NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 148/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy týkající se minimálních údajů, které mají být vykázány do registrů obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem umožnit flexibilitu by protistrana měla mít možnost pověřit vykázáním smlouvy druhou protistranu nebo třetí osobu. Protistrany by rovněž měly mít možnost se dohodnout, že vykazováním pověří společný třetí subjekt, včetně ústřední protistrany, která by do registru obchodních údajů předkládala jednu zprávu, včetně příslušné tabulky obsahující pole s údaji. Za těchto okolností a v zájmu zajištění kvality údajů, by zpráva měla uvádět, že byla vypracována jménem obou protistran a obsahuje úplný soubor údajů, který by byl vykázán, pokud by smlouva byla vykázána samostatně.
(2)
Aby se zamezilo nejednotnostem v tabulkách společných údajů, měla by každá protistrana derivátové smlouvy zajistit, aby vykazované společné údaje schválily obě strany, jichž se obchod týkal. Specifický identifikační kód obchodu napomůže sladění údajů v případě, že protistrany vykazují do různých registrů obchodních údajů.
(3)
S cílem zamezit duplicitnímu vykazování a snížit zatížení spojené s vykazováním v případě, kdy jedna protistrana nebo ústřední protistrana vykazuje jménem obou protistran, by protistrana nebo ústřední protistrana měla mít možnost zaslat registru obchodních údajů jednu zprávu obsahující relevantní informace.
(4)
Oceňování derivátových smluv je podstatné k tomu, aby regulační orgány mohly plnit svůj mandát, zejména pokud jde o finanční stabilitu. Tržní ocenění smlouvy nebo její ocenění podle modelu uvádí označení a velikost expozic souvisejících s uvedenou smlouvou a doplňuje informace o původní hodnotě uvedené ve smlouvě.
(5)
Shromažďování informací o zajištění konkrétní smlouvy je podstatné pro zabezpečení řádného monitorování expozic. Aby to bylo možné, protistrany, které zajišťují své obchody, by měly údaje o takovém zajištění vykazovat na úrovni obchodu. V případě, že se zajištění vypočítává na základě čistých pozic vyplývajících ze souboru smluv, a tudíž není poskytováno na úrovni obchodu, ale pro portfolio, měly by protistrany mít možnost vykazovat portfolio pomocí specifického kódu nebo systému číslování, jak určí protistrana. Tento specifický kód by měl identifikovat konkrétní portfolio, pro které je zajištění poskytnuto v případě, že má protistrana více než jedno portfolio, a také by měl zajistit, aby derivátovou smlouvu bylo možné propojit s konkrétním portfoliem, pro které je zajištění poskytnuto.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a odráží význam role registrů obchodních údajů s cílem zvýšit transparentnost trhů pro veřejnost a regulační orgány, vykazovaných údajů, které jsou shromažďovány a zpřístupňovány registry obchodních údajů v závislosti na kategorii derivátů a povaze obchodu.
(7)
Před předložením návrhů regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultace s příslušnými orgány a členy Evropského systému centrálních bank (ESCB). V souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o těchto návrzích regulačních technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Údaje, které má obsahovat zpráva podle čl. 9 odst. 1 a 3 nařízení (EU) č. 648/2012
1. Zprávy pro registr obchodních údajů obsahují:
a)
údaje uvedené v tabulce 1 přílohy, které obsahují informace o protistranách smlouvy;
b)
informace uvedené v tabulce 2 přílohy, které obsahují údaje týkající se derivátové smlouvy uzavřené mezi dvěma protistranami.
2. Pro účely odstavce 1 se uzavřením smlouvy rozumí „provedení obchodu“, jak je uvedeno v čl. 25 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
3. Pokud je jménem obou protistran vypracována jedna zpráva, musí obsahovat informace uvedené v tabulce 1 přílohy vztahující se ke každé z protistran. Informace uvedené v tabulce 2 přílohy se předkládají pouze jednou.
4. Pokud je jménem obou protistran vypracována jedna zpráva, potom je tato skutečnost ve zprávě uvedena, jak je stanoveno v poli 9 tabulky 1 v příloze.
5. Pokud jedna protistrana vykazuje do registru obchodních údajů údaje o smlouvě jménem druhé protistrany nebo pokud třetí subjekt vykazuje smlouvu do registru obchodních údajů jménem jedné nebo obou protistran, vykazované údaje musí obsahovat úplný soubor údajů, který by byl vykázán, kdyby smlouvy byly do registru obchodních údajů vykázány každou protistranou samostatně.
6. Pokud derivátová smlouva zahrnuje prvky typické pro více než jedno podkladové aktivum, jak je uvedeno v tabulce 2 přílohy, ve zprávě se uvede kategorie aktiva, na které se protistrany před odesláním zprávy do registru obchodních údajů shodnou, že se jí smlouva blíží nejvíce.
Článek 2
Obchody, u nichž byl proveden clearing
1. Pokud u stávající smlouvy následně provede ústřední protistrana clearing, měl by být clearing vykázán jako změna stávající smlouvy.
2. Pokud je smlouva uzavřena v obchodním systému a ústřední protistrana provede clearing tak, že protistraně není známa identita druhé protistrany, vykazující protistrana identifikuje uvedenou ústřední protistranu jako svou protistranu.
Článek 3
Vykazování expozic
1. Údaje o zajištění požadované podle tabulky 1 přílohy musí obsahovat veškerá poskytnutá zajištění.
2. Pokud protistrana neposkytuje zajištění na úrovni obchodu, protistrany vykáží do registru obchodních údajů zajištění poskytnuté pro portfolio.
3. Pokud se zajištění vztahující se ke smlouvě vykazuje pro portfolio, vykazující protistrana vykáže do registru obchodních údajů kód identifikující portfolio, na které bylo poskytnuto zajištění druhé protistraně, které se vykazovaná smlouva týká.
4. Nefinanční smluvní strany jiné než uvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 nejsou povinny u smluv uvedených v tabulce 1 přílohy vykazovat zajištění, tržní ocenění nebo ocenění podle modelu.
5. Pro smlouvy, u nichž provedla clearing ústřední protistrana, provede tržní ocenění pouze ústřední protistrana.
Článek 4
Záznam vykazování
Změny údajů zaznamenaných v registrech obchodních údajů se uchovávají v záznamu identifikujícím osobu nebo osoby, které požádaly o změnu, včetně případně samotného registru obchodních údajů, důvod nebo důvody pro takové změny, datum a záznam času a jasný popis změn, včetně starého a nového obsahu relevantních údajů, jak je stanoveno v polích 58 a 59 tabulky 2 přílohy.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 148/2013 AL COMISIEI
din 19 decembrie 2012
de completare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind detaliile minime ale datelor care trebuie raportate registrelor centrale de tranzacții
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (2), în special articolul 9 alineatul (5),
întrucât:
(1)
În vederea asigurării flexibilității, o contraparte ar trebuie să poată delega raportarea unui contract unei alte contrapărți sau unei părți terțe. Contrapărțile ar trebui, de asemenea, să poată conveni delegarea raportării către o entitate terță comună, inclusiv o contraparte centrală (CPC), iar aceasta din urmă să transmită registrului central de tranzacții un raport care include tabelul cu câmpuri relevant. În aceste condiții și în vederea asigurării calității datelor, raportul ar trebui să indice că este elaborat în numele ambelor contrapărți și să conțină toate detaliile care ar fi fost raportate în cazul raportării separate a contractului.
(2)
Pentru a evita inconsecvențele în tabelele cu date comune, fiecare contraparte la un contract derivat ar trebui să se asigure că datele comune raportate au fost convenite între ambele contrapărți ale tranzacției. Un identificator unic de tranzacție va ajuta la reconcilierea datelor în cazul în care contrapărțile raportează unor registre centrale de tranzacții diferite.
(3)
Pentru a evita raportarea dublă și pentru a reduce povara raportării, în cazul în care una dintre contrapărți sau CPC raportează în numele ambelor contrapărți, contrapartea sau CPC ar trebui să poată să trimită un raport registrului central de tranzacții care să conțină informațiile relevante.
(4)
Evaluarea contractelor derivate este esențială pentru a permite autorităților de reglementare să își îndeplinească mandatul, în special în ceea ce privește stabilitatea financiară. Valoarea la prețul de piață sau în funcție de un model a unui contract indică semnul și dimensiunea expunerilor referitoare la contractul respectiv și completează informațiile privind valoarea inițială precizate în contract.
(5)
Colectarea informațiilor privind garanțiile referitoare la un anumit contract este esențială pentru asigurarea monitorizării corespunzătoare a cheltuielilor. Pentru a permite acest lucru, contrapărțile care constituie garanții pentru tranzacțiile lor ar trebui să raporteze detaliile privind garanțiile astfel constituite la nivel de tranzacție. În cazul în care garanțiile sunt calculate pe baza pozițiilor nete rezultate dintr-un set de contracte, nefiind, prin urmare, constituite la nivel de tranzacție, ci la nivel de portofoliu, contrapărțile ar trebui să poată raporta portofoliul folosind un cod unic sau un sistem de numerotare stabilit de contraparte. Codul unic respectiv ar trebui să identifice portofoliul specific în privința căruia sunt schimbate garanțiile, în cazul în care contrapartea are mai mult de un portofoliu, și ar trebui, de asemenea, să garanteze că un contract derivat poate fi corelat cu un anumit portofoliu asupra căruia se dețin garanții.
(6)
Prezentul regulament se bazează pe proiectul de standarde tehnice de reglementare transmis Comisiei de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) și reflectă importanța rolului registrelor centrale de tranzacții pentru ameliorarea transparenței piețelor față de public și autoritățile de reglementare și a datelor care trebuie raportate registrelor centrale de tranzacții, trebuie colectate de acestea și trebuie puse la dispoziția acestora în funcție de clasa de instrumente financiare derivate și de natura tranzacției.
(7)
AEVMP a consultat autoritățile relevante și membrii Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) înainte de a înainta proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament. În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) (3), AEVMP a efectuat consultări publice deschise cu privire la aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul valorilor mobiliare și piețelor din cadrul AEVMP, înființat în conformitate cu articolul 37 din regulamentul respectiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Detalii care trebuie incluse în rapoarte în temeiul articolului 9 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012
(1) Rapoartele către un registru central de tranzacții includ:
(a)
detaliile prezentate în tabelul 1 din anexă, care conține informații referitoare la contrapărțile la un contract;
(b)
informațiile prezentate în tabelul 2 din anexă, care conține detalii referitoare la contractul derivat încheiat între două contrapărți;
(2) În sensul alineatului (1), încheierea unui contract înseamnă „efectuarea unei tranzacții” în sensul de la articolul 25 alineatul (3) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4).
(3) În cazul în care se efectuează un raport în numele ambelor contrapărți, acesta conține informațiile prezentate în tabelul 1 din anexă referitor la fiecare dintre contrapărți. Informațiile prezentate în tabelul 2 din anexă se transmit o singură dată.
(4) În cazul în care se efectuează un raport în numele ambelor contrapărți, raportul indică acest fapt, conform câmpului 9 din tabelul 1 din anexă.
(5) În cazul în care o contraparte raportează detaliile unui contract către un registru central de tranzacții în numele celeilalte contrapărți sau în cazul în care o entitate terță raportează un contract unui registru central de tranzacții în numele uneia sau al ambelor contrapărți, informațiile raportate includ toate detaliile care ar fi fost raportate în cazul raportării contractului către registrul central de tranzacții separat de către fiecare contraparte.
(6) În cazul în care un contract derivat include caracteristici tipice pentru mai mult de un activ suport menționat în tabelul 2 din anexă, raportul indică clasa cu care contrapărțile convin că seamănă cel mai mult contractul înainte de transmiterea acestuia din urmă către registrul central de tranzacții.
Articolul 2
Tranzacții compensate
(1) În cazul în care un contract existent este compensat ulterior printr-o CPC, compensarea ar trebui raportată ca modificare a contractului existent.
(2) În cazul în care un contract este încheiat într-un loc de tranzacționare și compensat printr-o CPC, astfel încât una dintre contrapărți nu cunoaște identitatea celeilalte contrapărți, contrapartea raportoare menționează CPC în cauză drept contraparte a sa.
Articolul 3
Raportarea expunerilor
(1) Datele privind garanțiile care trebuie incluse în tabelul 1 din anexă includ toate garanțiile constituite.
(2) În cazul în care o contraparte nu constituie garanții la nivel de tranzacție, contrapărțile raportează unui registru central de tranzacții garanțiile constituite la nivel de portofoliu.
(3) În cazul în care garanțiile referitoare la un contract sunt raportate la nivel de portofoliu, contrapartea care efectuează raportarea raportează registrului central de tranzacții un cod de identificare a portofoliului garanțiilor constituite pentru cealaltă contraparte în ceea ce privește contractul raportat.
(4) Contrapărțile nefinanciare diferite de cele menționate la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 nu au obligația de a raporta garanții sau evaluări la prețul de piață ori în funcție de un model ale contractelor menționate în tabelul 1 din anexă.
(5) Pentru contractele compensate printr-o CPC, evaluările la prețul de piață se furnizează doar de către CPC.
Articolul 4
Jurnalul de raportare
Modificările datelor înregistrate în registrele centrale de tranzacții sunt păstrate într-un jurnal în care se consemnează persoana sau persoanele care au solicitat modificarea, inclusiv registrul central de tranzacții, dacă este cazul, motivul sau motivele modificării, data și ora, precum și o descriere clară a modificărilor, inclusiv a conținutului vechi și nou al datelor relevante, conform descrierilor din câmpurile 58 și 59 din tabelul 2 din anexă.
Articolul 5
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2012.