PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 710/2014
ze dne 23. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podmínky uplatňování postupu společného rozhodování o požadavcích obezřetnosti pro konkrétní instituce podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na čl. 113 odst. 5 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Efektivní výměna náležitých informací má zásadní význam pro dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti, o opatřeních dohledu ve vztahu k likviditě, o úrovni požadavků na likviditu a kapitál pro jednotlivé instituce skupiny a skupinu jako celek.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Za účelem posouzení rizik a profilu rizika likvidity skupiny institucí by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě (dále jen „konsolidující orgán dohledu“) měl mít přehled o činnostech vykonávaných všemi institucemi v rámci této skupiny, včetně institucí působících mimo Unii. K tomu, aby příslušné orgány v Unii mohly posoudit globální rizika dané skupiny, by proto měla být podporována součinnost mezi nimi a orgány dohledu z třetích zemí.
(4)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý zúčastněný příslušný orgán by měl konsolidujícímu orgánu dohledu včas poskytnout relevantní údaje. K tomu, aby byla individuální posouzení prezentována a interpretována konzistentním a jednotným způsobem, je nezbytné zavést společný vzor, podle nějž budou předkládány výsledky procesu dohledu a hodnocení týkající se konkrétních institucí.
(5)
V zájmu jednotnosti uplatňování by měly být určeny kroky, které je nutno při společném posuzování rizik a společném rozhodování provést, s tím, že některé úkoly lze v rámci těchto postupů provádět současně a některé postupně.
(6)
K usnadnění přijímání společných rozhodnutí je důležité, aby spolu příslušné orgány zapojené do rozhodovacího procesu vedly dialog, a to zejména před dokončením zpráv o hodnocení rizik a přijetím společných rozhodnutí.
(7)
Konsolidující orgán dohledu by měl poskytnout příslušným orgánům všechny relevantní informace, které jsou nezbytné pro přípravu jejich individuálního posouzení rizik a dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a požadavcích na likviditu.
(8)
Základním dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém rizikovém profilu bankovní skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, tak aby mohly dospět ke společnému rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a o požadované úrovni kapitálu, kterou má skupina udržovat, je zpráva o posouzení rizik. Důležitým dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém profilu likvidity skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, je zpráva o posouzení profilu rizika likvidity, jemuž je skupina vystavena. Má-li být posouzení celkového rizika a rizika likvidity skupiny prezentováno jednotným způsobem, který by napomohl smysluplným jednáním mezi příslušnými orgány a umožnil spolehlivé posouzení rizik, jimž čelí bankovní skupiny působící v přeshraničním měřítku, měly by být vypracovány společné vzory těchto zpráv.
(9)
Výsledky procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU lze v členských státech dokumentovat odlišně v závislosti na provedení daného článku do vnitrostátních právních předpisů s tím, že je současně nutno brát v úvahu obecné pokyny Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví, „EBA“) vydané v souladu s čl. 107 odst. 2 směrnice 2013/36/EU; standardní vzory by nicméně měly stanovit jednotný formát, v kterém budou zjištění a výsledky procesu dohledu oznamovány pro účely dosažení společného rozhodnutí.
(10)
Zpráva o hodnocení skupinového rizika ani zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity by se neměly omezovat na pouhou sumarizaci individuálních posouzení, jež provádějí příslušné orgány. Obě zprávy by měly sloužit jako nástroj k provedení společného posouzení rizik celé skupiny a k analýze interakcí uvnitř skupiny.
(11)
Budou-li nastaveny přesné postupy, jimiž se bude řídit strukturování obsahu a formulace společného rozhodnutí, mělo by tím být zajištěno, že společná rozhodnutí budou podrobně odůvodněna, a mělo by se tím zjednodušit jejich monitorování a vymáhání.
(12)
S cílem zpřesnit postup, jenž má následovat po dosažení společného rozhodnutí, a s cílem zajistit transparentnost při zpracování výsledků rozhodování, a případně též zjednodušit vhodná navazující opatření by měly být zavedeny standardy, jimiž se bude řídit oznamování podrobně odůvodněného společného rozhodnutí a monitoring jeho uplatňování.
(13)
V zájmu jednotného a transparentního přístupu, náležitého zapojení příslušných orgánů a oznamování výsledků by měl být zaveden postup, jímž se bude řídit aktualizace společných rozhodnutí.
(14)
Součástí postupu společného rozhodování podle článku 113 směrnice 2013/36/EU je postup pro případ, že společného rozhodnutí není dosaženo. K tomu, aby byla tato část postupu uplatňována jednotně, aby byla formulována podrobně odůvodněná rozhodnutí a zohledňovány názory a výhrady, jež vyjádří hostitelský orgán dohledu, měly by být zavedeny standardy, jimiž se budou řídit jednak lhůty přijímání rozhodnutí v případě nedosažení společného rozhodnutí, jednak oznamování podrobností z těchto rozhodnutí.
(15)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi orgánem EBA.
(16)
Orgán EBA uskutečnil o těchto návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení specifikuje následující postupy společného rozhodování uvedené v článku 113 směrnice 2013/36/EU:
a)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. a) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 7, 10 nebo 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3),
b)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. b) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a k uplatňování požadavků na konsolidovaném základě podle čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„dotčenými příslušnými orgány“ se rozumí orgány příslušné k dohledu nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU v členském státě;
2)
„dalšími příslušnými orgány“ se rozumí jakékoli z těchto orgánů:
a)
příslušné orgány, jež nejsou dotčenými příslušnými orgány,
b)
veřejné orgány nebo subjekty oficiálně uznané vnitrostátními právními předpisy, jež jsou vnitrostátními právními předpisy oprávněny k dohledu nad subjekty finančního sektoru definovanými v čl. 4 odst. 1 bodu 27 nařízení (EU) č. 575/2013, které působí v dotčeném členském státě a nejsou úvěrovou institucí ani investičním podnikem;
3)
„zprávou o dohledu a hodnocení“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU;
4)
„zprávou o hodnocení rizika likvidity“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek části procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU týkající se rizika likvidity;
5)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika“ se rozumí zpráva obsahující posouzení rizika skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
6)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika likvidity“ se rozumí zpráva obsahující posouzení profilu rizika likvidity skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
7)
„společným rozhodnutím o kapitálu“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. a);
8)
„společným rozhodnutím o likviditě“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. b).
KAPITOLA II
POSTUP SPOLEČNÉHO ROZHODOVÁNÍ
Článek 3
Plánování jednotlivých kroků postupu společného rozhodování
1. Před zahájením postupu společného rozhodování se konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány dohodnou na harmonogramu kroků, podle něhož se má postupovat (dále jen „harmonogram společného rozhodnutí“). Není-li dosaženo dohody, stanoví tento harmonogram konsolidující orgán dohledu poté, co posoudí stanoviska a výhrady dotčených příslušných orgánů.
2. Harmonogram společného rozhodnutí musí být alespoň jednou ročně aktualizován a musí obsahovat tyto kroky:
a)
dohoda o účasti dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle článku 4;
b)
předložení zpráv o dohledu a hodnocení a zpráv o hodnocení rizika likvidity dotčenými příslušnými orgány podle článku 5 a dodání příspěvků dalšími příslušnými orgány a zúčastněnými příslušnými orgány ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2;
c)
předložení návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 6 odst. 6 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 6 odst. 7;
d)
dialog podle článku 7, jenž probíhá mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity;
e)
předložení zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 8 odst. 2 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 8 odst. 5;
f)
předložení příspěvků k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a k návrhu společného rozhodnutí o likviditě dotčenými příslušnými orgány konsolidujícímu orgánu dohledu podle čl. 9 odst. 1;
g)
předložení návrhů společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 10 odst. 6 a čl. 11 odst. 5;
h)
konzultace o návrzích společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a institucemi skupiny v případě, že tak stanoví právní předpisy členského státu;
i)
dialog mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány, jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě;
j)
přijetí společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě podle článku 12;
k)
oznámení společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány mateřské instituci v EU a institucím skupiny podle článku 13;
l)
dohoda o harmonogramu plánování společného rozhodování na příští rok.
3. Harmonogram společného rozhodnutí splňuje všechny tyto požadavky:
a)
zohledňuje rozsah a složitost jednotlivých úkolů, přičemž přihlíží k velikosti, systémovému významu, povaze, rozsahu a složitosti aktivit skupiny, jakož i profilu jejího rizika;
b)
přihlíží co nejvíce k závazkům, jež konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány přijmou v rámci programu dohledových šetření uvedeného v čl. 116 odst. 1 třetím pododstavci písm. c) směrnice 2013/36/EU.
4. V případě potřeby, zejména s ohledem na naléhavou mimořádnou aktualizaci podle článků 20 a 21, musí být harmonogram společného rozhodnutí revidován.
5. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, orientační termín konzultace podle odst. 2 písm. h) o aspektech návrhů společných rozhodnutí, jestliže se konzultace těchto institucí týká.
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, předpokládaný termín sdělení podle odst. 2 písm. k).
Článek 4
Účast dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí v procesu posouzení skupinového rizika
1. Konsolidující orgán dohledu se může rozhodnout, že k účasti na přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika a zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity přizve další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí. Toto rozhodnutí se odvíjí od významu pobočky či instituce v rámci skupiny a od jejího významu na místním trhu.
Účast uvedených orgánů podléhá požadavkům na důvěrnost rovnocenným požadavkům hlavy VII kapitoly 1 oddílu II směrnice 2013/36/EU, popřípadě článků 54 a 58 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
Rovnocennost posuzují konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
2. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušný orgán ve smyslu definice v čl. 2 odst. 2 nebo příslušný orgán ze třetí země, oba orgány se dohodnou o míře účasti tohoto dalšího příslušného orgánu nebo příslušného orgánu ze třetí země. Jsou povoleny dohody pro následující účely:
a)
předání příspěvků k přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícímu orgánu dohledu;
b)
připojení příspěvků uvedených v písmenu a) tohoto odstavce formou příloh k návrhu nebo konečné verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušné orgány nebo příslušné orgány ze třetích zemí, neposkytne těmto orgánům návrh ani konečnou verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity bez souhlasu všech dotčených příslušných orgánů.
4. Konsolidující orgán dohledu je povinen dotčené příslušné orgány v plném rozsahu informovat o tom, v jakém rozsahu, na jaké úrovni a jakou formou se další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí účastní procesu hodnocení skupinového rizika a do jaké míry byly ve zprávě o hodnocení skupinového rizika zohledněny jejich příspěvky.
Článek 5
Příprava zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity
1. S cílem napomoci tomu, aby bylo ve společném rozhodnutí náležitě zohledněno posouzení rizik dceřiných podniků v souladu s čl. 113 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, jsou dotčené příslušné orgány povinny konsolidujícímu orgánu dohledu předložit svou zprávu o dohledu a hodnocení a zprávu o hodnocení rizika likvidity včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. b).
2. Zprávy o dohledu a hodnocení musí být připraveny podle vzoru v příloze I. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy II a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy II.
Zprávy o hodnocení rizika likvidity musí být připraveny podle vzoru v příloze V. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VI a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VI.
Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity mohou obsahovat doplňující relevantní informace.
Článek 6
Příprava návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity připravuje konsolidující orgán dohledu za použití všech níže uvedených vstupů:
a)
své vlastní zprávy o dohledu a hodnocení nebo zprávy o hodnocení rizika likvidity, jejímž předmětem je mateřská instituce v EU a daná skupina;
b)
zpráv o dohledu a hodnocení nebo zpráv o hodnocení rizika likvidity, jejichž předmětem jsou dceřiné podniky a jež předložily dotčené příslušné orgány podle článku 5;
c)
příspěvků dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2.
2. Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity podle odst. 1 písm. a) a b) spolu s příspěvky uvedenými v písmenu c) téhož odstavce jsou k návrhům zpráv o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity připojeny formou příloh.
3. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity musí uvádět, s jakým výsledkem skončilo posouzení, zdali opatření, strategie, postupy a mechanismy zavedené skupinou a jejími institucemi, jakož i kapitál a likvidita, které tato skupina a její instituce drží, zajišťují řádné řízení a pokrytí těchto rizik.
4. Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika musí být připraven podle vzoru v příloze III. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy IV a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy IV.
Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity musí být připraven podle vzoru v příloze VII. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VIII a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VIII.
5. Konsolidující orgán dohledu je povinen v souladu se zásadou proporcionality zajistit:
a)
aby společné posouzení odráželo význam institucí v rámci skupiny a jejich význam na místním trhu a
b)
aby v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity bylo uvedeno, jak byl význam institucí zohledněn.
6. Návrhy zpráv předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. c).
7. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 7
Dialog o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. O formě a rozsahu dialogu s dotčenými příslušnými orgány, který má být veden o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity, rozhoduje konsolidující orgán dohledu.
2. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány prodiskutují, jak mají být kvantitativní návrhy uvedené v individuálních zprávách o dohledu a hodnocení a zprávách o hodnocení rizika likvidity podle čl. 6 odst. 1 sesouhlaseny s kvantitativními návrhy, jež jsou uvedeny v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika, resp. v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Kvantitativní návrhy uvedené v odstavci 2 obsahují alespoň tyto údaje:
a)
navrhovanou úroveň kapitálu, kterou mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost držet podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
b)
navrhovanou úroveň zvláštních požadavků na likviditu, které mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost splnit podle článku 105 směrnice 2013/36/EU.
Článek 8
Finalizace zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Na základě dialogu podle článku 7 a s využitím formátu a obsahu návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity podle článku 6 provede konsolidující orgán dohledu finalizaci těchto zpráv. Případné významné změny, které provede ve zprávě o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity, je povinen vysvětlit. Změny musí odrážet výsledek dialogu a náležitě aktualizovat přílohy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity.
2. Zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. e).
3. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet čtyřměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o kapitálu.
4. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet jednoměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o likviditě.
5. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 9
Příprava příspěvků k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Dotčené příslušné orgány jsou povinny své příspěvky k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě dodat konsolidujícímu orgánu dohledu včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. f). Příspěvky musí být věnovány všem institucím v dané skupině, na něž se vztahuje postup společného rozhodování.
2. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o kapitálu. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, které mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a na něž se vztahuje postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o likviditě. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, pokud tyto instituce mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a vztahuje se na ně postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
4. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí uvádět všechny údaje podle článku 10.
5. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí uvádět všechny údaje podle článku 11.
Článek 10
Příprava návrhu společného rozhodnutí o kapitálu
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o kapitálu, jehož předmětem je skupina a instituce této skupiny. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o kapitálu;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o kapitálu týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží skupina institucí na konsolidované úrovni;
g)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží jednotlivé instituce dané skupiny na individuální úrovni;
h)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je každá instituce skupiny povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na jednotlivé instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali mají instituce skupiny zavedeny spolehlivé, efektivní a komplexní strategie a postupy pro stanovení, udržování a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu a zdali jsou tyto strategie a postupy aktuální;
b)
posouzení, zdali hodnota, typy a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu jsou odpovídající k pokrytí povahy a úrovně rizik, kterým instituce skupiny jsou nebo mohou být vystaveny;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
posouzení, zdali tato opatření, strategie, postupy a mechanismy, jež instituce skupiny uplatnily, zajišťují řádné řízení a pokrytí jejich rizik;
e)
údaj o uplatnění opatření a pravomocí v oblasti dohledu podle článku 102 a čl. 104 odst. 1 písm. b) až l) směrnice 2013/36/EU, jejichž smyslem je řešit nedostatky zjištěné podle písmen a) až d).
3. Závěry podle odst. 1 písm. f) a g) musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
4. Závěry podle odst. 1 písm. h) a i) musí splňovat všechny tyto požadavky:
a)
musí být formulovány v podobě částky, poměru nebo jejich kombinace;
b)
musí uvádět podrobnosti ke kvalitě požadovaného dodatečného kapitálu;
c)
musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
5. V návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
6. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 11
Příprava návrhu společného rozhodnutí o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o likviditě, jehož předmětem je skupina a instituce skupiny. Návrh společného rozhodnutí o likviditě uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o likviditě;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o likviditě týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o likviditě a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině na konsolidované úrovni;
f)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni;
g)
závěr ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni a ke skupině na konsolidované úrovni o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
h)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až g);
j)
případně lhůtu ke splnění závěru podle písmene g).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) a f) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily důkladné strategie, zásady, postupy a systémy pro účely identifikace, měření, řízení a sledování rizika likvidity pro vhodný soubor časových horizontů;
b)
posouzení, zdali likvidita držená institucemi skupiny na individuální úrovni a skupinou na konsolidované úrovni dostatečně pokrývá rizika likvidity;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Závěr podle odst. 1 písm. g) musí uvádět podrobnosti k povaze přijatých opatření. Souvisejí-li tato opatření s potřebou uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 směrnice 2013/36/EU, musí závěr uvádět podrobnosti k formulaci těchto zvláštních požadavků na likviditu.
4. V návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
5. Návrh společného rozhodnutí o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 12
Dosahování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. V návaznosti na dialog podle čl. 3 odst. 2 písm. i), který probíhá s dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, provede konsolidující orgán dohledu v potřebném rozsahu revizi těchto návrhů, aby mohla být rozhodnutí finalizována.
2. Na společných rozhodnutích o kapitálu a o likviditě se musí dohodnout konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
3. Tuto dohodu musí písemně stvrdit zástupci konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, kteří jsou k provádění právních úkonů jménem těchto orgánů náležitě zmocněni.
Článek 13
Oznamování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k). Konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům potvrdí, že k tomuto oznámení došlo.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, jež mají v daném členském státě povolení, ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, přičemž je postoupí včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k).
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a objasní jejich podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jejich podrobnosti a použití.
Článek 14
Monitoring uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu oznamuje výsledek jednání podle čl. 13 odst. 3 dotčeným příslušným orgánům v případě, je-li mateřská instituce v EU povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě oznamují výsledek jednání podle čl. 13 odst. 4 konsolidujícímu orgánu dohledu v případě, je-li instituce povolená v daném členském státě povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu postoupí výsledek jednání uvedený v odstavci 2 ostatním dotčeným příslušným orgánům.
4. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA III
ROZPORY A ROZHODNUTÍ PŘIJATÁ V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 15
Postup rozhodování v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Nedosáhnou-li konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány ve lhůtě podle čl. 8 odst. 3 nebo 4 společného rozhodnutí o kapitálu, resp. o likviditě, pak rozhodnutí přijatá podle čl. 113 odst. 3 směrnice 2013/36/EU musí být písemně zdokumentována a musí být přijata do toho z níže uvedených termínů, který nastane nejpozději:
a)
jeden měsíc od uplynutí lhůty podle čl. 8 odst. 3, příp. 4;
b)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA na žádost o konzultaci podle čl. 113 odst. 2 třetího pododstavce směrnice 2013/36/EU vydá doporučení;
c)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA vydá rozhodnutí podle čl. 113 odst. 3 prvního nebo druhého pododstavce směrnice 2013/36/EU, nebo jiný termín, který orgán EBA v tomto rozhodnutí stanoví.
2. Dotčené příslušné orgány oznámí konsolidujícímu orgánu dohledu svá rozhodnutí, která z důvodu neexistence společného rozhodnutí přijaly na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu začlení rozhodnutí uvedená v odstavci 2 spolu s rozhodnutími, jež přijímá sám na individuální a konsolidované úrovni, do jednoho dokumentu a tento dokument předloží všem dotčeným příslušným orgánům.
4. Byl-li konzultován orgán EBA, musí dokument podle odstavce 3 obsahovat vysvětlení případných odchylek od doporučení orgánu EBA.
Článek 16
Příprava rozhodnutí o kapitálu přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu
1. Rozhodnutí o kapitálu, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o kapitálu přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o kapitálu týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí rozhodnutí o kapitálu;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná skupina institucí drží na konsolidované úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná instituce drží na individuální úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina institucí povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je daná instituce povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na dané instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
m)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Rozhodnutí o kapitálu přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat relevantní požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 až 4.
Článek 17
Příprava rozhodnutí o likviditě přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě
1. Rozhodnutí o likviditě, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o likviditě přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o likviditě týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí rozhodnutí o likviditě;
e)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině institucí na konsolidované úrovni;
f)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu k dané instituci na individuální úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice, pro danou skupinu na konsolidované úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení požadavků na likviditu konkrétně pro danou instituci na individuální úrovni v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až h);
j)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen e) až h).
2. Rozhodnutí o likviditě přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2 až 3.
Článek 18
Oznamování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Rozhodnutí podle čl. 15 odst. 3 předloží konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, které mají v daném členském státě povolení, ty části rozhodnutí uvedeného v odstavci 1, které jsou pro jednotlivé instituce relevantní.
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, s mateřskou institucí v EU a objasní jeho podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jeho podrobnosti a použití.
Článek 19
Monitoring uplatňování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování těch rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA IV
AKTUALIZACE A MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE SPOLEČNÝCH ROZHODNUTÍ A ROZHODNUTÍ PŘIJATÝCH V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 20
Mimořádná aktualizace společných rozhodnutí
1. Podá-li konsolidující orgán dohledu nebo dotčený příslušný orgán podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU žádost o mimořádnou aktualizaci společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, pak konsolidující orgán dohledu o této žádosti vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Tato mimořádná aktualizace probíhá postupem podle článků 9 až 14.
2. Podá-li dotčený příslušný orgán žádost o aktualizaci společného rozhodnutí ve vztahu k instituci, jež není mateřskou institucí v EU, mateřskou finanční holdingovou společností v EU ani mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, přičemž žádá o aktualizaci na dvoustranné bázi s konsolidujícím orgánem dohledu, musí být žádost podána písemně a obsahovat podrobné odůvodnění.
Konsolidující orgán dohledu o žádosti uvedené v prvním pododstavci vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Žádost obsahuje návrh společného rozhodnutí o kapitálu, které splňuje požadavky stanovené v článku 10, nebo návrh společného rozhodnutí o likviditě, které splňuje požadavky stanovené v článku 11. Konsolidující orgán dohledu stanoví lhůtu, v níž se mohou dotčené příslušné orgány vyjádřit k tomu, zdali by měla aktualizace proběhnout na dvoustranné bázi.
Nepožádá-li žádný z dotčených příslušných orgánů v určené lhůtě o to, aby aktualizace proběhla na jiné bázi než dvoustranné, pak se konsolidující orgán dohledu a dotčený příslušný orgán, jenž o mimořádnou aktualizaci požádal, podílejí na poskytnutí příspěvků ke společnému rozhodnutí a dohodě na tomto rozhodnutí na dvoustranné bázi.
3. Pokud si dotčený příslušný orgán nepřeje podat příspěvek k aktualizaci společného rozhodnutí podle článku 9, pak konsolidující orgán dohledu tuto aktualizaci připraví na základě posledního příspěvku, jejž tento dotčený příslušný orgán podal pro účely přípravy společného rozhodnutí.
Článek 21
Roční a mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Rozhodnutí přijatá v případě neexistence společného rozhodnutí jsou každoročně aktualizována postupem podle čl. 3 odst. 2, jestliže jsou jednotlivé kroky tohoto postupu relevantní pro uplatnění čl. 97 odst. 4 směrnice 2013/36/EU.
2. Mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU v případě neexistence společného rozhodnutí se řídí postupem podle článků 9 až 14.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. června 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 710/2014 AL COMISIEI
din 23 iunie 2014
de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare în ceea ce privește condițiile de aplicare a procesului de adoptare a deciziei comune privind cerințele prudențiale specifice unei instituții, în conformitate cu Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (1), în special articolul 113 alineatul (5) al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Schimbul eficient de informații adecvate este esențial pentru a se ajunge la o decizie comună cu privire la adecvarea fondurilor proprii, măsurile de supraveghere referitoare la supravegherea lichidității, nivelul de lichiditate și cerințele de capital aplicate unui grup și fiecărei instituții care face parte din acesta.
(2)
Pentru a se asigura o aplicare consecventă a procesului prin care se ajunge la o decizie comună, este important ca fiecare etapă să fie bine definită. Un proces clar facilitează, de asemenea, schimbul de informații, favorizează înțelegerea reciprocă, dezvoltă relațiile dintre autoritățile de supraveghere și promovează supravegherea eficace.
(3)
Pentru a efectua evaluarea riscurilor și evaluarea profilului de risc de lichiditate pentru un grup de instituții, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată ar trebui să aibă o imagine de ansamblu asupra activităților desfășurate de toate instituțiile care fac parte din grup, inclusiv de instituțiile care operează în afara Uniunii. Prin urmare, ar trebui promovată interacțiunea dintre autoritățile competente din Uniune și autoritățile de supraveghere din țările terțe, astfel încât primele să poată evalua riscurile globale cu care se confruntă grupul.
(4)
Planificarea realistă și în timp util a procesului de adoptare a deciziei comune este esențială. Fiecare autoritate competentă implicată ar trebui să furnizeze în timp util informațiile relevante autorității responsabile cu supravegherea consolidată. Pentru ca evaluările individuale să fie prezentate și interpretate în mod coerent și uniform, este necesar să se introducă un formular comun de prezentare a rezultatelor proceselor de supraveghere și evaluare specifice fiecărei instituții.
(5)
În vederea asigurării unor condiții uniforme de aplicare, ar trebui stabilite etapele de urmat pentru a efectua evaluarea comună a riscurilor și a ajunge la decizia comună, recunoscându-se că unele sarcini aferente evaluării comune a riscurilor și procesului de adoptare a deciziei comune pot fi efectuate în paralel, iar altele succesiv.
(6)
Pentru a se facilita adoptarea deciziilor comune, este important ca autoritățile competente implicate în procesul decizional să inițieze un dialog, în special înainte de finalizarea rapoartelor privind evaluarea riscurilor și a deciziilor comune.
(7)
Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată ar trebui să furnizeze autorităților competente implicate toate informațiile relevante care sunt necesare pentru întocmirea evaluărilor riscurilor individuale și pentru a ajunge la deciziile comune privind capitalul și lichiditatea.
(8)
Raportul care conține evaluarea de risc a grupului este un document esențial, care permite autorităților competente să înțeleagă și să înregistreze evaluarea profilului general de risc al grupului bancar, cu scopul de a ajunge la o decizie comună cu privire la adecvarea fondurilor proprii și la nivelul de fonduri proprii pe care grupul trebuie să le dețină. Raportul care conține evaluarea profilului de risc de lichiditate al grupului este un document important care permite autorităților competente să înțeleagă și să înregistreze evaluarea profilului general de lichiditate al grupului. Pentru o prezentare coerentă a evaluării riscului global și a evaluării riscului de lichiditate al grupului, pentru a facilita desfășurarea unor discuții constructive între autoritățile competente și a permite o evaluare aprofundată a riscurilor aferente grupurilor bancare transfrontaliere, ar trebui stabilite formulare comune pentru aceste rapoarte.
(9)
Deși este recunoscut faptul că rezultatele procesului de supraveghere și evaluare prevăzut la articolul 97 din Directiva 2013/36/UE pot fi documentate în mod diferit în statele membre, în funcție de modul de transpunere a articolului respectiv în legislația națională, ținând seama și de orientările emise de autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană, ABE) în temeiul articolului 107 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE, formularele standard ar trebui să asigure formate uniforme pentru comunicarea constatărilor și a rezultatelor procesului de supraveghere, cu scopul de a se ajunge la decizii comune.
(10)
Nici raportul privind evaluarea de risc a grupului și nici raportul care conține evaluarea riscului de lichiditate al grupului nu ar trebui limitate la o agregare a evaluărilor individuale efectuate de autoritățile competente. Ambele rapoarte ar trebui utilizate ca un instrument pentru efectuarea evaluării comune de risc a întregului grup și pentru analizarea interacțiunii dintre elementele din cadrul grupului.
(11)
Prin stabilirea de proceduri clare pentru conținutul și articularea deciziei comune ar trebui să se asigure că deciziile comune sunt pe deplin motivate și să se faciliteze monitorizarea deciziilor comune și punerea lor în aplicare.
(12)
Pentru clarificarea procesului care trebuie urmat după ce se ajunge la o decizie comună, pentru asigurarea transparenței în tratarea consecințelor deciziei și pentru facilitarea desfășurării de acțiuni subsecvente adecvate, dacă este necesar, ar trebui stabilite norme privind comunicarea deciziei comune deplin motivate și privind monitorizarea punerii sale în aplicare.
(13)
Este necesar să se stabilească procesul care trebuie urmat pentru actualizarea deciziilor comune, pentru a se asigura o abordare consecventă și transparentă, precum și implicarea adecvată a autorităților competente și comunicarea rezultatelor.
(14)
Procesul de adoptare a deciziei comune prevăzut la articolul 113 din Directiva 2013/36/UE include procesul care trebuie urmat dacă nu se ajunge la o decizie comună. Pentru a se asigura condiții uniforme de aplicare a acestui aspect al procesului, ar trebui să se stabilească articularea deciziilor deplin motivate și tratamentul aplicat opiniilor și rezervelor exprimate de autoritățile de supraveghere din statul membru gazdă, normele referitoare la calendarul pentru luarea deciziilor în absența unei decizii comune și comunicarea detaliilor unor astfel de decizii.
(15)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare transmise Comisiei de către ABE;
(16)
ABE a organizat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat potențialele costuri și beneficii aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului european și al Consiliului (2),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament precizează următoarele procese de adoptare a deciziilor comune, menționate la articolul 113 din Directiva 2013/36/UE:
(a)
procesul de adoptare a unei decizii comune cu privire la chestiunile menționate la articolul 113 alineatul (1) litera (a), ținând cont de orice derogare acordată în temeiul articolelor 7, 10 sau 15 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3);
(b)
procesul de adoptare a unei decizii comune cu privire la chestiunile menționate la articolul 113 alineatul (1) litera (b), ținând cont de orice derogare acordată în temeiul articolelor 6, 8 sau 10 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și de orice nivel consolidat de aplicare în temeiul articolului 11 alineatul (3) din respectivul regulament.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„autorități competente relevante” înseamnă autoritățile competente responsabile cu supravegherea filialelor unei instituții-mamă din UE, ale unei societăți financiare holding-mamă din UE sau ale unei societăți financiare holding mixte-mamă din UE dintr-un stat membru;
2.
„alte autorități competente” înseamnă oricare dintre următoarele:
(a)
autorități competente care nu sunt autorități competente relevante;
(b)
autorități sau organisme publice care sunt recunoscute în mod oficial de dreptul național, care sunt împuternicite de dreptul național să supravegheze entități din sectorul financiar, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 27 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, care își desfășoară activitatea în statul membru în cauză și care nu sunt nici instituții de credit și nici societăți de investiții;
3.
„raportul SREP” înseamnă raportul care prezintă rezultatul procesului de supraveghere și evaluare prevăzut la articolul 97 din Directiva 2013/36/UE;
4.
„raportul privind evaluarea riscului de lichiditate” înseamnă raportul care prezintă rezultatul părții din procesul de supraveghere și evaluare, prevăzut la articolul 97 din Directiva 2013/36/UE în ceea ce privește riscurile de lichiditate;
5.
„raportul privind evaluarea de risc a grupului” înseamnă raportul care conține evaluarea de risc a grupului de instituții, prevăzut la articolul 113 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
6.
„raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului” înseamnă raportul care conține evaluarea profilului de risc de lichiditate al grupului de instituții, prevăzut la articolul 113 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2013/36/UE;
7.
„decizia comună privind capitalul” înseamnă o decizie comună cu privire la chestiunile menționate la articolul 1 litera (a);
8.
„decizia comună privind lichiditatea” înseamnă o decizie comună cu privire la chestiunile menționate la articolul 1 litera (b);
CAPITOLUL II
PROCESUL DE ADOPTARE A DECIZIEI COMUNE
Articolul 3
Planificarea etapelor procesului de adoptare a deciziei comune
(1) Înainte de începerea procesului de adoptare a deciziei comune, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante convin asupra unui calendar al etapelor care trebuie parcurse în acest proces (denumit în continuare „calendarul de adoptare a deciziei comune”). În caz de dezacord, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată stabilește calendarul de adoptare a deciziei comune, după luarea în considerare a opiniilor și rezervelor exprimate de autoritățile competente relevante.
(2) Calendarul de adoptare a deciziei comune se actualizează cel puțin o dată pe an și include următoarele etape:
(a)
acordul asupra implicării altor autorități competente și a autorităților competente din țări terțe în temeiul articolului 4;
(b)
transmiterea rapoartelor SREP și a rapoartelor privind evaluarea riscului de lichiditate de către autoritățile competente relevante în temeiul articolului 5 și contribuțiile din partea altor autorități competente și a autorităților competente din țări terțe implicate în temeiul articolului 4 alineatul (2);
(c)
transmiterea proiectului de raport privind evaluarea de risc a grupului și a proiectului de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului de către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată autorităților competente relevante în temeiul articolului 6 alineatul (6), precum și altor autorități competente și autorităților competente din țări terțe în temeiul articolului 4 alineatul (3) și al articolului 6 alineatul (7);
(d)
dialogul dintre autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante referitor la proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și la proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, în temeiul articolului 7;
(e)
transmiterea raportului privind evaluarea de risc a grupului și a raportului privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului de către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată autorităților competente relevante în temeiul articolului 8 alineatul (2), precum și altor autorități competente și autorităților competente din țări terțe în temeiul articolului 4 alineatul (3) și al articolului 8 alineatul (5);
(f)
transmiterea contribuțiilor la proiectul de decizie comună privind capitalul și la proiectul de decizie comună privind lichiditatea de către autoritățile competente relevante autorității responsabile cu supravegherea consolidată, în temeiul articolului 9 alineatul (1);
(g)
transmiterea documentului care conține proiectul de decizie comună privind capitalul și a documentului care conține proiectul de decizie comună privind lichiditatea de către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată autorităților competente relevante, în temeiul articolului 10 alineatul (6) și al articolului 11 alineatul (5);
(h)
consultarea cu instituția-mamă din UE și cu instituțiile din grup în privința documentelor care conțin proiectul de decizie comună privind capitalul și proiectul de decizie comună privind lichiditatea, dacă legislația unui stat membru impune acest lucru;
(i)
dialogul dintre autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante referitor la proiectul de decizie comună privind capitalul și la proiectul de decizie comună privind lichiditatea;
(j)
adoptarea deciziei comune privind capitalul și a deciziei comune privind lichiditatea, în temeiul articolului 12;
(k)
comunicarea deciziei comune privind capitalul și a deciziei comune privind lichiditatea de către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și de către autoritățile competente relevante instituției-mamă din UE și instituțiilor din grup, în temeiul articolului 13;
(l)
acordul asupra calendarului pentru anul următor, necesar planificării procesului de adoptare a deciziei comune.
(3) Calendarul de adoptare a deciziei comune îndeplinește toate cerințele de mai jos:
(a)
reflectă sfera de cuprindere și complexitatea fiecărei sarcini, ținând seama de dimensiunea, importanța sistemică, natura, amploarea și complexitatea activităților grupului, precum și de profilul de risc al acestuia;
(b)
ține seama, atât cât este posibil, de angajamentele asumate de autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și de autoritățile competente relevante în cadrul programului de supraveghere prudențială menționat la articolul 116 alineatul (1) al treilea paragraf litera (c) din Directiva 2013/36/UE.
(4) Dacă este cazul, în special pentru a reflecta caracterul urgent al unei actualizări extraordinare efectuate în temeiul articolelor 20 și 21, calendarul de adoptare a deciziei comune se revizuiește.
(5) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante comunică instituțiilor din grup, care intră, respectiv, sub responsabilitatea lor, o dată orientativă pentru consultarea menționată la alineatul (2) litera (h) în ceea ce privește aspectele documentelor care conțin proiectul de decizie comună, în măsura în care sunt vizate aceste instituții.
Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante comunică instituțiilor din grup, care intră, respectiv, sub responsabilitatea lor, o dată estimativă pentru comunicarea menționată la alineatul (2) litera (k).
Articolul 4
Implicarea altor autorități competente și a autorităților competente din țări terțe în procesul privind evaluarea de risc a grupului
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată poate decide să implice alte autorități competente și autorități competente din țări terțe în elaborarea raportului privind evaluarea de risc a grupului sau a raportului privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului. Această decizie are la bază relevanța sucursalei sau a instituției în cadrul grupului și importanța sa pentru piața locală.
Această implicare face obiectul unor cerințe de confidențialitate echivalente cu cerințele prevăzute în titlul VII capitolul 1 secțiunea II din Directiva 2013/36/UE și, după caz, la articolele 54 și 58 din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4).
Echivalența este evaluată de autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și de toate autoritățile competente relevante.
(2) Atunci când autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată decide să implice o altă autoritate competentă, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2), sau o autoritate competentă dintr-o țară terță, ambele autorități ajung la un acord în ceea ce privește amploarea implicării celeilalte autorități competente sau a autorității competente din țara terță. Aceste acorduri sunt permise în următoarele scopuri:
(a)
furnizarea către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată a unor contribuții la raportul privind evaluarea de risc a grupului sau raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului;
(b)
adăugarea, ca anexe la proiectele de rapoarte privind evaluarea de risc a grupului și evaluarea riscului de lichiditate al grupului sau la versiunea lor finală, a contribuțiilor menționate la litera (a) din prezentul alineat.
(3) Atunci când autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată decide să implice alte autorități competente sau autorități competente din țări terțe, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată nu furnizează, fără acordul tuturor autorităților competente relevante, celorlalte autorități competente sau autorităților competente din țări terțe proiectele de rapoarte privind evaluarea de risc a grupului și evaluarea riscului de lichiditate al grupului și nici versiunea lor finală.
(4) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată informează permanent autoritățile competente relevante în legătură cu amploarea, nivelul și natura implicării altor autorități competente și a autorităților competente din țări terțe în procesul privind evaluarea de risc a grupului și în legătură cu măsura în care raportul privind evaluarea de risc a grupului a beneficiat de contribuțiile acestora.
Articolul 5
Elaborarea rapoartelor SREP și a rapoartelor privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului
(1) Pentru a facilita luarea în considerare în mod corespunzător în decizia comună a evaluării de risc a filialelor, în conformitate cu articolul 113 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE, autoritățile competente relevante transmit autorității responsabile cu supravegherea consolidată rapoartele SREP și rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (b).
(2) Rapoartele SREP se elaborează folosind formularul din anexa I. Aceste rapoarte sunt completate cu rezumatele punctajelor obținute utilizând tabelul 1 din anexa II și cu rezumatul evaluării adecvării capitalului obținut utilizând tabelul 2 din anexa II.
Rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului se elaborează folosind formularul din anexa V. Aceste rapoarte sunt completate cu rezumatele punctajelor obținute utilizând tabelul 1 din anexa VI și cu rezumatul evaluării lichidității obținut utilizând tabelul 2 din anexa VI.
Rapoartele SREP și rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului pot include informații suplimentare relevante.
Articolul 6
Elaborarea proiectului de raport privind evaluarea de risc a grupului și a proiectului de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată elaborează un proiect de raport privind evaluarea de risc a grupului și un proiect de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, pe baza tuturor documentelor de mai jos:
(a)
propriul raport SREP sau propriul raport privind evaluarea riscului de lichiditate, referitor la instituția-mamă din UE și la grup;
(b)
rapoartele SREP sau rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate referitoare la filiale, furnizate de autoritățile competente relevante în temeiul articolului 5;
(c)
contribuțiile din partea altor autorități competente și a autorităților competente din țări terțe, furnizate în temeiul articolului 4 alineatul (2).
(2) Rapoartele SREP sau rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate, menționate la alineatul (1) literele (a) și (b), împreună cu contribuțiile menționate la litera (c) de la alineatul respectiv, se adaugă la proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului sau la proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, ca anexe.
(3) Proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului conțin rezultatele evaluării efectuate pentru a stabili dacă dispozițiile, strategiile, procesele și mecanismele puse în aplicare de grup și de instituțiile sale, precum și fondurile proprii și lichiditățile deținute de acestea, asigură o bună gestionare și acoperire a riscurilor.
(4) Proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului este elaborat utilizându-se formularul din anexa III. Acest raport se completează cu rezumatele punctajelor obținute utilizând tabelul 1 din anexa IV și cu rezumatul evaluării adecvării capitalului obținut utilizând tabelul 2 din anexa IV.
Proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului este elaborat utilizându-se formularul din anexa VII. Acest raport se completează cu rezumatele punctajelor obținute utilizându-se tabelul 1 din anexa VIII și cu rezumatul evaluării lichidității obținut utilizându-se tabelul 2 din anexa VIII.
(5) În conformitate cu principiul proporționalității, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată se asigură că:
(a)
evaluarea comună reflectă relevanța instituțiilor în cadrul grupului și importanța lor pe piața locală;
(b)
proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului indică modul în care relevanța și importanța au fost luate în considerare.
(6) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite proiectele de rapoarte autorităților competente relevante în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (c).
(7) În funcție de acordul menționat la articolul 4 alineatul (3), autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată poate transmite proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului altor autorități competente și autorităților competente din țări terțe.
Articolul 7
Dialogul referitor la proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și la proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată decide cu privire la forma și sfera dialogului referitor la proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și la proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, purtat cu autoritățile competente relevante.
(2) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante poartă discuții privind reconcilierea propunerilor cantitative incluse în rapoartele SREP individuale și în rapoartele privind evaluarea riscului de lichiditate menționate la articolul 6 alineatul (1) cu propunerile cantitative din proiectul de raport privind evaluarea de risc a grupului și din proiectul de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, după caz.
(3) Propunerile cantitative menționate la alineatul (2) includ cel puțin următoarele propuneri:
(a)
nivelurile propuse de fonduri proprii pe care un grup de instituții, la nivel consolidat, și toate instituțiile din respectivul grup, la nivel individual, trebuie să le dețină în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(b)
nivelurile propuse ale cerințelor de lichiditate specifice pe care un grup de instituții, la nivel consolidat, și toate instituțiile din respectivul grup, la nivel individual, trebuie să le îndeplinească în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2013/36/UE.
Articolul 8
Finalizarea raportului privind evaluarea de risc a grupului și a raportului privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului
(1) Pe baza dialogului menționat la articolul 7, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată finalizează raportul privind evaluarea de risc a grupului și raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului utilizând formatul și conținutul proiectului de raport privind evaluarea de risc a grupului și al proiectului de raport privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului, menționate la articolul 6. Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată explică orice modificare substanțială introdusă în raportul privind evaluarea de risc a grupului sau în raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului. Modificările reflectă rezultatul dialogului și includ actualizări corespunzătoare ale anexelor la raportul privind evaluarea de risc a grupului sau la raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului.
(2) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite raportul privind evaluarea de risc a grupului și raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului autorităților competente relevante în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (e).
(3) În conformitate cu articolul 113 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/36/UE, transmiterea raportului privind evaluarea de risc a grupului autorităților competente relevante declanșează începutul perioadei de patru luni în care trebuie să se ajungă la o decizie comună privind capitalul.
(4) În conformitate cu articolul 113 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2013/36/UE, transmiterea raportului privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului autorităților competente relevante declanșează începutul perioadei de o lună în care trebuie să se ajungă la o decizie comună privind lichiditatea.
(5) În funcție de acordul menționat la articolul 4 alineatul (3), autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată poate transmite raportul privind evaluarea de risc a grupului și raportul privind evaluarea riscului de lichiditate al grupului altor autorități competente și autorităților competente din țări terțe.
Articolul 9
Elaborarea contribuțiilor la proiectul de decizie comună privind capitalul și la proiectul de decizie comună privind lichiditatea
(1) Autoritățile competente transmit contribuțiile lor la proiectul de decizie comună privind capitalul și la proiectul de decizie comună privind lichiditatea autorității responsabile cu supravegherea consolidată în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (f). Contribuțiile se referă la toate instituțiile din cadrul unui grup de instituții care intră în domeniul de aplicare a procesului de adoptare a deciziei comune.
(2) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată contribuie la proiectul de decizie comună privind capitalul. Contribuțiile sale includ următoarele:
(a)
toate instituțiile dintr-un grup, la nivel individual, care sunt autorizate în jurisdicția autorității responsabile cu supravegherea consolidată și care intră în domeniul de aplicare a procesului de adoptare a deciziei comune;
(b)
grupul de instituții, la nivel consolidat.
(3) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată contribuie la proiectul de decizie comună privind lichiditatea. Contribuțiile sale includ următoarele:
(a)
toate instituțiile dintr-un grup, la nivel individual, în cazul în care aceste instituții sunt autorizate în jurisdicția autorității responsabile cu supravegherea consolidată și care intră în domeniul de aplicare a procesului de adoptare a deciziei comune;
(b)
grupul de instituții, la nivel consolidat.
(4) Contribuțiile la proiectul de decizie comună privind capitalul specifică fiecare dintre elementele menționate la articolul 10.
(5) Contribuțiile la proiectul de decizie comună privind lichiditatea specifică fiecare dintre elementele menționate la articolul 11.
Articolul 10
Elaborarea proiectului de decizie comună privind capitalul
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată elaborează un proiect deplin motivat de decizie comună privind capitalul, care se referă la un grup și la instituțiile din acest grup. Proiectul de decizie comună privind capitalul specifică fiecare dintre următoarele elemente:
(a)
denumirea autorității responsabile cu supravegherea consolidată și a autorităților competente implicate în procesului de adoptare a deciziei comune privind capitalul;
(b)
denumirea grupului de instituții și o listă a tuturor instituțiilor din cadrul grupului la care se referă și cărora li se aplică proiectul de decizie comună privind capitalul;
(c)
trimiterile la legislația Uniunii și la legislația națională aplicabile cu privire la elaborarea, finalizarea și punerea în aplicare a deciziilor comune privind capitalul;
(d)
data proiectului de decizie comună privind capitalul și a oricărei actualizări relevante a acestuia;
(e)
concluzia privind aplicarea articolelor 73 și 97 din Directiva 2013/36/UE;
(f)
concluzia privind adecvarea fondurilor proprii deținute de grupul de instituții, la nivel consolidat;
(g)
concluzia privind adecvarea fondurilor proprii deținute de fiecare instituție din grup, la nivel individual;
(h)
concluzia privind nivelul de fonduri proprii pe care trebuie să le dețină fiecare instituție din grup, la nivel individual, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(i)
concluzia privind nivelul de fonduri proprii pe care trebuie să le dețină grupul de instituții, la nivel consolidat, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(j)
informații privind cerințele prudențiale minime care se aplică fiecărei instituții în temeiul articolului 92 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și al articolelor 103, 129, 130, 131 și 133 din Directiva 2013/36/UE, precum și cu privire la orice alte cerințe, orientări, recomandări sau avertismente prudențiale sau macroprudențiale care sunt relevante;
(k)
data de referință aferentă concluziilor menționate la literele (e)-(i);
(l)
dacă este cazul, calendarul de punere în aplicare a concluziilor menționate la literele (h) și (i).
(2) Concluzia menționată la alineatul (1) litera (e) specifică fiecare dintre următoarele elemente:
(a)
evaluarea măsurii în care instituțiile din grup aplică strategii și procese solide, eficiente și complete pentru a evalua, menține și repartiza capitalul intern, precum și a măsurii în care aceste strategii și procese sunt actualizate;
(b)
evaluarea măsurii în care valorile, tipurile și repartizarea capitalului intern sunt adecvate pentru a acoperi natura și nivelul riscurilor la care sunt expuse sau ar putea fi expuse instituțiile din grup;
(c)
evaluarea măsurii în care instituțiile din grup au pus în aplicare dispoziții, strategii, procese și mecanisme corespunzătoare pentru a se conforma tuturor cerințelor prevăzute de Directiva 2013/36/UE și de Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(d)
evaluarea măsurii în care dispozițiile, strategiile, procesele și mecanismele puse în aplicare de instituțiile din grup asigură o bună gestionare și acoperire a riscurilor;
(e)
informații privind aplicarea competențelor și a măsurilor de supraveghere în conformitate cu articolul 102 și cu articolul 104 alineatul (1) literele (b)-(l) din Directiva 2013/36/UE, pentru a remedia deficiențele identificate în temeiul literelor (a)-(d).
(3) Concluziile menționate la alineatul (1) literele (f) și (g) întrețin legături cu concluzia menționată la alineatul (1) litera (e) și sunt sprijinite de aceasta.
(4) Concluziile menționate la alineatul (1) literele (h) și (i) îndeplinesc toate cerințele de mai jos:
(a)
sunt exprimate ca valoare, ca procent sau ca o combinație a acestora;
(b)
furnizează detalii privind calitatea fondurilor proprii suplimentare necesare;
(c)
întrețin legături cu concluzia menționată la alineatul (1) litera (e) și sunt sprijinite de aceasta.
(5) Concluziile privind fiecare instituție din grup, la nivel individual, și grupul de instituții, la nivel consolidat, sunt clar identificabile în documentul care conține proiectul de decizie comună privind capitalul.
(6) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite documentul care conține proiectul de decizie comună privind capitalul autorităților competente relevante în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (g).
Articolul 11
Elaborarea proiectului de decizie comună privind lichiditatea
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată elaborează un proiect deplin motivat de decizie comună privind lichiditatea, care se referă la un grup și la instituțiile din acest grup. Proiectul de decizie comună privind lichiditatea specifică fiecare dintre următoarele elemente:
(a)
denumirea autorității responsabile cu supravegherea consolidată și a autorităților competente implicate în procesului de adoptare a deciziei comune privind lichiditatea;
(b)
denumirea grupului de instituții și o listă a tuturor instituțiilor din cadrul grupului la care se referă și cărora li se aplică proiectul de decizie comună privind lichiditatea;
(c)
trimiterile la legislația Uniunii și la legislația națională aplicabile cu privire la elaborarea, finalizarea și punerea în aplicare a deciziilor comune privind lichiditatea;
(d)
data proiectului de decizie comună privind lichiditatea și a oricărei actualizări relevante a acestuia;
(e)
concluzia privind adecvarea lichidității pentru grup, la nivel consolidat;
(f)
concluzia privind adecvarea lichidității pentru fiecare instituție care face parte din grup, la nivel individual;
(g)
concluzia cu privire la măsurile luate pentru a aborda aspectele importante și constatările semnificative decurgând din supravegherea lichidității, inclusiv cele referitoare la adecvarea organizației și a tratării riscurilor, după cum prevede articolul 86 din Directiva 2013/36/UE, și cele referitoare la necesitatea impunerii unor cerințe de lichiditate specifice, în conformitate cu articolul 105 din directiva respectivă, pentru fiecare instituție care face parte din grup, la nivel individual, și pentru grup, la nivel consolidat;
(h)
informații cu privire la orice alte cerințe, orientări, recomandări sau avertismente prudențiale sau macroprudențiale care sunt relevante;
(i)
data de referință aferentă concluziilor menționate la literele (e)-(g);
(j)
dacă este cazul, calendarul de punere în aplicare a concluziei menționate la litera (g).
(2) Concluzia menționată la alineatul (1) literele (e) și (f) specifică fiecare dintre următoarele elemente:
(a)
evaluarea măsurii în care instituțiile din grup au pus în aplicare strategii, politici, procese și sisteme solide de identificare, măsurare, gestionare și monitorizare a riscului de lichiditate în cadrul unui număr corespunzător de termene;
(b)
evaluarea măsurii în care lichiditatea deținută de instituțiile din grup, la nivel individual, și de grup, la nivel consolidat, oferă o acoperire suficientă a riscurilor de lichiditate;
(c)
evaluarea măsurii în care instituțiile din grup au pus în aplicare dispoziții, strategii, procese și mecanisme corespunzătoare pentru a respecta toate cerințele Directivei 2013/36/UE și ale Regulamentului (UE) nr. 575/2013.
(3) Concluzia menționată la alineatul (1) litera (g) furnizează detalii privind natura măsurilor luate. În cazul în care aceste măsuri se referă la necesitatea unor cerințe specifice de lichiditate, în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2013/36/UE, concluzia furnizează detalii privind modul de articulare a acestor cerințe specifice de lichiditate.
(4) Concluziile privind fiecare instituție din grup, la nivel individual, și grupul de instituții, la nivel consolidat, sunt clar identificabile în documentul care conține proiectul de decizie comună privind lichiditatea.
(5) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite documentul care conține proiectul de decizie comună privind lichiditatea autorităților competente relevante în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (g).
Articolul 12
Adoptarea deciziei comune privind capitalul și a deciziei comune privind lichiditatea
(1) În urma dialogului cu autoritățile competente relevante cu privire la proiectul de decizie comună privind capitalul și la proiectul de decizie comună privind lichiditatea, menționat la articolul 3 alineatul (2) litera (i), autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată revizuiește, dacă este necesar, proiectul de decizie comună privind capitalul și proiectul de decizie comună privind lichiditatea, în vederea finalizării acestor decizii.
(2) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și toate autoritățile competente relevante ajung la un acord cu privire la decizia comună privind capitalul și la decizia comună privind lichiditatea.
(3) Acordul se confirmă în scris de reprezentanții autorității responsabile cu supravegherea consolidată și ai autorităților competente relevante, care sunt împuterniciți în acest sens în mod corespunzător de către autoritățile competente respective.
Articolul 13
Comunicarea deciziei comune privind capitalul și a deciziei comune privind lichiditatea
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite documentul care conține decizia comună privind capitalul și documentul care conține decizia comună privind lichiditatea organului de conducere al instituției-mamă din UE în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (k). Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată confirmă această transmitere autorităților competente relevante.
(2) Autoritățile competente relevante dintr-un stat membru pun la dispoziția organelor de conducere ale instituțiilor autorizate în acel stat membru părțile respective, relevante pentru fiecare dintre aceste instituții, din documentul care conține decizia comună privind capitalul și din documentul care conține decizia comună privind lichiditatea, în timp util și, în orice caz, până la termenul limită specificat în calendarul de adoptare a deciziei comune, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (k).
(3) Dacă este cazul, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată poartă discuții cu instituția-mamă din UE în privința documentului care conține decizia comună privind capitalul și a documentului care conține decizia comună privind lichiditatea, pentru a explica detaliile deciziilor și punerea lor în aplicare.
(4) Dacă este cazul, autoritățile competente relevante dintr-un stat membru poartă discuții cu instituțiile al căror sediu este stabilit în acel stat membru în privința părților respective, relevante pentru fiecare dintre aceste instituții, din documentul care conține decizia comună privind capitalul și din documentul care conține decizia comună privind lichiditatea, pentru a explica detaliile deciziilor și punerea lor în aplicare.
Articolul 14
Monitorizarea punerii în aplicare a deciziei comune privind capitalul și a deciziei comune privind lichiditatea
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată comunică rezultatul discuțiilor menționate la articolul 13 alineatul (3) autorităților competente relevante, în cazul în care este necesar ca o instituție-mamă din UE să întreprindă oricare dintre următoarele acțiuni:
(a)
să îndeplinească, la nivel individual sau consolidat, cerințe de fonduri proprii suplimentare, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE,
(b)
să abordeze, la nivel individual sau consolidat, aspecte importante sau constatări semnificative decurgând din supravegherea lichidității sau să îndeplinească cerințe de lichiditate specifice, în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2013/36/UE.
(2) Autoritățile competente relevante dintr-un stat membru comunică rezultatul discuțiilor menționate la articolul 13 alineatul (4) autorității responsabile cu supravegherea consolidată, în cazul în care este necesar ca o instituție autorizată în acel stat membru să întreprindă oricare dintre următoarele acțiuni:
(a)
să îndeplinească, la nivel individual, cerințe de fonduri proprii suplimentare, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(b)
să abordeze, la nivel individual, aspecte importante sau constatări semnificative decurgând din supravegherea lichidității sau să îndeplinească cerințe de lichiditate specifice, în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2013/36/UE.
(3) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite rezultatul discuțiilor menționate la alineatul (2) celorlalte autorități competente relevante.
(4) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante monitorizează punerea în aplicare a deciziilor comune privind capitalul și a deciziilor comune privind lichiditatea care sunt relevante pentru fiecare instituție din grup care intră, respectiv, sub responsabilitatea lor.
CAPITOLUL III
DEZACORDURI ȘI DECIZII LUATE ÎN ABSENȚA UNEI DECIZII COMUNE
Articolul 15
Procesul decizional în absența unei decizii comune
(1) În absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea între autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante, în termenele menționate la articolul 8 alineatul (3) sau, respectiv, la articolul 8 alineatul (4), deciziile menționate la articolul 113 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE se confirmă în scris și se iau până la cea mai recentă dintre următoarele date:
(a)
o lună de la expirarea termenului menționat la articolul 8 alineatul (3) sau la articolul 8 alineatul (4), după caz;
(b)
o lună de la furnizarea de consultanță de către ABE în urma unei cereri de consultare în temeiul articolului 113 alineatul (2) al treilea paragraf din Directiva 2013/36/UE;
(c)
o lună de la orice decizie luată de ABE în conformitate cu articolul 113 alineatul (3) primul sau al doilea paragraf din Directiva 2013/36/UE sau orice altă dată stabilită de ABE într-o astfel de decizie.
(2) Autoritățile competente relevante comunică autorității responsabile cu supravegherea consolidată deciziile pe care le-au luat la nivel individual, în absența unei decizii comune.
(3) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată include deciziile menționate la alineatul (2), împreună cu propriile decizii luate la nivel individual și la nivel consolidat, într-un document unic pe care îl pune la dispoziția tuturor autorităților competente relevante.
(4) În cazul în care a fost consultată ABE, documentul menționat la alineatul (3) include o explicație pentru orice abatere de la recomandările ABE.
Articolul 16
Elaborarea deciziilor privind capitalul care au fost luate în absența unei decizii comune privind capitalul
(1) O decizie privind capitalul care a fost luată în absența unei decizii comune privind capitalul este prezentată într-un document care conține toate următoarele elemente:
(a)
denumirea autorității responsabile cu supravegherea consolidată sau a autorității competente relevante care adoptă decizia privind capitalul;
(b)
denumirea grupului de instituții sau a instituției din grup la care se referă și căreia i se aplică decizia privind capitalul;
(c)
trimiterile la legislația Uniunii și la legislația națională aplicabile cu privire la elaborarea, finalizarea și punerea în aplicare a deciziilor privind capitalul;
(d)
data deciziei privind capitalul;
(e)
concluzia privind aplicarea articolelor 73 și 97 din Directiva 2013/36/UE;
(f)
pentru deciziile privind capitalul care au fost luate pe bază consolidată, concluzia privind adecvarea fondurilor proprii deținute de grupul de instituții, la nivel consolidat;
(g)
pentru deciziile privind capitalul care au fost luate pe bază individuală, concluzia privind adecvarea fondurilor proprii deținute de instituția relevantă, la nivel individual;
(h)
pentru deciziile privind capitalul care au fost luate pe bază consolidată, concluzia privind nivelul de fonduri proprii pe care trebuie să le dețină grupul de instituții, la nivel consolidat, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(i)
pentru deciziile privind capitalul care au fost luate pe bază individuală, concluzia privind nivelul de fonduri proprii pe care trebuie să le dețină instituția relevantă, la nivel individual, în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
(j)
informații privind cerințele prudențiale minime care se aplică instituțiilor relevante în temeiul articolului 92 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și al articolelor 103, 129, 130, 131 și 133 din Directiva 2013/36/UE, precum și cu privire la orice alte cerințe, orientări, recomandări sau avertismente prudențiale sau macroprudențiale care sunt relevante;
(k)
data de referință aferentă concluziilor menționate la literele (e)-(i);
(l)
dacă este cazul, descrierea modului în care se ține cont de evaluarea riscului, de opiniile și de rezervele exprimate de celelalte autorități competente relevante sau de autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată;
(m)
dacă este cazul, calendarul de punere în aplicare a concluziilor menționate la literele (h) și (i).
(2) Deciziile privind capitalul care au fost luate, la nivel individual sau consolidat, în absența unei decizii comune privind capitalul îndeplinesc, dacă este cazul, cerințele stabilite la articolul 10 alineatele (2)-(4).
Articolul 17
Elaborarea deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind lichiditatea
(1) O decizie privind lichiditatea luată în absența unei decizii comune privind lichiditatea este prezentată într-un document care conține toate următoarele elemente:
(a)
denumirea autorității responsabile cu supravegherea consolidată sau a autorității competente relevante care adoptă decizia privind lichiditatea;
(b)
denumirea grupului de instituții sau a instituției din grup la care se referă și căreia i se aplică decizia privind lichiditatea;
(c)
trimiterile la legislația Uniunii și la legislația națională aplicabile cu privire la elaborarea, finalizarea și punerea în aplicare a deciziilor privind lichiditatea;
(d)
data deciziei privind lichiditatea;
(e)
pentru deciziile privind lichiditatea luate pe bază consolidată, concluzia privind adecvarea lichidității pentru grupul de instituții, la nivel consolidat;
(f)
pentru deciziile privind lichiditatea luate pe bază individuală, concluzia privind adecvarea lichidității pentru instituția relevantă, la nivel individual;
(g)
pentru deciziile privind lichiditatea luate pe bază consolidată, concluzia cu privire la măsurile luate pentru a se aborda aspectele importante și constatările semnificative care decurg din supravegherea lichidității, inclusiv cele referitoare la adecvarea organizației și la tratarea riscurilor, după cum prevede articolul 86 din Directiva 2013/36/UE, precum și cele referitoare la necesitatea de a se impune cerințe de lichiditate specifice, în conformitate cu articolul 105 din directiva respectivă, pentru grup, la nivel consolidat;
(h)
pentru deciziile privind lichiditatea luate pe bază individuală, concluzia cu privire la măsurile luate pentru a se aborda aspectele importante și constatările semnificative care decurg din supravegherea lichidității, inclusiv cele referitoare la adecvarea organizației și tratarea riscurilor, după cum prevede articolul 86 din Directiva 2013/36/UE, precum și cele referitoare la necesitatea de a se impune cerințe de lichiditate specifice pentru instituția relevantă, la nivel individual, în conformitate cu articolul 105 din directiva respectivă;
(i)
data de referință aferentă concluziilor menționate la literele (e)-(h);
(j)
informații cu privire la orice alte cerințe, orientări, recomandări sau avertismente prudențiale sau macroprudențiale care sunt relevante;
(k)
dacă este cazul, o descriere a modului în care se ține cont de evaluarea riscului, de opiniile și de rezervele exprimate de celelalte autorități competente relevante sau de autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată;
(l)
dacă este cazul, calendarul de punere în aplicare a concluziilor menționate la literele (g)-(h).
(2) Deciziile privind lichiditatea luate, la nivel individual sau consolidat, în absența unei decizii comune privind lichiditatea îndeplinesc, dacă este cazul, cerințele stabilite la articolul 11 alineatele (2) și (3).
Articolul 18
Comunicarea deciziilor privind capitalul și a deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea
(1) Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată prezintă documentul care conține decizia, menționat la articolul 15 alineatul (3), organului de conducere al instituției-mamă din UE.
(2) Autoritățile competente relevante dintr-un stat membru pun la dispoziția organelor de conducere ale instituțiilor autorizate în acel stat membru părțile respective, relevante pentru fiecare dintre aceste instituții, din documentul care conține decizia, menționat la alineatul (1).
(3) Dacă este cazul, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată poartă discuții cu instituția-mamă din UE în privința documentului care conține decizia, pentru a explica detaliile și punerea în aplicare a deciziilor privind capitalul sau a deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea.
(4) Dacă este cazul, autoritățile competente relevante dintr-un stat membru poartă discuții cu instituțiile al căror sediu este stabilit în acel stat membru în privința părților respective, relevante pentru fiecare dintre aceste instituții, din documentul care conține decizia, pentru a explica detaliile și punerea în aplicare a deciziilor privind capitalul sau a deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea.
Articolul 19
Monitorizarea punerii în aplicare a deciziilor privind capitalul și a deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea
Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritățile competente relevante monitorizează punerea în aplicare a deciziilor privind capitalul și a deciziilor privind lichiditatea luate în absența unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea și care sunt relevante pentru fiecare instituție din grup care intră, respectiv, sub responsabilitatea lor.
CAPITOLUL IV
ACTUALIZAREA ȘI ACTUALIZAREA EXTRAORDINARĂ A DECIZIILOR COMUNE ȘI A DECIZIILOR LUATE ÎN ABSENȚA UNEI DECIZII COMUNE
Articolul 20
Actualizarea extraordinară a deciziilor comune
(1) În cazul în care se transmite o cerere în vederea actualizării extraordinare a unei decizii comune privind capitalul sau a unei decizii comune privind lichiditatea de către autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată sau de către o autoritate competentă relevantă, în conformitate cu articolul 113 alineatul (4) din Directiva 2013/36/UE, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată comunică cererea respectivă tuturor autorităților competente relevante. Actualizarea extraordinară se desfășoară conform procesului prevăzut la articolele 9-14.
(2) În cazul în care o autoritate competentă relevantă solicită actualizarea pe o bază bilaterală, împreună cu autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată, a unei decizii comune referitoare la o instituție diferită de o instituție-mamă din UE, o societate financiară holding-mamă din UE sau o societate financiară holding mixtămamă din UE, cererea se face în scris și se motivează pe deplin.
Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată transmite cererea menționată la primul paragraf tuturor autorităților competente relevante. Cererea include un documentul care conține un proiect de decizie comună privind capitalul, care respectă cerințele prevăzute la articolul 10, sau un proiect de decizie comună privind lichiditatea, care respectă cerințele prevăzute la articolul 11. Autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată stabilește un termen limită, astfel încât autoritățile competente relevante să poată stabili dacă actualizarea ar trebui abordată pe o bază bilaterală.
În cazul în care, în termenul stabilit, niciuna dintre autoritățile competente relevante nu solicită abordarea actualizării pe o bază non-bilaterală, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și autoritatea competentă relevantă care a solicitat actualizarea extraordinară contribuie și ajung, pe o bază bilaterală, la un acord privind decizia comună.
(3) În cazul în care o autoritate competentă relevantă nu dorește să prezinte o contribuție la decizia comună actualizată, în conformitate cu articolul 9, autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată elaborează decizia comună actualizată pe baza celor mai recente contribuții la documentul care conține decizia comună, primite de la autoritatea competentă relevantă.
Articolul 21
Actualizarea anuală și extraordinară a deciziilor luate în absența unei decizii comune
(1) Actualizarea anuală a deciziilor luate în absența unei decizii comune urmează etapele prevăzute la articolul 3 alineatul (2), în măsura în care fiecare etapă este relevantă pentru aplicarea articolul 97 alineatul (4) din Directiva 2013/36/UE.
(2) Actualizarea extraordinară a deciziilor luate în absența unei decizii comune, în conformitate cu articolul 113 alineatul (4) din Directiva 2013/36/UE, se desfășoară conform procesului prevăzut la articolele 9-14.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 22
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 23 iunie 2014.