ceea ce privește operațiunile de împrumut și de credit:
(i)
în situația generală a veniturilor, liniile bugetare corespunzătoare operațiunilor în cauză, destinate înregistrării eventualelor rambursări din partea unor beneficiari care inițial nu și-au îndeplinit această obligație, ducând la activarea garanției de bună execuție. Liniile respective poartă o mențiune simbolică „pro memoria” și sunt însoțite de observațiile adecvate;
(ii)
în secțiunea Comisiei:
-
liniile bugetare care conțin garanțiile de bună execuție ale Uniunii pentru operațiunile în cauză. Liniile respective poartă o mențiune simbolică „pro memoria”, atât timp cât nu apare o cheltuială efectivă care trebuie acoperită din resurse definitive;
-
comentarii care indică trimiterile la actul de bază și volumul operațiunilor prevăzute, durata și garanțiile financiare asigurate de Uniune pentru derularea acestor operațiuni;
(iii)
într-un document anexat secțiunii Comisiei, cu titlu indicativ:
-
operațiunile de capital în curs și gestiunea datoriilor în curs;
-
operațiunile de capital și gestionarea datoriilor pentru exercițiul n;
(e)
în ceea ce privește instrumentele financiare din partea I titlul VIII:
(i)
o trimitere la actul de bază;
(ii)
liniile bugetare care corespund operațiunilor relevante;
(iii)
o descriere generală a instrumentelor financiare, inclusiv durata și impactul acestora asupra bugetului;
(iv)
operațiunile avute în vedere, inclusiv volumele-țintă în funcție de efectul de pârghie al instrumentelor financiare existente;
(f)
în ceea ce privește finanțarea entităților cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctul (vii):
(i)
o trimitere la actul de bază al programului relevant;
(ii)
liniile bugetare corespunzătoare;
(iii)
o descriere generală a sarcinilor încredințate, inclusiv durata și impactul acestora asupra bugetului;
(g)
cuantumul total al cheltuielilor PESC se înscrie într-un capitol, intitulat „PESC” și format din articole specifice. Aceste articole acoperă cheltuielile PESC și conțin linii specifice care identifică cel puțin misiunile unice majore.
(2) Pe lângă documentele menționate la alineatul (1), Parlamentul European și Consiliul pot anexa la buget orice alt document relevant.
(3) Comisia este autorizată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește prezentarea bugetului, inclusiv o definiție a cheltuielilor efective din ultimul exercițiu financiar, pentru care conturile au fost închise, observațiile la buget și schema de personal.
Articolul 50
Norme privind schemele de personal
(1) Schemele de personal descrise la articolul 49 alineatul (1) litera (c) constituie o limită absolută pentru fiecare instituție sau organism; nu se poate face nicio încadrare de personal peste limita stabilită.
Cu toate acestea, cu excepția gradelor AD 16, AD 15 și AD 14, fiecare instituție sau organism poate modifica schema sa de personal cu până la 10 % din posturile autorizate, cu următoarele condiții:
(a)
să nu fie afectat volumul creditelor pentru personal corespunzător unui exercițiu financiar complet;
(b)
să nu fie depășită limita numărului total de posturi autorizate de schema de personal; și
(c)
instituția sau organismul în cauză să fi participat la o analiză comparativă realizată împreună cu alte instituții și organisme ale Uniunii, analiză inițiată prin exercițiul de evaluare a personalului Comisiei.
Cu trei săptămâni înainte de efectuarea modificărilor menționate la al doilea paragraf, instituțiile informează Parlamentul European și Consiliul despre intențiile lor în acest sens. Dacă există motive întemeiate formulate în acest termen de Parlamentul European sau de Consiliu, instituțiile se abțin de la efectuarea modificărilor, aplicându-se procedura menționată la articolul 41.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) primul paragraf, efectele desfășurării de activități cu normă redusă, autorizate de autoritatea de desemnare în conformitate cu Statutul funcționarilor, pot fi compensate prin alte încadrări de personal.
CAPITOLUL 3
Disciplina bugetară
Articolul 51
Respectarea cadrului financiar multianual
Bugetul respectă cadrul financiar multianual.
Articolul 52
Conformitatea actelor Uniunii cu bugetul
Atunci când punerea în aplicare a unui act al Uniunii depășește creditele disponibile în buget, actul respectiv poate fi pus în aplicare din punct de vedere financiar doar după rectificarea bugetului în mod corespunzător.
TITLUL IV
EXECUȚIA BUGETARĂ
CAPITOLUL 1
Dispoziții generale
Articolul 53
Execuția bugetară în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare
(1) Comisia execută veniturile și cheltuielile bugetului în conformitate cu prezentul regulament, pe propria răspundere și în limitele creditelor autorizate.
(2) Statele membre cooperează cu Comisia astfel încât creditele să fie utilizate în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind execuția bugetului în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare și informații privind transferurile de date personale în scopuri de audit.
Articolul 54
Actul de bază și excepții
(1) Se impune adoptarea unui act de bază înaintea utilizării creditelor înscrise în buget pentru orice acțiune a Uniunii.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), următoarele pot fi executate în absența unui act de bază, cu condiția ca acțiunile destinate finanțării să intre sub incidența competențelor Uniunii:
(a)
creditele pentru proiectele-pilot de natură experimentală, destinate testării fezabilității unei acțiuni și a utilității sale. Creditele de angajament relevante pot fi înscrise în buget numai pentru două exerciții financiare consecutive.
Cuantumul total al creditelor pentru proiectele-pilot nu poate depăși 40 000 000 EUR într-un exercițiu financiar;
(b)
creditele pentru acțiuni pregătitoare, în domeniul de aplicare a TFUE și a Tratatului Euratom, destinate pregătirii de propuneri în vederea adoptării unor acțiuni viitoare. Acțiunile pregătitoare urmează o abordare coerentă și pot lua forme diferite. Creditele de angajament relevante pot fi înscrise în buget pentru cel mult trei exerciții financiare consecutive. Procedura de adoptare a actului de bază relevant trebuie să se încheie înainte de sfârșitul celui de-al treilea exercițiu financiar. În cursul procedurii respective, angajarea creditelor trebuie să corespundă caracteristicilor specifice ale acțiunii pregătitoare în ceea ce privește activitățile prevăzute, obiectivele urmărite și beneficiarii acesteia. În consecință, mijloacele utilizate nu corespund, ca volum, cu cele prevăzute pentru finanțarea acțiunii definitive propriu-zise.
Cuantumul total al creditelor pentru noile acțiuni pregătitoare menționate la prezenta literă nu poate depăși 50 000 000 EUR într-un exercițiu financiar, iar cuantumul total al creditelor efectiv angajate pentru acțiuni pregătitoare nu poate depăși 100 000 000 EUR;
(c)
creditele pentru acțiuni pregătitoare care intră sub incidența titlului V din TUE. Aceste măsuri se limitează la o perioadă scurtă și sunt destinate stabilirii condițiilor de acțiune pentru Uniune în scopul realizării obiectivelor PESC, precum și a condițiilor de adoptare a instrumentelor juridice necesare.
În scopul operațiunilor de gestionare a crizei de către Uniune, măsurile pregătitoare sunt destinate, printre altele, evaluării cerințelor operaționale, asigurării unei prime desfășurări rapide a resurselor sau realizării pe teren a condițiilor de inițiere a operațiunii.
Măsurile pregătitoare se aprobă de către Consiliu, la propunerea Înaltului Reprezentant.
Pentru a asigura punerea rapidă în aplicare a măsurilor pregătitoare, Înaltul Reprezentant informează Parlamentul European și Comisia în cel mai scurt timp cu privire la intenția Consiliului de inițiere a unei măsuri pregătitoare, în special a resurselor considerate necesare în acest scop. Comisia ia toate măsurile necesare pentru a asigura decontarea rapidă a fondurilor.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind finanțarea măsurilor pregătitoare din domeniul PESC;
(d)
creditele pentru acțiuni punctuale sau chiar permanente, întreprinse de Comisie în virtutea sarcinilor care decurg din prerogativele sale la nivel instituțional în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom, altele decât dreptul său de inițiativă legislativă menționat la litera (b), precum și în virtutea competențelor sale specifice care îi sunt atribuite direct de aceste tratate și care sunt incluse într-o listă prezentată în actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament;
(e)
creditele destinate funcționării fiecărei instituții conform autonomiei sale administrative.
Atunci când este prezentat proiectul de buget, Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport privind acțiunile menționate la primul paragraf literele (a) și (b), care cuprinde și o evaluare a rezultatelor și a continuării avute în vedere.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind actul de bază și excepțiile enumerate la alineatul (2) din prezentul articol.
Articolul 55
Execuția bugetară de către alte instituții decât Comisia
Comisia conferă celorlalte instituții competențele necesare executării secțiunii din buget care le este destinată.
De comun acord între SEAE și Comisie, se pot stabili dispoziții detaliate pentru a facilita execuția creditelor administrative ale delegațiilor Uniunii. Respectivele dispoziții nu conțin nicio derogare de la prevederile prezentului regulament sau ale actelor delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
Articolul 56
Delegarea competențelor de execuție bugetară
(1) Comisia și fiecare dintre celelalte instituții pot delega, în cadrul departamentelor proprii, competențele de execuție bugetară în conformitate cu condițiile stabilite de prezentul regulament și de normele lor interne, în limitele pe care le stabilesc în actul de delegare. Cei împuterniciți în acest mod acționează numai în limitele atribuțiilor care le-au fost conferite expres.
(2) Cu toate acestea, Comisia poate delega șefilor delegațiilor Uniunii competențele sale de execuție bugetară pentru creditele de funcționare înscrise în propria sa secțiune. Concomitent, Comisia îl informează pe Înaltul Reprezentant cu privire la acest aspect. Atunci când acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați ai Comisiei, șefii delegațiilor Uniunii aplică normele utilizate de Comisie pentru execuția bugetului și le revin aceleași sarcini, obligații și responsabilități ca orice alt ordonator de credite subdelegat al Comisiei.
Comisia poate retrage delegarea în cauză în conformitate cu propriile norme.
În sensul primului paragraf, Înaltul Reprezentant ia măsurile necesare pentru a facilita cooperarea dintre delegațiile Uniunii și serviciile Comisiei.
Articolul 57
Conflicte de interese
(1) Actorilor financiari și altor persoane implicate în execuția și gestionarea bugetului, inclusiv în elaborarea actelor pregătitoare corespunzătoare, precum și în auditarea sau controlul bugetului le este interzis să ia măsuri care pot genera un conflict între propriile lor interese și cele ale Uniunii.
Dacă există acest risc, persoana în cauză se abține de la astfel de măsuri și prezintă situația ordonatorului de credite delegat, care constată în scris prezența sau absența unui conflict de interese. Persoana în cauză își informează, de asemenea, superiorul ierarhic. În cazul în care se constată existența unui conflict de interese, persoana în cauză își întrerupe toate activitățile legate de subiectul în cauză. Ordonatorul de credite delegat ia personal orice măsuri suplimentare necesare.
(2) În sensul alineatului (1), un conflict de interese există în cazul în care exercitarea imparțială și obiectivă a funcțiilor unui actor financiar sau ale unei alte persoane, menționate la alineatul (1), este compromisă din motive care implică familia, viața sentimentală, afinitățile politice sau naționale, interesul economic sau orice alt interes comun cu cel al destinatarului.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 de stabilire a actelor care ar putea constitui un conflict de interese, împreună cu procedura care ar trebui urmară în aceste cazuri.
CAPITOLUL 2
Metode de execuție
Articolul 58
Metode de execuție bugetară
(1) Comisia execută bugetul în următoarele moduri:
(a)
direct („gestiune directă”) prin serviciile sale, inclusiv prin personalul din cadrul delegațiilor Uniunii care se află sub supravegherea șefului de delegație respectiv, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), sau prin agențiile executive menționate la articolul 62;
(b)
prin gestiune partajată cu statele membre („gestiune partajată”); sau
(c)
indirect („gestiune indirectă”), atunci când se prevede astfel în actul de bază sau în cazurile menționate la articolul 54 alineatul (2) primul paragraf literele (a)-(d) prin delegarea sarcinilor de execuție bugetară:
(i)
țărilor terțe sau organismelor desemnate de acestea;
(ii)
organizațiilor internaționale și agențiilor acestora;
(iii)
BEI și Fondului European de Investiții;
(iv)
organismelor menționate la articolele 208 și 209;
(v)
organismelor de drept public;
(vi)
organismelor de drept privat cu o misiune de servicii publice, cu condiția ca acestea să ofere garanții financiare adecvate;
(vii)
organismelor de drept privat ale statelor membre, care au fost însărcinate cu punerea în aplicarea a unor parteneriate publice și private și care oferă garanții financiare adecvate;
(viii)
persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni speciale în cadrul PESC în temeiul titlului V din TUE, identificate în actul de bază relevant.
(2) Comisia este răspunzătoare de execuția bugetului în conformitate cu articolul 317 din TFUE și informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la operațiunile executate de entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în conformitate cu alineatul (1) litera (c) de la prezentul articol. În cazul în care entitatea sau persoana căreia i s-au încredințat sarcini de execuție bugetară este determinată într-un act de bază, declarația financiară prevăzută la articolul 31 cuprinde o justificare completă pentru alegerea respectivei persoane sau entități.
(3) Entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în conformitate cu alineatul (1) litera (c) de la prezentul articol cooperează pe deplin pentru protejarea intereselor financiare ale Uniunii. Acordurile de delegare prevăd dreptul Curții de Conturi și al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) să își exercite în mod amplu competențele acordate prin TFUE în ceea ce privește auditarea fondurilor.
Comisia încredințează sarcini de execuție bugetară entităților și persoanelor enumerate la alineatul (1) litera (c) de la prezentul articol cu condiția să existe proceduri de control judiciar transparente, nediscriminatorii, eficiente și eficace care vizează execuția efectivă a sarcinilor respective.
(4) Toate acordurile de delegare se pun la dispoziția Parlamentului European și Consiliului la solicitarea acestora.
(5) Entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în conformitate cu alineatul (1) litera (c) de la prezentul articol asigură, în conformitate cu articolul 35 alineatul (2), publicarea ex post anuală și într-o formă adecvată a informațiilor referitoare la destinatari. Comisia este înștiințată cu privire la măsurile adoptate în acest sens.
(6) Statele membre, precum și entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în conformitate cu alineatul (1) litera (c) nu au statutul de ordonator de credite delegat.
(7) Comisia nu poate conferi unor terțe părți competențe de executare în cazul în care aceste competențe presupun o marjă largă de decizie implicând opțiuni de natură politică.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind metodele de execuție bugetară, inclusiv gestiunea directă, exercitarea competențelor delegate ale agențiilor executive, dispoziții speciale privind gestiunea indirectă prin intermediul organizațiilor internaționale, al organismelor menționate la articolele 208 și 209, al organismelor de drept public sau al organismelor de drept privat cărora le revine o misiune de servicii publice, al organismelor de drept privat ale statelor membre, însărcinate cu executarea unor parteneriate publice-private și al persoanelor însărcinate cu executarea anumitor acțiuni în cadrul PESC.
Articolul 59
Gestiunea partajată cu statele membre
(1) În cazul în care Comisia execută bugetul prin gestiune partajată, sarcinile de execuție sunt delegate statelor membre. Comisia și statele membre respectă principiile bunei gestiuni financiare, transparenței și nediscriminării și asigură vizibilitatea acțiunilor Uniunii atunci când gestionează fonduri ale Uniunii. În acest scop, Comisia și statele membre își îndeplinesc obligațiile care le revin în materie de control și de audit și își asumă responsabilitățile care rezultă din acestea, astfel cum sunt prevăzute de prezentul regulament. Dispoziții complementare sunt prevăzute în normele sectoriale.
(2) În îndeplinirea sarcinilor legate de execuția bugetului, statele membre adoptă toate măsurile necesare, inclusiv legislative, de reglementare și administrative, pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii, în special:
(a)
garantează că acțiunile finanțate de la buget sunt executate corect și eficient, în conformitate cu normele sectoriale aplicabile, iar în acest scop desemnează în conformitate cu alineatul (3) și supraveghează organisme responsabile de gestiunea și controlul fondurilor Uniunii;
(b)
previn, detectează și soluționează neregulile și frauda;
Pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii, statele membre, respectând principiul proporționalității și în conformitate cu prezentul articol și cu normele sectoriale, efectuează controale ex ante și ex post și, dacă este cazul, verificări la fața locului pe eșantioane reprezentative și/sau eșantioane bazate pe riscuri ale tranzacțiilor. De asemenea, acestea recuperează fondurile plătite în mod necuvenit și inițiază procedurile judiciare necesare în acest scop.
Statele membre impun asupra beneficiarilor sancțiuni cu caracter eficace, disuasiv și proporțional, dacă sunt prevăzute în normele sectoriale și în dispozițiile speciale din legislația națională.
Ca parte a evaluării de risc și în conformitate cu normele sectoriale, Comisia monitorizează sistemele de gestiune și control instituite de statele membre. În acțiunile sale de auditare, Comisia respectă principiul proporționalității și ține seama de nivelul de risc evaluat în conformitate cu normele sectoriale.
(3) În conformitate cu criteriile și procedurile specificate în normele sectoriale, statele membre desemnează, la nivelul adecvat, organismele responsabile de gestiunea și controlul fondurilor Uniunii. Organismele respective pot îndeplini, de asemenea, sarcini care nu au legătură cu gestionarea fondurilor Uniunii și pot încredința o parte din aceste sarcini altor organisme.
Atunci când hotărăsc desemnarea organismelor, statele membre își pot baza decizia pe aprecierea faptului că sistemele de gestiune și control sunt în esență aceleași ca cele deja existente în perioada anterioară și că aceste sisteme au funcționat eficient.
În cazul în care rezultatele auditului și controalelor arată că organismele desemnate nu mai respectă criteriile stabilite în normele sectoriale, statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că deficiențele acestor organisme în executarea sarcinilor sunt remediate, inclusiv prin încetarea desemnării în conformitate cu normele sectoriale.
Normele sectoriale definesc rolul Comisiei în procesul menționat la prezentul alineat.
(4) Organismele desemnate în temeiul alineatului (3):
(a)
instituie un sistem de control intern eficace și eficient și asigură funcționarea acestuia;
(b)
utilizează un sistem de contabilitate care oferă, în timp util, informații exacte, complete și fiabile;
(c)
furnizează informațiile prevăzute la alineatul (5);
(d)
asigură, în conformitate cu articolul 35 alineatul (2), publicarea ex post. Orice acțiune de prelucrare a datelor cu caracter personal respectă dispozițiile de la nivel național de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE.
(5) Organismele desemnate în conformitate cu alineatul (3) pun la dispoziția Comisiei, până la data de 15 februarie a exercițiului financiar următor:
(a)
contabilitatea cheltuielilor realizate, pe perioada de referință relevantă astfel cum este definită în normele sectoriale, necesare pentru executarea sarcinilor încredințate și prezentate Comisiei în vederea rambursării. Aceste conturi includ prefinanțarea și sumele pentru care proceduri de recuperare sunt în curs sau au fost deja încheiate. Conturile sunt însoțite de o declarație a conducerii prin care se confirmă că, în opinia responsabililor pentru gestionarea fondurilor:
(i)
aceste informații sunt prezentate în mod adecvat, complet și exact;
(ii)
cheltuielile au fost utilizate în scopul preconizat, astfel cum este definit în normele sectoriale;
(iii)
sistemele de control instituite oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;
(b)
un rezumat anual al rapoartelor finale de audit și al controalelor realizate, inclusiv o analiză a naturii și a ocurenței erorilor și deficiențelor de sistem identificate, precum și măsurile corective luate sau planificate;
Conturile menționate la primul paragraf litera (a) și rezumatele menționate la primul paragraf litera (b) sunt însoțite de avizul unui organism independent de audit, emis în conformitate cu standardele de audit acceptate pe plan internațional. Acest aviz stabilește dacă conturile redau o imagine corectă și clară, dacă cheltuielile prezentate Comisiei spre rambursare sunt legale și conforme și dacă sistemele de control existente funcționează în mod corespunzător. Avizul menționează, de asemenea, dacă auditul pune sub semnul întrebării afirmațiile din cuprinsul declarației de gestiune menționate la primul paragraf litera (a).
Termenul de 15 februarie poate fi prelungit în mod excepțional de către Comisie până la data de 1 martie, în urma unei informări din partea statului membru interesat.
Statele membre pot publica, la nivelul adecvat, informațiile menționate la prezentul alineat.
În plus, statele membre pot prezenta declarații semnate la nivelul adecvat, pe baza informațiilor menționate la prezentul alineat.
(6) Pentru a se asigura că fondurile Uniunii sunt utilizate în conformitate cu normele aplicabile, Comisia:
(a)
aplică procedurile în vederea verificării și acceptării conturilor organismelor desemnate verificând caracterul exhaustiv, exact și veridic al conturilor;
(b)
exclude din cheltuielile de finanțare ale Uniunii plățile care au fost efectuate cu încălcarea legislației aplicabile;
(c)
întrerupe termenele de plată sau suspendă plățile atunci când se prevede astfel în normele sectoriale.
Comisia ridică în întregime sau parțial întreruperea termenelor de plată sau suspendarea plăților după prezentarea de către statul membru în cauză a observațiilor sale și imediat ce acesta a luat măsurile necesare. Raportul anual de activitate menționat la articolul 66 alineatul (9) prezintă respectarea tuturor obligațiilor prevăzute la prezentul alineat.
(7) Normele sectoriale țin seama de necesitățile programelor de cooperare teritorială europeană în ceea ce privește, în special, conținutul declarației de gestiune, procesul prevăzut la alineatul (3) și funcția de audit.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind gestiunea partajată cu statele membre, inclusiv un registru al organismelor cărora le revine răspunderea pentru gestiunea și controlul fondurilor Uniunii, precum și măsuri de promovare a celor mai bune practici.
Articolul 60
Gestiunea indirectă
(1) Entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) respectă principiile bunei gestiuni financiare, transparenței și nediscriminării și asigură vizibilitatea acțiunilor Uniunii atunci când gestionează fonduri ale Uniunii. Acestea garantează un nivel de protecție a intereselor financiare ale Uniunii echivalent cu cel prevăzut de prezentul regulament atunci când gestionează fonduri ale Uniunii, ținând seama în mod corespunzător de:
(a)
natura sarcinilor încredințate și sumele implicate;
(b)
riscul financiar implicat;
(c)
nivelul de asigurare care decurge din sistemele, normele și procedurile acestora, precum și din măsurile luate de Comisie pentru supravegherea și sprijinirea îndeplinirii sarcinilor încredințate.
(2) Pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii, entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), în conformitate cu principiul proporționalității:
(a)
instituie un sistem de control intern eficace și eficient și asigură funcționarea acestuia;
(b)
utilizează un sistem de contabilitate care oferă, în timp util, informații exacte, complete și fiabile;
(c)
fac obiectul unui audit extern independent, efectuat, în conformitate cu standardele de audit recunoscute la nivel internațional, de către un serviciu de audit independent din punct de vedere funcțional de entitatea sau de persoană în cauză;
(d)
aplică normele și procedurile adecvate pentru acordarea finanțărilor din fondurile Uniunii prin intermediul granturilor, al achizițiilor și al instrumentelor financiare;
(e)
asigură, în conformitate cu articolul 35 alineatul (2), publicarea ex post a informațiilor referitoare la destinatari;
(f)
asigură o protecție rezonabilă a datelor cu caracter personal, în conformitate cu Directiva 95/46/CE și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
Persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctul (viii) își adoptă propriile norme financiare cu acordul prealabil al Comisiei. Acestea îndeplinesc cerințele menționate la literele (a)-(e) de la prezentul alineat în termen de șase luni de la începerea mandatului. În cazul în care, la termenul respectiv, acestea se conformează doar parțial cerințelor, Comisia ia măsurile de remediere adecvate pentru a supraveghea și a sprijini executarea sarcinilor încredințate acestor persoane.
(3) Entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) previn, detectează și corectează neregulile și frauda în îndeplinirea sarcinilor legate de execuția bugetului. În acest scop, acestea efectuează, în conformitate cu principiul proporționalității, controale ex ante și ex post, inclusiv, dacă este cazul, verificări la fața locului pe eșantioane reprezentative și/sau eșantioane bazate pe riscuri ale tranzacțiilor, pentru a asigura desfășurarea eficace și punerea în aplicare corectă a acțiunilor finanțate de la buget. De asemenea, acestea recuperează fondurile plătite în mod necuvenit și inițiază procedurile judiciare necesare în acest scop.
(4) Comisia poate suspenda plățile către entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), în special atunci când sunt detectate erori sistemice care pun sub semnul întrebării fiabilitatea sistemelor de control intern ale entității sau ale persoanei în cauză sau legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente.
Fără a aduce atingere articolului 92, ordonatorul de credite competent poate întrerupe, parțial sau total, plățile către astfel de entități sau persoane în vederea efectuării de verificări suplimentare atunci când:
(i)
ordonatorul de credite competent primește informații care indică o deficiență semnificativă în funcționarea sistemului de control intern sau când cheltuielile certificate de entitatea sau de persoana în cauză sunt legate de o neregulă semnificativă și nu au fost corectate;
(ii)
întreruperea este necesară pentru prevenirea unui prejudiciu grav adus intereselor financiare ale Uniunii.
(5) Fără a aduce atingere alineatului (7), entitățile și persoanele cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) transmit Comisiei:
(a)
un raport privind îndeplinirea sarcinilor care le-au fost încredințate;
(b)
contabilitatea cheltuielilor realizate în cursul îndeplinirii sarcinilor încredințate. Conturile sunt însoțite de o declarație a conducerii prin care se confirmă că, în opinia responsabililor pentru gestiunea fondurilor:
(i)
aceste informații sunt prezentate în mod adecvat, complet și exact;
(ii)
cheltuielile au fost utilizate în scopul preconizat, astfel cum este definit în acordurile de delegare sau, atunci când este cazul, în cadrul normelor sectoriale;
(iii)
sistemele de control instituite oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;
(c)
un rezumat al rapoartelor finale de audit și a controalelor realizate, inclusiv o analiză a naturii și a ocurenței erorilor și deficiențelor de sistem identificate, precum și măsurile corective luate sau planificate;
Documentele menționate la primul paragraf sunt însoțite de un aviz al unui organism independent de audit, elaborat în conformitate cu standardele de audit acceptate la nivel internațional. Avizul în cauză stabilește dacă conturile redau o imagine corectă și clară, dacă sistemele de control existente funcționează în mod corespunzător și dacă tranzacțiile subiacente sunt legale și conforme. Avizul menționează și dacă auditul pune sub semnul întrebării afirmațiile din cuprinsul declarației de gestiune menționate la primul paragraf litera (b).
Documentele menționate la primul paragraf sunt puse la dispoziția Comisiei până la data de 15 februarie a exercițiului financiar următor. Avizul de audit menționat la al doilea paragraf este transmis Comisiei până la data de 15 martie.
Obligațiile menționate la acest alineat nu aduc atingere acordurilor încheiate cu organizații internaționale și cu țări terțe. Astfel de acorduri includ cel puțin obligația respectivelor organizații internaționale și țări terțe de a pune la dispoziția Comisiei, în fiecare an, o declarație din care să rezulte că, în cursul exercițiului financiar în cauză, contribuția Uniunii a fost utilizată și înregistrată în contabilitate în conformitate cu cerințele prevăzute la alineatul (2) și cu obligațiile stabilite în acordurile respective.
(6) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (7), Comisia:
(a)
supraveghează îndeplinirea de către aceste persoane și entități a responsabilităților lor, în special prin desfășurarea de audituri și evaluări în timpul implementării programelor;
(b)
aplică procedurile în vederea verificării și acceptării conturilor organismelor desemnate, asigurându-se de caracterul exhaustiv, exact și veridic al conturilor;
(c)
exclude din cheltuielile de finanțare ale Uniunii plățile care au fost efectuate cu încălcarea normelor aplicabile.
(7) Alineatele (5) și (6) nu se aplică contribuției Uniunii destinate entităților care fac obiectul unei proceduri separate de descărcare de gestiune în temeiul articolului 208.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind gestiunea indirectă, inclusiv stabilirea condițiilor de gestiune indirectă conform cărora sistemele, normele și procedurile entităților și persoanelor sunt echivalente cu cele ale Comisiei, declarații de gestiune și declarații de conformitate, precum și privind stabilirea procedurilor de verificare și acceptare a conturilor și excluderea din cheltuielile de finanțare ale Uniunii a cheltuielilor realizate cu încălcarea normelor aplicabile.
Articolul 61
Verificări ex ante și acorduri de delegare
(1) Înainte de a încredința sarcini de execuție bugetară unor entități sau persoane în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), Comisia trebuie să dețină dovada îndeplinirii cerințelor prevăzute la articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (a) - (d).
În cazul în care se aduc modificări substanțiale cu privire la sistemele sau normele unei entități sau persoane cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), sau cu privire la procedurile care au legătură cu gestionarea fondurilor Uniunii care i-au fost încredințate, entitatea sau persoana respectivă informează fără întârziere Comisia cu privire la modificările respective. Comisia reexaminează acordurile de delegare încheiate cu entitatea sau cu persoana în cauză pentru a se asigura că sunt în continuare respectate condițiile prevăzute la articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (a) - (d).
(2) Cu excepția cazului în care entitatea însărcinată cu execuția este identificată în actul de bază, Comisia alege o entitate dintr-una din categoriile enumerate la articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (v), (vi) și (vii), ținând seama în mod corespunzător de natura sarcinilor care urmează să îi fie încredințate entității, precum și de experiența și de capacitatea operațională și financiară a entităților în cauză. Selecția trebuie să fie transparentă, justificată prin argumente obiective și să nu genereze niciun conflict de interese.
(3) Acordurile de delegare prevăd cerințele prevăzute la articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (a) - (d). Acestea definesc clar sarcinile încredințate entității și cuprind un angajament al entităților sau al persoanelor în cauză de a îndeplini obligațiile prevăzute la articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (e) și (f) și de a se abține de la orice acțiune care ar putea genera un conflict de interese.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind evaluarea ex ante a normelor și procedurilor din cadrul gestiunii indirecte și conținutul acordurilor de delegare.
Articolul 62
Agenții executive
(1) Comisia poate delega agențiilor executive competențe în vederea aplicării parțiale sau integrale a unui program sau proiect al Uniunii, în numele Comisiei și sub răspunderea acesteia, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare (16). Agențiile executive sunt instituite printr-o decizie a Comisiei și sunt persoane juridice în temeiul dreptului Uniunii.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind exercitarea competențelor delegate agențiilor executive.
(2) Execuția creditelor de funcționare corespunzătoare este asigurată de directorul agenției executive în cadrul gestiunii directe.
Articolul 63
Limite privind delegarea competențelor
(1) Comisia nu poate încredința măsuri de execuție a fondurilor Uniunii, inclusiv plăți și recuperări, entităților sau organismelor externe de drept privat, cu excepția cazului menționat la articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctele (v), (vi) și (vii) sau în cazuri speciale în care plățile aferente:
(i)
se efectuează către beneficiari stabiliți de Comisie;
(ii)
se efectuează pe baza condițiilor și sumelor fixate de Comisie; și
(iii)
nu implică exercitarea unei puteri discreționare de către entitatea sau organismul care efectuează plățile.
(2) Comisia poate încredința prin contract următoarele sarcini altor entități sau organisme externe din sectorul privat decât cele care au misiune de serviciu public: sarcini de expertiză tehnică și sarcini administrative, pregătitoare sau auxiliare care nu implică nici exercitarea unei misiuni de serviciu public, nici utilizarea competențelor discreționare de apreciere.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind încredințarea de sarcini anumitor entități sau organisme externe din sectorul privat în conformitate cu normele privind achizițiile publice menționate la titlul V din partea I.
CAPITOLUL 3
Actorii financiari
Secțiunea 1
Principiul separării sarcinilor
Articolul 64
Separarea sarcinilor
(1) Sarcinile ordonatorului de credite și cele ale contabilului sunt separate și incompatibile între ele.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind normele și obligațiile tuturor actorilor financiari.
Secțiunea 2
Ordonatorul de credite
Articolul 65
Ordonatorul de credite
(1) Fiecare instituție exercită sarcinile de ordonator de credite.
(2) În sensul prezentului titlu, termenul „personal” se referă la persoanele cărora li se aplică Statutul funcționarilor.
(3) Fiecare instituție deleagă, în conformitate cu regulamentul său de procedură, sarcinile ordonatorului de credite personalului la un nivel adecvat. Instituția stabilește, în cadrul normelor sale administrative interne, personalul căruia îi deleagă respectivele sarcini, sfera de aplicare a competențelor delegate și dacă este posibilă subdelegarea competențelor respective de către persoanele cărora le-au fost delegate.
(4) Competențele ordonatorului de credite sunt delegate sau subdelegate numai personalului.
(5) Ordonatorii de credite competenți acționează în limitele stabilite prin actul de delegare sau de subdelegare. Ordonatorul de credite competent poate fi asistat în îndeplinirea sarcinilor sale de către unul sau mai mulți membri ai personalului însărcinați să efectueze, sub responsabilitatea ordonatorului, anumite operațiuni necesare pentru execuția bugetară și prezentarea conturilor.
(6) Atunci când șefii delegațiilor Uniunii acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), aceștia se află în subordinea Comisiei, ca instituție responsabilă de definirea, exercitarea, monitorizarea și evaluarea sarcinilor și a responsabilităților care le revin în calitate de ordonatori de credite subdelegați. Concomitent, Comisia îl informează pe Înaltul Reprezentant cu privire la acest aspect.
(7) Ordonatorul de credite competent poate fi asistat de personal însărcinat să efectueze, sub responsabilitatea sa, anumite sarcini necesare pentru execuția bugetului și generarea de informații financiare și de gestiune. Personalul care asistă ordonatorii de credite competenți respectă obligațiile prevăzute la articolul 57.
(8) Fiecare instituție informează Curtea de Conturi, Parlamentul European și Consiliul cu privire la desemnarea și eliberarea din funcție a ordonatorilor de credite delegați, a auditorilor interni și a contabililor-șefi și cu privire la orice norme interne pe care le adoptă în chestiuni financiare.
(9) Fiecare instituție informează Curtea de Conturi cu privire la desemnarea administratorilor conturilor de avans și cu privire la deciziile de delegare luate în temeiul articolului 69 alineatul (1) și al articolului 70.
(10) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind asistența acordată ordonatorilor de credite competenți și dispozițiile interne care reglementează activitatea delegațiilor.
Articolul 66
Competențele și sarcinile ordonatorului de credite
(1) Ordonatorul de credite răspunde în fiecare instituție de execuția veniturilor și a cheltuielilor în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, precum și de asigurarea respectării cerințelor de legalitate și regularitate.
(2) În sensul alineatului (1), ordonatorul de credite delegat stabilește, în conformitate cu articolul 32 și cu standardele minime adoptate de fiecare instituție și ținând seama în mod corespunzător de riscurile asociate mediului de gestiune și naturii acțiunilor finanțate, structura organizatorică și sistemele interne de control adecvate pentru îndeplinirea sarcinilor sale. Instituirea acestei structuri și a acestor sisteme trebuie să se bazeze pe o analiză exhaustivă a riscurilor, care să țină seama de eficiența lor din punctul de vedere al costurilor.
(3) Pentru execuția cheltuielilor, ordonatorul de credite competent procedează la angajamente bugetare și juridice, lichidează cheltuieli și ordonanțează plăți și desfășoară activitățile preliminare în vederea execuției creditelor.
(4) Execuția veniturilor include estimarea creanțelor, constatarea creanțelor de recuperat și emiterea ordinelor de recuperare. Această operațiune implică renunțarea la creanțele constatate, dacă este cazul.
(5) Fiecare operațiune face obiectul cel puțin unui control ex ante, bazat pe o analiză a documentelor și a rezultatelor disponibile în urma controalelor efectuate deja, referitoare la aspectele operaționale și financiare ale operațiunii.
Controalele ex ante constau în inițierea și verificarea unei operațiuni.
Pentru o operațiune dată, verificarea se realizează de membri ai personalului diferiți de cei care au inițiat operațiunea. Membrii personalului care realizează verificarea nu sunt subordonați membrilor personalului care au inițiat operațiunea.
(6) Ordonatorul de credite delegat poate efectua controale ex post pentru a verifica operațiunile deja aprobate în urma controalelor ex ante. Aceste controale pot fi organizate pe bază de sondaj, în funcție de riscuri.
Controalele ex ante sunt efectuate de alți membri ai personalului decât cei care efectuează controalele ex post. Membrii personalului însărcinați cu efectuarea controalelor ex post nu trebuie să se afle în subordinea membrilor personalului însărcinați cu efectuarea controalelor ex ante.
Atunci când ordonatorul de credite delegat execută audituri financiare ale beneficiarilor sub formă de controale ex post, normele de audit aplicabile sunt precise, coerente și transparente și respectă atât drepturile Comisiei, cât și ale celor auditați.
(7) Personalul responsabil de controlul gestionării operațiunilor financiare posedă competențele profesionale necesare. Aceștia respectă un cod special de standarde profesionale adoptat de fiecare instituție.
(8) Dacă un membru al personalului implicat în gestiunea financiară și controlul tranzacțiilor consideră că o decizie pe care trebuie să o aplice sau să o accepte la solicitarea superiorului său implică nereguli sau este contrară principiilor bunei gestiuni financiare sau normelor profesionale pe care trebuie să le respecte acel membru al personalului, acesta își informează superiorul ierarhic. Dacă informarea se face în scris, superiorul ierarhic răspunde în scris. În cazul în care superiorul ierarhic nu ia măsuri sau confirmă decizia sau instrucțiunea inițială, iar membrul personalului consideră că această confirmare nu constituie un răspuns rezonabil la preocuparea sa, membrul personalului informează în scris ordonatorul de credite delegat. În cazul în care ordonatorul de credite nu ia măsuri, membrul personalului informează grupul relevant menționat la articolul 73 alineatul (6).
În eventualitatea unor activități ilegale, de fraudă sau de corupție care pot prejudicia interesele Uniunii, membrul personalului informează autoritățile și organismele desemnate de legislația aplicabilă. Contractele cu auditorii externi care auditează gestiunea financiară a Uniunii prevăd obligația unui auditor extern de a informa ordonatorul de credite delegat despre orice activitate suspectă, de fraudă sau de corupție care poate prejudicia interesele Uniunii.
(9) Ordonatorul de credite delegat prezintă instituției sale un raport anual de activitate cu privire la îndeplinirea sarcinilor care îi revin, raport care cuprinde informații financiare și de gestionare, inclusiv rezultatele controalelor, în care declară că, exceptând unele dispoziții contrare referitoare la domenii precise ale veniturilor și cheltuielilor, are în mod rezonabil garanția că:
(a)
informațiile cuprinse în raport oferă o imagine reală și fidelă;
(b)
resursele alocate activităților descrise în raport au fost utilizate în scopul preconizat și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare;
(c)
procedurile de control instituite oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente.
Raportul de activitate indică rezultatele operațiunilor în raport cu obiectivele stabilite, riscurile aferente operațiunilor respective, utilizarea resurselor furnizate, precum și funcționarea eficace și eficientă a sistemelor de control intern, inclusiv o evaluare globală a costurilor și beneficiilor controalelor.
Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului, până la data de 15 iunie a fiecărui an, un rezumat al rapoartelor anuale de activitate pentru exercițiul anterior. Rapoartele anuale de activitate ale fiecărui ordonator de credite delegat sunt puse, de asemenea, la dispoziția Parlamentului European și a Consiliului.
(10) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind controalele ex ante și ex post, evidența documentelor justificative, codul de standarde profesionale, neluarea de măsuri de către ordonatorul de credite, transmiterea de informații către ordonatorul de credite și rapoartele privind procedurile negociate.
Articolul 67
Competențele și sarcinile șefilor delegațiilor Uniunii
(1) Atunci când șefii delegațiilor Uniunii acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), aceștia cooperează strâns cu Comisia în ceea ce privește execuția adecvată a fondurilor, pentru a asigura, în special, legalitatea și regularitatea tranzacțiilor financiare, respectarea principiului bunei gestiuni financiare în gestionarea fondurilor și protecția efectivă a intereselor financiare ale Uniunii.
În acest sens, șefii delegațiilor Uniunii iau măsurile necesare pentru a preveni orice situație susceptibilă să compromită responsabilitatea Comisiei în ceea ce privește execuția bugetului care le-a fost subdelegat, precum și orice conflict de priorități care ar putea avea un impact asupra punerii în aplicare a sarcinilor de gestiune financiară care le-au fost subdelegate.
În cazul apariției unei situații sau a unui conflict dintre cele menționate la al doilea paragraf, șefii delegațiilor Uniunii informează fără întârziere directorii generali responsabili din cadrul Comisiei și al SEAE cu privire la acest aspect. Directorii generali respectivi iau măsurile necesare pentru remedierea situației.
(2) În cazul în care șefii delegațiilor Uniunii se găsesc în situația menționată la articolul 66 alineatul (8), aceștia fac apel la grupul specializat în domeniul neregulilor financiare instituit în temeiul articolului 73 alineatul (6). În eventualitatea unor activități ilegale, de fraudă sau de corupție care pot prejudicia interesele Uniunii, aceștia informează autoritățile și organismele desemnate de legislația aplicabilă.
(3) Șefii delegațiilor Uniunii care acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), prezintă rapoarte ordonatorului lor de credite delegat, astfel încât acesta din urmă să poată integra rapoartele în cauză în raportul său anual de activitate menționat la articolul 66 alineatul (9). Rapoartele prezentate de șefii delegațiilor Uniunii cuprind informații privind eficiența și eficacitatea sistemelor interne de control instituite în cadrul delegației lor, precum și informații privind gestionarea operațiunilor care le-au fost subdelegate, și oferă asigurarea prevăzută la articolul 73 alineatul (5) paragraful al treilea. Rapoartele respective se anexează la raportul anual de activitate al ordonatorului de credite delegat și se pun la dispoziția Parlamentului European și a Consiliului, ținând cont, dacă este cazul, de caracterul lor confidențial.
Șefii delegațiilor Uniunii cooperează pe deplin cu instituțiile implicate în procedura de descărcare de gestiune și furnizează, după caz, orice informații suplimentare necesare. În acest context, li se poate solicita să participe la reuniuni ale organismelor relevante și să ofere asistență ordonatorului de credite delegat competent.
(4) Șefii delegațiilor Uniunii care acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), răspund oricărei solicitări adresate de către ordonatorul de credite delegat al Comisiei din proprie inițiativă sau, în contextul descărcării de gestiune, la cererea Parlamentului European.
(5) Comisia se asigură că subdelegarea de competențe nu aduce atingere procedurii de descărcare, în conformitate cu articolul 319 din TFUE.
Secțiunea 3
Contabilul
Articolul 68
Competențele și sarcinile contabilului
(1) Fiecare instituție desemnează un contabil care răspunde în fiecare instituție de următoarele aspecte:
(a)
execuția corectă a plăților, încasarea veniturilor și recuperarea creanțelor constatate;
(b)
pregătirea și prezentarea conturilor în conformitate cu partea I titlul IX;
(c)
ținerea contabilității în conformitate cu partea I titlul IX;
(d)
stabilirea procedurilor contabile și a planului de conturi în conformitate cu partea I titlul IX;
(e)
instituirea și validarea sistemelor contabile și, dacă este cazul, validarea sistemelor instituite de ordonatorul de credite pentru furnizarea sau justificarea informațiilor contabile; în acest sens, contabilul este împuternicit să verifice în orice moment conformitatea cu criteriile de validare;
(f)
gestionarea trezoreriei.
Responsabilitățile contabilului SEAE vizează numai secțiunea din buget consacrată SEAE, astfel cum este executată de acest organism. Contabilul Comisiei rămâne responsabil de întreaga secțiune din buget consacrată Comisiei, inclusiv pentru operațiunile contabile referitoare la creditele subdelegate șefilor delegațiilor Uniunii.
De asemenea, contabilul Comisiei acționează în calitate de contabil al SEAE în ceea ce privește execuția secțiunii din buget consacrate acestui organism, sub rezerva articolului 213.
(2) Contabilul Comisiei este responsabil de stabilirea regulilor contabile și a planurilor de conturi armonizate, în conformitate cu partea I titlul IX.
(3) Contabilul obține de la ordonatorii de credite toate informațiile necesare pentru întocmirea conturilor care oferă o imagine reală și corectă a situației financiare a instituțiilor și a execuției bugetare. Ordonatorul de credite garantează fiabilitatea informațiilor.
(4) Înainte de adoptarea conturilor de către instituție sau de către organismul menționat la articolul 208, contabilul le semnează, certificând astfel că a obținut asigurări rezonabile privind faptul că acestea oferă o imagine reală și fidelă a situației financiare a instituției sau a organismului menționat la articolul 208.
În acest scop, contabilul verifică dacă elaborarea conturilor a avut loc în conformitate cu regulile contabile prevăzute la articolul 143 și cu procedurile contabile menționate la alineatul (1) litera (d) de la prezentul articol, precum și dacă toate veniturile și cheltuielile au fost contabilizate.
Ordonatorii de credite delegați transmit contabilului toate informațiile necesare pentru a-și îndeplini sarcinile.
Ordonatorii de credite continuă să fie pe deplin răspunzători de utilizarea corectă a fondurilor pe care le gestionează, de legalitatea și regularitatea cheltuielilor supuse controlului lor și de exhaustivitatea și exactitatea informațiilor transmise contabilului.
(5) Contabilul este împuternicit să verifice informațiile primite și să efectueze orice alte verificări pe care le consideră necesare pentru semnarea conturilor.
Contabilul formulează rezerve, după caz, și furnizează explicații cu privire la natura și sfera de aplicare a acestora.
(6) Cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel, contabilul este singurul împuternicit să gestioneze numerarul și echivalentele de numerar. Contabilul este răspunzător pentru păstrarea în siguranță a acestora.
(7) În contextul punerii în aplicare a unui program sau a unei acțiuni, este posibil să se deschidă conturi fiduciare în numele Comisiei și pentru aceasta în scopul de a permite gestionarea acestor conturi de către o entitate căreia i s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctul (ii), (iii), (v) sau (vi).
Aceste conturi sunt deschise sub responsabilitatea ordonatorului de credite însărcinat cu punerea în aplicare a programului sau a acțiunii, de comun acord cu contabilul Comisiei.
Aceste conturi sunt gestionate sub responsabilitatea ordonatorului de credite.
(8) Contabilul Comisiei stabilește norme privind deschiderea, gestionarea și închiderea conturilor fiduciare și utilizarea acestora.
(9) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind competențele și îndatoririle ordonatorului de credite, inclusiv desemnarea și încheierea mandatului acestuia, avizul privind sistemele de contabilitate și inventariere, gestiunea conturilor bancare și a trezoreriei, semnarea conturilor, gestiunea bilanțurilor contabile, operațiunile de transfer și conversie, metodele de plată, dosarele persoanelor juridice și evidența documentelor justificative.
Articolul 69
Competențe care pot fi delegate de către contabil
(1) În îndeplinirea sarcinilor sale, contabilul poate să delege anumite sarcini personalului subordonat.
Actul de delegare stabilește sarcinile respective.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articol 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind persoanele împuternicite să administreze conturile într-o unitate locală.
Secțiunea 4
Administratorul contului de avans
Articolul 70
Conturi de avans
(1) Pentru colectarea altor veniturilor decât resursele proprii și pentru plata sumelor mici, astfel cum sunt definite în actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament, se pot constitui conturi de avans.
Cu toate acestea, în domeniul ajutoarelor pentru gestionarea situațiilor de criză și al operațiunilor de asistență umanitară în sensul articolului 128, conturile de avans pot fi utilizate fără stabilirea unor plafoane, cu respectarea nivelului creditelor stabilite de Parlamentul European și Consiliu pe linia bugetară corespunzătoare pentru exercițiul financiar în curs.
(2) Conturile de avans sunt alimentate de contabilul instituției și se află în responsabilitatea administratorilor conturilor de avans desemnați de contabilul instituției.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conturile de avans, inclusiv sumele maxime care pot fi plătite de administratorii conturilor de avans și normele pentru acțiuni externe, inclusiv normele privind desemnarea administratorilor conturilor de avans, alimentarea conturilor de avans, controalele efectuate de ordonatorul de credite și de contabil, precum și respectarea procedurilor de achiziții publice. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articol 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind înființarea conturilor de avans și pentru administratorii conturilor de avans din cadrul delegațiilor Uniunii.
CAPITOLUL 4
Răspunderea actorilor financiari
Secțiunea 1
Reguli generale
Articolul 71
Retragerea și suspendarea delegațiilor acordate actorilor financiari
(1) Ordonatorilor de credite competenți li se poate retrage în orice moment, temporar sau definitiv, delegarea sau subdelegarea de către autoritatea care i-a desemnat.
(2) Contabilul sau administratorii conturilor de avans pot fi suspendați din funcție în orice moment, temporar sau definitiv, de către autoritatea care i-a desemnat.
(3) Prezentul articol se aplică fără a aduce atingere eventualelor măsuri disciplinare luate cu privire la actorii financiari menționați la alineatele (1) și (2).
Articolul 72
Răspunderea ordonatorului de credite în cazul unei activități ilegale, al fraudei sau al corupției
(1) Prezentul capitol nu aduce atingere răspunderii penale care poate să revină actorilor financiari menționați la articolul 71, în conformitate cu legislația națională aplicabilă și cu dispozițiile în vigoare privind protecția intereselor financiare ale Uniunii și combaterea corupției care implică sau funcționari ai Uniunii sau ai statelor membre.
(2) Fără a aduce atingere articolelor 73, 74 și 75 din prezentul regulament, fiecare ordonator de credite competent, contabil sau administrator al conturilor de avans răspunde disciplinar și material în conformitate cu Statutul funcționarilor. În cazul unor activități ilegale, al fraudei sau al corupției care pot prejudicia interesele Uniunii, sunt sesizate autoritățile și organismele desemnate de legislația aplicabilă, în special OLAF.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind răspunderea care revine ordonatorilor de credite, contabilului și administratorului conturilor de avans în cazul unor activități ilegale, al fraudei sau al corupției.
Secțiunea 2
Reguli aplicabile ordonatorilor de credite competenți
Articolul 73
Reguli aplicabile ordonatorilor de credite
(1) Ordonatorul de credite competent răspunde pecuniar în conformitate cu Statutul funcționarilor.
(2) Răspunderea materială se aplică în special dacă ordonatorul de credite competent, în mod intenționat sau dintr-o neglijență gravă:
(a)
stabilește drepturile de recuperat sau emite ordine de recuperare, angajează cheltuieli sau semnează un ordin de plată fără respectarea prezentului regulament sau a actelor delegate adoptate în temeiul prezentului regulament;
(b)
omite să întocmească un document de constatare a unei creanțe, neglijează să emită un ordin de recuperare sau îl emite cu întârziere sau emite cu întârziere un ordin de plată, angajând astfel răspunderea civilă a instituției față de terți.
(3) Un ordonator de credite delegat sau subdelegat care consideră că o decizie care îi revine implică nereguli sau este contrară principiilor bunei gestiuni financiare informează în scris autoritatea de delegare. Dacă autoritatea de delegare dă în scris o dispoziție motivată ordonatorului de credite delegat sau subdelegat de a lua decizia în cauză, acesta din urmă este exonerat de răspundere.
(4) În cazul subdelegării în cadrul departamentului său, ordonatorul de credite delegat continuă să fie răspunzător de eficacitatea și eficiența sistemelor de gestiune și control intern instituite și de alegerea ordonatorului de credite subdelegat.
(5) În cazul subdelegării șefilor delegațiilor Uniunii, ordonatorul de credite delegat este răspunzător de definirea sistemelor interne de gestiune și control existente, precum și de asigurarea eficacității și eficienței acestora. Șefii delegațiilor Uniunii sunt responsabili de instituirea și funcționarea în mod adecvat a acestor sisteme, în conformitate cu instrucțiunile ordonatorului de credite delegat, precum și de gestionarea fondurilor și a operațiunilor pe care le desfășoară în cadrul delegației Uniunii din subordinea lor. Înainte de a-și prelua funcția, aceștia trebuie să participe la cursuri specifice de formare privind sarcinile și responsabilitățile ce le revin ordonatorilor de credite, precum și execuția bugetară.
Șefii delegațiilor Uniunii prezintă rapoarte cu privire la responsabilitățile care le revin în temeiul primului paragraf de la prezentul alineat, în conformitate cu articolul 67 alineatul (3).
În fiecare an, șefii delegațiilor Uniunii pun la dispoziția ordonatorului de credite delegat al Comisiei asigurarea privind sistemele interne de gestiune și control instituite în delegațiile lor, precum și cu privire la gestionarea operațiunilor care le sunt subdelegate și la rezultatele acestora, pentru a permite ordonatorului de credite să întocmească declarația prin care garantează prevăzută la articolul 66 alineatul (9).
(6) Fiecare instituție constituie un grup specializat în domeniul neregulilor financiare sau participă la un grup mixt instituit de mai multe instituții. Grupurile funcționează în mod independent și stabilesc dacă a survenit o neregulă financiară și posibilele sale consecințe.
Pe baza avizului acestui grup, instituția decide cu privire la inițierea procedurii care impune răspunderea disciplinară sau pecuniară. În cazul în care sesizează probleme sistemice, grupul înaintează un raport însoțit de recomandări ordonatorului de credite și ordonatorului de credite delegat, cu condiția ca acesta din urmă să nu fie persoana în cauză, precum și auditorului intern.
(7) Atunci când șefii delegațiilor Uniunii acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), grupul specializat în domeniul neregulilor financiare instituit de Comisie în temeiul alineatului (6) din prezentul articol este competent în ceea ce privește cazurile menționate la articolul 56 alineatul (2).
În cazul în care sesizează probleme sistemice, grupul înaintează un raport însoțit de recomandări ordonatorului de credite, Înaltului Reprezentant și ordonatorului de credite delegat al Comisiei, dacă acesta din urmă nu este persoana în cauză, precum și auditorului intern.
Pe baza avizului grupului, Comisia poate solicita Înaltului Reprezentant, în calitatea sa de autoritate de desemnare, să inițieze proceduri care să antreneze răspunderea disciplinară sau pecuniară a ordonatorilor de credite subdelegați, în cazul în care neregulile vizează competențele care le-au fost subdelegate de către Comisie. În acest caz, Înaltul Reprezentant ia măsurile corespunzătoare, în conformitate cu Statutul funcționarilor, pentru a pune în aplicare deciziile privind acțiunile disciplinare sau pecuniare, astfel cum au fost recomandate de Comisie.
Statele membre sprijină pe deplin Uniunea la punerea în executare a oricăror măsuri luate în temeiul articolului 22 din Statutul funcționarilor în consecința răspunderii ce le incumbă agenților temporari cărora li se aplică articolul 2 litera (e) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind ordonatorii de credite delegați, inclusiv confirmarea instrucțiunilor și rolul grupului specializat în domeniul neregulilor financiare.
Secțiunea 3
Reguli aplicabile contabililor și administratorilor conturilor de avans
Articolul 74
Reguli aplicabile contabililor
(1) Contabilul răspunde disciplinar și pecuniar, în condițiile și în conformitate cu procedurile prevăzute în Statutul funcționarilor. Următoarele fapte, în special, reprezintă acte susceptibile să antreneze răspunderea sa:
(a)
pierderea sau deteriorarea fondurilor, a activelor sau a documentelor aflate în păstrarea sa;
(b)
modificarea nejustificată a unor conturi bancare sau a unor conturi curente poștale;
(c)
recuperarea sau plata unor sume care nu sunt conforme cu ordinele de recuperare sau de plată corespunzătoare;
(d)
necolectarea veniturilor exigibile.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind răspunderea ordonatorilor de credite în cazul altor forme de conduită neadecvată.
Articolul 75
Reguli aplicabile administratorilor conturilor de avans
(1) Administratorul contului de avans răspunde disciplinar și material, în condițiile și în conformitate cu procedurile prevăzute în Statutul funcționarilor. Următoarele fapte ale administratorului contului de avans, în special, reprezintă acte susceptibile să antreneze răspunderea sa:
(a)
pierderea sau deteriorarea fondurilor, a activelor sau a documentelor aflate în păstrarea sa;
(b)
incapacitatea de a furniza documente justificative adecvate cu privire la plățile pe care le-a efectuat;
(c)
efectuarea de plăți către alți beneficiari decât cei îndreptățiți la astfel de plăți;
(d)
necolectarea veniturilor exigibile.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind răspunderea administratorilor conturilor de avans în cazul altor forme de conduită inadecvată.
CAPITOLUL 5
Operațiuni de venituri
Secțiunea 1
Punerea la dispoziție a resurselor proprii
Articolul 76
Resurse proprii
(1) Estimarea veniturilor alcătuite din resursele proprii prevăzute în Decizia 2007/436/CE, Euratom se înregistrează în buget în euro. Punerea lor la dispoziție se efectuează în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate aplicabile resurselor proprii.
Secțiunea 2
Estimarea creanțelor
Articolul 77
Estimarea creanțelor
(1) Atunci când ordonatorul de credite competent dispune de suficiente informații cu privire la orice măsură sau situație care este posibil să dea naștere unei creanțe față de Uniune, ordonatorul de credite competent efectuează o estimare a creanței respective.
(2) Valoarea estimativă a creanței este ajustată de către ordonatorul de credite competent de îndată ce acesta ia notă de un eveniment care modifică măsura sau situația care a condus la efectuarea estimării.
În momentul emiterii ordinului de recuperare cu privire la o măsură sau o situație care a condus anterior la efectuarea unei estimări a creanțelor, estimarea respectivă se ajustează în mod corespunzător de către ordonatorul de credite competent.
Atunci când ordinul de recuperare este întocmit pentru aceeași sumă ca și estimarea inițială, valoarea estimativă a creanțelor se reduce la zero.
(3) Prin derogare de la alineatul (1), resursele proprii definite în Decizia 2007/436/CE, Euratom, care sunt plătite la intervale fixe de statele membre, nu fac obiectul unei estimări a creanțelor înainte de punerea la dispoziția Comisiei a sumelor în cauză de către statele membre. Ordonatorul de credite competent emite un ordin de recuperare cu privire la sumele respective.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind estimarea creanțelor.
Secțiunea 3
Constatarea creanțelor
Articolul 78
Constatarea creanțelor
(1) Constatarea unei creanțe este actul prin care ordonatorul de credite competent:
(a)
verifică existența datoriei;
(b)
determină sau verifică realitatea și cuantumul datoriei;
(c)
verifică condițiile de exigibilitate a datoriei.
(2) Resursele proprii puse la dispoziția Comisiei și orice creanță identificată ca fiind certă, în sumă fixă și exigibilă, sunt constatate printr-un ordin de recuperare înaintat contabilului, urmat de o notă de debit transmisă debitorului, ambele documente fiind întocmite de ordonatorul de credite competent.
(3) Sumele plătite în mod necuvenit se recuperează.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind constatarea creanțelor, inclusiv procedura și documentele justificative, precum și dobânda penalizatoare.
Secțiunea 4
Ordonanțarea recuperărilor
Articolul 79
Ordonanțarea recuperărilor
(1) Ordonanțarea recuperărilor este actul prin care ordonatorul de credite competent dă dispoziție contabilului, prin emiterea unui ordin de recuperare, să recupereze o creanță pe care a constatat-o respectivul ordonator de credite competent.
(2) Instituția poate constata în mod oficial o creanță imputabilă altor persoane decât statele membre printr-o decizie care constituie titlu executoriu în sensul articolului 299 din TFUE.
În situații excepționale, justificate de protecția eficientă și oportună a intereselor financiare ale Uniunii, Comisia poate adopta o astfel de decizie executorie în beneficiul altor instituții și la cererea acestora, în legătură cu creanțele generate în relația cu personalul căruia i se aplică Statutul funcționarilor.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind instituirea unui ordin de recuperare.
Secțiunea 5
Recuperarea
Articolul 80
Reguli privind recuperările
(1) Contabilul se ocupă de ordinele de recuperare a creanțelor constatate în mod corespunzător de ordonatorul de credite competent. Contabilul depune toate eforturile pentru a se asigura că Uniunea își încasează veniturile și se asigură că drepturile Uniunii sunt respectate.
Contabilul recuperează sumele prin compensarea lor cu creanțele echivalente ale Uniunii asupra oricărui debitor care are, la rândul lui, asupra Uniunii o creanță. Aceste creanțe trebuie să fie certe, în sumă fixă și exigibile.
(2) Atunci când intenționează să renunțe, total sau parțial, la recuperarea unei creanțe constatate, ordonatorul de credite delegat se asigură că renunțarea este corectă și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare și al proporționalității. Decizia de renunțare trebuie motivată. Ordonatorul de credite poate delega decizia de renunțare.
Ordonatorul de credite delegat poate anula o creanță constatată, integral sau parțial. Anularea parțială a unei creanțe constatate nu presupune o renunțare la un drept constatat al Uniunii.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind modalitatea de recuperare, inclusiv recuperarea prin compensare, procedura de recuperare în urma neefectuării plății în mod voluntar, timpul suplimentar pentru efectuarea plății, recuperarea amenzilor și a altor penalități, renunțarea la recuperare și anularea unei creanțe stabilite.
(3) Răspunderea pentru realizarea controalelor și auditurilor și pentru recuperarea sumelor cheltuite necorespunzător, în conformitate cu normele sectoriale, revine în primul rând statelor membre. În măsura în care statele membre depistează și corectează nereguli pe cont propriu, acestea sunt scutite de aplicarea unor corecțiile financiare de către Comisiei cu privire la respectivele nereguli.
(4) Comisia aplică corecții financiare statelor membre pentru a exclude din finanțarea de la bugetul Uniunii cheltuielile care sunt realizate cu încălcarea legislației aplicabile. Comisia își bazează corecțiile financiare pe identificarea sumelor cheltuite în mod necuvenit și a implicațiilor financiare asupra bugetului Uniunii. În cazul în care aceste sume nu pot fi identificate cu exactitate, Comisia poate aplica corecții extrapolate sau forfetare, în conformitate cu normele sectoriale.
Atunci când decide cuantumul unei corecții financiare, Comisia ia în considerare natura și gravitatea încălcării legislației aplicabile și implicațiile financiare pentru buget, inclusiv în cazul deficiențelor identificate la nivelul sistemelor de gestiune și control.
Criteriile pentru stabilirea corecțiilor financiare și procedura aplicabilă pot fi prevăzute în normele sectoriale.
(5) Metodologia pentru aplicarea corecțiilor extrapolate sau forfetare este stabilită în conformitate cu normele sectoriale pentru a permite Comisiei să protejeze interesele financiare ale Uniunii.
Articolul 81
Termen de prescripție
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor reglementărilor speciale și aplicării Deciziei 2007/436/CE, Euratom, creanțele acesteia asupra terților și creanțele terților asupra Uniunii fac obiectul unui termen de prescripție de cinci ani.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind termenul de prescripție.
Articolul 82
Tratamentul național al creanțelor deținute de Uniune
În cazul unor proceduri de insolvabilitate, creanțele deținute de Uniune beneficiază de același tratament preferențial ca și creanțele de aceeași natură deținute de organisme publice din statele membre în care se desfășoară procedurile de recuperare.
Articolul 83
Amenzi și penalități impuse de Comisie și dobânzi acumulate
(1) Sumele provenite din amenzi, penalități și sancțiuni, precum și orice dobânzi acumulate sau alte venituri generate de acestea, nu se înregistrează ca venituri bugetare atât timp cât deciziile care le-au impus pot fi respinse de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.
(2) Sumele menționate la alineatul (1) se înregistrează ca venituri bugetare cât mai curând posibil și cel târziu în exercițiul financiar care urmează epuizării tuturor căilor judiciare de atac. Sumele care urmează să fie rambursate entității care le-a plătit în urma unei hotărâri a Curții de Justiție a Uniunii Europene nu se înregistrează ca venituri bugetare.
(3) Alineatul (1) nu se aplică deciziilor cu privire la închiderea conturilor sau la corecțiile financiare.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind sumele provenite din amenzi, penalități și dobânzi acumulate.
CAPITOLUL 6
Operațiuni de cheltuieli
Articolul 84
Decizia de finanțare
(1) Fiecare cheltuială este angajată, lichidată, ordonanțată și plătită.
(2) Cu excepția creditelor care pot fi executate în absența unui act de bază în conformitate cu articolul 54 alineatul (5) primul paragraf litera (e), angajarea cheltuielilor este precedată de o decizie de finanțare adoptată de instituție sau de autoritățile delegate de către aceasta.
(3) Decizia de finanțare menționată la alineatul (2) precizează obiectivul urmărit, rezultatele preconizate, metoda de execuție și valoarea totală. Aceasta cuprinde, de asemenea, o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, sumele alocate fiecărei acțiuni, precum și un calendar orientativ al realizării acestora.
În caz de gestiune indirectă, decizia de finanțare specifică, de asemenea, entitatea sau persoana căreia i s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), criteriile folosite pentru selectarea entității sau persoanei și sarcinile încredințate acesteia.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind deciziile de finanțare.
Secțiunea 1
Angajarea cheltuielilor
Articolul 85
Tipuri de angajamente
(1) Angajamentul bugetar este operațiunea de rezervare a creditului necesar pentru acoperirea plăților ulterioare de onorare a angajamentelor juridice.
Angajamentul juridic este actul prin care ordonatorul de credite creează sau constată o obligație care determină o cheltuială.
Angajamentele bugetare și cele juridice sunt adoptate de același ordonator de credite, cu excepția unor cazuri bine întemeiate prevăzute în actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind tipurile de angajamente, asumarea de angajamente globale, semnătura unică și cheltuielile administrative acoperite prin angajamente provizorii.
(3) Angajamentele bugetare se încadrează în una dintre următoarele categorii:
(a)
individuale: angajamentul bugetar este individual dacă se cunosc beneficiarul și cuantumul cheltuielii;
(b)
globale: angajamentul bugetar este global dacă cel puțin unul dintre elementele necesare identificării angajamentului individual este necunoscut;
(c)
provizorii: angajamentul bugetar este provizoriu dacă este destinat acoperirii cheltuielilor prevăzute la articolul 170 sau a cheltuielilor administrative curente și dacă nu se cunoaște definitiv care este cuantumul sau cine sunt beneficiarii finali.
(4) Angajamentele bugetare pentru acțiuni a căror realizare depășește un singur exercițiu financiar nu se pot repartiza pe mai multe exerciții în tranșe anuale decât în cazurile prevăzute în actul de bază sau în cazul în care privesc cheltuieli administrative.
Articolul 86
Reguli aplicabile angajamentelor
(1) Pentru orice măsură care poate genera o cheltuială bugetară, ordonatorul de credite competent procedează la un angajament bugetar înainte de a stabili un angajament juridic față de părți terțe sau de a transfera fonduri într-un fond fiduciar în temeiul articolului 187.
(2) Obligația de a efectua un angajament bugetar înainte de a proceda la un angajament juridic, astfel cum se prevede la alineatul (1), nu se aplică angajamentelor juridice încheiate în urma unei declarații cu privire la o situație de criză în cadrul planului de continuitate a activității, în conformitate cu procedurile adoptate de Comisie sau de orice altă instituție în temeiul autonomiei sale administrative.
(3) Obligația prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în cazul operațiunilor de ajutor umanitar, operațiunilor de protecție civilă și ajutorului de gestionare a crizelor, atunci când pentru desfășurarea eficientă a intervenției Uniunii este necesară încheierea imediată de către Uniune a unui angajament juridic cu părți terțe și nu este posibilă efectuarea în prealabil a unui angajament bugetar individual. Angajamentul bugetar se efectuează fără întârziere după încheierea unui angajament juridic cu părțile terțe.
(4) Sub rezerva dispozițiilor speciale din partea II titlul IV, angajamentele bugetare globale acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice individuale corespunzătoare, încheiate până la data de 31 decembrie a exercițiului n + 1.
Sub rezerva articolului 85 alineatul (4) și a articolului 203 alineatul (2), angajamentele juridice individuale referitoare la angajamente bugetare individuale sau provizorii se încheie până la data de 31 decembrie a exercițiului n.
La expirarea termenelor prevăzute la primul și la al doilea paragraf, soldul neutilizat al acestor angajamente bugetare este dezangajat de ordonatorul de credite competent.
Cuantumul fiecărui angajament juridic individual adoptat în urma unui angajament bugetar global este înregistrat în contabilitatea bugetară de către ordonatorul de credite competent înainte de semnarea sa și se contabilizează la angajamentul bugetar global.
(5) Angajamentele bugetare și juridice încheiate pentru acțiuni desfășurate pe parcursul a mai mult de un exercițiu financiar au, cu excepția cheltuielilor cu personalul, o dată finală de execuție stabilită în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.
Orice părți ale acestor angajamente care nu au fost executate în termen de șase luni de la data finală se dezangajează în conformitate cu articolul 15.
Cuantumul unui angajament bugetar corespunzător unui angajament juridic care nu a antrenat nicio plată în sensul articolului 90 într-o perioadă de doi ani de la semnarea angajamentului juridic face obiectul unei dezangajări, cu excepția cazului în care cuantumul respectiv face obiectul unei acțiuni judiciare aflate pe rolul unei instanțe de judecată sau al unui organism arbitral sau a cazului în care există dispoziții speciale în cadrul normelor sectoriale.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind angajamentele bugetare și juridice, inclusiv înregistrarea angajamentelor individuale.
Articolul 87
Verificări aplicabile angajamentelor
(1) La adoptarea unui angajament bugetar, ordonatorul de credite competent se asigură că:
(a)
cheltuiala a fost contabilizată la postul corect din buget;
(b)
creditele sunt disponibile;
(c)
cheltuiala este conformă cu prevederile tratatelor, ale bugetului, ale prezentului regulament, ale actelor delegate adoptate în temeiul prezentului regulament, și ale tuturor actelor adoptate în conformitate cu tratatele, precum și cu orice alte regulamente;
(d)
se respectă principiul bunei gestiuni financiare. Oportunitatea plăților de prefinanțare, valoarea acestora și graficul general al plăților trebuie să fie proporționale cu durata prevăzută, cu evoluția execuției și cu riscurile financiare asociate unei astfel de prefinanțări.
(2) La înregistrarea unui angajament juridic prin semnătură fizică sau electronică, ordonatorul de credite se asigură că:
(a)
angajamentul este acoperit de un angajament bugetar corespunzător;
(b)
cheltuiala este corectă și conformă cu prevederile tratatelor, ale bugetului, ale prezentului regulament, ale actelor delegate adoptate în temeiul prezentului regulament și ale tuturor actelor adoptate în conformitate cu tratatele, precum și cu orice alte regulamente;
(c)
se respectă principiul bunei gestiuni financiare.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind verificările aplicabile angajamentelor.
Secțiunea 2
Lichidarea cheltuielilor
Articolul 88
Lichidarea cheltuielilor
(1) Lichidarea cheltuielilor este actul prin care ordonatorul de credite competent:
(a)
verifică existența dreptului creditorului;
(b)
determină sau verifică realitatea și cuantumul creanței;
(c)
verifică condițiile de exigibilitate a creanței.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind lichidarea cheltuielilor, inclusiv ordonanțările pentru cheltuielile de personal și pentru plățile intermediare și ale soldurilor pentru procedurile de achiziții publice și acordare a granturilor, autentificate pentru plățile de prefinanțare și privind formele pentru ordonanțări și autentificare.
Secțiunea 3
Ordonanțarea cheltuielilor
Articolul 89
Ordonanțarea cheltuielilor
(1) Ordonanțarea cheltuielilor este actul prin care ordonatorul de credite competent, după verificarea disponibilității creditelor și prin emiterea unui ordin de plată, dă dispoziție contabilului să plătească cuantumul unei cheltuieli pe care ordonatorul de credite competent a lichidat-o.
Atunci când se efectuează plăți periodice pentru serviciile prestate, inclusiv pentru serviciile de închiriere sau livrări de bunuri, și în funcție de analiza riscului pe care o efectuează, ordonatorul de credite poate decide aplicarea unui sistem de debitare directă.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind ordonanțarea cheltuielilor, inclusiv privind stabilirea detaliilor obligatorii de pe ordinele de plată și verificările efectuate de către ordonatorul de credite a ordinelor de plată.
Secțiunea 4
Plata cheltuielilor
Articolul 90
Tipuri de plăți
(1) Plata se efectuează după ce a fost demonstrat faptul că acțiunea relevantă este conformă cu dispozițiile actului de bază sau ale contractului și acoperă una sau mai multe din următoarele operațiuni:
(a)
plata întregii sume datorate;
(b)
plata sumei datorate în oricare dintre următoarele moduri:
(i)
prefinanțare, care poate fi împărțită în mai multe plăți după semnarea acordului de delegare, a contractului sau a acordului de grant sau după comunicarea deciziei de grant;
(ii)
una sau mai multe plăți intermediare cu titlu de contrapartidă a executării parțiale a acțiunii;
(iii)
plata soldului sumelor datorate atunci când acțiunea a fost executată în întregime.
(2) În contabilitatea bugetară se face o distincție între diferitele tipuri de plăți menționate la alineatul (1) în momentul efectuării fiecărei plăți.
(3) Regulile contabile menționate la articolul 152 includ regulile privind lichidarea prefinanțării în contabilitate și cele privind recunoașterea eligibilității costurilor.
(4) Plățile de prefinanțare sunt lichidate la intervale regulate de ordonatorul de credite competent, în funcție de natura economică și calendarul proiectului în cauză.
În cazul în care consideră că este ineficient să solicite o declarație financiară de la beneficiari și contractori, pentru granturile sau contractele cu o valoare de peste 5 000 000 EUR, ordonatorul de credite competent obține informații de la aceștia cu privire la cheltuielile cumulative cel puțin o dată pe an.
În sensul celui de al doilea paragraf, dispoziții corespunzătoare sunt incluse în contracte, în deciziile și acordurile de grant, precum și în acordurile de delegare.
Prezentul alineat nu aduce atingere normelor speciale stabilite în partea II titlul IV.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind tipurile de plăți și documentele justificative.
Articolul 91
Plata în limita fondurilor disponibile
Plata cheltuielilor este efectuată de contabil în limita fondurilor disponibile.
Secțiunea 5
Termene pentru operațiuni de cheltuieli
Articolul 92
Termene
(1) Plățile se efectuează în termen de:
(a)
90 de zile calendaristice pentru acordurile de delegare, contractele, acordurile și deciziile de grant care implică servicii tehnice sau acțiuni a căror evaluare este deosebit de complexă și în cazul cărora plata depinde de aprobarea unui raport sau a unui certificat;
(b)
60 de zile calendaristice pentru toate celelalte acorduri de delegare, contracte, acorduri și decizii de grant în cazul cărora plata depinde de aprobarea unui raport sau a unui certificat;
(c)
30 de zile calendaristice pentru toate celelalte acorduri de delegare, contracte, acorduri și decizii de grant;
(2) Ordonatorul de credite competent poate suspenda termenul de plată atunci când:
(a)
suma vizată de cererea de plată nu este scadentă; sau
(b)
nu au fost prezentate documente justificative adecvate;
Dacă ordonatorul de credite intră în posesia unor informații care pun la îndoială eligibilitatea cheltuielii care apare într-o solicitare de plată, acesta poate suspenda termenul de plată a plății în scopul de a verifica, inclusiv prin intermediul unor verificări la fața locului, eligibilitatea respectivei cheltuieli.
(3) Creditorii vizați sunt informați în scris în legătură cu motivele suspendării.
(4) Dacă suspendarea depășește două luni, creditorul poate solicita o decizie din partea ordonatorului de credit competent cu privire la oportunitatea continuării suspendării.
(5) La expirarea termenelor stabilite la alineatul (1), creditorul, cu excepția statelor membre, are dreptul la dobândă.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind termenele de plată și precizarea condițiilor în care creditorii plătiți cu întârziere sunt îndreptățiți să primească o dobândă de întârziere contabilizată la linia din care s-a efectuat plata principalului.
CAPITOLUL 7
Sisteme informatice și e-guvernarea
Articolul 93
Gestionarea electronică a operațiunilor
(1) În cazul în care operațiunile de venituri și cheltuieli sunt gestionate prin intermediul unor sisteme computerizate, documentele pot fi semnate printr-o procedură computerizată sau electronică.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind gestionarea electronică a operațiunilor.
Articolul 94
Transmiterea documentelor
Cu condiția existenței unui acord prealabil între instituțiile și statele membre implicate, orice transmitere de documente între acestea poate fi efectuată prin mijloace electronice.
Articolul 95
E-guvernarea
(1) În cadrul gestiunii partajate, toate schimburile oficiale de informații dintre statele membre și Comisie se realizează prin mijloacele indicate în normele sectoriale. Normele respective asigură interoperabilitatea datelor colectate sau primite și transmise în procesul de gestiune bugetară.
(2) Instituțiile și agențiile executive, precum și organismele menționate la articolul 208, stabilesc și aplică standarde uniforme pentru schimbul electronic de informații cu părțile terțe care participă la procedurile de achiziții și de atribuire a granturilor. În special, acestea elaborează și aplică, în măsura posibilului, soluții pentru prezentarea, stocarea și prelucrarea datelor prezentate în cadrul procedurilor de achiziții și de atribuire a granturilor și, în acest scop, desemnează un „spațiu unic pentru schimburi de date electronice” destinat solicitanților, candidaților și ofertanților.
(3) Comisia raportează periodic Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a e-guvernării.
CAPITOLUL 8
Principii administrative
Articolul 96
Buna gestiune
(1) Ordonatorul de credite competent face cunoscută, fără întârziere, necesitatea de a prezenta elemente justificative și/sau documente, forma acestora și conținutul lor obligatoriu, precum și, după caz, calendarul orientativ pentru finalizarea procedurii de atribuire.
(2) În cazul în care, din cauza unei erori administrative evidente din partea candidatului sau ofertantului, acesta nu prezintă documente justificative sau nu face declarații, comitetul de evaluare sau, după caz, ordonatorul de credite competent solicită, cu excepția unor cazuri justificate corespunzător, candidatului sau ofertantului să furnizeze informațiile lipsă sau să clarifice documentele justificative. Informațiile sau clarificările respective nu pot modifica substanțial propunerea sau termenii ofertei.
Articolul 97
Precizarea căilor de atac
În cazul în care un act procedural al unui ordonator de credite prejudiciază drepturile unui candidat sau ofertant, beneficiar sau contractant, actul în cauză precizează căile de atac administrative și/sau judiciare care pot fi utilizate pentru a contesta actul.
Se precizează în mod special natura căii de atac, organismul sau organismele în fața cărora se poate înainta acțiunea, precum și termenele pentru exercitarea acesteia.
CAPITOLUL 9
Auditorul intern
Articolul 98
Desemnarea auditorului intern
(1) Fiecare instituție instituie o funcție de audit intern care trebuie îndeplinită cu respectarea standardelor internaționale relevante. Auditorul intern desemnat de instituție răspunde în fața acesteia de verificarea bunei funcționări a sistemelor și procedurilor de execuție bugetară. Auditorul intern nu poate fi nici ordonator de credite și nici contabil.
(2) În scopul realizării auditului intern al SEAE, șefii delegațiilor Uniunii, acționând în calitate de ordonatori de credite subdelegați, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2), sunt supuși competențelor de verificare ale auditorului intern al Comisiei, pentru activitățile de gestiune financiară care le-au fost subdelegate.
Auditorul intern al Comisiei acționează și în calitate de auditor intern al SEAE în ceea ce privește execuția secțiunii din buget consacrate SEAE, sub rezerva articolului 213.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind desemnarea auditorului intern.
Articolul 99
Competențele și sarcinile auditorului intern
(1) Auditorul intern consiliază instituția sa în domeniul gestionării riscurilor, prin emiterea unor avize independente privind calitatea sistemelor de gestiune și de control și a unor recomandări pentru îmbunătățirea condițiilor de aplicare a operațiunilor și pentru promovarea bunei gestiuni financiare.
Auditorul intern este responsabil în special de:
(a)
evaluarea caracterului adecvat și a eficacității sistemelor interne de gestiune și a rezultatelor departamentelor în punerea în aplicare a politicilor, programelor și acțiunilor în raport cu riscurile asociate acestora;
(b)
evaluarea eficienței și eficacității sistemelor interne de control și audit aplicabile oricărei operațiuni de execuție bugetară.
(2) Auditorul intern își îndeplinește sarcinile privind toate activitățile și departamentele instituției. Acesta beneficiază de acces complet și nelimitat la toate informațiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale, dacă se impune la fața locului, inclusiv în statele membre sau în țări terțe.
Auditorul intern ia notă de raportul anual al ordonatorilor de credite și de orice alte informații identificate.
(3) Auditorul intern raportează instituției cu privire la constatările și recomandările sale. Instituția asigură luarea de măsuri conform recomandărilor rezultate din audituri. Auditorul intern prezintă, de asemenea, instituției un raport anual de audit intern care indică numărul și tipul auditurilor interne realizate, recomandările formulate și acțiunile întreprinse ca urmare a acestor recomandări.
(4) Instituția pune la dispoziția oricărei persoane fizice sau juridice implicate în operațiunile de cheltuieli datele de contact ale auditorului intern, în scopul contactării confidențiale a acestuia.
(5) În fiecare an, instituția prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport care conține un rezumat privind numărul și tipul auditurilor interne realizate, recomandările formulate și acțiunile întreprinse ca urmare a acestor recomandări.
(6) Rapoartele și constatările auditorului intern, precum și raportul instituției sunt accesibile publicului numai după validarea de către auditorul intern a măsurilor adoptate pentru punerea lor în aplicare.
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind competențele și sarcinile auditorului intern.
Articolul 100
Independența auditorului intern
(1) Normele speciale aplicabile auditorului intern sunt stabilite de instituție, acestea fiind de natură să garanteze independența totală a auditorului intern în îndeplinirea sarcinilor sale și să stabilească răspunderea auditorului intern.
În cazul în care auditorul intern are calitatea de membru al personalului, acesta își exercită funcțiile exclusive de audit în condiții de independență deplină și își asumă răspunderea în condițiile prevăzute în Statutul funcționarilor și precizate în actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind independența și responsabilitatea auditorului intern, inclusiv dreptul auditorului intern de a iniția acțiuni judiciare la Curtea de Justiție a Uniunii Europene.
TITLUL V
ACHIZIȚII PUBLICE
CAPITOLUL 1
Dispoziții generale
Secțiunea 1
Domeniul de aplicare și principii de atribuire
Articolul 101
Definirea contractelor de achiziții publice
(1) Contractele de achiziții publice reprezintă contracte cu titlu oneros, încheiate în scris între unul sau mai mulți agenți economici, pe de o parte, și una sau mai multe autorități contractante, pe de altă parte, în sensul articolelor 117 și 190, pentru a obține, în schimbul unui preț plătit integral sau parțial de la buget, furnizarea de bunuri mobile sau imobile, executarea de lucrări sau prestarea de servicii.
Respectivele contracte cuprind:
(a)
contracte de achiziții de bunuri imobiliare;
(b)
contracte de achiziții de bunuri;
(c)
contracte de achiziții de lucrări;
(d)
contracte de achiziții de servicii.
(2) Contractele-cadru reprezintă contracte încheiate între unul sau mai mulți agenți economici și între una sau mai multe autorități contractante, în scopul stabilirii clauzelor contractelor care trebuie atribuite pe o perioadă dată, în special în ceea ce privește prețul, și, după caz, cantitatea avută în vedere. Acestea sunt reglementate de dispozițiile prezentului titlu privind procedura de atribuire, inclusiv publicitatea.
(3) Cu excepția articolelor 106 - 109, prezentul titlu nu se aplică granturilor și nici contractelor de asistență tehnică încheiate cu BEI sau Fondul European de Investiții.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind definirea și domeniul de aplicare a contractelor de achiziții publice, inclusiv contractele-cadru și contractele speciale.
Articolul 102
Principii aplicabile contractelor de achiziții publice
(1) Toate contractele de achiziții publice finanțate integral sau parțial de la buget respectă principiile transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării.
(2) Toate contractele de achiziții publice fac obiectul unei proceduri de ofertare cu participare cât mai largă cu excepția cazului în care se recurge la procedura negociată menționată la articolul 104 alineatul (1) litera (d).
Autoritățile contractante nu pot utiliza contractele-cadru în mod abuziv sau astfel încât, prin scopul sau efectul lor, acestea să conducă la împiedicarea, restrângerea sau denaturarea concurenței.
Secțiunea 2
Publicarea
Articolul 103
Publicarea contractelor de achiziții publice
(1) Autoritățile contractante publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene toate contractele care depășesc pragurile prevăzute la articolul 118 sau 190.
Anunțurile de participare se publică în avans, cu excepția cazurilor menționate la articolul 104 alineatul (2) și a contractelor de achiziții de servicii reglementate de anexa IIB la Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (17).
Publicarea anumitor informații după atribuirea contractului poate fi omisă în cazurile în care acest lucru ar împiedica aplicarea legii, ar contravine interesului public, ar prejudicia interesele legitime de afaceri ale întreprinderilor publice sau private, ori ar putea denatura concurența loială între acestea.
(2) Contractele a căror valoare se situează sub pragurile prevăzute la articolul 118 sau la articolul 190 și contractele de achiziții de servicii menționate în anexa II B la Directiva 2004/18/CE fac obiectul unei publicități adecvate.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cerințele de publicare a contractelor și publicarea de anunțuri.
Secțiunea 3
Proceduri de achiziții
Articolul 104
Proceduri de achiziții
(1) Procedurile de achiziții iau una din următoarele forme:
(a)
procedură deschisă;
(b)
procedură restrânsă;
(c)
concursuri;
(d)
procedură negociată;
(e)
dialog competitiv.
Atunci când un contract de achiziții publice sau un contract-cadru prezintă interes pentru două sau mai multe instituții, agenții executive sau organisme menționate la articolele 208 și 209, și ori de câte ori este posibil să se realizeze o eficiență sporită, autoritățile contractante în cauză urmăresc să organizeze procedura de achiziții pe o bază interinstituțională.
Atunci când un contract de achiziții publice sau un contract-cadru este necesar pentru executarea unei acțiuni comune între o instituție și una sau mai multe autorități contractante din statele membre, în anumite cazuri procedura de achiziții poate fi organizată în comun de această instituție și de autoritățile contractante respective, cazurile respective urmând să fie precizate prin actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
Pot fi derulate proceduri de achiziții publice comune cu statele AELS și cu statele candidate la aderarea la Uniune, dacă această posibilitate a fost în mod special prevăzută într-un tratat bilateral sau multilateral.
(2) Pentru contractele a căror valoare depășește pragurile prevăzute la articolul 118 sau 190, utilizarea procedurii negociate este autorizată doar în cazurile prevăzute de actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind tipurile de proceduri de achiziții, achizițiile comune, contractele de mică valoare și plata pe baza facturii.
Articolul 105
Conținutul documentelor aferente procedurii de ofertare
Documentele aferente procedurii de ofertare trebuie să furnizeze o descriere completă, clară și precisă a obiectului contractului și să specifice criteriile de excludere, selecție și atribuire aplicabile contractului.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conținutul documentației aferente procedurii de ofertare, inclusiv privind posibilitatea și condițiile de revizuire a prețului și a specificațiilor tehnice.
Articolul 106
Criterii de excludere aplicabile participării la proceduri de achiziții
(1) Sunt excluși de la participarea la procedurile de achiziții candidații sau ofertanții care:
(a)
se află în stare de faliment sau fac obiectul unei proceduri de lichidare sau de administrare judiciară, au încheiat concordate judiciare, și-au suspendat activitatea economică sau fac obiectul unei proceduri în urma acestor situații sau se află în situații similare în urma unei proceduri similare prevăzute de legislația sau de reglementările naționale;
(b)
aceștia sau persoanele care au putere de reprezentare, decizie sau control asupra lor au fost condamnați printr-o hotărâre cu valoare de res judicata a unei autorități competente a unui stat membru pentru un delict legat de conduita lor profesională;
(c)
au comis în conduita lor profesională greșeli grave, demonstrate prin orice mijloace pe care autoritatea contractantă le poate justifica, inclusiv prin hotărâri ale BEI și ale organizațiilor internaționale;
(d)
nu și-au respectat obligațiile de plată a contribuțiilor de asigurări sociale sau de achitare a impozitelor în conformitate cu prevederile legale ale țării în care sunt stabiliți sau ale țării autorității contractante sau ale țării unde se execută contractul;
(e)
aceștia sau persoane cu putere de reprezentare, decizie sau control asupra lor au fost condamnați printr-o hotărâre cu valoare de res judicata pentru fraudă, corupție, participare la o organizație criminală, spălare de bani sau participare la orice alte activități ilegale în detrimentul intereselor financiare ale Uniunii;
(f)
intră sub incidența unei sancțiuni administrative menționate la articolul 109 alineatul (1).
Literele (a)-(d) de la primul paragraf nu se aplică în cazul achiziției de bunuri în condiții deosebit de avantajoase fie de la un furnizor care își lichidează activitatea definitiv, fie de la administratori judiciari sau lichidatori în cazul unui faliment, prin intermediul unui concordat judiciar sau printr-o procedură similară, prevăzută de legislația națională.
Literele (b) și (e) de la primul paragraf nu se aplică în cazul în care candidații sau ofertanții pot demonstra că au fost adoptate măsuri corespunzătoare împotriva persoanelor cu putere de reprezentare, decizie sau control care fac obiectul hotărârii menționate la litera (b) sau (e) de la primul paragraf.
(2) În cazul unei proceduri negociate în care, din rațiuni tehnice sau artistice ori din rațiuni legate de protecția drepturilor exclusive, contractul nu poate fi atribuit decât unui anumit agent economic, instituția poate decide să nu excludă agentul economic în cauză invocând rațiunile menționate la alineatul (1) primul paragraf literele (a), (c) și (d) dacă acest lucru este indispensabil pentru a asigura continuitatea activității instituției. În acest caz, instituția își justifică în mod corespunzător decizia.
(3) Candidații sau ofertanții trebuie să certifice că nu se află într-una din situațiile enumerate la alineatul (1). Cu toate acestea, autoritatea contractantă poate să nu solicite această certificare în cazul contractelor cu valoare foarte mică.
În scopul aplicării corecte a alineatului (1), la solicitarea autorității contractante, candidatul sau ofertantul trebuie să efectueze următoarele:
(a)
atunci când candidatul sau ofertantul este o persoană juridică, să furnizeze informații privind proprietatea sau gestionarea, controlul și puterea de reprezentare a persoanei juridice și să certifice că acesta nu se află într-una dintre situațiile menționate la alineatul (1);
(b)
atunci când se are în vedere o subcontractare, să certifice că subcontractantul nu se află într-una din situațiile menționate la alineatul (1).
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea de norme detaliate privind:
(a)
criteriile de excludere aplicabile participării la invitațiile la licitații, inclusiv norme privind activitățile ilegale care pot conduce la excludere;
(b)
dovezile ce pot fi considerate satisfăcătoare pentru a dovedi că nu există o situație de excludere;
(c)
durata excluderii, în cazul unei excluderi. O astfel de excludere nu depășește 10 ani.
Articolul 107
Criterii de excludere aplicabile atribuirilor
(1) Nu se atribuie contracte candidaților sau ofertanților care, în timpul procedurii de achiziții aferente contractului respectiv:
(a)
se găsesc într-o situație de conflict de interese;
(b)
se fac vinovați de declarații false în informațiile solicitate de autoritatea contractantă, ca o condiție de participare la procedura de achiziții sau nu au furnizat informații respective;
(c)
se află într-una din situațiile de excludere de la procedura de achiziții menționată la articolul 106 alineatul (1).
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind criteriile de excludere aplicabile procedurii de achiziții și privind stabilirea dovezilor ce pot fi considerate satisfăcătoare pentru a dovedi că nu există o situație de excludere. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește durata excluderii.
Articolul 108
Baza centrală de date privind excluderile
(1) Baza centrală de date privind excluderile, creată și administrată de către Comisie, cuprinde detalii cu privire la candidații și ofertanții care se găsesc într-una din situațiile menționate la articolul 106, la articolul 109 alineatul (1) primul paragraf litera (b) și la articolul 109 alineatul (2) litera (a). Baza de date respectivă este utilizată în comun de instituțiile, agențiile executive și organismele menționate la articolul 208. Parlamentul European și Consiliul sunt informate anual cu privire la numărul de cazuri noi și la numărul total de cazuri înscrise în baza de date.
(2) Autoritățile statelor membre și ale țărilor terțe, precum și organismele, altele decât cele menționate la alineatul (1), care participă la execuția bugetului în conformitate cu articolele 58 și 61, comunică ordonatorului de credite competent informații cu privire la candidații și ofertanții care se află într-una din situațiile menționate la articolul 106 alineatul (1) primul paragraf litera (e), atunci când conduita agentului respectiv a adus atingere intereselor financiare ale Uniunii. Ordonatorul de credite în cauză primește aceste informații și solicită contabilului să le introducă în baza de date.
Autoritățile și organismele menționate la primul paragraf au acces la informațiile conținute în baza de date și țin cont de aceste informații, după caz și pe propria răspundere, atunci când atribuie contracte aferente execuției bugetare.
(3) BCE, BEI și Fondul European de Investiții au acces la informațiile conținute în baza de date pentru a-și putea proteja fondurile proprii și pot ține de cont de aceste informații, după caz și pe propria răspundere, atunci când atribuie contracte în conformitate cu propriile norme privind achizițiile.
BCE, BEI și Fondul European de Investiții transmit Comisiei informații privind candidații și ofertanții care se află într-una dintre situațiile menționate la articolul 106 alineatul (1) primul paragraf litera (e), în cazul în care conduita agenților respectivi a adus atingere intereselor financiare ale Uniunii.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind baza de date centrală privind excluderile, inclusiv în ceea ce privește proceduri standardizate și specificații tehnice pentru gestionarea bazei de date.
(5) Autorităților din țările terțe le poate fi permis accesul numai după îndeplinirea normelor prevăzute la articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și în urma unei evaluări de la caz la caz.
Articolul 109
Sancțiuni administrative și financiare
(1) Autoritatea contractantă poate impune sancțiuni administrative și/sau financiare:
(a)
contractanților, candidaților sau ofertanților aflați în cazurile menționate la articolul 107 alineatul (1) litera (b);
(b)
contractanților în cazul cărora s-a constatat o încălcare gravă a obligațiilor ce le revin în temeiul contractelor finanțate de la buget.
Cu toate acestea, mai întâi, autoritatea contractantă trebuie să ofere întotdeauna persoanei respective posibilitatea de a-și prezenta observațiile.
(2) Sancțiunile menționate la alineatul (1) sunt proporționale cu importanța contractului și cu gravitatea abaterii, și pot consta în:
(a)
excluderea candidatului sau a ofertantului sau a contractantului în cauză de la contracte sau granturi finanțate de la buget, pe o perioadă maximă de zece ani; și/sau
(b)
plata unor sancțiuni financiare de către candidat sau ofertant sau contractant, în limita valorii contractului respectiv.
(3) Pentru a consolida protecția intereselor financiare ale Uniunii instituțiile pot decide, cu respectarea principiului proporționalității, să-și publice deciziile de aplicare a sancțiunilor administrative sau financiare menționate la alineatul (1) după ce procedura prevăzută la alineatul (1) a fost pe deplin respectată.
Decizia de publicare a deciziei de aplicare a sancțiunilor administrative sau financiare menționată la primul paragraf va ține seama, mai ales, de gravitatea abaterii, inclusiv de impactul asupra intereselor financiare ale Uniunii și a imaginii sale, de timpul scurs de la comiterea abaterii, durata și recurența acesteia, intenția sau gradul de neglijență manifestate de entitatea în cauză, precum și măsurile luate de către aceasta pentru remedierea situației.
Decizia de publicare este inclusă în decizia de aplicare a sancțiunilor administrative sau financiare și prevede în mod expres publicarea deciziilor de aplicare a sancțiunilor sau a unui sumar al acestora pe site-ul de internet al instituției.
Pentru a asigura un efect disuasiv, rezumatul publicat include numele persoanei responsabile pentru abatere, o scurtă descriere a abaterii, programul în cauză și durata excluderii și/sau suma sancțiunilor financiare.
Decizia se publică după epuizarea căilor legale de recurs împotriva deciziei sau după prescrierea termenelor de recurs și rămâne publicată pe site-ul de internet până la expirarea perioadei de excludere sau până la scurgerea a șase luni de la plata sancțiunilor financiare, în cazul în care acestea reprezintă singura măsură luată.
În cazul în care sunt vizate persoane fizice, decizia de publicare se ia ținându-se cont în mod corespunzător de dreptul la viața privată și cu respectarea drepturilor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind diferitele sancțiuni administrative și financiare pentru ofertanții și candidații ce au făcut declarații false, au comis erori substanțiale, au comis nereguli sau fraude grave sau și-au încălcat în mod serios obligațiile contractuale.
Articolul 110
Criterii de atribuire a contractelor
(1) Contractele sunt atribuite în funcție de criteriile de atribuire aplicabile conținutului ofertei, după verificarea, pe baza criteriilor de selecție incluse în documentele aferente procedurii de ofertare, a capacității agenților economici care nu au fost excluși în temeiul articolului 106, al articolului 107 și al articolului 109 alineatul (2) litera (a).
(2) Contractele se atribuie prin procedura de atribuire automată sau prin procedura ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind precizarea criteriilor de selecție și a criteriilor de atribuire a contractelor. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește documentele ce dovedesc capacitatea economică și financiară și capacitatea tehnică și profesională, precum și norme detaliate privind licitațiile electronice și ofertele cu prețuri anormal de mici.
Articolul 111
Depunerea ofertelor
(1) Modalitățile de depunere a ofertelor trebuie să asigure concurența reală și confidențialitatea conținutului ofertelor până la deschiderea lor simultană.
(2) Comisia se asigură, prin mijloace corespunzătoare și în conformitate cu articolul 95, că ofertanții pot prezenta conținutul ofertei și orice documente justificative în format electronic („e-achiziții”).
Până la 28 octombrie 2014 și, ulterior, în mod regulat, Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului cu privire la progresele înregistrate în aplicarea acestei dispoziții.
(3) În cazul în care consideră că acest lucru este adecvat și proporțional, autoritatea contractantă poate solicita ofertanților să depună o garanție în avans pentru a asigura menținerea ofertelor depuse.
(4) Cu excepția contractelor cu o valoare mică menționate la articolul 104 alineatul (3), deschiderea dosarelor de candidatură și a ofertelor este asigurată de o comisie de deschidere, desemnată în acest scop. Ofertele sau dosarele de candidatură pe care comisia le-a declarat neconforme cu condițiile stabilite sunt respinse.
(5) Toate cererile de participare sau ofertele declarate de comisia de deschidere ca fiind conforme cu condițiile stabilite sunt evaluate, pe baza criteriilor prevăzute în documentele aferente procedurii de ofertare, pentru a propune autorității contractante atribuirea contractului sau pentru a utiliza procedura de licitație electronică.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind depunerea ofertelor și stabilirea termenelor de primire a ofertelor și a cererilor de participare, privind termenul de acces la invitația la documentația de licitație și termenele pentru cazuri de urgență. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește diferitele modalități de comunicare și norme detaliate privind posibilitatea unei garanții de licitație, deschiderea ofertelor, cererile de participare și privind comisia pentru evaluarea ofertelor și a cererilor de participare.
Articolul 112
Principiile egalității de tratament și transparenței
(1) În timpul derulării procedurii de achiziții, toate contactele dintre autoritatea contractantă și candidați sau ofertanți trebuie să se desfășoare în condiții care garantează transparența și egalitatea de tratament. Aceste contacte nu pot conduce la modificarea condițiilor contractului și nici a clauzelor prevăzute în oferta inițială.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind principiile egalității de tratament și transparenței. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 prin care să se stabilească în ce măsură este permis contactul între autoritățile contractante și ofertanți pe timpul procedurii de atribuire a contractului, cerințele minime de evidențe scrise ale unei evaluări și detaliile minime ale deciziei luate de autoritatea contractantă.
Articolul 113
Decizia de atribuire
(1) Ordonatorul de credite decide cu privire la candidatul sau ofertantul căruia i se atribuie contractul, în conformitate cu criteriile de selecție și de atribuire stabilite în prealabil în documentele aferente procedurii de ofertare și în normele privind achizițiile.
(2) Autoritatea contractantă notifică tuturor candidaților sau ofertanților ale căror candidaturi sau oferte au fost respinse motivele pe care s-a întemeiat această decizie, precum și data la care expiră perioada de așteptare menționată la articolul 118 alineatul (2). Autoritatea contractantă comunică tuturor ofertanților care îndeplinesc criteriile de excludere și de selecție, și care au depus o cerere scrisă, caracteristicile și avantajele relative ale ofertei reținute, precum și numele ofertantului căruia îi este atribuit contractul.
Cu toate acestea, se impune a nu divulga anumite detalii în cazul în care dezvăluirea acestora ar împiedica aplicarea legii, ar contravine interesului public sau ar prejudicia interesele legitime de afaceri ale întreprinderilor publice sau private sau ar putea denatura concurența loială între întreprinderi.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind decizia de atribuire, precum și semnarea și executarea contractului.
Articolul 114
Anularea procedurii de achiziții
Înainte de semnarea contractului, autoritatea contractantă fie poate renunța la procedura de achiziții, fie poate anula procedura de atribuire a contractelor, fără ca ofertanții sau candidații să aibă dreptul de a solicita compensații.
Decizia trebuie motivată și adusă la cunoștința candidaților sau a ofertanților.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind anularea procedurii de achiziții.
Secțiunea 4
Garanții și acțiuni corective
Articolul 115
Garanții
Cu excepția contractelor de valoare redusă, autoritatea contractantă poate solicita contractanților, în cazul în care consideră acest lucru adecvat și proporțional, de la caz la caz și în urma unei analize a riscurilor, depunerea unei garanții pentru:
(a)
a asigura executarea integrală a contractului sau;
(b)
a limita riscurile financiare legate de plata prefinanțării.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind criteriile de analiză a riscurilor și garanțiile solicitate contractanților.
Articolul 116
Erori, nereguli și fraudă în procedură
(1) Atunci când procedura de atribuire se dovedește a fi viciată de erori substanțiale, de nereguli sau de fraudă, autoritatea contractantă suspendă procedura și poate lua toate măsurile necesare, inclusiv anularea procedurii.
În cazul în care, după atribuirea contractului, procedura de atribuire sau executarea contractului se dovedesc a fi viciate de erori substanțiale, de nereguli sau fraudă, autoritatea contractantă poate să nu încheie contractul, să suspende executarea acestuia sau, dacă este cazul, să îl rezilieze, în funcție de stadiul în care se află procedura.
În cazul în care aceste erori, nereguli sau fraude sunt imputabile contractantului, autoritatea contractantă poate refuza, în plus, efectuarea plăților, recupera sumele deja plătite sau rezilia toate contractele încheiate cu contractantul respectiv, proporțional cu gravitatea erorilor, a neregulilor sau a fraudei.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind suspendarea unui contract în cazul unor erori, nereguli sau al fraudei.
CAPITOLUL 2
Dispoziții aplicabile contractelor atribuite de instituții în cont propriu
Articolul 117
Autoritatea contractantă
(1) Instituțiile sunt considerate autorități contractante în cazul contractelor atribuite în cont propriu. În conformitate cu articolul 65, acestea deleagă competențele necesare exercitării funcției de autoritate contractantă.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind delegarea funcției autorității contractante, inclusiv identificarea nivelurilor adecvate pentru calcularea pragurilor.
Articolul 118
Praguri aplicabile
(1) Sub rezerva dispozițiilor din partea II titlul IV, Directiva 2004/18/CE fixează pragurile care stabilesc:
(a)
modalitățile de publicare menționate la articolul 103;
(b)
alegerea procedurilor menționate la articolul 104 alineatul (1);
(c)
termenele corespunzătoare.
(2) Sub rezerva excepțiilor și a condițiilor specificate în actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament, autoritatea contractantă nu poate, în cazul contractelor reglementate de Directiva 2004/18/CE, semna contractul sau contractul-cadru cu ofertantul declarat câștigător decât după expirarea unei perioade de așteptare.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind pragurile aplicabile, contractele separate și contractele pentru loturi, estimarea valorii anumitor contracte și perioada de așteptare de dinaintea semnării contractului.
Articolul 119
Reguli privind participarea la procedura de ofertare
(1) Participarea la proceduri de ofertare este deschisă în condiții egale tuturor persoanelor fizice și juridice care intră în domeniul de aplicare a tratatelor și tuturor persoanelor fizice și juridice dintr-o țară terță care a încheiat un acord special cu Uniunea în domeniul achizițiilor publice, în condițiile stabilite în acordul respectiv.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind dovada accesului la contracte.
(2) OLAF exercită competențele conferite de Comisie prin Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (18) de a efectua inspecții și controale la fața locului în statele membre și, în conformitate cu acordurile de cooperare și de asistență reciprocă în vigoare, în țări terțe și la sediile organizațiilor internaționale.
Articolul 120
Regulile privind achizițiile ale Organizației Mondiale a Comerțului
În cazurile în care se aplică Acordul multilateral privind achizițiile publice încheiat în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului, contractele sunt deschise și cetățenilor statelor care au ratificat acordul menționat, în condițiile prevăzute de acesta.
TITLUL VI
GRANTURI
CAPITOLUL 1
Domeniul de aplicare și forma granturilor
Articolul 121
Domeniul de aplicare a granturilor
(1) Granturile sunt contribuții financiare directe, acordate ca donație din buget pentru a finanța următoarele:
(a)
o acțiune destinată să contribuie la realizarea unui obiectiv de politică al Uniunii;
(b)
funcționarea unui organism care urmărește un obiectiv de interes general al Uniunii sau un obiectiv care se înscrie în cadrul unei politici a Uniunii (granturi de funcționare) și susține această politică.
Granturile fac obiectul fie al unui acord scris, fie al unei decizii a Comisiei notificată solicitantului declarat câștigător al unui grant.
Comisia poate institui sisteme electronice securizate pentru schimburile cu beneficiarii.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește normele detaliate privind precizarea domeniului de aplicare al granturilor, precum și normele care să stabilească dacă se folosesc acorduri de grant sau decizii de atribuire a granturilor. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește detaliile referitoare la sistemul electronic de schimb, inclusiv condițiile în care documentele depuse prin intermediul acestor sisteme, printre care acordurile de grant, se consideră originale și se semnează, precum și detaliile referitoare la utilizarea parteneriatelor-cadru.
(2) Nu reprezintă grant în sensul prezentului titlu:
(a)
cheltuielile cu membrii și personalul instituțiilor și contribuțiile la școlile europene;
(b)
contractele de achiziții publice menționate la articolul 101 și ajutoarele plătite cu titlu de asistență macrofinanciară și sprijin bugetar;
(c)
instrumentele financiare, și nici acționariatele sau participările la capitalul unor instituții financiare internaționale, precum Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD), sau organismele specializate ale Uniunii, precum Fondul European de Investiții;
(d)
contribuțiile plătite de Uniune sub formă de cotizații organismelor a căror membră este;
(e)
cheltuielile executate în cadrul gestiuni partajate și al gestiunii indirecte în sensul articolelor 58, 59 și 60, dacă nu se specifică altfel în normele financiare aplicabile bugetului entităților sau persoanelor cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul(1) litera (c) sau în acordurile de delegare;
(f)
contribuțiile la agențiile executive menționate la articolul 62, efectuate în temeiul actului constitutiv al fiecărei agenții;
(g)
cheltuielile legate de piețele de produse pescărești menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (19);
(h)
rambursarea cheltuielilor de călătorie și de ședere sau, după caz, a oricăror alte indemnizații plătite persoanelor invitate sau mandatate de instituții.
(i)
premiile acordate cu titlu de recompensă în cadrul unui concurs, cărora li se aplică partea I titlul VII.
(3) Compensațiile la rata dobânzii și subvențiile pentru comisioanele de garanție sunt tratate drept granturi, cu condiția să nu fie combinate în cadrul unei măsuri unice cu instrumentele financiare menționate în partea I titlul VIII.
Aceste compensații și subvenții sunt sub rezerva dispozițiilor prezentului titlu, cu excepția următoarelor:
(a)
principiul de cofinanțare menționat la articolul 125 alineatul (3);
(b)
principiul de nonprofit menționat la articolul 125 alineatul (4);
(c)
pentru acțiunile care au ca obiectiv întărirea capacității financiare a beneficiarului sau generarea de venit, evaluarea capacității financiare a solicitantului, menționată la articolul 132 alineatul (1);
(4) Fiecare instituție poate acorda granturi pentru activități de comunicare, atunci când, din motive justificate în mod corespunzător, utilizarea procedurilor de achiziții nu este adecvată.
Articolul 122
Beneficiari
(1) În cazul în care mai multe entități îndeplinesc criteriile pentru a primi un grant sau împreună formează o entitate, respectiva entitate poate fi tratată ca beneficiar unic, inclusiv atunci când entitatea este înființată în mod special pentru executarea acțiunii care urmează să fie finanțată prin intermediul grantului.
(2) În sensul prezentului titlu, următoarele entități sunt considerate ca entități afiliate beneficiarului:
(a)
entități care compun beneficiarul, în conformitate cu alineatul (1);
(b)
entități care îndeplinesc criteriile de eligibilitate și care nu se află într-una dintre situațiile menționate la articolul 131 alineatul (4) și care au o legătură cu beneficiarul, în special o legătură juridică sau de capital, care nu sunt nici limitate la acțiune, nici înființate cu unicul scop al executării respectivei acțiuni.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește conținutul minim al acordurilor sau deciziilor de grant, în special în cazul în care grantul este acordat mai multor entități, obligațiile specifice ale coordonatorului, dacă este cazul, precum și ale celorlalți beneficiari, regimul răspunderii aplicabile și condițiile privind adăugarea sau eliminarea unui beneficiar.
Articolul 123
Forme de grant
(1) Grantul poate lua oricare dintre următoarele forme:
(a)
rambursarea unei părți definite din costurile eligibile, menționate la articolul 126, suportate efectiv;
(b)
rambursarea pe baza costurilor unitare;
(c)
sume forfetare;
(d)
finanțare la rate forfetare;
(e)
o combinație între formele menționate la literele (a) - (d).
(2) Pentru a stabili forma adecvată de grant, se ține cont în cea mai mare măsură posibilă de interesele și de metodele contabile ale beneficiarilor potențiali.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor privind diferitele forme de grant, inclusiv pentru granturile de valoare mică.
Articolul 124
Sumele forfetare, costurile unitare și finanțarea la rate forfetare
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor actului de bază, utilizarea sumelor forfetare, a costurilor unitare sau a finanțării la rate forfetare este autorizată printr-o decizie a Comisiei care să asigure respectarea principiului egalității de tratament al beneficiarilor pentru aceeași categorie de acțiuni sau de programe de lucru.
În cazul în care suma maximă pentru fiecare grant nu depășește valoarea unui grant de valoare mică, autorizația poate fi acordată de ordonatorul de credite competent.
(2) Autorizația se bazează cel puțin pe următoarele elemente:
(a)
justificarea adecvării acestor forme de finanțare din perspectiva naturii acțiunilor sau programelor de lucru sprijinite, precum și a riscurilor de nereguli și fraudă și a costurilor controalelor;
(b)
identificarea costurilor sau a categoriilor de costuri acoperite de sumele forfetare, de costurile unitare sau de finanțarea la rate forfetare, din care se exclud costurile neeligibile în conformitate cu normele aplicabile ale Uniunii;
(c)
descrierea metodelor de stabilire a sumelor forfetare, a costurilor unitare și a finanțării la rate forfetare, precum și descrierea condițiilor pentru a asigura în mod rezonabil respectarea principiilor de nonprofit și de cofinanțare și evitarea finanțării duble a costurilor. Aceste metode se bazează pe:
(i)
date statistice sau mijloace obiective similare; sau
(ii)
o abordare de la beneficiar la beneficiar, bazată pe date istorice certificate sau verificabile ale beneficiarului ori pe practicile sale obișnuite de contabilitate analitică.
(3) În cazul în care se autorizează recurgerea la practicile obișnuite de contabilitate analitică ale beneficiarului, ordonatorul de credite competent poate evalua ex ante conformitatea acestor practici cu condițiile prevăzute la alineatul (2) sau printr-o strategie corespunzătoare de controale ex post.
În cazul în care conformitatea practicilor obișnuite de contabilitate analitică ale beneficiarului cu condițiile prevăzute la alineatul (2) se stabilește ex ante, cuantumul sumelor forfetare, al costurilor unitare sau al finanțării la rate forfetare, stabilit prin aplicarea practicilor respective, nu este contestat în cursul controalelor ex post.
Ordonatorul de credite competent poate considera că practicile obișnuite de contabilitate analitică ale beneficiarului sunt conforme cu condițiile prevăzute la alineatul (2) dacă sunt acceptate de autoritățile naționale în cadrul unor sisteme de finanțare comparabile.
(4) Decizia sau acordul de grant poate autoriza, sub formă de rate forfetare, finanțarea costurilor indirecte ale beneficiarului până la cel mult 7 % din costurile directe totale eligibile ale acțiunii, cu excepția cazului în care beneficiarul primește un grant de funcționare din buget. Plafonul de 7 % poate fi depășit printr-o decizie motivată a Comisiei.
(5) Proprietarii de IMM-uri și alte persoane juridice care nu primesc salariu pot declara drept eligibile costurile cu personalul ocazionate de activitatea depusă în cadrul unei acțiuni sau al unui program de lucru, pe baza costurilor unitare stabilite prin decizia Comisiei.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind sumele forfetare, costurile unitare și finanțarea la rate forfetare.
CAPITOLUL 2
Principii
Articolul 125
Principii generale aplicabile granturilor
(1) Atribuirea granturilor este reglementată de principiile egalității de tratament și transparenței.
(2) Fără a se aduce atingere articolului 130, granturile nu pot fi cumulative și nu se pot acorda retroactiv.
(3) Granturile implică cofinanțare, fără a aduce atingere normelor speciale stabilite în partea II titlul IV.
În absența unei dispoziții contrare în prezentul regulament, reglementările aplicabile partidelor politice la nivel european și normele privind finanțarea acestora sunt prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2004/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind statutul și finanțarea partidelor politice la nivel european (20).
(4) Granturile nu pot avea scopul sau efectul de a produce profit în contextul acțiunii sau al programului de lucru al beneficiarului (principiul de nonprofit).
Primul paragraf nu se aplică în cazul:
(a)
acțiunilor care au ca obiectiv consolidarea capacității financiare a beneficiarului sau acțiunilor care generează un venit pentru a le asigura continuitatea după perioada de finanțare din partea Uniunii prevăzută în decizia sau acordul de grant;
(b)
burselor de studii, de cercetare sau pentru formare profesională plătite persoanelor fizice;
(c)
altor modalități de sprijin direct acordat persoanelor aflate în nevoie, cum ar fi șomerii și refugiații;
(d)
granturilor bazate pe tarife forfetare și/sau sume forfetare și/sau costuri unitare în cazurile în care acestea sunt conforme condițiilor stabilite la articolul 124 alineatul (2);
(e)
granturilor de valoare mică.
În cazul în care se obține profit, Comisia are dreptul să recupereze procentajul din profit corespunzător contribuției Uniunii la costurile eligibile suportate efectiv de beneficiar pentru a realiza acțiunea sau programul de lucru.
(5) În sensul prezentului titlu, profit înseamnă un surplus de încasări față de costurile eligibile suportate de beneficiar în momentul efectuării cererii de plată a soldului.
Încasările menționate la primul paragraf se limitează la veniturile generate de acțiune sau de programul de lucru, precum și la contribuțiile financiare alocate în mod special de către donatori pentru finanțarea costurilor eligibile.
În cazul unui grant de funcționare, sumele destinate constituirii de rezerve nu sunt luate în considerare în scopul verificării conformității cu principiul de nonprofit.
(6) În cazul în care, la sfârșitul unui exercițiu financiar pentru care a beneficiat de un grant de funcționare, un partid politic la nivelul Uniunii înregistrează un excedent de venituri față de cheltuieli, o parte din acest excedent, care nu trebuie să depășească 25 % din venitul total pentru acel exercițiu, poate fi reportată, prin derogare de la principiul de nonprofit prevăzut la alineatul (4), în exercițiul financiar următor, cu condiția ca aceasta să fie utilizată înainte de încheierea primului trimestru al respectivului exercițiu.
La verificarea respectării principiului de nonprofit, nu sunt luate în calcul resursele proprii, în special donațiile și cotizațiile membrilor, totalizate în operațiunile anuale ale unui partid politic la nivelul Uniunii, care depășesc 15 % din costurile eligibile suportate de beneficiar.
Dispozițiile celui de-al doilea paragraf nu se aplică atunci când rezervele financiare ale unui partid politic la nivelul Uniunii depășesc 100 % din veniturile medii anuale ale acestuia.
(7) Granturile pot fi acordate în lipsa unei cereri de propuneri adresate BEI sau Fondului European de Investiții pentru acțiuni de asistență tehnică. În aceste cazuri, articolele 131 alineatele (2)-(5) și articolul 132 alineatul (1) nu se aplică.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește completarea principiilor generale aplicabile granturilor, inclusiv principiul de nonprofit și principiul cofinanțării. De asemenea, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește definirea asistenței tehnice.
Articolul 126
Costurile eligibile
(1) Granturile nu depășesc un plafon global exprimat ca valoare absolută, care se stabilește pe baza costurilor eligibile estimate.
Granturile nu depășesc costurile eligibile.
(2) Costurile eligibile sunt costurile suportate efectiv de beneficiarul unui grant și care îndeplinesc cumulativ următoarele criterii:
(a)
sunt suportate pe durata acțiunii sau a programului de lucru, cu excepția costurilor legate de rapoartele finale și de certificatele de audit;
(b)
sunt indicate în bugetul general total estimat al acțiunii sau al programului de lucru;
(c)
sunt necesare pentru realizarea acțiunii sau a programului de lucru care face obiectul grantului;
(d)
pot fi identificate și verificate, în special fiind înregistrate în contabilitatea beneficiarului și stabilite în conformitate cu normele contabile aplicabile în țara în care este stabilit beneficiarul și cu practicile obișnuite de contabilitate analitică ale beneficiarului;
(e)
respectă dispozițiile legislației fiscale și sociale aplicabile;
(f)
sunt rezonabile, justificate și respectă principiile bunei gestiuni financiare, în special în ceea ce privește economia și eficiența.
(3) Cererile de propuneri specifică categoriile de costuri considerate eligibile pentru finanțare din partea Uniunii.
Fără a aduce atingere actului de bază și în completarea prevederilor alineatului (2), următoarele categorii de costuri sunt eligibile atunci când sunt declarate eligibile de către ordonatorul de credite competent în cadrul cererii de propuneri:
(a)
costuri legate de garanția de prefinanțare depusă de beneficiarul grantului, atunci când garanția respectivă este solicitată de către ordonatorul de credite competent în conformitate cu articolul 134 alineatul (1);
(b)
costuri legate de auditurile externe, atunci când respectivele audituri sunt solicitate, în sprijinul cererilor de plată, de către ordonatorul de credite competent;
(c)
taxa pe valoarea adăugată (TVA) atunci când nu poate fi recuperată în temeiul legislației naționale privind TVA și este plătită de un alt beneficiar decât o persoană neimpozabilă în sensul definiției de la articolul 13 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (21).
(d)
costurile de amortizare, cu condiția ca acestea să fie suportate efectiv de beneficiar;
(e)
costurile de salarizare ale personalului administrațiilor naționale, în măsura în care aceste costuri corespund costului activităților pe care autoritatea publică respectivă nu le-ar desfășura dacă nu s-ar derula proiectul în cauză;
(4) Costurile suportate de entitățile afiliate unui beneficiar menționat la articolul 122 pot fi acceptate ca eligibile de către ordonatorul de credite competent în cadrul cererii de propuneri. În acest caz, se aplică cumulativ următoarele condiții:
(a)
entitățile în cauză sunt identificate în acordul sau decizia de grant;
(b)
entitățile în cauză respectă normele aplicabile beneficiarului în conformitate cu contractul sau decizia de grant în ceea ce privește eligibilitatea costurilor și drepturile de verificare și audit ale Comisiei, ale OLAF și ale Curții de Conturi.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește precizări suplimentare legate de costurile eligibile.
Articolul 127
Cofinanțarea în natură
(1) În scopul calculării profitului generat de grant, nu se ia în considerare cofinanțarea sub forma contribuțiilor în natură.
(2) Ordonatorul de credite competent poate accepta cofinanțarea sub forma contribuțiilor în natură în cazul în care aceasta este considerată necesară sau adecvată. În cazul în care se oferă o cofinanțare în natură în sprijinul unor granturi de valoare mică, iar ordonatorul de credite competent a decis să o refuze, acesta justifică de ce cofinanțarea în cauză nu este necesară sau adecvată.
Aceste contribuții nu depășesc:
(a)
fie costurile suportate efectiv de terți și justificate corespunzător cu documente contabile;
(b)
fie, în lipsa unor astfel de documente, costurile care corespund celor general acceptate pe piața în cauză.
Contribuțiile în natură se prezintă separat în estimarea bugetară pentru a reflecta resursele totale alocate acțiunii. Valoarea lor unitară se evaluează în bugetul provizoriu și nu face obiectul unor modificări ulterioare.
Contribuțiile în natură respectă normele naționale din domeniul fiscal și al asigurărilor sociale.
Articolul 128
Transparență
(1) Granturile sunt cuprinse într-un program de lucru, publicat înaintea punerii sale în aplicare.
Acest program de lucru se pune în aplicare prin publicarea de cereri de propuneri, cu excepția cazurilor de urgență excepționale motivate sau în cazul în care caracteristicile beneficiarului sau ale acțiunii nu lasă altă alternativă pentru o anumită acțiune sau în cazul în care beneficiarul este identificat într-un act de bază.
Primul paragraf nu se aplică ajutoarelor pentru situațiile de criză, operațiilor de protecție civilă sau operațiunilor de ajutor umanitar.
(2) Cererile de propuneri specifică termenul până la care toți solicitanții vor fi informați despre rezultatul evaluării cererii lor și data orientativă pentru semnarea acordurilor de grant sau notificarea deciziilor de grant.
Respectivele termene se stabilesc în baza următoarelor perioade:
(a)
pentru informarea tuturor solicitanților cu privire la rezultatele evaluării cererilor lor, maximum șase luni de la data limită pentru depunerea propunerilor complete;
(b)
pentru semnarea acordurilor de grant sau pentru notificarea deciziilor de grant către aceștia, maximum trei luni de la data informării solicitanților acceptați.
Respectivele perioade pot fi ajustate pentru a ține seama de orice interval de timp necesar pentru a respecta procedurile speciale care pot fi cerute prin actul de bază în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (22) și pot fi depășite în cazuri excepționale, justificate în mod corespunzător, în special pentru acțiuni complexe, atunci când există un număr mare de propuneri sau întârzieri imputabile solicitanților.
Ordonatorul de credite delegat prezintă în cadrul raportului său anual de activitate termenele medii pentru informarea solicitanților și semnarea acordurilor de grant sau notificarea deciziilor de grant. În cazul în care perioadele menționate la al doilea paragraf sunt depășite, ordonatorul de credite delegat prezintă justificări și propune acțiuni de remediere atunci când justificarea nu este corespunzătoare în conformitate cu al treilea paragraf.
(3) Toate granturile acordate în cursul unui exercițiu financiar se publică anual, în conformitate cu articolul 35 alineatele (2) și (3).
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cerințele legate de programul de lucru, conținutul cererii de propuneri, excepțiile la cererile de propuneri, informațiile pentru solicitanți și publicarea ex post.
Articolul 129
Principiul atribuirii necumulative
(1) Aceleiași acțiuni i se poate atribui un singur grant alocat de la buget în favoarea aceluiași beneficiar, cu excepția cazurilor în care actele de bază relevante dispun altfel.
Unui beneficiar i se poate aloca de la buget un singur grant de funcționare într-un exercițiu financiar.
Solicitantul informează de îndată ordonatorii de credite cu privire la cererile și granturile multiple pentru aceeași acțiune sau același program de lucru.
Costurile identice nu pot fi finanțate în niciun caz de două ori de la buget.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind atribuirea necumulativă a granturilor.
Articolul 130
Principiul neretroactivității
(1) Poate fi acordat un grant unei acțiuni deja începute numai în cazul în care solicitantul poate demonstra necesitatea demarării acțiunii înainte de semnarea acordului de grant sau de notificarea deciziei de grant.
În asemenea cazuri, costurile eligibile pentru finanțare nu sunt anterioare datei de depunere a cererii de grant, cu excepția unor cazuri excepționale bine întemeiate prevăzute în actul de bază sau în caz de extremă urgență a ajutorului pentru gestionarea crizelor, a operațiunilor de protecție civilă și a operațiunilor de ajutor umanitar sau în situații de pericol iminent sau imediat care amenință să escaladeze într-un conflict armat sau să destabilizeze o țară, atunci când un angajament timpuriu al Uniunii ar avea o importanță majoră în promovarea prevenirii conflictului.
Nu se pot acorda retroactiv granturi pentru acțiuni deja încheiate.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind principiul neretroactivității.
(2) În cazul granturilor de funcționare, acordul de grant se semnează sau decizia de grant se notifică în termen de șase luni de la începerea exercițiului financiar al beneficiarului. Costurile eligibile pentru finanțare nu pot fi anterioare datei de depunere a cererii de grant și nici anterioare începutului exercițiului financiar al beneficiarului.
CAPITOLUL 3
Procedura de atribuire
Articolul 131
Cereri de grant
(1) Cererile de grant sunt prezentate în scris și, după caz, într-un format electronic sigur.
În cazul în care consideră că este fezabil, Comisia oferă posibilitatea de a depune online cereri de grant.
(2) Sunt eligibile cererile de grant prezentate de următoarele persoane:
(a)
persoane juridice; sau
(b)
persoane fizice, în măsura în care este necesar prin natura sau caracteristicile acțiunii sau ale obiectivului urmărit de solicitant.
În sensul literei (a) de la primul paragraf, cererile de grant pot fi eligibile în cazul în care sunt prezentate de entități fără personalitate juridică în conformitate cu legislația națională aplicabilă, cu condiția ca reprezentanții acestora să aibă capacitatea de a-și asuma obligații legale în numele entității și de a oferi garanții pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii echivalente cu cele oferite de persoanele juridice.
(3) Cererea indică statutul juridic al candidatului și demonstrează capacitatea financiară și operațională a acestuia pentru a realiza acțiunea sau programul de lucru propus.
În acest sens, candidatul depune o declarație pe proprie răspundere și, cu excepția granturilor de valoare mică, orice document justificativ solicitat de ordonatorul de credite competent, pe baza unei analize de risc. Documentele necesare se indică în cererea de propuneri.
Verificarea capacității financiare nu se aplică persoanelor fizice care primesc burse, persoanelor fizice care au cel mai mult nevoie de sprijin direct și care primesc acest tip de sprijin, organismelor publice sau organizațiilor internaționale. În funcție de evaluarea riscurilor, ordonatorul de credite competent poate elimina obligația de verificare a capacității operaționale a organismelor publice sau a organizațiilor internaționale.
(4) Articolul 106 alineatul (1) și articolele 107, 108 și 109 se aplică și în cazul solicitanților de grant. Solicitanții certifică faptul că nu se găsesc într-una din situațiile prevăzute la respectivele articole. Cu toate acestea, ordonatorul de credite competent nu solicită această certificare în următoarele cazuri:
(a)
granturi cu valoare mică;
(b)
atunci când o astfel de certificare a fost oferită recent în cadrul unei alte proceduri de atribuire;
(5) Ordonatorul de credite competent poate impune sancțiuni administrative și financiare cu caracter efectiv, proporțional și disuasiv, în condițiile prevăzute la articolul 109.
Astfel de sancțiuni pot fi impuse, de asemenea, beneficiarilor care, la data prezentării cererii sau pe parcursul executării grantului, au făcut declarații false atunci când au furnizat informațiile solicitate de ordonatorul de credite competent ori nu au furnizat informațiile respective.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind condițiile pentru cererile de grant, dovada neaplicării unei situații de excludere, solicitanții fără personalitate juridică, persoanele juridice care reprezintă solicitant unic, sancțiunile financiare și administrative, criteriile de eligibilitate și granturile de valoare mică.
Articolul 132
Criterii de selecție și de atribuire
(1) Criteriile de selecție anunțate în prealabil în cererea de propuneri trebuie să permită evaluarea capacității solicitantului de a realiza acțiunea sau programul de lucru propus.
(2) Criteriile de atribuire anunțate în prealabil în cererea de propuneri trebuie să permită evaluarea calității propunerilor depuse luând în considerare obiectivele și prioritățile fixate.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind criteriile de selecție și de atribuire.
Articolul 133
Procedura de evaluare
(1) Propunerile sunt evaluate pe baza criteriilor de selecție și de atribuire anunțate în prealabil, pentru a stabili propunerile care pot beneficia de finanțare.
(2) Ulterior, pe baza evaluării prevăzute la alineatul (1), ordonatorul de credite competent întocmește lista beneficiarilor și sumele aprobate.
(3) Ordonatorul de credite competent informează în scris solicitanții în privința deciziei referitoare la cererea lor. În cazul neatribuirii grantului solicitat, instituția prezintă motivele respingerii cererii, în special în raport cu criteriile de selecție și de atribuire.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind evaluarea și atribuirea granturilor și informațiile pentru solicitanți.
CAPITOLUL 4
Plățile și controlul
Articolul 134
Garanția de prefinanțare
(1) Ordonatorul de credite competent poate solicita beneficiarului, în cazul în care consideră că acest lucru este adecvat și proporțional, de la caz la caz și în urma unei analize a riscurilor, depunerea unei garanții în avans pentru a limita riscurile financiare legate de plata prefinanțării.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), nu se solicită garanții în cazul granturilor de valoare mică.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind garanția de prefinanțare.
Articolul 135
Plata granturilor și controale
(1) Cuantumul grantului se definitivează numai după ce ordonatorul de credite competent aprobă rapoartele și conturile finale, fără a aduce atingere controalelor ulterioare efectuate de instituție, care sunt realizate în timp util.
(2) În cazul în care procedura de atribuire se dovedește a fi viciată de erori substanțiale, de nereguli sau fraude, ordonatorul de credite competent suspendă procedura și poate lua toate măsurile necesare, inclusiv anularea procedurii. Ordonatorul de credite competent informează imediat OLAF cu privire la cazurile de fraudă suspectate.
(3) În cazul în care, după atribuirea grantului, procedura de atribuire sau modul de execuție a grantului se dovedesc a fi viciate de erori substanțiale, de nereguli, de fraude sau de încălcarea obligațiilor, în funcție de stadiul în care se află procedura și după ce solicitantului sau beneficiarului i s-a oferit posibilitatea de a-și prezenta observațiile, ordonatorul de credite competent poate:
(a)
să refuze semnarea acordului de grant sau notificarea deciziei de grant;
(b)
să suspende utilizarea grantului; sau
(c)
să rezilieze acordul de grant sau, după caz, să anuleze decizia de grant.
(4) În cazul în care erorile, neregulile sau fraudele respective pot fi imputate beneficiarului sau în cazul în care beneficiarul nu își respectă obligațiile care îi revin în temeiul unui acord sau al unei decizii de grant, ordonatorul de credite competent poate, în plus, să reducă valoarea grantului sau să recupereze sumele plătite în mod necuvenit în conformitate cu acordul sau decizia de grant, proporțional cu gravitatea erorilor, neregulilor sau fraudelor ori a încălcării obligațiilor în cauză, după ce beneficiarului i s-a oferit posibilitatea de a-și prezenta observațiile.
(5) În cazul unor erori sistemice sau recurente, al unor nereguli, fraude sau în caz de încălcare a obligațiilor care pot fi imputate beneficiarului și care afectează semnificativ mai multe granturi acordate respectivului beneficiar în condiții similare, ordonatorul de credite competent poate suspenda utilizarea tuturor granturilor în cauză sau, după caz, poate rezilia acordurile de grant sau anula deciziile de grant respective, proporțional cu gravitatea erorilor, neregulilor, fraudelor sau încălcării obligațiilor, după ce beneficiarului i s-a oferit posibilitatea de a-și prezenta observațiile.
În plus, ordonatorul de credite competent poate, în urma unei proceduri contradictorii, să reducă valoarea granturilor sau să recupereze sumele plătite în mod necuvenit în ceea ce privește toate granturile afectate de erori sistemice sau recurente, de nereguli, de fraude sau de încălcarea obligațiilor menționate la primul paragraf, care pot fi auditate în conformitate cu acordurile sau deciziile de grant.
(6) Ordonatorul de credite competent stabilește cuantumurile care trebuie reduse sau recuperate, ori de câte ori acest lucru este posibil și realizabil pe baza costurilor declarate în mod necuvenit drept eligibile pentru fiecare grant în cauză, în urma acceptării situațiilor financiare revizuite prezentate de beneficiar.
(7) În cazurile în care nu este posibil sau realizabil să se cuantifice exact valoarea costurilor neeligibile pentru fiecare grant vizat, sumele care trebuie reduse sau recuperate pot fi stabilite prin extrapolarea ratei reducerii sau recuperării aplicate granturilor pentru care au fost demonstrate erori sistemice sau recurente sau nereguli sau, atunci când costurile neeligibile nu pot servi drept bază pentru stabilirea sumelor care trebuie reduse sau recuperate, prin aplicarea unei rate forfetare, ținând seama de principiul proporționalității. Beneficiarului i se oferă posibilitatea de a-și prezenta observațiile cu privire la metoda de extrapolare sau rata forfetară care urmează să fie aplicate și propune o metodă alternativă motivată corespunzător înainte de efectuarea reducerii sau recuperării.
(8) Comisia asigură respectarea egalității de tratament al beneficiarilor unui program, în special atunci când competența pentru executarea acestuia revine mai multor ordonatori de credite.
Beneficiarii sunt informați asupra mijloacelor de contestare a deciziilor luate în temeiul alineatelor (3), (4), (5), (6) și (7) de la prezentul articol, în conformitate cu articolul 97.
(9) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind plata granturilor și controalele, inclusiv normele privind documentele justificative și suspendarea și reducerea granturilor.
Articolul 136
Perioadele de păstrare a evidențelor
(1) Beneficiarii păstrează evidențele, documentele justificative, datele statistice și alte înregistrări relevante pentru grant pentru o perioadă de cinci ani după plata soldului, respectiv pentru o perioadă de trei ani pentru granturile de valoare mică.
(2) Evidențele legate de audituri, căi de atac, litigii sau reclamații apărute în urma executării proiectului se păstrează până în momentul încheierii acestor audituri, căi de atac, litigii sau procese.
CAPITOLUL 5
Punerea în aplicare
Articolul 137
Contractele de executare și sprijinul financiar acordat terților
(1) Atunci când punerea în aplicare a acțiunii sau a programului de lucru necesită acordarea unui sprijin financiar terților, beneficiarul poate acorda acest sprijin financiar, sub rezerva îndeplinirii următoarelor condiții:
(a)
înainte de a acorda grantul, ordonatorul de credite competent verifică dacă beneficiarul oferă garanții adecvate cu privire la recuperarea sumelor datorate Comisiei;
(b)
condițiile de acordare a acestui sprijin sunt stabilite strict de decizia sau acordul de grant dintre beneficiar și Comisie, pentru a evita exercitarea vreunui drept discreționar de către beneficiar;
(c)
sumele în cauză sunt mici, cu excepția cazurilor în care sprijinul financiar constituie scopul principal al acțiunii.
(2) Fiecare decizie sau contract de grant prevede în mod expres exercitarea de către Comisie și Curtea de Conturi a competențelor lor de control, asupra documentelor și la fața locului, precum și asupra informațiilor, chiar și a celor stocate pe suport electronic, cu privire la toate părțile terțe care au beneficiat de fonduri ale Uniunii.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind contractele de executare și sprijinul financiar acordat terților.
TITLUL VII
PREMII
Articolul 138
Reguli generale
(1) Acordarea premiilor este reglementată de principiile egalității de tratament și transparenței și promovează realizarea obiectivelor de politică ale Uniunii.
(2) În acest sens, premiile sunt condiționate de existența unui program de lucru care se publică înaintea punerii sale în aplicare. Programul de lucru se pune în aplicare prin publicarea concursurilor.
Concursurile pentru premii cu o valoare unitară de cel puțin 1 000 000 EUR pot fi publicate numai dacă sunt prevăzute în declarațiile sau în orice alt document relevant menționat la articolul 38 alineatul (3) litera (e).
Regulile de concurs trebuie să stabilească cel puțin condițiile de participare, inclusiv criteriile de excludere prevăzute la articolul 106 alineatul (1) și la articolele 107, 108 și 109, criteriile de acordare, valoarea premiului și modalitățile de plată.
Premiile nu pot fi acordate direct fără să se organizeze un concurs și se publică anual în conformitate cu articolul 35 alineatele (2) și (3).
(3) Participările la concursuri sunt evaluate de un grup de experți pe baza regulilor de concurs publicate.
Premiile sunt apoi acordate de ordonatorul de credite competent, pe baza evaluării grupului de experți, care au toată libertatea să hotărască dacă să recomande acordarea de premii, în funcție de felul în care evaluează calitatea realizărilor.
(4) Valoarea premiului nu trebuie să fie legată de costurile suportate de câștigător.
(5) Atunci când executarea unei acțiuni sau a unui program de lucru implică acordarea de premii unor părți terțe de către un beneficiar al unui grant al Uniunii, beneficiarul respectiv poate acorda astfel de premii cu condiția ca conținutul minim al regulilor de concurs, astfel cum sunt menționate la alineatul (2), să fie strict definit în decizia de grant sau în acordul încheiat între beneficiar și Comisie, fiind exclusă orice marjă de discreție.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind premiile, inclusiv programarea, regulile concursurilor, publicarea ex post, evaluarea, informarea și notificarea câștigătorilor.
TITLUL VIII
INSTRUMENTE FINANCIARE
Articolul 139
Domeniul de aplicare
(1) Instrumentele financiare sunt autorizate prin intermediul unui act de bază.
Fără a aduce atingere primului paragraf, pot fi instituite instrumente financiare, în cazuri justificate corespunzător, fără a fi autorizate prin intermediul unui act de bază, cu condiția ca respectivele instrumente să fie incluse în buget în conformitate cu articolul 49 alineatul (1) litera (e).
(2) În cazul în care sprijinul de la Uniune este furnizat prin intermediul instrumentelor financiare și combinat într-o singură măsură cu elemente legate direct de instrumente financiare care vizează aceiași beneficiari finali, inclusiv asistența tehnică, compensațiile la rata dobânzii și subvențiile pentru comisioanele de garanție, prezentul titlu se aplică tuturor elementelor respectivei măsuri.
(3) În cazul în care instrumentele financiare sunt combinate cu granturi finanțate de la buget în temeiul părții I titlul VI pentru elemente care nu sunt direct legate de instrumente financiare, sunt ținute evidențe separate pentru fiecare sursă de finanțare.
(4) Comisia poate executa instrumente financiare în cadrul gestiunii directe sau, în cadrul gestiunii indirecte, în cazul în care aceasta este definită în actul de bază, prin încredințarea de sarcini de execuție bugetară unor entități în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi).
Entitățile cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi), atunci când execută instrumente financiare, pot încredința, la rândul lor și pe proprie răspundere, o parte din execuție intermediarilor financiari, cu condiția ca aceste entități să garanteze că intermediarii financiari îndeplinesc criteriile menționate la articolul 140 alineatele (1), (3) și (5). Intermediarii financiari sunt selecționați pe baza unor proceduri deschise, transparente, proporționale și nediscriminatorii, evitându-se conflictele de interese.
Comisia rămâne responsabilă de conformitatea cadrului de executare a instrumentelor financiare cu principiul bunei gestiuni financiare și sprijină realizarea obiectivelor de politică definite și programate, măsurabile în termeni de performanțe și rezultate. Comisia poartă răspunderea pentru executarea instrumentelor financiare, fără a se aduce atingere răspunderii juridice și contractuale a entităților cărora li s-au încredințat sarcini, în conformitate cu legislația aplicabilă.
(5) În cazul instrumentelor financiare executate în gestiune partajată cu statele membre, dispozițiile care se aplică instrumentelor respective, inclusiv normele pentru contribuțiile la instrumentele financiare gestionate direct sau indirect în conformitate cu dispozițiile prezentului titlu, sunt prevăzute în regulamentele menționate la articolul 175.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind instrumentele financiare, inclusiv privind selecția entităților cărora li se încredințează execuția instrumentelor financiare, conținutul acordurilor de delegare, costurile și onorariile de gestiune, normele speciale pentru conturile fiduciare, execuția directă a instrumentelor financiare și selecția managerilor, a intermediarilor financiari și a beneficiarilor finali.
Articolul 140
Principii și condiții aplicabile instrumentelor financiare
(1) Instrumentele financiare se utilizează în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare, transparenței, proporționalității, nediscriminării, egalității de tratament și subsidiarității, precum și în conformitate cu obiectivele și pe durata stabilite în actul de bază care se aplică acestor instrumente financiare.
(2) Instrumentele financiare respectă următoarele elemente:
(a)
abordează disfuncționalitățile pieței sau situațiile investiționale suboptime, care s-au dovedit a fi viabile din punct de vedere financiar, dar care nu conduc la finanțări suficiente din surse de pe piață;
(b)
adiționalitate: instrumentele financiare nu vizează să le înlocuiască pe cele ale unui stat membru, finanțarea privată sau altă intervenție financiară din partea Uniunii;
(c)
evitarea denaturării concurenței pe piața internă și respectarea normelor privind ajutoarele de stat;
(d)
efectul de pârghie: contribuția Uniunii la un instrument financiar vizează mobilizarea unei investiții globale care să depășească valoarea contribuției Uniunii în conformitate cu indicatorii definiți în prealabil;
(e)
alinierea intereselor: în executarea instrumentelor financiare, Comisia se asigură că există un interes comun pentru atingerea obiectivelor de politică definite pentru un anumit instrument financiar, interes care poate fi stimulat prin dispoziții precum cerințe de coinvestiții, cerințe privind partajarea riscului sau stimulente financiare, prevenind, în același timp, un conflict de interese cu alte activități ale entității în cauză;
(f)
instrumentele financiare sunt stabilite pe baza evaluării ex ante, inclusiv o evaluare a unei posibile reutilizări a resurselor suplimentare menționate la alineatul (8) litera (f).
(3) Cheltuielile bugetare legate de un instrument financiar și responsabilitatea financiară a Uniunii nu depășesc în niciun caz valoarea angajamentului bugetar relevant prevăzut pentru acesta, excluzând astfel pasivele contingente pentru buget.
(4) Entitățile cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi) și toți intermediarii financiari selectați să participe la executarea operațiunilor financiare în temeiul unui instrument financiar respectă standardele relevante și legislația aplicabilă privind prevenirea spălării de bani, combaterea terorismului și a fraudei fiscale. Pentru execuția instrumentelor financiare în conformitate cu prezentul titlu, entitățile cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi) nu pot fi stabilite și nu întrețin relații comerciale cu entități înregistrate pe teritorii ale căror jurisdicții nu cooperează cu Uniunea în ceea ce privește aplicarea standardelor fiscale convenite la nivel internațional și transpun aceste cerințe în contractele încheiate cu intermediarii financiari selectați.
(5) Entitățile cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi), intermediarii financiar menționați la alineatul (4) din prezentul articol implicați în gestionarea instrumentelor financiare ale Uniunii și destinatarii finali ai sprijinului de la Uniune în conformitate cu prezentul titlu pun la dispoziția Curții de Conturi toate facilitățile și toate informațiile pe care Curtea de Conturi le consideră necesare pentru a-și realiza sarcinile, în conformitate cu articolului 161.
Sprijinului din partea Uniunii acordat în conformitate cu prevederile prezentului titlu i se aplică Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Lupta Antifraudă (OLAF) (23).
(6) Sumele care reprezintă cel puțin contribuția Uniunii sau, unde este cazul, multiplii acestor sume sunt utilizate pentru atingerea obiectivelor specifice de politică urmărite prin intermediul instrumentului financiar și nu generează avantaje necuvenite, în special sub formă de dividende necuvenite sau profit pentru terțe părți.
Fără a aduce atingere normelor sectoriale legate de gestiunea partajată, veniturile, inclusiv dividendele, câștigurile de capital, comisioanele de garanție și dobânzile la împrumuturi și la sumele din conturi fiduciare rambursate Comisiei sau conturile fiduciare deschise pentru instrumente financiare și atribuibile sprijinului de la buget în cadrul unui instrument financiar sunt înscrise în buget după deducerea costurilor și onorariilor de gestiune.
Rambursările anuale, inclusiv rambursările de capital, garanțiile eliberate și rambursările de capital principal al împrumuturilor rambursate Comisiei sau conturile fiduciare deschise pentru instrumente financiare și atribuibile sprijinului de la buget în cadrul unui instrument financiar constituie venituri alocate interne în conformitate cu articolul 21 și sunt folosite pentru același instrument financiar, fără a aduce atingere alineatului (9) de la prezentul articol, pentru o perioadă care nu depășește perioada de angajament a creditelor plus doi ani, dacă nu se specifică altfel într-un act de bază.
(7) Plățile în conturile fiduciare sunt efectuate de către Comisie în baza unor cereri de plată motivate în mod corespunzător prin previziuni de plată, ținându-se seama de soldurile disponibile în conturile fiduciare și de necesitatea de a evita soldurile excesive pentru aceste sume. În cazul în care sumele din conturile fiduciare sunt suficiente pentru a acoperi rezerva minimă prevăzută contractual pentru conturile fiduciare, majorată în funcție de previziunile de plată pentru exercițiul financiar în curs și pentru a acoperi sumele necesare pentru a exclude pasivele contingente aferente obligațiilor de plată în alte monede decât euro, nu se efectuează alte plăți în conturile fiduciare. Previziunile de plată trebuie prezentate o dată pe an sau, dacă este cazul, de două ori pe an.
(8) Comisia transmite anual Parlamentului European și Consiliului un raport privind activitățile legate de instrumentele financiare. Raportul cuprinde, pentru fiecare instrument financiar sprijinit:
(a)
identificarea instrumentului financiar și a actului de bază;
(b)
o descriere a instrumentului financiar, modalitățile de executare și valoarea adăugată a contribuției din partea Uniunii;
(c)
instituțiile financiare implicate în executare, inclusiv orice aspecte referitoare la aplicarea alineatului (5);
(d)
totalul plăților și angajamentelor bugetare din buget pentru fiecare instrument financiar;
(e)
performanțele instrumentului financiar, inclusiv investițiile realizate;
(f)
o evaluare a utilizării oricăror sume care se întorc la instrument ca venituri alocate interne în conformitate cu alineatul (6);
(g)
soldul contului fiduciar;
(h)
venituri și rambursări în conformitate cu alineatul (6);
(i)
valoarea investițiilor de capital, în ceea ce privește anii anteriori;
(j)
cifrele acumulate referitoare la deprecierea activelor instrumentelor de capital sau de partajare a riscurilor și cele referitoare la cererile de executare a garanțiilor pentru instrumentele de garantare;
(k)
efectul de pârghie vizat și efectul de pârghie realizat;
(l)
contribuția instrumentului financiar la realizarea obiectivelor programului vizat, măsurată pe baza indicatorilor stabiliți, inclusiv, după caz, diversificarea geografică.
(9) În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul consideră că un instrument financiar nu și-a realizat în mod eficient obiectivele, aceste instituții pot solicita Comisiei să depună o propunere pentru un act de bază revizuit în vederea închiderii instrumentului. În cazul închiderii unui instrument financiar, orice noi plăți din cadrul respectivului instrument în conformitate cu alineatul (6) paragraful al treilea sunt considerate venituri generale.
(10) Scopul instrumentelor financiare și, după caz, forma lor juridică specifică și locul legal de înregistrare sunt publicate pe site-ul de internet al Comisiei.
(11) Pentru instrumentele financiare, ordonatorul de credite competent garantează că declarațiile financiare care acoperă perioada 1 ianuarie - 31 decembrie și care respectă normele contabile menționate la articolul 143 și standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public (IPSAS), precum și orice alte informații necesare pentru a produce declarațiile financiare în conformitate cu articolul 68 alineatul (3) sunt furnizate entităților cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (ii), (iii), (v) și (vi) până la data de 15 februarie a exercițiului următor. Ordonatorul de credite competent garantează, de asemenea, că declarațiile financiare auditate pentru instrumentele financiare sunt furnizate entităților respective până la data de 15 mai a exercițiului următor.
(12) Comisia asigură gestiunea armonizată a instrumentelor financiare, în special în domeniul contabilității, raportării, monitorizării și gestiunii riscului financiar.
(13) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind executarea instrumentelor financiare, inclusiv condiții pentru utilizarea lor, efectul de pârghie, evaluarea ex ante, monitorizarea și tratamentul aplicat contribuțiilor din fondurile menționate la articolul 175.
TITLUL IX
PREZENTAREA CONTURILOR ȘI CONTABILITATEA
CAPITOLUL 1
Prezentarea conturilor
Articolul 141
Structura conturilor
Conturile cuprind:
(a)
situațiile financiare consolidate, care prezintă consolidarea informațiilor financiare conținute în situațiile financiare ale instituțiilor finanțate de la buget, în cele ale organismelor menționate la articolul 208 și în cele ale altor organisme ale căror conturi trebuie să fie consolidate în conformitate cu regulile contabile menționate la articolul 143;
(b)
conturile bugetare agregate care prezintă informațiile conținute în conturile bugetare ale instituțiilor;
Articolul 142
Raportul privind gestiunea bugetară și financiară
(1) Fiecare instituție și organism menționat la articolul 141 elaborează un raport privind gestiunea bugetară și financiară din timpul exercițiului financiar.
Raportul respectiv se trimite Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi până la data de 31 martie a următorului exercițiu financiar.
(2) Raportul menționat la alineatul (1) prezintă, atât în termeni absoluți, cât și relativi, cel puțin rata de execuție a creditelor, precum și informații rezumative privind transferurile de credite între diverse posturi bugetare.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind raportul de gestiune bugetară și financiară.
Articolul 143
Reguli privind conturile
(1) Contabilul Comisiei adoptă reguli pe baza standardelor contabile acceptate la nivel internațional pentru sectorul public. Contabilul se poate abate de la standardele respective dacă estimează că acest lucru este necesar pentru a oferi o imagine fidelă a activelor și pasivelor, a cheltuielilor, a veniturilor și a fluxurilor de numerar. Atunci când o regulă contabilă se abate semnificativ de la standardele respective, notele la situațiile financiare precizează acest fapt și motivele care stau la baza lui.
(2) Conturile bugetare menționate la articolul 141 respectă principiile bugetare stabilite prin prezentul regulament și prezintă o imagine fidelă a operațiunilor bugetare de venituri și cheltuieli.
Articolul 144
Principii contabile
(1) Situațiile financiare menționate la articolul 141 prezintă informații, inclusiv în ce privește politicile contabile, astfel încât să se asigure furnizarea unor informații relevante, fiabile, comparabile și inteligibile. Situațiile financiare se întocmesc în conformitate cu principiile contabile general acceptate, definite în regulile menționate la articolul 143.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în ceea ce privește stabilirea cadrului pentru executarea de către ordonatorul de credite a sarcinilor care îi revin în conformitate cu prezentul articol și cu articolele 145, 146, 148, 151, 154, 156 și 157.
Articolul 145
Situații financiare
(1) Situațiile financiare se prezintă în milioane de euro și cuprind:
(a)
bilanțul și contul de rezultat, care reprezintă toate activele și pasivele și situația financiară, precum și rezultatul economic la data de 31 decembrie a exercițiului anterior; acestea sunt prezentate în conformitate cu regulile contabile menționate la articolul 143;
(b)
situația fluxurilor de numerar, care prezintă sumele colectate și plătite în cursul exercițiului și situația finală de trezorerie;
(c)
situația modificărilor de active nete, care prezintă o sinteză a mișcărilor înregistrate în cursul exercițiului la rezerve și la rezultatele acumulate.
(2) Notele la situațiile financiare completează și comentează informațiile prezentate în situațiile menționate în alineatul (1) și furnizează toate informațiile suplimentare prevăzute de practica contabilă acceptată la nivel internațional, în cazul în care aceste informații sunt relevante pentru activitățile Uniunii.
Articolul 146
Rapoarte privind execuția bugetară
(1) Rapoartele privind execuția bugetară sunt prezentate în milioane de euro. Acestea sunt formate din:
(a)
rapoartele care agregă toate operațiunile bugetare ale exercițiului pe venituri și cheltuieli;
(b)
notele explicative, care completează și comentează informațiile prezentate în rapoarte.
(2) Rapoartele privind execuția bugetară respectă aceeași structură ca și bugetul.
Articolul 147
Conturi provizorii
(1) Contabilii celorlalte instituții și organisme menționate la articolul 141 transmit conturile lor provizorii contabilului Comisiei și Curții de Conturi până la data de 1 martie a exercițiului următor.
(2) Contabilii celorlalte instituții și organisme menționate la articolul 141 transmit, de asemenea, contabilului Comisiei, până la data de 1 martie a exercițiului următor, un pachet de rapoarte într-un format standardizat stabilit de contabilul Comisiei în vederea consolidării.
(3) Contabilul Comisiei consolidează conturile provizorii respective și conturile provizorii ale Comisiei și trimite Curții de Conturi, până la data de 31 martie a exercițiului următor, conturile provizorii ale Comisiei și conturile provizorii consolidate ale Uniunii.
Articolul 148
Aprobarea conturilor consolidate finale
(1) Până la data de 1 iunie, Curtea de Conturi formulează observații cu privire la conturile provizorii ale altor instituții decât Comisia și ale fiecărui organism menționat la articolul 141 și, până la data de 15 iunie, formulează observații cu privire la conturile provizorii ale Comisiei și la conturile provizorii consolidate ale Uniunii.
(2) Instituțiile, altele decât Comisia, și fiecare dintre organismele menționate la articolul 141 întocmesc conturile lor finale și le transmit contabilului Comisiei, Curții de Conturi, Parlamentului European și Consiliului până la data de 1 iulie în vederea întocmirii conturilor consolidate finale.
Contabilii celorlalte instituții și organisme menționate la articolul 141 transmit, de asemenea, contabilului Comisiei, până la data de 1 iulie, un pachet de rapoarte într-un format standardizat stabilit de contabilul Comisiei în vederea consolidării.
(3) Contabilul fiecărei instituții și fiecărui organism menționat la articolul 141 transmite, de asemenea, Curții de Conturi și, în copie, contabilului Comisiei, la aceeași dată la care transmite conturile finale, o scrisoare cuprinzând declarațiile conducerii cu privire la aceste conturi finale.
Conturile finale sunt însoțite de o notă redactată de contabil, prin care acesta declară că respectivele conturi finale au fost întocmite în conformitate cu prevederile prezentului titlu și cu principiile, regulile și metodele contabile aplicabile.
(4) Contabilul Comisiei întocmește conturile consolidate finale, pe baza informațiilor prezentate, în temeiul alineatului (2) de la prezentul articol, de către toate celelalte instituții în afara Comisiei și de către organisme menționate la articolul 141. Conturile consolidate finale sunt însoțite de o notă redactată de contabilul Comisiei, prin care acesta declară că respectivele conturi consolidate finale au fost întocmite în conformitate cu prezentul titlu și cu principiile, regulile și metodele contabile descrise în notele la situațiile financiare.
(5) După aprobarea conturilor consolidate finale și a propriilor sale conturi, Comisia le transmite Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi până la de data de 31 iulie.
Până la aceeași dată, contabilul Comisiei transmite Curții de Conturi o scrisoare cuprinzând declarațiile conducerii cu privire la conturile consolidate finale.
(6) Conturile consolidate finale se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, împreună cu declarația de asigurare furnizată de Curtea de Conturi în conformitate cu articolul 287 din TFUE și cu articolul 106a din Tratatul Euratom până la data de 15 noiembrie.
CAPITOLUL 2
Informații privind execuția bugetară
Articolul 149
Raportul privind garanțiile și riscurile bugetare
Pe lângă situațiile și rapoartele prevăzute la articolele 145 și 146, Comisia prezintă anual Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la garanțiile bugetare menționate la articolul 49 alineatul (1) litera (d) și riscurile aferente.
Informațiile respective sunt transmit în același timp Curții de Conturi.
Articolul 150
Informații privind execuția bugetară
(1) Pe lângă situațiile și rapoartele prevăzute la articolele 145 și 146, contabilul Comisiei transmite lunar Parlamentului European și Consiliului cifre, agregate cel puțin la nivel de capitol, cu privire la execuția bugetară, în ceea ce privește atât veniturile, cât și cheltuielile în raport cu ansamblul creditelor.
Aceste cifre furnizează, de asemenea, detalii privind utilizarea creditelor reportate.
Cifrele se transmit în termen de 10 zile lucrătoare de la încheierea fiecărei luni.
(2) De trei ori pe an, în termen de 30 zile lucrătoare de la data de 31 mai, 31 august și, respectiv, 31 decembrie, contabilul Comisiei transmite Parlamentului European și Consiliului un raport privind execuția bugetară, referitor atât la venituri, cât și la cheltuieli, defalcate pe capitole, articole și posturi bugetare.
Rapoartele furnizează, de asemenea, detalii privind utilizarea creditelor reportate din exercițiile financiare anterioare.
(3) Cifrele și raportul privind execuția bugetară se transmit în același timp Curții de Conturi și se publică pe site-ul de internet al Comisiei.
(4) Până la data de 15 septembrie a fiecărui an, ordonatorul de credite transmite Parlamentului European și Consiliului un raport care cuprinde informații privind riscurile actuale remarcate, tendințele generale observate, noile aspecte contabile întâlnite, progresele în materie de contabilitate, inclusiv cele menționate de Curtea de Conturi, precum și informații privind recuperările.
CAPITOLUL 3
Contabilitatea
Secțiunea 1
Dispoziții comune
Articolul 151
Sistemul contabil
(1) Sistemul contabil al unei instituții are scopul de a organiza informațiile bugetare și financiare astfel încât cifrele să poate fi înregistrate și clasate.
(2) Sistemul contabil este format din contabilitatea generală și contabilitatea bugetară. Aceste contabilități sunt conduse în euro pe baza anului calendaristic.
(3) Ordonatorul de credite delegat poate ține, de asemenea, o contabilitate analitică.
Articolul 152
Cerințe comune privind sistemul contabil al instituțiilor
După consultarea contabililor celorlalte instituții și organisme menționate la articolul 141, contabilul Comisiei adoptă, în conformitate cu articolul 143, regulile contabile și planul de conturi armonizat care urmează a fi aplicat de toate instituțiile, de oficiile menționate în partea II titlul V și de toate organismele menționate la articolul 141.
Secțiunea 2
Contabilitatea generală
Articolul 153
Contabilitatea generală
Contabilitatea generală înregistrează, în ordine cronologică, utilizând metoda înregistrării în partidă dublă, toate evenimentele și operațiunile care afectează situația economică și financiară și activele și pasivele instituțiilor și organismelor menționate la articolul 141.
Articolul 154
Înregistrările în contabilitatea generală
(1) Mișcările din conturi și soldurile din conturile generale se înregistrează în registre contabile.
(2) Toate înregistrările contabile, inclusiv ajustările contabile, se bazează pe documente justificative, la care fac trimitere.
(3) Sistemul contabil permite urmărirea clară prin audit a tuturor înregistrărilor contabile.
Articolul 155
Ajustări contabile
După încheierea exercițiului financiar și până la data prezentării conturilor generale, contabilul poate face orice ajustări care, fără să implice plăți sau încasări pentru exercițiul în cauză, sunt necesare pentru o prezentare fidelă și corectă a conturilor respective. Aceste ajustări respectă normele contabile menționate la articolul 143.
Secțiunea 3
Contabilitatea bugetară
Articolul 156
Contabilitatea bugetară
(1) Contabilitatea bugetară prezintă o înregistrare detaliată a execuției bugetare.
(2) În sensul alineatului (1), contabilitatea bugetară înregistrează toate operațiunile bugetare de venituri și cheltuieli prevăzute în partea I titlul IV.
CAPITOLUL 4
Inventarierea patrimoniului
Articolul 157
Inventarul
(1) Fiecare instituție și fiecare organism menționat la articolul 141 întocmește inventare cantitative și valorice ale tuturor imobilizărilor corporale, necorporale și financiare ale Uniunii, în conformitate cu un model instituit de contabilul Comisiei.
Fiecare instituție și fiecare organism menționat la articolul 141 verifică dacă înregistrările din inventar corespund cu situația reală.
(2) Vânzarea de bunuri corporale face obiectul unei publicități adecvate.
TITLUL X
AUDITUL EXTERN ȘI DESCĂRCAREA DE GESTIUNE
CAPITOLUL 1
Auditul extern
Articolul 158
Audit extern efectuat de Curtea de Conturi
Parlamentul European, Consiliul și Comisia informează Curtea de Conturi, cât mai curând posibil, cu privire la toate deciziile și normele adoptate în temeiul articolelor 13, 16, 21, 25, 26, 29 și 40.
Articolul 159
Norme și proceduri în materie de audit
(1) Examinarea de către Curtea de Conturi a legalității și conformității tuturor veniturilor încasate și a tuturor cheltuielilor efectuate are loc în conformitate cu tratatele, bugetul, prezentul regulament, actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament și cu toate celelalte acte adoptate în temeiul tratatelor.
(2) În îndeplinirea funcției sale, Curtea de Conturi poate consulta, în condițiile menționate la articolul 161, toate documentele și informațiile privind gestiunea financiară a departamentelor sau organismelor în ceea ce privește operațiunile finanțate sau cofinanțate de Uniune. Curtea de Conturi are competența de a audia orice funcționar responsabil de o operațiune de venituri sau de cheltuieli și de a utiliza oricare dintre procedurile de audit adecvate departamentelor sau organismelor menționate anterior. În statele membre, auditul se efectuează în colaborare cu instituțiile naționale de control sau, dacă acestea nu dispun de competențele necesare, cu departamentele naționale competente. Curtea de Conturi și instituțiile naționale de audit cooperează într-o atmosferă de încredere, respectându-și reciproc independența.
Pentru obținerea tuturor informațiilor necesare îndeplinirii sarcinilor care i-au fost atribuite de tratate sau de actele adoptate în temeiul acestora, Curtea de Conturi poate fi prezentă, la cererea sa, la operațiunile de audit efectuate în cadrul execuției bugetare de către sau în numele oricărei instituții.
La cererea Curții de Conturi, fiecare instituție autorizează organismele financiare deținătoare de depozite ale Uniunii pentru a permite Curții de Conturi să se asigure de faptul că datele externe corespund situației contabile.
(3) În vederea îndeplinirii sarcinilor sale, Curtea de Conturi notifică instituțiilor și autorităților cărora li se aplică prezentul regulament lista cu numele membrilor personalului său împuterniciți să efectueze auditul la instituțiile respective.
Articolul 160
Verificări privind titlurile de valoare și numerarul
Curtea de Conturi veghează ca titlurile de valoare și fondurile în depozite și casa să fie verificate pe baza documentelor justificative semnate de depozitari sau pe baza unor procese-verbale privind situația casei și a portofoliului. Curtea de Conturi poate efectua ea însăși aceste verificări.
Articolul 161
Dreptul de acces al Curții de Conturi
(1) Comisia, celelalte instituții, organismele care administrează venituri sau cheltuieli în numele Uniunii și beneficiarii acordă Curții de Conturi toate facilitățile și îi furnizează toate informațiile pe care aceasta le consideră necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale. Aceștia pun la dispoziția Curții de Conturi toate documentele privind atribuirea și executarea contractelor finanțate de la buget și toate conturile de numerar sau de materiale, toate registrele contabile și toate documentele justificative și, de asemenea, documentele administrative relevante, toate documentele cu privire la venituri și cheltuieli, toate inventarele, toate organigramele pe care Curtea de Conturi le consideră necesare pentru a verifica, pe bază de documente sau de audituri la fața locului, raportul privind rezultatul bugetar și financiar și, în același scop, toate documentele și datele create sau păstrate în format electronic.
Organismele de audit intern și celelalte servicii ale administrațiilor naționale în cauză acordă Curții de Conturi toate facilitățile pe care aceasta le consideră necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale.
(2) Funcționarii ale căror operațiuni sunt verificate de Curtea de Conturi:
(a)
prezintă atât documentele cu privire la casă, alte fonduri, titluri de valoare sau materiale de orice fel, precum și documentele justificative cu privire la gestionarea fondurilor care le-au fost încredințate, dar și toate registrele, evidențele și documentele relevante;
(b)
prezintă corespondența și orice alte documente solicitate în vederea efectuării integrale a auditului menționat la articolul 159 alineatul (1).
Informațiile furnizate în conformitate cu litera (b) de la primul paragraf pot fi solicitate numai de către Curtea de Conturi.
(3) Curtea de Conturi este împuternicită să verifice documentele referitoare la veniturile și cheltuielile Uniunii păstrate la departamentele instituțiilor și, în special, la departamentele cu responsabilitate decizională în privința acestor venituri și cheltuieli, la organismele care administrează venituri sau cheltuieli în numele Uniunii sau la persoanele fizice sau juridice care beneficiază de plăți de la buget.
(4) Verificarea legalității și a conformității veniturilor și cheltuielilor și controlul bunei gestiuni financiare se extinde la verificarea utilizării, de către organismele exterioare instituțiilor, a fondurilor Uniunii primite sub formă de contribuții.
(5) Finanțările de la bugetul Uniunii către destinatari din exteriorul instituțiilor necesită din partea respectivilor destinatari acordul în scris sau, în lipsa acordului acestora, acordul contractanților sau subcontractanților, cu privire la auditul efectuat de Curtea de Conturi privind utilizarea finanțărilor acordate.
(6) Comisia pune la dispoziția Curții de Conturi, la cererea acesteia, orice informații cu privire la operațiunile de împrumut și de credit.
(7) Utilizarea sistemelor informatice integrate nu trebuie să aibă ca efect reducerea accesului Curții de Conturi la documentele justificative.
Articolul 162
Raportul anual al Curții de Conturi
(1) Până la data de 30 iunie, Curtea de Conturi transmite Comisiei și instituțiilor în cauză orice observații care, în opinia sa, sunt de natură să figureze în raportul anual. Aceste observații rămân confidențiale și fac obiectul unei proceduri contradictorii. Fiecare instituție adresează propriul răspuns Curții de Conturi până la data de 15 octombrie. Răspunsurile altor instituții decât Comisia se trimit în același timp și Comisiei.
(2) Raportul anual conține o evaluare a bunei gestiuni financiare.
(3) Raportul anual conține o secțiune pentru fiecare instituție. Curtea de Conturi poate adăuga orice raport de sinteză sau observații generale pe care le consideră necesare.
Curtea de Conturi ia toate măsurile necesare pentru a asigura publicarea răspunsurilor fiecărei instituții la observațiile sale lângă sau după fiecare observație la care se referă.
(4) Curtea de Conturi transmite autorităților responsabile cu aprobarea descărcării de gestiune și celorlalte instituții, până la data de 15 noiembrie, raportul său anual însoțit de răspunsurile instituțiilor și asigură publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(5) De îndată ce Curtea de Conturi a transmis raportul anual, Comisia informează imediat statele membre în cauză cu privire la părțile din raport referitoare la gestionarea fondurilor de care sunt responsabile în conformitate cu normele aplicabile.
După primirea acestor informații, statele membre adresează Comisiei răspunsurile lor în termen de 60 de zile. Comisia transmite Curții de Conturi, Parlamentului European și Consiliului un rezumat al respectivelor informații până la data de 28 februarie.
Articolul 163
Rapoarte speciale ale Curții de Conturi
(1) Curtea de Conturi transmite instituției sau organismului în cauză orice observații care, în opinia sa, sunt de natură să apară într-un raport special. Aceste observații rămân confidențiale și fac obiectul unei proceduri contradictorii.
Instituția sau organismul în cauză informează Curtea de Conturi în termen de două luni și jumătate de la transmiterea observațiilor cu privire la eventuale răspunsuri pe care dorește să le formuleze în legătură cu observațiile respective.
Curtea de Conturi adoptă o variantă definitivă a raportului special în luna următoare primirii răspunsurilor formulate de instituția sau organismul în cauză.
Rapoartele speciale, însoțite de răspunsurile instituției sau organismului în cauză, se transmit de îndată Parlamentului European și Consiliului, iar fiecare dintre cele două instituții decide, dacă este cazul împreună cu Comisia, cu privire la măsurile care trebuie luate.
Curtea de Conturi ia toate măsurile necesare pentru a garanta că răspunsurile la observațiile sale, formulate de fiecare instituție sau organism sunt publicate împreună cu raportul special.
(2) Avizele menționate la articolul 287 alineatul (4) al doilea paragraf din TFUE, care nu se referă la propuneri sau proiecte reglementate de procedura legislativă de consultare, pot fi publicate de Curtea de Conturi în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Curtea de Conturi decide în privința publicării după consultarea instituției care a solicitat avizul sau la care se referă acesta. Avizele publicate sunt însoțite de eventualele comentarii ale instituțiilor în cauză.
CAPITOLUL 2
Descărcarea de gestiune
Articolul 164
Calendarul procedurii de descărcare de gestiune
(1) La recomandarea Consiliului hotărând cu majoritate calificată, Parlamentul European aprobă, înainte de data de 15 mai a exercițiului n + 2, descărcarea de gestiune Comisiei pentru execuția bugetară a exercițiului n.
(2) Dacă nu poate fi respectată data prevăzută la alineatul (1), Parlamentul European sau Consiliul informează Comisia cu privire la motivele amânării.
(3) Dacă Parlamentul European amână luarea deciziei de descărcare de gestiune, Comisia depune toate eforturile pentru a lua măsuri, cât mai repede posibil, pentru a înlătura sau a facilita înlăturarea obstacolelor din calea deciziei în cauză.
Articolul 165
Procedura de descărcare de gestiune
(1) Decizia de descărcare de gestiune vizează conturile tuturor veniturilor și cheltuielilor Uniunii, soldul rezultat și activele și pasivele Uniunii prezentate în bilanț.
(2) În vederea acordării descărcării de gestiune, Parlamentul European examinează conturile, situațiile financiare și raportul de evaluare menționate la articolul 318 din TFUE, după ce Consiliul a făcut deja acest lucru. De asemenea, Parlamentul European examinează raportul anual întocmit de Curtea de Conturi, însoțit de răspunsurile instituțiilor care fac obiectul auditului, precum și rapoartele speciale relevante ale Curții de Conturi cu privire la exercițiul financiar în cauză și declarația de asigurare a Curții de Conturi privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea tranzacțiilor subiacente.
(3) Comisia prezintă Parlamentului European, la cererea acestuia, orice informații necesare pentru buna derulare a procedurii de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar respectiv, în conformitate cu articolul 319 din TFUE.
Articolul 166
Măsuri adoptate în urma descărcării de gestiune
(1) În conformitate cu articolul 319 din TFUE și cu articolul 106a din Tratatul Euratom, Comisia și celelalte instituții iau toate măsurile necesare pentru a da curs observațiilor care însoțesc decizia de descărcare de gestiune a Parlamentului European și comentariilor care însoțesc recomandarea de descărcare adoptată de Consiliu.
(2) La solicitarea Parlamentului European sau a Consiliului, instituțiile prezintă un raport privind măsurile luate ținând cont de observațiile și comentariile respective și, în special, privind dispozițiile date departamentelor lor care sunt responsabile cu execuția bugetară. Statele membre cooperează cu Comisia, informând-o în privința măsurilor luate pentru a da curs observațiilor, astfel încât Comisia să le poată lua în considerare la întocmirea propriului raport. Rapoartele instituțiilor se transmit, de asemenea, Curții de Conturi.
Articolul 167
Dispoziții speciale privind SEAE
Procedurile prevăzute la articolul 319 din TFUE și la articolele 164, 165 și 166 din prezentul regulament se aplică SEAE. SEAE cooperează pe deplin cu instituțiile implicate în procedura de descărcare de gestiune și furnizează, dacă este cazul, orice informații suplimentare necesare, inclusiv prin intermediul participării la reuniuni ale organismelor relevante.
PARTEA II
DISPOZIȚII SPECIALE
TITLUL I
FONDUL EUROPEAN DE GARANTARE AGRICOLĂ
Articolul 168
Dispoziții speciale privind Fondul European De Garantare Agricolă
(1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III se aplică cheltuielilor efectuate de autoritățile și organismele menționate în normele referitoare la Fondul European De Garantare Agricolă (FEGA) și veniturilor.
(2) Operațiunile gestionate direct de Comisie se execută în conformitate cu dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III.
Articolul 169
Angajamente din fondurile FEGA
(1) Pentru fiecare exercițiu financiar, creditele FEGA cuprind credite nediferențiate, cu excepția cheltuielilor aferente măsurilor menționate la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, care sunt vizate de credite diferențiate.
(2) Creditele de plată reportate dar neutilizate la sfârșitul exercițiului financiar se anulează.
(3) Creditele neangajate referitoare la acțiunile menționate la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 se pot reporta numai pentru exercițiul financiar următor.
Această reportare nu trebuie să depășească, în limita a 2 % din creditele inițiale, suma de ajustare a plăților directe menționate la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori (24) și care a fost aplicată în cursul exercițiului financiar anterior.
Creditele care sunt reportate se returnează exclusiv în liniile bugetare de finanțare a acțiunilor menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005.
Această reportare poate genera o plată suplimentară numai către beneficiarii finali care au făcut obiectul, în cursul exercițiului financiar anterior, al unei ajustări a plăților directe menționate la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Comisia ia decizia de reportare până la data de 15 februarie a exercițiului în care se efectuează reportarea și informează Parlamentul European și Consiliul.
Articolul 170
Angajamente provizorii globale din creditele FEGA
(1) Comisia rambursează cheltuielile FEGA efectuate de statele membre.
(2) Deciziile Comisiei prin care se stabileste valoarea rambursărilor reprezintă angajamente globale provizorii care nu pot depăși creditele totale înscrise în FEGA.
(3) Începând cu data de 15 noiembrie a unui exercițiul financiar, cheltuielile de gestionare curente pentru FEGA pot fi angajate în avans din creditele prevăzute pentru exercițiul financiar următor. Cu toate acestea, respectivele angajamente nu pot depăși trei pătrimi din creditele totale corespunzătoare pentru exercițiul financiar. Acestea se aplică numai cheltuielilor al căror principiu este stabilit într-un act de bază existent.
Articolul 171
Planificarea și programarea angajamentelor bugetare FEGA
(1) În termen de două luni de la primirea declarațiilor transmise de statele membre, cheltuielile efectuate de autoritățile și organismele menționate în normele referitoare la FEGA fac obiectul unui angajament pe capitole, articole și posturi. Aceste angajamente se pot face după expirarea termenului de două luni, atunci când este necesară o procedură de transfer al creditelor aferente liniilor bugetare corespunzătoare. Cu excepția cazurilor în care statele membre nu au efectuat încă plata sau în care eligibilitatea este incertă, sumele se impută ca plăți în același termen de două luni.
Angajamentele menționate la primul paragraf se deduc din angajamentul provizoriu global menționat la articolul 170.
(2) Angajamentele provizorii globale încheiate pentru un anumit exercițiu financiar și care nu au dat naștere unor angajamente în linii speciale din nomenclatorul bugetar până la data de 1 februarie a exercițiului financiar următor se anulează pentru exercițiul financiar în cauză.
(3) Alineatele (1) și (2) se aplică sub rezerva verificării și acceptării conturilor.
Articolul 172
Contabilitatea cheltuielilor FEGA
În contabilitatea bugetară, cheltuielile se înregistrează în conturi pentru un anumit exercițiu financiar pe baza rambursărilor efectuate de Comisie în favoarea statelor membre până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar în cauză, cu condiția ca ordinul de plată să fi parvenit contabilului până la data de 31 ianuarie a exercițiului financiar următor.
Articolul 173
Transferul creditelor FEGA
(1) În cazurile în care Comisia transferă credite în temeiul articolului 26 alineatul (1), aceasta adoptă o decizie până la data de 31 ianuarie a exercițiului financiar următor și informează Parlamentul European și Consiliul în legătură cu aceasta, în conformitate cu articolul 26 alineatul (1).
(2) În alte cazuri decât cele menționate la alineatul (1), Comisia înaintează propuneri de transfer Parlamentului European și Consiliului până la data de 10 ianuarie a exercițiului financiar următor.
Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la aceste transferuri în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27, dar, în aplicarea prezentului articol, într-un termen de trei săptămâni.
Articolul 174
Veniturile FEGA alocate
(1) Veniturile alocate în conformitate cu prezentul titlu se alocă în funcție de tipul venitului, în conformitate cu articolul 21 alineatul (3).
(2) Rezultatul deciziilor menționate la articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005se înregistrează într-un articol unic.
TITLUL II
FONDURI STRUCTURALE, FONDUL DE COEZIUNE, FONDUL EUROPEAN PENTRU PESCUIT, FONDUL EUROPEAN AGRICOL PENTRU DEZVOLTARE RURALĂ ȘI FONDURI AFERENTE SPAȚIULUI DE LIBERTATE, SECURITATE ȘI JUSTIȚIE CARE FAC OBIECTUL GESTIUNI PARTAJATE
Articolul 175
Dispoziții speciale
(1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III se aplică cheltuielilor efectuate de autoritățile și organismele menționate în Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (25), Regulamentul (CE) nr. 1080/2006 al Parlamentului și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind Fondul european de dezvoltare regională (26), Regulamentul (CE) nr. 1081/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind Fondul social european (27), Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune (28), Regulamentul (CE) nr. 1084/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de creare a Fondului de coeziune (29) și în Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul european pentru pescuit (30), precum și fondurilor din spațiul de libertate, securitate și justiție, inclusiv fondurilor care fac parte din programul „Solidaritate și gestionarea fluxurilor migratorii”, care fac obiectul gestiunii partajate în temeiul articolului 59 (denumite în continuare „fondurile”), precum și veniturilor acestora.
(2) Operațiunile gestionate direct de Comisie se execută, de asemenea, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III.
Articolul 176
Respectarea alocărilor creditelor de angajament
Parlamentul European și Consiliul respectă alocările creditelor de angajament stabilite în actele de bază relevante pentru operațiuni structurale, dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit.
Articolul 177
Plata contribuțiilor, a plăților intermediare și a rambursărilor
(1) Plata de către Comisie a contribuțiilor financiare din fonduri se efectuează în conformitate cu dispozițiile regulamentelor menționate la articolul 175.
(2) Termenul pentru plățile intermediare efectuate de Comisie se stabilește în conformitate cu dispozițiile regulamentelor menționate la articolul 175.
(3) În conformitate cu dispozițiile regulamentelor menționate la articolul 175, rambursarea integrală sau parțială a plăților de prefinanțare destinate unei anumite operațiuni nu are ca efect reducerea contribuției fondurilor la operațiunea în cauză.
Sumele rambursate constituie venituri alocate interne în conformitate cu articolul 21 alineatul (3) litera (c).
Tratamentul rambursărilor efectuate de statele membre și efectele tratamentului asupra cuantumului contribuțiilor din fonduri sunt stabilite de dispozițiile regulamentelor menționate la articolul 175.
(4) Prin derogare de la articolul 14, creditele de angajament disponibile la 31 decembrie obținute din rambursarea plăților de prefinanțare pot fi reportate până la încheierea programului și utilizate atunci când este necesar, cu condiția ca alte credite de angajament să nu mai fie disponibile.
(5) În contabilitatea bugetară, cheltuielile se înregistrează în conturi pentru un anumit exercițiu financiar pe baza rambursărilor efectuate de Comisie în favoarea statelor membre până la data de 31 decembrie a exercițiului vizat, inclusiv cheltuielile imputate până la data de 31 ianuarie a respectivului exercițiu financiar creditelor de plată puse la dispoziție în luna care urmează după efectuarea transferurilor menționate la articolul 179.
Articolul 178
Dezangajarea creditelor
(1) În condițiile prevăzute în regulamentele menționate la articolul 175, Comisia dezangajează în mod automat creditele angajate.
(2) Creditele dezangajate pot fi puse din nou la dispoziție în cazul unei erori evidente imputabile exclusiv Comisiei.
În acest scop, Comisia examinează dezangajările efectuate în decursul exercițiului anterior și decide, până la data de 15 februarie a exercițiului în curs, în funcție de solicitări, cu privire la necesitatea repunerii la dispoziție a creditelor corespunzătoare.
Articolul 179
Transferul creditelor
(1) În ceea ce privește cheltuielile operaționale menționate în prezentul titlu, Comisia poate efectua transferuri de la un titlu la altul, cu excepția cazului în care este vorba despre Fondul European Agricol Pentru Dezvoltare Rurală, cu condiția ca respectivele credite să fie destinate aceluiași scop, în sensul regulamentelor menționate la articolul 175, sau să fie cheltuieli pentru asistență tehnică. Comisia adoptă deciziile respective până la data de 31 ianuarie a exercițiului următor.
(2) În alte cazuri decât cele menționate la alineatul (1), Comisia poate prezenta Parlamentului European și Consiliului, până la data de 10 ianuarie a exercițiului următor, propuneri de transfer al creditelor de plată către fonduri. Transferul creditelor de plată se poate efectua de la orice post bugetar. Parlamentul European și Consiliul decid în privința acestor transferuri în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27, dar, în aplicarea prezentului articol, într-un termen de trei săptămâni.
(3) În cazul în care transferul nu este aprobat sau este aprobat doar parțial de Parlamentul European și de Consiliu, partea corespunzătoare a cheltuielilor menționate la articolul 177 alineatul (5) se impută creditelor de plată din exercițiul următor.
Articolul 180
Gestionarea, selecția și auditul
Gestionarea, selecția și auditul proiectelor sunt reglementate de regulamentele menționate la articolul 175.
TITLUL III
CERCETARE
Articolul 181
Fonduri de cercetare
(1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III se aplică creditelor pentru cercetare și dezvoltare tehnologică.
Creditele respective se înregistrează fie într-unul din titlurile bugetului referitor la domeniul de politică aferent „cercetării indirecte” și „cercetării directe”, fie într-un capitol referitor la activitățile de cercetare dintr-un alt titlu.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind tipurile de operațiuni din domeniul cercetării.
(2) Creditele pentru veniturile generate de Fondul de cercetare pentru cărbune și oțel instituit prin Protocolul nr. 37 privind consecințele financiare ale expirării Tratatului CECO și privind Fondul de cercetare pentru cărbune și oțel, anexat la TUE și la TFUE, sunt tratate ca venituri alocate în sensul articolului 21. Creditele de angajament generate de astfel de venituri sunt puse la dispoziție după estimarea creanței, iar creditele bugetare după perceperea veniturilor.
(3) În ceea ce privește cheltuielile operaționale menționate în prezentul titlu, Comisia poate efectua transferuri de la un titlu la altul, cu condiția ca respectivele credite să fie utilizate pentru aceeași destinație.
(4) Experții remunerați din creditele pentru cercetare și dezvoltare tehnologică sunt recrutați în conformitate cu procedurile stabilite de Parlamentul European și de Consiliu la adoptarea fiecărui program-cadru de cercetare sau cu normele corespunzătoare privind participarea întreprinderilor, centrelor de cercetare și universităților.
Articolul 182
Angajamentele Fondului de cercetare
(1) Creditele de angajament corespunzătoare sumei dezangajate ca urmare a nepunerii în aplicare totale sau parțiale a proiectelor de cercetare pentru care au fost alocate pot, în mod excepțional și în cazuri motivate, să fie repuse la dispoziție, atunci când acest lucru este esențial pentru realizarea programelor prevăzute inițial, cu excepția cazului în care bugetul pentru exercițiul în cauză (exercițiul n) dispune de fonduri în acest scop.
(2) În sensul alineatului (1), Comisia examinează, la începutul fiecărui exercițiu financiar, dezangajările din exercițiul anterior (exercițiul n - 1) și evaluează, în funcție de cerințe, necesitatea repunerii la dispoziție a creditelor.
Pe baza acestei evaluări, Comisia poate prezenta propuneri corespunzătoare Parlamentului European și Consiliului, până la data de 15 februarie a fiecărui exercițiu financiar, motivând pentru fiecare articol bugetar repunerea la dispoziție a acestor credite.
(3) Parlamentul European și Consiliul adoptă o decizie cu privire la propunerile Comisiei în termen de șase săptămâni. În cazul în care nu se adoptă o decizie în termenul menționat, propunerile se consideră a fi aprobate.
Suma creditelor de angajament repuse la dispoziție în exercițiul n nu poate depăși 25 % din suma totală dezangajată pe aceeași linie bugetară în exercițiul n - 1.
(4) Creditele de angajament repuse la dispoziție nu se reportează.
Angajamentele juridice privind creditele de angajament repuse la dispoziție se încheie până la data de 31 decembrie a exercițiului n.
La sfârșitul exercițiului n, soldul neutilizat al creditelor de angajament repuse la dispoziție sunt dezangajate definitiv de către ordonatorul de credite competent.
Articolul 183
Centrul Comun de Cercetare
(1) Centrul Comun de Cercetare (CCC) poate beneficia de finanțări imputate din credite înregistrate în afara titlurilor și capitolelor menționate la articolul 181 alineatul (1), în ceea ce privește participarea sa la proceduri de achiziții și de atribuire a granturilor, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în partea I titlurile V și VI, și finanțate integral sau parțial de la buget.
În scopul participării la procedurile de achiziții și de atribuire a granturilor, CCC este considerat ca o persoană juridică stabilită într-un stat membru.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind CCC.
(2) Se consideră venituri alocate în sensul articolului 21 alineatul (2), creditele referitoare la:
(a)
procedurile de achiziții și de atribuire a granturilor la care participă CCC;
(b)
activitățile CCC în numele unor terțe părți, sau
(c)
activitățile întreprinse în cadrul unui contract administrativ cu alte instituții sau cu alte departamente ale Comisiei pentru furnizarea de servicii tehnice și științifice,
Creditele de angajament generate de veniturile menționate la literele (a) și (c) de la primul paragraf sunt repuse la dispoziție de îndată ce creanța a fost estimată.
Pentru activitățile menționate la litera (c) de la primul paragraf, creditele neutilizate în termen de cinci ani sunt anulate.
(3) Utilizarea respectivelor credite este indicată într-o serie de conturi analitice în contul rezultatului bugetar pentru fiecare categorie de acțiuni la care se referă; această utilizare se separă de veniturile rezultate din finanțări de la terțe părți (private sau publice) și de veniturile din alte servicii prestate de Comisie unor terțe părți.
(4) Atunci când participă la proceduri de atribuire a granturilor sau la proceduri de achiziții în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol, CCC nu face obiectul condițiilor prevăzute la articolul 106, articolul 107 alineatul (1) literele (b) și (c), articolul 108, articolul 109 și la articolul 131 alineatele (4) și (5) în ceea ce privește dispozițiile referitoare la excludere și sancțiuni aplicabile achizițiilor și granturilor.
De asemenea, se consideră că CCC îndeplinește cerințele referitoare la capacitatea economică și financiară.
CCC este scutit de obligația de a depune garanții, în conformitate cu articolele 115 și 134.
(5) Dispozițiile referitoare la achiziții prevăzute la partea I titlul V nu se aplică activităților CCC efectuate în numele unor terțe părți.
(6) Prin derogare de la articolul 26, Comisia poate efectua transferuri între capitole, în cadrul titlului din buget referitor la domeniul de politică „cercetare directă”, în limita a 15 % din creditele prevăzute în linia din care se efectuează transferul.
TITLUL IV
ACȚIUNI EXTERNE
CAPITOLUL 1
Dispoziții generale
Articolul 184
Acțiuni externe
(1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute la partea I și partea III se aplică acțiunilor externe finanțate de la buget.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind acțiunile care pot fi finanțate în cadrul domeniului acțiuni externe.
(2) Creditele pentru acțiunile menționate la alineatul (1) sunt utilizate de Comisie:
(a)
fie în cadrul ajutoarelor acordate pe bază de autonomie; sau
(b)
în parteneriat cu o țară terță menționată la articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctul (i), prin semnarea unui acord de finanțare.
(3) În cazul în care acțiunile externe sunt cofinanțate atât din creditele înscrise în buget, cât și din veniturile alocate externe menționate la articolul 21 alineatul (2) litera (b), fondurile care nu sunt angajate după încheierea perioadei de valabilitate a contractului, menționată la articolul 189 alineatul (2), referitoare la acțiunea corespunzătoare se rambursează în mod proporțional, mai puțin o sumă forfetară pentru audit, evaluare și cheltuieli neprevăzute, care poate fi angajată ulterior.
(4) Articolul 90 alineatul (4) al doilea paragraf nu se aplică acțiunilor menționate în prezentul titlu.
În cazul granturilor aflate în gestiune directă, a căror valoare depășește 5 000 000 EUR și care sunt folosite pentru finanțarea de acțiuni externe, pe toată durata acțiunii nu pot rămâne nelichidate mai mult de două plăți de prefinanțare.
CAPITOLUL 2
Punerea în aplicare a acțiunilor
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 185
Punerea în aplicare a acțiunilor externe
Acțiunile menționate în prezentul titlu pot fi puse în aplicare direct de către Comisie, în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (a), prin gestiune partajată în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (b) sau, în mod indirect, de către oricare dintre entitățile cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c), în conformitate cu dispozițiile relevante ale articolelor 58 - 63. Creditele pentru acțiunile externe pot fi combinate cu fonduri din alte surse în vederea realizării obiectivului comun.
Secțiunea 2
Sprijin bugetar și fonduri fiduciare cu donatori multipli
Articolul 186
Utilizarea sprijinului bugetar
(1) În cazul în care se prevede în actele de bază aplicabile, Comisia poate acorda sprijin bugetar unei țări terțe beneficiare dacă gestionarea fondurilor publice de către țara respectivă este suficient de transparentă, fiabilă și eficace.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind utilizarea sprijinului bugetar și obligațiile beneficiarilor.
(2) În decizia de finanțare menționată la articolul 84 se precizează obiectivele și rezultatele așteptate în urma acordării sprijinului bugetar unei țări terțe beneficiare. Plata contribuției Uniunii se bazează pe îndeplinirea condițiilor menționate la alineatul (1), inclusiv îmbunătățirea gestiunii finanțelor publice, precum și pe indicatori de performanță clari și obiectivi care constituie baza pentru evaluarea progresului realizat în timp în sectorul respectiv.
(3) Comisia include în acordul de finanțare respectiv, încheiat în conformitate cu articolul 184 alineatul (2) litera (b), dispozițiile corespunzătoare în temeiul cărora respectiva țară terță beneficiară se angajează să ramburseze imediat, în totalitate sau în parte, finanțarea operațională corespunzătoare în cazul în care se constată că plata respectivelor fonduri ale Uniunii a fost afectată de nereguli grave atribuite țării în cauză.
Pentru tratarea rambursării menționate la primul paragraf, se pot aplica dispozițiile articolului 80 alineatul (1).
(4) Comisia sprijină dezvoltarea controlului parlamentar, a capacităților de audit, precum și îmbunătățirea transparenței și a accesului public la informații în țara terță beneficiară.
Articolul 187
Fondurile fiduciare ale Uniunii pentru acțiuni externe
(1) Pentru acțiuni de urgență, acțiuni ulterioare situațiilor de urgență sau acțiuni tematice, Comisia poate constitui fonduri fiduciare în temeiul unui contract încheiat cu alți donatori. Actul constitutiv al fiecărui fond fiduciar definește obiectivele acestuia.
(2) Fondurile fiduciare ale Uniunii sunt puse în executare în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare, transparenței, proporționalității, nediscriminării și egalității de tratament, precum și în conformitate cu obiectivele specifice definite în fiecare act constitutiv.
Fondurile fiduciare ale Uniunii sunt puse în executare în mod direct de către Comisie în conformitate cu articolul 58 alineatul (1) litera (a), cu excepția fondurilor fiduciare ale Uniunii destinate acțiunilor de urgență sau acțiunilor ulterioare unor situații de urgență care pot fi puse în executare și în mod indirect prin încredințarea către aceste entități a unor sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (i), (ii), (v) și (vi).
(3) Fondurile fiduciare ale Uniunii îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
aduc valoare adăugată intervenției Uniunii: fondurile fiduciare sunt constituite și puse în aplicare la nivelul Uniunii doar dacă obiectivele lor, în special având în vedere amploarea sau efectele potențiale ale acestora, pot fi îndeplinite mai bine la nivelul Uniunii decât la nivel național;
(b)
fondurile fiduciare ale Uniunii trebuie să contribuie la realizarea unei vizibilități politice clare a Uniunii și să comporte avantaje de gestiune, precum și un mai bun control din partea Uniunii asupra riscurilor și a plății contribuțiilor din partea Uniunii și a altor donatori. Aceste fonduri nu trebuie create dacă dublează alte canale de finanțare sau instrumente similare existente, fără a aduce elemente suplimentare.
(4) Un consiliu prezidat de către Comisie este instituit pentru fiecare fond fiduciar al Uniunii pentru a asigura reprezentarea, în calitate de observatori, a donatorilor și a altor state membre care nu sunt donatoare, precum și pentru a decide cu privire la utilizarea fondurilor.
(5) Fondurile fiduciare ale Uniunii se constituie pentru o durată determinată de actul lor constitutiv. Durata acestora poate fi prelungită printr-o decizie a Comisiei, la cererea consiliului fondului respectiv.
Parlamentul European și/sau Consiliul pot solicita Comisiei să întrerupă acordarea de credite unui fond fiduciar sau să revizuiască actul constitutiv în vederea lichidării fondului fiduciar, dacă este cazul. În acest caz, fondurile rămase se rambursează proporțional către buget cu titlu de venit general, către statele membre donatoare și către alți donatori.
(6) Contribuțiile Uniunii și ale donatorilor se depun într-un cont bancar specific. Contribuțiile Uniunii se transferă în acest cont în baza unor cereri de plată întemeiate în mod corespunzător prin previziuni de debursare, ținându-se seama de soldurile disponibile în cont și de necesitatea unor plăți suplimentare în funcție de solduri. Previziunile de debursare trebuie prezentate o dată pe an sau, dacă este cazul, de două ori pe an.
Contribuțiile respective nu sunt integrate în buget și sunt gestionate de către Comisie sub responsabilitatea ordonatorului de credite delegat.
Contabilul unui fond fiduciar al Uniunii este contabilul Comisiei. Acestuia îi revine răspunderea pentru stabilirea procedurilor contabile și a planului de conturi comune tuturor fondurilor fiduciare ale Uniunii.
Auditorul intern al Comisiei și Curtea de Conturi exercită aceleași competențe cu privire la fondul fiduciar ca și în cazul altor acțiuni întreprinse de Comisie.
Contul bancar specific aferent fondului financiar este deschis și închis de către contabil.
Comisia asigură o separare strictă a sarcinilor între contabil și ordonatorul de credite.
Fondurile sunt angajate și plătite de către actorii financiari ai Comisiei, potrivit definițiilor prevăzute la partea I titlul IV capitolul 3.
(7) Comisia este autorizată să retragă maximum 5 % din sumele plasate în fondul fiduciar pentru a își acoperi costurile de gestiune din exercițiul în care a început utilizarea contribuțiilor menționate la alineatul (6). Pe durata fondului fiduciar, aceste comisioane de gestiune sunt asimilate veniturilor alocate în sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b).
Contabilul se ocupă de ordinele de recuperare referitoare la acțiuni finanțate de fondul fiduciar. Veniturile provenind din rambursarea acestor ordine de recuperare se returnează în contul bancar specific al fondului fiduciar. Anularea ordinelor de recuperare și renunțarea la acestea se face în temeiul normelor menționate la articolul 80.
(8) Proiectele deciziilor sale privind crearea, prelungirea și lichidarea unui fond fiduciar al Uniunii se transmit de către Comisie comisiei competente menționate în actul de bază în temeiul căruia se efectuează contribuția Uniunii la fondul fiduciar al Uniunii.
(9) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind gestionarea, raportarea și guvernanța fondurilor fiduciare destinate acțiunilor externe.
(10) Comisia transmite anual Parlamentului European și Consiliului un raport cuprinzător și detaliat cu privire la activitățile sprijinite prin intermediul fondurilor fiduciare ale Uniunii, la punerea în aplicare și performanța acestora, precum și cu privire la conturile acestora. Comisia anexează acest raport la rezumatul rapoartelor anuale menționat la articolul 66 alineatul (9) al treilea paragraf.
Secțiunea 3
Alte metode de gestiune
Articolul 188
Punerea în aplicare a acțiunilor externe prin gestiune indirectă
(1) Execuția indirectă a acțiunilor în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) intră sub incidența controlului Comisiei și al delegațiilor Uniunii, în conformitate cu articolul 56 alineatul (2). Controlul acestora se exercită fie prin aprobare prealabilă, fie prin verificări ex post sau printr-o procedură combinată.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind punerea în aplicare a acțiunilor externe prin gestiune indirectă.
Articolul 189
Acorduri de finanțare privind punerea în aplicare a acțiunilor externe
(1) Acțiunile externe întreprinse fac obiectul unuia sau mai multora din următoarele instrumente:
(a)
un acord de finanțare între Comisie și o entitate sau persoană menționată la articolul 185;
(b)
un contract sau un acord de grant încheiat între Comisie și persoane fizice sau juridice responsabile cu realizarea acțiunilor.
Condițiile de acordare a ajutorului extern sunt stabilite în instrumentul de gestionare a acordurilor de finanțare, a contractelor sau a acordurilor de grant menționate la literele (a) și (b) de la primul paragraf.
(2) Acordurile de finanțare cu entitățile menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (a) se încheie până la data de 31 decembrie a exercițiului n + 1, exercițiul n fiind cel în care s-a adoptat angajamentul bugetar.
Acordurile de finanțare stabilesc perioada în care entitățile menționate la alineatul 1 primul paragraf litera (a) încheie toate contractele individuale și acordurile de grant care pun în aplicare acțiunea. Această perioadă nu depășește trei ani de la data încheierii acordului de finanțare, cu excepția:
(a)
acțiunilor întreprinse de donatori multipli;
(b)
contractelor individuale referitoare la audit și evaluare;
(c)
următoarelor circumstanțe excepționale:
(i)
adăugarea unor acte adiționale la contracte deja încheiate;
(ii)
încheierea unor contracte individuale după rezilierea anticipată a unui contract existent;
(iii)
modificări ale entității însărcinate cu sarcinile încredințate.
(3) Alineatul (2) nu se aplică programelor multianuale care sunt puse în aplicare prin angajamente fracționate în următoarele cazuri:
(a)
Instrumentul de asistență pentru preaderare;
(b)
Instrumentul european de vecinătate și parteneriat.
În cazurile respective, creditele sunt dezangajate automat de către Comisie în conformitate cu normele sectoriale.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind acordurile financiare pentru punerea în aplicare a acțiunilor externe.
CAPITOLUL 3
Achiziții
Articolul 190
Achiziții pentru acțiuni externe
(1) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind achizițiile pentru acțiuni externe.
(2) Dispozițiile prevăzute la partea I titlul V capitolul 1 cu privire la dispozițiile generale referitoare la achiziții sunt aplicabile contractelor reglementate de prezentul titlu, sub rezerva dispozițiilor speciale referitoare la pragurile și modalitățile de atribuire a contractelor externe prevăzute de actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament. În sensul prezentului capitol, autoritățile contractante sunt:
(a)
Comisia, în numele și în contul uneia sau mai multor țări terțe;
(b)
entitățile și persoanele menționate la articolul 185 și cărora le-au fost încredințate sarcinile corespunzătoare de execuție bugetară.
(3) Procedurile de achiziții trebuie stabilite în acordurile de finanțare menționate la articolul 189.
(4) Dispozițiile prezentului capitol nu se aplică acțiunilor din cadrul actelor de bază sectoriale referitoare la ajutoare pentru situații de criză, operațiuni de protecție civilă și operațiuni de ajutor umanitar.
Articolul 191
Norme privind participarea la procedurile de ofertare
(1) Participarea la proceduri de ofertare este deschisă în condiții egale tuturor persoanelor care se încadrează în domeniul de aplicare a tratatelor și oricăror alte persoane fizice sau juridice în conformitate cu dispozițiile speciale din actele de bază care reglementează domeniul de cooperare în cauză.
(2) În cazurile menționate la articolul 54 alineatul (2) se poate decide ca, în circumstanțe excepționale motivate în mod corespunzător de către ordonatorul de credite, să se permită unor cetățeni ai altor țări terțe decât cele menționate la alineatul (1) să participe la proceduri de ofertare pentru contracte.
(3) În cazul în care se aplică un acord privind extinderea pieței de achiziții de bunuri și servicii la care Uniunea este parte, contractele de achiziții finanțate de la buget devin accesibile și cetățenilor altor țări terțe decât cele menționate la alineatele (1) și (2), în condițiile prevăzute de acordul respectiv.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind participarea la procedurile de ofertare.
CAPITOLUL 4
Granturi
Articolul 192
Finanțarea integrală a unei acțiuni externe
O acțiune poate fi finanțată integral de la buget numai dacă acest lucru este indispensabil realizării ei.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind finanțarea integrală a unei acțiuni externe.
Articolul 193
Norme aplicabile granturilor pentru acțiuni externe
Procedurile de atribuire a granturilor care trebuie aplicate în gestiunea indirectă de către entitățile menționate la articolul 185 sunt stabilite de acordurile încheiate între Comisie și aceste entități.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind procedurile de grant aplicabile în cadrul gestiunii indirecte.
CAPITOLUL 5
Verificarea conturilor
Articolul 194
Controlul exercitat de Uniune în cadrul unei acțiuni externe
Fiecare acord între Comisie și o entitate menționată la articolul 185, precum și orice acord ori decizie de grant, trebuie să prevadă în mod expres autoritatea de control a Comisiei și a Curții de Conturi, pe baza documentelor și la fața locului, asupra tuturor contractanților și subcontractanților care au beneficiat de fonduri din partea Uniunii.
TITLUL V
OFICIILE EUROPENE
Articolul 195
Oficiile europene
(1) În sensul prezentului titlu, „oficii europene” reprezintă structuri administrative înființate de una sau mai multe instituții pentru a îndeplini sarcini orizontale specifice.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind sfera de acțiune a oficiilor europene și delegațiile instituțiilor la oficiile europene.
(2) Prezentul titlu se aplică funcționării OLAF, cu excepția articolelor 198, 199 și 200.
(3) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III se aplică funcționării oficiilor europene.
Articolul 196
Credite referitoare la oficiile europene
(1) Creditele pentru fiecare oficiu european, al căror cuantum total se înregistrează într-o linie bugetară specială în cadrul secțiunii din buget aferentă Comisiei, se stabilesc în detaliu într-o anexă la secțiunea respectivă.
Anexa se prezintă sub forma unei situații de venituri și cheltuieli, subdivizate în același fel ca și secțiunile bugetului.
Creditele înscrise în respectiva anexă acoperă toate nevoile financiare ale fiecărui oficiu european în îndeplinirea sarcinilor sale în numele instituțiilor.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind creditele destinate oficiilor europene, inclusiv delegarea anumitor sarcini de către contabil, trezorerie și conturile bancare.
(2) Schema de personal a fiecărui oficiu european se anexează la cea a Comisiei.
(3) Directorul fiecărui oficiu european ia deciziile cu privire la transferurile în cadrul anexei menționate la alineatul (1). Comisia informează Parlamentul European și Consiliul în legătură cu aceste transferuri.
(4) Conturile fiecărui oficiu european fac parte integrantă din conturile Uniunii menționate la articolul 141.
Articolul 197
Ordonatorul de credite al oficiilor europene
Pentru creditele înscrise în anexă pentru fiecare oficiu european, Comisia deleagă directorului oficiului european în cauză competențele ordonatorului de credite, în conformitate cu articolul 65.
Articolul 198
Conturile oficiilor interinstituționale europene
(1) Fiecare oficiu interinstituțional european întocmește o contabilitate analitică a cheltuielilor sale, permițând astfel determinarea procentului din serviciile sale prestat fiecărei instituții. Directorul oficiului european în cauză adoptă, după aprobarea de către Comitetul de gestionare, criteriile pe care se bazează sistemul contabil.
(2) Comentariile referitoare la linia bugetară specifică în care este înregistrat creditul total pentru fiecare oficiu interinstituțional european prezintă o estimare a costurilor serviciilor prestate de oficiul în cauză fiecărei instituții. Această estimare se bazează pe contabilitatea analitică prevăzută la alineatul (1).
(3) Fiecare oficiu interinstituțional european notifică instituțiilor în cauză rezultatele contabilității analitice.
Articolul 199
Delegarea competențelor ordonatorului de credite către oficiile interinstituționale europene
(1) Fiecare instituție poate delega competențele ordonatorului de credite către directorul unui oficiu interinstituțional european pentru gestionarea creditelor înscrise în secțiunea sa și stabilește limitele și condițiile acestei delegări de competențe.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind delegarea competențelor ordonatorului de credite către directorul unui oficiu interinstituțional european.
(2) Auditorul intern al Comisiei își exercită toate răspunderile prevăzute la partea I titlul IV capitolul 9.
Articolul 200
Servicii către terțe părți
În cazul în care mandatul unui oficiu european presupune prestații cu titlu oneros către părți terțe, directorul acestuia, cu aprobarea Comitetului de gestionare, stabilește dispozițiile speciale de reglementare a condițiilor în care se prestează aceste servicii și de organizare a contabilității corespunzătoare.
TITLUL VI
CREDITE ADMINISTRATIVE
Articolul 201
Dispoziții generale
(1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul titlu, dispozițiile prevăzute în partea I și în partea III se aplică creditelor administrative.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind amploarea creditelor administrative și garanțiile locative.
Articolul 202
Angajamente
(1) Începând cu data de 15 octombrie a fiecărui an, cheltuielile administrative curente se pot angaja în avans din creditele prevăzute pentru exercițiul financiar următor. Cu toate acestea, angajamentele respective nu pot depăși un sfert din creditele stabilite de Parlamentul European și Consiliu pe linia bugetară corespunzătoare pentru exercițiul financiar în curs. Angajamentele respective nu se pot aplica unui nou tip de cheltuieli, al căror principiu nu a fost încă aprobat în ultimul buget adoptat în mod corespunzător.
(2) Cheltuielile care trebuie plătite în avans în temeiul dispozițiilor legale sau contractuale, cum ar fi chiriile, pot genera plăți începând cu data de 1 decembrie, fiind imputate din creditele pentru următorul exercițiu financiar. În acest caz, limita menționată la alineatul (1) nu se aplică.
Articolul 203
Dispoziții speciale privind creditele administrative
(1) Creditele administrative sunt credite nediferențiate.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind creditele administrative speciale, inclusiv imobilele și avansurile plătite membrilor personalului instituțiilor.
(2) Cheltuielile administrative care decurg din contracte care acoperă perioade ce depășesc durata exercițiului financiar, fie în conformitate cu practica locală, fie referitoare la furnizarea de echipamente, se impută din bugetul exercițiului financiar în cursul căruia se efectuează.
(3) Fiecare instituție prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la data de 1 iunie a fiecărui an, un document de lucru privind politica sa imobiliară, care conține următoarele informații:
(a)
pentru fiecare clădire, cheltuielile și suprafața vizată de creditele de la liniile bugetare corespunzătoare;
(b)
evoluția preconizată a programării generale a suprafeței și a locațiilor pentru anii viitori, cu o descriere a proiectelor imobiliare în faza de planificare, care sunt deja identificate;
(c)
condițiile și costurile finale, precum și informații pertinente privind punerea în aplicare a noilor proiecte imobiliare depuse anterior la Parlamentul European și la Consiliu în conformitate cu procedura stabilită la alineatele (4) și (5) și neincluse în documentele de lucru aferente exercițiului anterior.
(4) În cazul tuturor proiectelor imobiliare care ar putea avea implicații financiare importante pentru buget, instituția în cauză informează cât mai curând cu putință Parlamentul European și Consiliul cu privire la suprafața de construcție necesară și la planificarea provizorie înainte de a se întreprinde orice prospectare a pieței locale, în cazul contractelor de construcție, și înainte de a se emite invitații la procedura de ofertare, în cazul lucrărilor de construcție.
(5) În cazul tuturor proiectelor imobiliare care ar putea avea implicații financiare importante pentru buget, instituția în cauză prezintă proiectul de construcție, inclusiv estimarea detaliată a costurilor și finanțarea, precum și o listă a proiectelor de contracte preconizate pentru proiectul în cauză și solicită aprobarea Parlamentului European și a Consiliului înainte de a încheia contracte. La cererea instituției, documentele prezentate care se referă la proiectul de construcție sunt tratate în condiții de confidențialitate.
Cu excepția situațiilor de forță majoră, Parlamentul European și Consiliul deliberează pe marginea proiectului imobiliar în termen de patru săptămâni de la data primirii acestuia de către ambele instituții.
Proiectul imobiliar se consideră aprobat la expirarea termenului de patru săptămâni, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul adoptă o decizie nefavorabilă propunerii în termenul menționat.
În cazul în care Parlamentul European și/sau Consiliul exprimă preocupări justificate în termenul de patru săptămâni menționat, acesta se prelungește o singură dată cu două săptămâni.
În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul adoptă o decizie nefavorabilă proiectului imobiliar, instituția în cauză își retrage propunerea și poate depune o altă propunere.
(6) În caz de forță majoră, informațiile prevăzute la alineatul (4) pot fi prezentate odată cu proiectul imobiliar. Parlamentul European și Consiliul deliberează pe marginea proiectului imobiliar în termen de două săptămâni de la data primirii acestuia de către ambele instituții. Proiectul imobiliar se consideră aprobat la expirarea termenului de două săptămâni, cu excepția cazului în care Parlamentul European și/sau Consiliul adoptă o decizie nefavorabilă propunerii în termenul menționat.
(7) Reprezintă proiecte imobiliare care pot avea implicații financiare semnificative pentru buget următoarele:
(i)
orice achiziție de terenuri;
(ii)
achiziția, vânzarea, renovarea structurală, construcția de clădiri sau orice proiect în care se combină aceste elemente și care urmează să fie implementat în aceleași termene, în valoare de peste 3 000 000 EUR;
(iii)
toate contractele imobiliare noi (inclusiv uzufructul, închirierile pe termen lung și reînnoirea contractelor imobiliare existente în condiții mai puțin favorabile) care nu sunt menționate la punctul (ii), cu o taxă anuală de cel puțin 750 000 EUR;
(iv)
prelungirea sau reînnoirea contractelor imobiliare existente (inclusiv uzufructul și închirierile pe termen lung) în aceleași condiții sau în condiții mai favorabile, cu o taxă anuală de cel puțin 3 000 000 EUR.
Dispozițiile prezentului paragraf se aplică și proiectelor imobiliare cu caracter interinstituțional, precum și delegațiilor Uniunii.
(8) Fără a aduce atingere articolului 17, un proiect de achiziție imobiliară poate fi finanțat prin intermediul unui împrumut care face obiectul unei aprobări prealabile de către Parlamentul European și Consiliu.
Împrumuturile sunt contractate și rambursate în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare și în interesul financiar suprem al Uniunii.
În cazul în care instituția în cauză propune ca achiziția să fie finanțată prin intermediul unui împrumut, în planul de finanțare, care trebuie depus de instituție împreună cu cererea de aprobare prealabilă, se precizează, în special, nivelul maxim al finanțării, perioada de finanțare, tipul finanțării, condițiile de finanțare și economiile în raport cu alte tipuri de mecanisme contractuale.
Parlamentul European și Consiliul deliberează pe marginea cererii de aprobare prealabilă în termen de patru săptămâni de la data primirii acesteia de către ambele instituții, termenul putând fi prelungit o singură dată cu două săptămâni. Achiziția prin intermediul unui împrumut se consideră respinsă în cazul în care Parlamentul European și Consiliul nu au aprobat-o în mod explicit în termenul menționat.
TITLUL VII
EXPERȚI
Articolul 204
Experți remunerați
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind experții externi remunerați, inclusiv o procedură specifică de selecție a persoanelor fizice ca experți externi remunerați pentru a asista instituțiile în evaluarea cererilor de grant, a proiectelor și a procedurilor de ofertare și pentru a furniza avize și recomandări în cazuri speciale.
Experții respectivi vor fi remunerați pe baza unei sume fixe anunțate în prealabil și vor fi aleși pe baza capacității lor profesionale. Selecția se va face pe baza criteriilor de selecție, respectând principiile nediscriminării, egalității de tratament și absenței conflictului de interese.
PARTEA III
DISPOZIȚII FINALE ȘI TRANZITORII
Articolul 205
Dispoziții tranzitorii
(1) În ceea ce privește fondurile menționate la articolul 175 alineatul (1), ale căror acte de bază se abrogă înainte de 1 ianuarie 2013, creditele care au fost dezangajate ca urmare a aplicării articolului 178 pot fi repuse la dispoziție în cazul unei erori evidente imputabile în exclusivitate Comisiei sau în caz de forță majoră având consecințe grave asupra executării operațiunilor susținute prin intermediul acestor fonduri.
(2) În ceea ce privește transferurile de credite privind cheltuielile operaționale menționate în Regulamentul (CE) nr. 1260/1999, Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, Regulamentul (CE) nr. 1080/2006, Regulamentul (CE) nr. 1081/2006, Regulamentul (CE) nr. 1083/2006, Regulamentul (CE) nr. 1084/2006 și Regulamentul (CE) nr. 1198/2006, în cazul cărora mai trebuie să se efectueze plăți din partea Uniunii pentru a lichida angajamentele restante ale acesteia până la încheierea asistenței, Comisia poate face transferuri de la un titlu la altul, cu condiția ca creditele respective să fie destinate aceluiași obiectiv sau să fie aferente unor inițiative ale Uniunii, unei asistențe tehnice sau unor măsuri inovatoare și să facă obiectul unor transferuri pentru măsuri de aceeași natură.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind dispozițiile tranzitorii.
Articolul 206
Cereri de informații din partea Parlamentului European și a Consiliului
Parlamentul European și Consiliul sunt împuternicite să obțină informațiile sau explicațiile necesare privind probleme bugetare în domeniile lor de competență.
Articolul 207
Praguri și valori
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește toate pragurile și valorile prevăzute de prezentul regulament, fără a aduce atingere dispozițiilor de la articolul 118.
Articolul 208
Regulament financiar-cadru pentru organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom
(1) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 sub forma unui regulament financiar-cadru pentru organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom și care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget.
Respectivul regulament financiar-cadru se va baza pe principiile și normele prevăzute de prezentul regulament.
Normele financiare aplicabile organismelor menționate nu se pot îndepărta de regulamentul financiar-cadru, decât în cazul în care nevoile lor specifice impun acest lucru și cu acordul prealabil al Comisiei.
(2) Descărcarea de gestiune pentru execuția bugetelor organismelor menționate la alineatul (1) este acordată de Parlamentul European la recomandarea Consiliului. Organismele menționate la alineatul (1) cooperează pe deplin cu instituțiile implicate în procedura de descărcare de gestiune și furnizează, dacă este cazul, orice informații suplimentare necesare, inclusiv prin intermediul participării la reuniuni ale organismelor corespunzătoare.
(3) Auditorul intern al Comisiei exercită cu privire la organismele menționate la alineatul (1) aceleași competențe ca și cele de care dispune în privința Comisiei.
(4) Un auditor extern independent verifică prezentarea corespunzătoare în conturile anuale ale fiecăruia dintre organismele menționate la alineatul (1) a veniturilor, cheltuielilor și a situației finale a acestuia, înainte de consolidarea lor în conturile finale ale Comisiei. În absența unor dispoziții contrare în actul de bază menționat la alineatul (1), Curtea de Conturi întocmește un raport anual specific pentru fiecare agenție, în conformitate cu cerințele din articolul 287 alineatul (1) din TFUE. La pregătirea acestui raport, Curtea ia în considerare activitatea de audit desfășurată de auditorul extern independent, precum și măsurile luate pe baza constatărilor auditorului.
Articolul 209
Regulament financiar-tip pentru organismele de parteneriat public-privat
Organismele cu personalitate juridică instituite printr-un act de bază și cărora le-a fost încredințată punerea în aplicare a unui parteneriat public-privat își adoptă propriile norme financiare.
Respectivele norme includ un set de principii necesare pentru asigurarea bunei gestiuni financiare a fondurilor Uniunii.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 sub forma unui regulament financiar-tip care stabilește principiile necesare gestionării financiare adecvate a fondurilor Uniunii în baza articolului 60.
Normele financiare ale acestor organisme nu se pot îndepărta de regulamentul financiar-tip, decât în cazul în care nevoile lor specifice impun acest lucru și cu acordul prealabil al Comisiei.
Articolul 210
Exercitarea competenței de a adopta acte delegate
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolele 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 și 209 se conferă Comisiei până la încheierea primului cadru financiar multianual post 2013 menționat la articolul 312 din TFUE. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cu cel puțin doi ani înainte de încheierea primului cadru financiar multianual post 2013. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu durata corespunzătoare următorului cadru financiar multianual, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cu cel puțin trei luni înainte de încheierea fiecărei durate corespunzătoare respectivului cadru financiar multianual.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolele 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 și 209 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolelor 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 și 209 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu, sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 211
Revizuire
Prezentul regulament se revizuiește ori de câte ori se dovedește a fi necesar, și în orice caz cu cel puțin doi ani înainte de încheierea primului cadru financiar multianual post 2013.
Revizuirea cuprinde, printre altele, punerea în aplicare a dispozițiilor din partea I titlul VIII.
Articolul 212
Abrogare
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 se abrogă începând cu 1 ianuarie 2013, cu excepția:
(a)
articolelor 53- 57, care continuă să se aplice tuturor angajamentelor contractate până la 31 decembrie 2013;
(b)
articolului 166 alineatul (3) litera (a), care continuă să se aplice tuturor angajamentelor contractate până la 31 decembrie 2012; și
(c)
articolului 166 alineatul (3) litera (b), care continuă să se aplice angajamentelor contractate în perioada 1 ianuarie 2013 - 31 decembrie 2013.
Dispozițiile prevăzute la partea I titlul VI din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 pot continua să se aplice acordurilor de grant semnate și deciziilor de grant notificate până la 31 decembrie 2013 în cadrul angajamentelor globale din bugetul pentru 2012 sau anii precedenți, sub rezerva deciziei în acest sens a ordonatorului de credite competent, cu respectarea principiilor egalității de tratament și al transparenței.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexă.
Articolul 213
Revizuire privind SEAE
Dispozițiile prevăzute la articolul 68 alineatul (1) al treilea paragraf și la articolul 98 al treilea paragraf vor fi revizuite în 2013, ținând seama de caracteristicile specifice SEAE, în special de cele ale delegațiilor Uniunii, și, după caz, de o capacitate adecvată de gestiune financiară a SEAE.
Articolul 214
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică de la 1 ianuarie 2013, cu excepția:
(a)
dispozițiilor articolelor 58-63, care se aplică doar angajamentelor contractate începând cu 1 ianuarie 2014;
(b)
dispozițiilor articolului 50 alineatul (1) al doilea paragraf litera (c) și ale articolelor 82, 139 și 140, care se aplică de la 1 ianuarie 2014;
(c)
dispozițiilor articolelor 177, 179 și 210, care se aplică de la 27 octombrie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 25 octombrie 2012.