NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 665/2014 AL COMISIEI
din 11 martie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește condițiile de utilizare a mențiunii de calitate facultative „produs montan”
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 31 alineatele (3) și (4),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 a instituit un sistem aplicabil mențiunilor de calitate facultative, pentru a-i ajuta pe producători să comunice, pe piața internă, caracteristicile sau proprietățile care oferă valoare adăugată propriilor produse agricole. Acesta stabilește condițiile de utilizare a mențiunii de calitate facultative „produs montan” și împuternicește Comisia să adopte acte delegate pentru a prevedea derogări de la aceste condiții, în cazuri justificate în mod corespunzător și pentru a ține seama de constrângerile naturale care afectează producția agricolă din zonele montane. De asemenea, regulamentul menționat împuternicește Comisia să adopte acte delegate de stabilire a metodelor de producție și a altor criterii relevante pentru aplicarea mențiunii respective.
(2)
Cu scopul de a evita inducerea în eroare a consumatorilor, ar fi oportună clarificarea utilizării mențiunii „produs montan” în cazul produselor de origine animală. În cazul produselor obținute de la animale, cum ar fi laptele și ouăle, producția ar trebui să aibă loc în zone montane. În ceea ce privește produsele obținute din animale, cum ar fi carnea, animalele ar trebui să fie crescute în zone montane. Dat fiind faptul că fermierii cumpără adesea animale tinere, acestea trebuie să petreacă cel puțin ultimele două treimi din viață în zone montane.
(3)
Transhumanța, inclusiv transhumanța între pășuni din zone montane și nemontane, este practicată în multe regiuni ale Uniunii, pentru a se profita de disponibilitatea sezonieră a pășunilor. Această practică asigură conservarea atât a pășunilor de altitudine, neadecvate pentru pășunatul continuu, cât și a peisajelor tradiționale, create de om, din zonele montane. Transhumanța prezintă de asemenea avantaje directe de mediu, reducând de pildă riscul eroziunii și al avalanșelor. Prin urmare, pentru a încuraja practicarea continuă a transhumanței, ar trebui autorizată aplicarea mențiunii „produs montan” și pe produsele obținute din animale transhumante care petrec cel puțin un sfert din viață pe pășuni din zone montane.
(4)
Pentru a garanta faptul că hrana destinată animalelor de fermă provine în principal din zone montane, ar trebui să se precizeze că, în principiu, cel puțin jumătate din rația furajeră anuală a acestora, exprimată în procente de substanță uscată, ar trebui să fie alcătuită din hrană care provine din zone montane.
(5)
Datorită faptului că hrana destinată rumegătoarelor, disponibilă în zonele montane, reprezintă mai mult de jumătate din rația lor furajeră anuală, în cazul lor acest procent ar trebui să fie mai mare.
(6)
Din cauza unor constrângeri naturale și a faptului că hrana produsă în zonele montane este în principal destinată rumegătoarelor, doar o proporție redusă din hrana porcinelor este în prezent obținută din zone montane. Pentru atingerea echilibrului necesar între cele două obiective ale mențiunii „produs montan”, prevăzute în considerentul 45 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, și anume asigurarea continuității producției de porcine în zonele montane și conservarea, în acest fel, a structurii rurale, proporția din hrana destinată porcinelor, care trebuie să provină din aceste zone, ar trebui să reprezinte mai puțin de jumătate din rația lor furajeră anuală.
(7)
Animalelor transhumante ar trebui să li se aplice restricții privind hrana, atunci când ele se află în zone montane.
(8)
Dat fiind faptul că transhumanța se aplică deopotrivă și stupilor de albine, ar trebui clarificată aplicarea mențiunii „produs montan” în cazul produselor de apicultură. Ținând însă cont de faptul că zahărul utilizat în hrana albinelor nu provine în mod normal din zone montane, restricțiile referitoare la hrană nu ar trebui să se aplice albinelor.
(9)
În ceea ce privește produsele de origine vegetală, pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor, mențiunea „produs montan” ar trebui utilizată doar dacă plantele sunt cultivate în zone montane.
(10)
Produsele prelucrate ar trebui să poată conține, ca ingrediente, materii prime care nu pot fi produse în zone montane, precum zahărul, sarea sau plantele aromatice, cu condiția ca acestea să nu reprezinte mai mult de 50 % din greutatea totală a ingredientelor.
(11)
În zonele montane din anumite regiuni ale Uniunii, nu există suficiente instalații pentru producerea laptelui și a produselor lactate din lapte crud, pentru sacrificarea animalelor, tranșarea și dezosarea carcaselor sau pentru presarea uleiului de măsline. Constrângerile naturale afectează disponibilitatea instalațiilor de prelucrare adecvate în zonele montane și fac prelucrarea dificilă și neviabilă. Prelucrarea efectuată în altă parte, în vecinătatea zonelor montane, nu modifică natura produselor astfel prelucrate, sub aspectul provenienței lor montane. Prin urmare, ar trebui autorizată aplicarea mențiunii „produs montan” pe aceste produse, atunci când ele sunt prelucrate în afara zonelor montane. Având în vedere amplasarea instalațiilor de prelucrare din anumite state membre și necesitatea de a răspunde așteptărilor consumatorilor, operațiunile de prelucrare ar trebui să aibă loc într-o rază de 30 km față de zona montană în cauză.
(12)
În plus, pentru a permite instalațiilor de producere a laptelui și produselor lactate existente să își continue activitatea, doar instalațiile aflate în funcțiune la data intrării în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 1151/2012 ar trebui autorizate să utilizeze mențiunea „produs montan”. Deoarece disponibilitatea acestor instalații în zonele montane este variabilă, statele membre ar trebui autorizate să impună restricții mai stricte în ceea ce privește distanța sau să elimine, pur și simplu, această posibilitate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Produse de origine animală
(1) Mențiunea „produs montan” poate fi aplicată produselor obținute de la animale din zone montane, conform articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 și care sunt prelucrate în aceste zone.
(2) Mențiunea „produs montan” poate fi aplicată produselor obținute din animale crescute cel puțin în ultimele două treimi ale vieții lor în zone montane, dacă produsele sunt prelucrate în aceste zone.
(3) Prin derogare de la alineatul (2), mențiunea „produs montan” poate fi aplicată produselor obținute din animale transhumante, crescute cel puțin o pătrime din viață în transhumanță și care au păscut pe pășuni din zone montane.
Articolul 2
Hrana pentru animale
(1) În sensul articolului 31 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, hrana destinată animalelor de fermă este considerată a proveni în principal din zone montane atunci când proporția din rația furajeră anuală care nu poate fi produsă în zone montane, exprimată în procente de substanță uscată, nu depășește 50 %, iar în cazul rumegătoarelor, 40 %.
(2) În cazul porcinelor, prin derogare de la alineatul (1), proporția de hrană care nu poate fi produsă în zone montane, exprimată în procente de substanță uscată, nu trebuie să depășească 75 % din rația lor furajeră anuală.
(3) Alineatul (1) nu se aplică hranei destinate animalelor transhumante menționate la articolul 1 alineatul (3), dacă acestea sunt crescute în afara zonelor montane.
Articolul 3
Produse apicole
(1) Mențiunea „produs montan” poate fi aplicată produselor apicole, dacă albinele au colectat nectarul și polenul doar în zone montane.
(2) Prin derogare de la articolul 31 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, nu este obligatoriu ca zahărul utilizat la hrănirea albinelor să provină din zone montane.
Articolul 4
Produse de origine vegetală
Prin derogare de la articolul 31 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, mențiunea „produs montan” poate fi aplicată produselor de origine vegetală doar dacă plantele sunt cultivate în zone montane, conform articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.
Articolul 5
Ingrediente
Atunci când sunt utilizate în produsele menționate la articolele 1 și 4, următoarele ingrediente pot proveni din afara zonelor montane, cu condiția ca ele să nu reprezinte mai mult de 50 % din greutatea totală a ingredientelor:
(a)
produsele neenumerate în anexa I la tratat; și
(b)
plantele aromatice, condimentele și zahărul.
Articolul 6
Operațiuni de prelucrare în afara zonele montane
(1) Prin derogare de la articolul 31 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 și de la articolul 1 alineatele (1) și (2) din prezentul regulament, următoarele operațiuni de prelucrare pot avea loc în afara zonelor montane, cu condiția ca distanța față de zona montană în cauză să nu depășească 30 km:
(a)
operațiunile de prelucrare pentru producția de lapte și produse lactate în instalațiile de prelucrare aflate în funcțiune la 3 ianuarie 2013;
(b)
sacrificarea animalelor, tranșarea și dezosarea carcaselor;
(c)
presarea uleiului de măsline.
(2) În ceea ce privește produsele prelucrate pe propriile teritorii, statele membre pot stabili că derogarea de la alineatul (1) litera (a) nu se aplică sau că instalațiile de prelucrare trebuie să fie situate la o distanță care trebuie specificată, mai mică de 30 km față de zona montană în cauză.
Articolul 7
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 martie 2014.