PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2014
o opatřeních proti zavlékání viru slintavky a kulhavky z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska do Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 6868)
(Text s významem pro EHP)
(2014/689/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS stanoví zásady veterinárních kontrol zvířat dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(2)
Směrnice 97/78/ES stanoví zásady veterinárních kontrol produktů dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(3)
Slintavka a kulhavka je endemická v Libyi a byla potvrzena v Tunisku od 25. dubna 2014 a v Alžírsku od 23. července 2014.
(4)
Slintavka a kulhavka je jednou z nejnakažlivějších chorob skotu, ovcí, koz a prasat. Virus způsobující nákazu se může rychle šířit, zejména prostřednictvím produktů získaných z nakažených zvířat a kontaminovaných předmětů, včetně dopravních prostředků, jako jsou vozidla pro přepravu hospodářských zvířat. Virus může také přetrvávat v kontaminovaném prostředí mimo hostitelské zvíře po několik týdnů v závislosti na teplotě.
(5)
Přítomnost slintavky a kulhavky v Alžírsku, Libyi a Tunisku může představovat závažné nebezpečí pro hospodářská zvířata v Unii.
(6)
Ačkoli v Maroku nebyla slintavka a kulhavka potvrzena, je tato třetí země možnou tranzitní zemí pro vozidla pro přepravu hospodářských zvířat vracející se z Alžírska, Libye a Tuniska do Unie.
(7)
Drastické zhoršení situace v případě slintavky a kulhavky v Libyi a její rozšíření do Tuniska a Alžírska a v rámci těchto zemí vyžadují přijetí určitých ochranných opatření na úrovni Unie, která zohlední přežití viru slintavky a kulhavky v životním prostředí a potenciální trasy přenosu tohoto viru.
(8)
Vozidla a plavidla používaná pro přepravu živých zvířat do Alžírska, Libye a Tuniska mohou být v těchto infikovaných zemích kontaminována virem slintavky a kulhavky, a proto při svém návratu představují nebezpečí zavlečení nákazy do Unie.
(9)
Nejvhodnějším způsobem, jak snížit nebezpečí rychlého přenosu viru na dlouhé vzdálenosti, je vhodné očištění a dezinfekce vozidel a plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
(10)
Je proto vhodné zajistit, aby všechna vozidla a plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, která přepravovala živá zvířata do míst určení v Alžírsku, Libyi a Tunisku, byla náležitě očištěna a vydezinfikována a aby toto očištění a dezinfekce byly řádně doloženy v prohlášení, které předkládá provozovatel nebo řidič příslušnému orgánu v místě vstupu.
(11)
Provozovatel nebo řidič by měl zajistit uchování osvědčení o provedení očištění a dezinfekce pro každé vozidlo a plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat po dobu nejméně tří let.
(12)
Členské státy by měly mít možnost vozidla, která přepravují krmiva z infikovaných zemí nebo přepravovala krmiva do těchto zemí a u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
(13)
Kromě toho, ačkoliv dovoz živých zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce nebyl povolen z žádné země v Africe, dovoz některých kategorií koňovitých je povolen z Alžírska, Libye a Tuniska v souladu s ustanoveními směrnice Rady 2009/156/ES (3) a koňovití z uvedených třetích zemí mohou být přepravováni přes Unii do jiné třetí země v souladu s rozhodnutím Komise 2010/57/EU (4). Členské státy by proto měly mít možnost na místě podrobit vozidla pro hospodářská zvířata přepravující koňovité z těchto třetích zemí dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné ke zmírnění nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se „vozidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ nebo „plavidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ rozumí každé vozidlo nebo plavidlo, které je nebo bylo používáno pro přepravu živých suchozemských zvířat.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo řidič vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat při příjezdu z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska poskytl příslušnému orgánu daného členského státu v místě vstupu na území Unie údaje prokazující, že prostor pro přepravu nebo nakládku, v patřičných případech vnějšek vozidla, nakládací rampa, vybavení, které přišlo do kontaktu se zvířaty, kola, kabina řidiče a ochranný oděv/boty použité při vykládce byly po poslední vykládce zvířat očištěny a vydezinfikovány.
2. Údaje zmíněné v odstavci 1 musí být uvedeny v prohlášení vyplněném podle vzoru uvedeného v příloze I nebo v jakémkoli jiném odpovídajícím formátu, který zahrnuje přinejmenším údaje stanovené v uvedeném vzoru.
3. Originál prohlášení podle odstavce 2 příslušný orgán uchová po dobu tří let.
Článek 3
1. Příslušný orgán členského státu v místě vstupu do Unie provede zrakovou kontrolu za účelem zjištění, zda vozidla pro přepravu hospodářských zvířat z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska byla uspokojivým způsobem očištěna a vydezinfikována.
2. Orgán příslušný pro vydávání veterinárního osvědčení pro dovoz živých zvířat, která mají být naložena, do Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska provede zrakovou kontrolu plavidel pro přepravu hospodářských zvířat s cílem zjistit, zda byla před nakládkou zvířat uspokojivým způsobem vyčištěna a vydezinfikována.
3. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce proběhly uspokojivým způsobem, nebo v případě, že příslušné orgány kromě opatření uvedených v odstavci 1 nařídily, zajistily a provedly dodatečnou dezinfekci vozidel nebo plavidel pro přepravu hospodářských zvířat použitých pro přepravu zvířat, která byla předtím očištěna, stvrdí příslušný orgán tuto skutečnost vydáním osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze II.
4. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat nebyly provedeny uspokojivým způsobem, přijme příslušný orgán jedno z těchto opatření:
a)
nařídí provedení náležitého očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat na místě, které určí, co nejblíže místu vstupu na území dotčeného členského státu, a vydá osvědčení zmíněné v odstavci 3;
b)
pokud v blízkosti místa vstupu není žádné vhodné zařízení pro čištění a dezinfekci nebo hrozí-li nebezpečí, že zbytkové živočišné produkty mohou uniknout z neočištěného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat:
i)
odepře vstup dotyčného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat do Unie nebo
ii)
na místě provede předběžnou dezinfekci vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, které nebylo dostatečně očištěno a vydezinfikováno, do doby provedení opatření podle písmene a).
5. Originál osvědčení podle odstavce 3 uchová provozovatel nebo řidič příslušného vozidla pro přepravu hospodářských zvířat po dobu tří let. Kopii tohoto osvědčení uchová příslušný orgán po dobu tří let.
Článek 4
Příslušný orgán členského státu, kde se nachází místo vstupu do Unie, může každé vozidlo, které přepravovalo krmiva, přijíždějící z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska, u něhož nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 5
Příslušný orgán členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu, může vozidla přepravující koňovité z Alžírska, Libye a Tuniska, kteří mají být dovezeni do Unie v souladu s ustanoveními směrnice 2009/156/ES a v případě tranzitu v souladu s rozhodnutím 2010/57/EU, u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije do dne 1. října 2015.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. září 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 29 septembrie 2014
privind măsurile de prevenire a introducerii în Uniune a virusului febrei aftoase din Algeria, Libia, Maroc și Tunisia
[notificată cu numărul C(2014) 6868]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2014/689/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din țări terțe introduse în Comunitate și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE (1), în special articolul 18 alineatul (7),
având în vedere Directiva 97/78/CE a Consiliului din 18 decembrie 1997 de stabilire a principiilor de bază ale organizării controalelor veterinare pentru produsele care provin din țări terțe și sunt introduse în Comunitate (2), în special articolul 22 alineatul (6),
întrucât:
(1)
Directiva 91/496/CEE stabilește principiile de bază privind controalele veterinare pentru animalele care provin din țări terțe și sunt introduse în Uniune. Ea stabilește măsurile care pot fi adoptate de Comisie în cazul în care o boală de natură să prezinte o amenințare gravă pentru sănătatea animală sau pentru sănătatea publică apare sau se răspândește pe teritoriul unei țări terțe.
(2)
Directiva 97/78/CE stabilește principiile de bază privind controalele veterinare pentru produsele care provin din țări terțe și sunt introduse în Uniune. Ea stabilește măsurile care pot fi adoptate de Comisie în cazul în care o boală de natură să prezinte o amenințare gravă pentru sănătatea animală sau pentru sănătatea publică apare sau se răspândește pe teritoriul unei țări terțe.
(3)
Febra aftoasă este endemică în Libia și a fost confirmată în Tunisia începând cu 25 aprilie 2014 și în Algeria începând cu 23 iulie 2014.
(4)
Febra aftoasă este una dintre cele mai contagioase boli ale bovinelor, ovinelor, caprinelor și porcinelor. Virusul care este responsabil de apariția bolii are un potențial de răspândire rapidă, în special prin intermediul produselor obținute de la animale infectate și al obiectelor neanimate contaminate, inclusiv al mijloacelor de transport, cum ar fi vehiculele care transportă animale vii. Mai mult, în funcție de temperatură, virusul poate persista în afara animalului-gazdă, într-un mediu contaminat, timp de mai multe săptămâni.
(5)
Prezența febrei aftoase în Algeria, Libia și Tunisia este de natură să constituie un risc grav pentru efectivele de animale din Uniune.
(6)
Deși febra aftoasă nu a fost confirmată în Maroc, această țară terță este o potențială țară de tranzit pentru vehiculele care transportă animale vii și care se întorc din Algeria, Libia și Tunisia în Uniune.
(7)
Deteriorarea dramatică a situației privind febra aftoasă în Libia și răspândirea acestei boli în Tunisia și Algeria necesită adoptarea la nivelul Uniunii a anumitor măsuri de protecție, care să țină cont de supraviețuirea virusului febrei aftoase în mediul ambiant și de posibilele căi de transmitere a acestui virus.
(8)
Vehiculele și navele utilizate pentru transportul animalelor vii către Algeria, Libia sau Tunisia pot fi contaminate cu virusul febrei aftoase în respectivele țări infectate și, prin urmare, constituie un risc de introducere a bolii la întoarcerea lor în Uniune.
(9)
Curățarea și dezinfectarea adecvată a vehiculelor și a navelor care transportă animale vii reprezintă cea mai adecvată modalitate de a reduce riscul de transmitere rapidă a virusului pe distanțe mari.
(10)
Prin urmare, este necesar să se asigure că toate vehiculele și navele care au transportat animale vii spre destinații din Algeria, Libia sau Tunisia sunt curățate și dezinfectate în mod adecvat și că aceste operațiuni de curățare și de dezinfectare sunt documentate corespunzător în declarația prezentată de operatorul de transport sau de conducătorul auto autorității competente de la punctul de intrare.
(11)
Operatorul de transport sau conducătorul auto ar trebui să se asigure că, pentru fiecare vehicul și pentru fiecare navă care transportă animale vii, certificatul de curățare și dezinfectare se păstrează timp de cel puțin trei ani.
(12)
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a supune vehiculele care transportă hrană pentru animale provenind din țările infectate sau care au transportat hrană pentru animale către aceste țări, în cazul cărora nu se poate exclude un risc semnificativ de introducere a febrei aftoase pe teritoriul Uniunii, dezinfectării la fața locului a roților sau a oricărei alte părți a vehiculului considerate ca fiind necesară pentru atenuarea riscului respectiv.
(13)
În plus, deși importurile de animale vii din specii receptive la febra aftoasă nu sunt autorizate din nicio țară din Africa, importurile de anumite categorii de ecvidee sunt autorizate din Algeria, Libia și Tunisia în conformitate cu Directiva 2009/156/CE a Consiliului (3), iar ecvideele din aceste țări terțe pot să tranziteze Uniunea în timpul transportului către o altă țară terță în conformitate cu Decizia 2010/57/UE a Comisiei (4). Prin urmare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a supune vehiculele care transportă ecvidee provenind din aceste țări terțe dezinfectării la fața locului a roților sau a oricărei alte părți a vehiculului considerate ca fiind necesară pentru atenuarea riscului de introducere a febrei aftoase pe teritoriul Uniunii.
(14)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În sensul prezentei decizii, prin „vehicul care transportă animale vii” sau „navă care transportă animale vii” se înțelege orice vehicul sau orice navă care se utilizează sau care a fost utilizat(ă) pentru transportul animalelor terestre vii.
Articolul 2
(1) Statele membre se asigură că, la sosirea din Algeria, Maroc, Libia sau Tunisia, operatorul sau conducătorul auto al unui vehicul sau al unei nave care transportă animale vii furnizează autorității competente a statului membru unde se află punctul de intrare în Uniune informații care atestă că compartimentul destinat animalelor vii sau compartimentul de încărcare, iar, dacă este cazul, corpul camionului, rampa de încărcare, echipamentele care au fost în contact cu animalele, roțile și cabina șoferului, precum și îmbrăcămintea/încălțămintea de protecție utilizate în timpul descărcării au fost curățate și dezinfectate după ultima descărcare a animalelor.
(2) Informațiile specificate la alineatul (1) se includ într-o declarație completată în conformitate cu modelul prezentat în anexa I sau în orice alt format echivalent care cuprinde cel puțin informațiile menționate în model.
(3) Originalul declarației menționate la alineatul (2) este păstrat de autoritățile competente pentru o perioadă de trei ani.
Articolul 3
(1) Autoritatea competentă a statului membru în care este situat punctul de intrare în Uniune efectuează un control vizual al vehiculelor care transportă animale vii și care provin din Algeria, Libia, Maroc sau Tunisia, în scopul de a determina dacă au fost curățate și dezinfectate în mod corespunzător.
(2) Autoritatea competentă responsabilă cu eliberarea certificatului de sănătate animală pentru importurile în Algeria, Libia, Maroc sau Tunisia de animale vii care urmează a fi încărcate efectuează un control vizual al navelor care transportă animale vii în scopul de a determina dacă au fost curățate și dezinfectate în mod corespunzător înainte de încărcarea animalelor.
(3) În cazul în care verificările menționate la alineatele (1) și (2) arată că dezinfectarea și curățarea au fost efectuate în mod corespunzător sau în cazul în care autoritățile competente, în plus față de măsurile prevăzute la alineatul (1), au ordonat, au organizat și au efectuat o dezinfectare suplimentară a vehiculelor sau a navelor, curățate anterior, care transportă animale vii, autoritatea competentă atestă acest fapt prin emiterea unui certificat conform modelului prezentat în anexa II.
(4) În cazul în care verificările menționate la alineatele (1) și (2) arată că dezinfectarea și curățarea vehiculului sau a navei care transportă animale vii nu au fost efectuate în mod satisfăcător, autoritatea competentă ia una dintre următoarele măsuri:
(a)
supune vehiculul sau nava care transportă animale vii unei curățări și dezinfectări corespunzătoare într-un loc desemnat de autoritatea competentă, cât mai aproape posibil de punctul de intrare în statul membru în cauză, și emite certificatul menționat la alineatul (3);
(b)
în cazul în care în apropierea punctului de intrare nu există o instalație adecvată pentru curățare și dezinfectare sau dacă există riscul scăpării unor produse animale reziduale din vehiculul necurățat sau din nava necurățată care transportă animale vii:
(i)
se refuză intrarea în Uniune a vehiculului sau a navei care transportă animale vii sau
(ii)
se efectuează la fața locului o dezinfectare preliminară a vehiculului sau a navei care transportă animale vii și care nu a fost curățat(ă) și dezinfectat(ă) satisfăcător, în așteptarea aplicării măsurilor prevăzute la litera (a).
(5) Originalul certificatului menționat la alineatul (3) este păstrat de operatorul de transport sau de conducătorul auto al vehiculului care transportă animale vii pentru o perioadă de trei ani. Autoritatea competentă păstrează, pentru o perioadă de trei ani, o copie a certificatului respectiv.
Articolul 4
Autoritatea competentă a statului membru în care este situat punctul de intrare în Uniune poate supune orice vehicul care a transportat hrană pentru animale provenind din Algeria, Libia, Maroc sau Tunisia, în cazul căruia nu se poate exclude un risc semnificativ de introducere a febrei aftoase pe teritoriul Uniunii, dezinfectării la fața locului a roților sau a oricărei alte părți a vehiculului considerate ca fiind necesară pentru atenuarea riscului respectiv.
Articolul 5
Autoritatea competentă a statului membru în care este situat punctul de inspecție la frontieră de intrare în Uniune poate supune vehiculele care transportă ecvidee provenind din Algeria, Libia sau Tunisia pentru a fi introduse în Uniune în conformitate cu dispozițiile Directivei 2009/156/CE sau pentru a tranzita în conformitate cu Decizia 2010/57/UE și în cazul cărora nu se poate exclude un risc semnificativ de introducere a febrei aftoase pe teritoriul Uniunii dezinfectării la fața locului a roților sau a oricărei alte părți a vehiculului considerate ca fiind necesară pentru atenuarea riscului respectiv.
Articolul 6
Prezenta decizie se aplică până la 1 octombrie 2015.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 29 septembrie 2014.