NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/560
ze dne 15. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o systém povolení pro výsadbu révy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na článek 69 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a zejména na čl. 64 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahuje v části II hlavě I kapitole III pravidla týkající se systému povolení pro výsadbu révy, která ode dne 1. ledna 2016 zrušují a nahrazují přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení Rady (ES) č.1234/2007 (3). Tato kapitola stanoví pravidla týkající se trvání, řízení a kontroly systému povolení pro výsadbu révy a zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci v oblasti řízení tohoto systému. Přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení (ES) č. 1234/2007 zůstává v platnosti do 31. prosince 2015 v souladu s čl. 230 odst. 1 písm. b) bodem ii) nařízení (EU) č. 1308/2013.
(2)
Článek 62 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví obecný požadavek, aby členské státy udělovaly povolení k výsadbě vinné révy na základě žádostí producentů, kteří mají v úmyslu provádět výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinné révy. Odstavec 4 uvedeného článku však stanoví, že některé plochy jsou ze systému povolení pro výsadbu révy, a tudíž i z tohoto obecného požadavku, vyňaty. Je nezbytné stanovit pravidla týkající se podmínek pro použití této výjimky. Vinice k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů by měly být využívány pouze pro stanovené účely, aby se zabránilo obcházení nového systému, a výrobky z révy vinné z těchto vinic by měly být uváděny na trh jen v případě, že podle názoru členských států nebudou představovat riziko narušení trhu. V zájmu zajištění plynulého přechodu z režimu práv na výsadbu na nový systém povolení pro výsadbu révy, by mělo být povoleno pokračování stávajících vinohradnických pokusů a produkce roubů v souladu se stávajícímipravidly. Výjimka by se měla vztahovat na vinice, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, vzhledem k tomu, že za určitých podmínek nepřispívají k narušení trhů. Ze stejného důvodu by výjimka měla být poskytnuta za stejných podmínek i organizacím, které neprovozují obchodní činnost. Výjimka by se dále měla vztahovat i na vinice založené producentem, který přišel o určitou plochu osazenou révou v důsledku vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva za předpokladu, že ztráta půdy osazené révou v takových případech nezávisí na vůli producenta. Měla by však být stanovena podmínka týkající se maximální rozlohy nové plochy s cílem předejít ohrožení obecných cílů systému povolení pro výsadbu révy.
(3)
Ustanovení čl. 64 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahují pravidla týkající se udělování povolení pro novou výsadbu a rovněž kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, která mohou členské státy použít. V souvislosti s některými kritérii způsobilosti a prioritními kritérii by měly být stanoveny konkrétní podmínky s cílem vytvořit rovné podmínky pro jejich používání a zabránit tomu, aby producenti, jimž jsou povolení udělována, systém povolení obcházeli. Navíc by měla být přidána tři nová kritéria: nové kritérium způsobilosti týkající se zneužití pověsti chráněných zeměpisných označení, nové prioritní kritérium zvýhodňující producenty, kteří dodržují pravidla systému a nemají ve svém zemědělském podniku opuštěné vinice, a nové prioritní kritérium zvýhodňující neziskové organizace se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti. Nové kritérium způsobilosti reaguje na potřebu chránit pověst konkrétních zeměpisných označení podobným způsobem jako pověst konkrétních označení původu a zajistit, že nebudou ohrožena novou výsadbou. První nové prioritní kritérium zvýhodňuje některé žadatele na základě určitých okolností nasvědčujících tomu, že dodržují pravidla systému povolení a nežádají o povolení pro výsadbu nových vinic, pokud již vlastní neproduktivní vinice, pro něž by mohli obdržet povolení pro opětovnou výsadbu. Cílem druhého nového prioritního kritéria je zvýhodnit neziskové organizace se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti, a podpořit tak sociální využívání půdy, u níž by jinak hrozilo riziko, že nebude využívána k produkci.
(4)
S přihlédnutím k článku 118 nařízení (EU) č. 1306/2013 a za účelem řešení přírodních a sociálně-ekonomických rozdílů a odlišných růstových strategií hospodářských subjektů v jednotlivých oblastech v rámci určitého území by mělo být členským státům umožněno používat v těchto oblastech odlišně na regionální úrovni, pro konkrétní oblasti způsobilé pro chráněné označení původu, konkrétní oblasti způsobilé pro chráněné zeměpisné označení nebo pro oblasti bez zeměpisného označení jak kritéria způsobilosti a prioritní kritéria uvedená v čl. 64 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, tak nová kritéria způsobilosti a prioritní kritéria doplněná tímto nařízením. Tyto rozdíly v používání uvedených kritérií v jednotlivých oblastech v rámci určitého území by měly vždy vycházet z rozdílů mezi těmito oblastmi.
(5)
S cílem reagovat na případy obcházení kritérií, které tento akt neupravuje, by členské státy měly přijmout opatření, jimiž zabrání tomu, aby žadatelé o povolení obcházeli kritéria způsobilosti nebo prioritní kritéria, pokud se na tyto případy již nyní nevztahují specifická ustanovení proti obcházení konkrétních kritérií způsobilosti a prioritních kritérií uvedená v tomto nařízení.
(6)
Ustanovení čl. 66 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví možnost souběžné existence vinic, které se producent zavázal vyklučit, a nově vysázených vinic. Aby se zabránilo nesrovnalostem, měly by mít členské státy možnost vhodnými prostředky zajistit, že závazek provést vyklučení bude skutečně realizován, včetně požadavku na složení jistoty při předem udělovaných povoleních k opětovné výsadbě. Kromě toho je třeba upřesnit, že v případě, že vyklučení nebude provedeno ve čtyřleté lhůtě stanovené uvedeným ustanovením, měla by být plocha osázená révou, jejíž vyklučení bylo přislíbeno, považována za nepovolenou výsadbu.
(7)
Ustanovení čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 umožňuje členským státům, aby na základě doporučení uznávaných a reprezentativních profesních organizací omezily opětovnou výsadbu v oblastech způsobilých pro produkci révy vinné s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením. Měla by být stanovena opodstatnění takových rozhodnutí o omezení nebo důvody k nim, aby se upřesnily meze jejich působnosti a zároveň zajistila soudržnost systému a předešlo se jeho obcházení. Zejména je nutno zajistit, aby automatické udělování povolení pro opětovnou výsadbu stanovené v čl. 66 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 nelimitovalo možnost členských států omezit vydávání povolení pro konkrétní oblasti v souladu s čl. 63 odst. 2 písm. b) a s čl. 63 odst. 3. Je však třeba objasnit, že některé specifické případy nelze považovat za obcházení systému.
(8)
Článek 64 nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví správní sankce v případě nesplnění kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností vyplývajících z použití právních předpisů v odvětví zemědělství. Za účelem zajištění odrazujícího účinku by členské státy měly mít možnost tyto sankce odstupňovat podle obchodní hodnoty vína vyprodukovaného na dotčených vinicích. V souladu s čl. 71 odst. 4 nařízení (EU) č. 1308/2013 by správní sankce v souvislosti s nepovolenou výsadbou měly být stanoveny s cílem zajistit odrazující účinek. Minimální výše těchto sankcí by měla odpovídat průměrnému ročnímu příjmu na hektar vinic na úrovni Unie, vypočtenému podle hrubé marže na hektar vinic. Podle této minimální hodnoty by mělo být zavedeno postupné odstupňování v závislosti na době, po kterou k nesplnění docházelo. Členské státy by rovněž měly mít možnost používat vyšší minimální sankce u producentů v určité oblasti, v níž je odhadovaný průměrný roční příjem na hektar vyšší než minimální hodnota stanovená na úrovni EU. Toto zvýšení minimální hodnoty sankcí by mělo být úměrné odhadovanému průměrnému ročnímu příjmu na hektar v oblasti, kde se nepovolená vinice nachází,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Plochy vyňaté ze systému povolení pro výsadbu révy
1. Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013 se nevztahuje na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic uvedených v čl. 62 odst. 4 daného nařízení, která splňuje příslušné podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů se vztahuje povinnost předchozího oznámení příslušným orgánům. Toto oznámení musí obsahovat veškeré relevantní informace týkající se těchto vinic a období, během něhož bude probíhat pokus, případně období, během něhož se bude daná vinice využívat k produkci roubů. Prodloužení těchto období musí být rovněž oznámeno příslušným orgánům.
Tam, kde se má za to, že neexistují rizika narušení trhu, mohou členské státy rozhodnout, že v průběhu období uvedených v prvním pododstavci je možno hrozny sklizené na těchto vinicích a výrobky z révy vinné získané z těchto hroznů uvádět na trh. Na konci těchto období musí producent buď:
a)
získat povolení v souladu s článkem 64 nebo 68 nařízení (EU) č. 1308/2013 pro danou vinici, aby bylo možno hrozny sklizené na této vinici a výrobky z révy vinné získané z těchto hroznů uvádět na trh; nebo
b)
tuto vinici na vlastní náklady vyklučit v souladu s čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Všechny vinice určené k pokusným účelům nebo produkci roubů vysazené před 1. lednem 2016 na základě udělení práv na novou výsadbu musí i po tomto datu nadále splňovat všechny podmínky stanovené pro využívání těchto práv až do konce období daného pokusu nebo období využívání vinice k produkci roubů, pro která byla tato práva udělena. Po uplynutí těchto období se použijí pravidla stanovená v prvním a druhém pododstavci.
3. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, se vztahují následující podmínky:
a)
jejich plocha nepřesahuje 0,1 ha;
b)
příslušný vinař není zapojen do komerční produkce vína nebo jiných výrobků z révy vinné.
Pro účely tohoto odstavce mohou členské státy považovat některé organizace, které neprovozují obchodní činnost, za rovnocenné domácnostem vinaře.
Členské státy mohou rozhodnout, že výsadba uvedená v prvním pododstavci podléhá oznamovací povinnosti.
4. Producent, který přišel o určitou plochu osázenou révou v důsledku vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva, je oprávněn osázet novou plochu za předpokladu, že tato nově osázená plocha z hlediska čisté kultury nepřesáhne 105 % plochy, o niž producent přišel. Tato nově osázená plocha bude zapsána do registru vinic.
5. Vyklučení ploch, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 2 a 3, nevede k udělení povolení k opětovné výsadbě podle článku 66 nařízení (EU) č. 1308/2013. Toto povolení se však uděluje v případě vyklučení ploch, které byly nově osázeny na základě výjimky uvedené v odstavci 4.
Článek 2
Kritéria pro udělování povolení
1. V případě, že členské státy použijí kritérium způsobilosti uvedené v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla stanovená v příloze I části A tohoto nařízení.
Členské státy mohou rovněž použít dodatečné objektivní a nediskriminační kritérium stanovující, že se má za to, že žádost nepředstavuje významné riziko z hlediska zneužití pověsti daných chráněných zeměpisných označení, pokud veřejné orgány existenci takového rizika neprokáží. Pravidla týkající se použití tohoto dodatečného kritéria jsou uvedena v příloze I části B.
2. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více kritérií způsobilosti uvedených v čl. 64 odst. 1 písm. a) až c) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečné kritérium uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou tato kritéria použít na celostátní nebo nižší územní úrovni.
3. V případě, že členské státy použijí jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla uvedená v příloze II částech A až H tohoto nařízení.
Členské státy mohou použít rovněž dodatečná objektivní a nediskriminační kritéria týkající se předcházejícího chování producenta a neziskových organizací se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti. Pravidla týkající se uplatnění těchto dodatečných kritérií jsou uvedena v příloze II části I.
4. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 písm. a) až h) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečná kritéria uvedená v odstavci 3 tohoto článku, mohou tato kritéria použít buď jednotně na celostátní úrovni, nebo s různou úrovní důležitosti v různých oblastech členských států.
5. Využití jednoho nebo více kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 jako kritérií způsobilosti na jedné ze zeměpisných úrovní uvedených v čl. 63 odst. 2 se považuje za řádně odůvodněné pro účely čl. 64 odst. 1 písm. d), pokud je cílem jejich využití řešení konkrétního problému, který ovlivňuje odvětví vinařství na této konkrétní zeměpisné úrovni a který lze řešit pouze takovým omezením.
6. Aniž jsou dotčena pravidla stanovená v přílohách I a II s ohledem na konkrétní kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, musí členské státy tam, kde je to nezbytné, přijmout dodatečná opatření, jejichž cílem je zabránit tomu, aby žadatelé o povolení obcházeli kritéria způsobilosti a prioritní kritéria uvedená v těchto přílohách.
Článek 3
Předem povolená opětovná výsadba
Členské státy mohou podmínit udělení povolení producentovi, který se zaváže k vyklučení plochy osázené révou v souladu s čl. 66 odst. 2 nařízení č. 1308/2013, požadavkem složení jistoty.
V každém případě se pro plochu, jejíž vyklučení bylo přislíbeno, ale nebylo producenty provedeno do konce čtvrtého roku od data vysazení nových vinic, použije článek 71 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 4
Omezení opětovné výsadby
Členské státy mohou omezit opětovnou výsadbu na základě čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 v případě, že se konkrétní plocha, na níž má být opětovná výsadba provedena, nachází v oblasti, v níž je vydávání povolení pro novou výsadbu omezeno v souladu s čl. 63 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 a za předpokladu, že toto rozhodnutí je odůvodněno potřebou zabránit jasně prokázanému riziku značného znehodnocení konkrétního chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
Riziko značného znehodnocení uvedené v prvním odstavci neexistuje v případě, že:
a)
konkrétní plocha, na níž má být provedena opětovná výsadba, se nachází ve stejné oblasti chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako vyklučená plocha a opětovná výsadba vinic splňuje stejnou specifikaci chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako vyklučená plocha;
b)
opětovná výsadba je zaměřena na výrobu vína bez zeměpisného označení za předpokladu, že žadatel ve vztahu k nové výsadbě dodržuje stejné závazky jako závazky uvedené příloze I částech A a B bodě 2) tohoto nařízení.
Článek 5
Sankce a náhrada nákladů
Členské státy uloží finanční sankce producentům, kteří nedodrží povinnost stanovenou v čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Minimální výše této finanční sankce činí:
a)
6 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby do čtyř měsíců ode dne, kdy byl informován o nesrovnalosti, jak je uvedeno v čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
12 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby v průběhu prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období;
c)
20 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby po uplynutí prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období.
V případě, že je roční příjem v oblasti, kde se nacházejí dotčené vinice, odhadován na více než 6 000 EUR na hektar, mohou členské státy zvýšit minimální částky stanovené v druhém pododstavci úměrně průměrnému ročnímu příjmu na hektar odhadovanému pro tuto oblast.
V případě, že členský stát zajistí vyklučení nepovolené výsadby vlastními prostředky, vypočtou se příslušné náklady, které ponese producent podle s čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, objektivně při zohlednění nákladů na pracovní sílu, využití strojů a dopravních prostředků, případně jiných vzniklých nákladů. Tyto náklady budou přičteny k příslušné sankci.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 2015/560 AL COMISIEI
din 15 decembrie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sistemul de autorizații pentru plantările de viță-de-vie
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1), în special articolul 69,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (2), în special articolul 64 alineatul (6),
întrucât:
(1)
În partea II titlul I capitolul III din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 sunt incluse norme privind un sistem de autorizații pentru plantările de viță-de-vie care abrogă și înlocuiesc, începând de la 1 ianuarie 2016, regimul tranzitoriu al drepturilor de plantare prevăzut în partea II titlul I capitolul III secțiunea IVa subsecțiunea II din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (3). Acest capitol stabilește norme privind durata, gestionarea și controlul sistemului de autorizații pentru plantările de viță-de-vie și împuternicește Comisia să adopte acte delegate privind gestionarea sistemului. Regimul tranzitoriu al drepturilor de plantare prevăzut în partea II titlul I capitolul III secțiunea IVa subsecțiunea II din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se aplică în continuare până la 31 decembrie 2015, în conformitate cu articolul 230 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
(2)
Articolul 62 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 stabilește cerința generală pentru statele membre de a acorda o autorizație pentru plantarea de viță-de-vie în urma prezentării unei cereri din partea producătorilor care intenționează să planteze sau să replanteze viță-de-vie. Alineatul (4) de la articolul respectiv prevede însă că anumite suprafețe sunt exceptate de la sistemul de autorizații pentru plantările de viță-de-vie și, prin urmare, de la această cerință generală. Este necesar să se stabilească norme privind condițiile de aplicare a exceptării respective. Suprafețele destinate unor scopuri experimentale sau plantărilor de viță-mamă pentru altoi ar trebui să fie utilizate doar în scopurile menționate, pentru a se evita eludarea noului sistem, iar produsele vitivinicole obținute de pe aceste suprafețe nu ar trebui comercializate, cu excepția cazului în care statele membre consideră că nu există riscuri de perturbare a pieței. Ar trebui să se permită continuarea experimentelor viticole și a plantărilor de viță-mamă pentru altoi existente, sub rezerva respectării normelor în vigoare, în scopul de a se asigura o tranziție fără probleme între regimul drepturilor de plantare și noul sistem de autorizații pentru plantările de viță-de-vie. Suprafețele ale căror produse viticole sau vinicole sunt destinate în exclusivitate consumului în gospodăria viticultorului ar trebui să beneficieze de o astfel de exceptare având în vedere faptul că, în anumite condiții, acestea nu contribuie la perturbări ale pieței. Din același motiv, exceptarea respectivă ar trebui extinsă și la organizațiile care nu desfășoară activități comerciale ce îndeplinesc aceleași condiții. Suprafețele cultivate de un producător care a pierdut o anumită suprafață plantată cu viță-de-vie ca urmare a unor măsuri de expropriere în interesul public, adoptate în temeiul dreptului național ar trebui, de asemenea, să beneficieze de exceptare, dat fiind faptul că pierderea terenului plantat cu viță-de-vie este, în astfel de cazuri, independentă de voința producătorului. Ar trebui însă prevăzută o condiție referitoare la aria maximă a noii suprafețe, astfel încât să se evite compromiterea obiectivelor generale ale sistemului de autorizații pentru plantările de viță-de-vie.
(3)
La articolul 64 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 sunt prevăzute norme privind acordarea de autorizații pentru plantări noi și sunt stabilite criterii de eligibilitate și de prioritate pe care le pot aplica statele membre. Ar trebui stabilite condiții specifice care să fie asociate anumitor criterii de eligibilitate și de prioritate, cu scopul de a crea condiții echitabile pentru punerea lor în aplicare, precum și cu scopul de a evita eludarea sistemului de autorizații de către producătorii cărora le sunt acordate acestea. Totodată, ar trebui adăugate trei criterii noi: un criteriu nou de eligibilitate referitor la însușirea frauduloasă a reputației indicațiilor geografice protejate; un criteriu nou de prioritate favorabil producătorilor care respectă normele sistemului și care nu și-au abandonat plantațiile viticole de pe exploatații; și un criteriu nou de prioritate favorabil organizațiilor fără scop lucrativ care au un scop social și care au primit terenuri confiscate în cazul unor acte de terorism și al altor tipuri de acte criminale. Noul criteriu de eligibilitate răspunde nevoii de a proteja reputația anumitor indicații geografice într-un mod similar cu protejarea reputației anumitor denumiri de origine, asigurându-se că acestea nu sunt amenințate de realizarea unor plantări noi. Primul criteriu nou de prioritate îi favorizează pe unii solicitanți pe baza istoricului acestora care indică faptul că solicitanții respectivi respectă normele sistemului de autorizații și nu depun cereri de autorizații pentru plantări noi în timp ce dețin suprafețe plantate cu viță-de-vie scoase din producție pentru care ar putea fi acordate autorizații pentru replantare. Al doilea criteriu nou de prioritate urmărește să avantajeze organizațiile fără scop lucrativ care au un scop social și care au primit terenuri confiscate în cazul unor acte de terorism și al altor tipuri de acte criminale, pentru a se promova utilizarea în scopuri sociale a terenului care, în caz contrar, ar putea risca să fie scos din producție.
(4)
Luând în considerare articolul 118 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și pentru a ține seama de diferențele naturale și socioeconomice, precum și de strategiile de creștere diferite aplicate de actorii economici în acele zone diferite dintr-un anumit teritoriu, ar trebui să se permită statelor membre să aplice, în mod diferit la nivel regional, pentru arii specifice eligibile pentru o denumire de origine protejată, pentru arii specifice eligibile pentru o indicație geografică protejată sau pentru arii fără o indicație geografică, criteriile de eligibilitate și de prioritate menționate la articolul 64 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, precum și noile criterii de eligibilitate și de prioritate care urmează să fie adăugate prin prezentul regulament. Ar trebui ca aceste diferențe în aplicarea criteriilor în cauză în diferitele zone ale unui anumit teritoriu să se bazeze întotdeauna pe diferențele dintre zonele respective.
(5)
Pentru a trata cazurile de eludare neanticipate prin prezentul act, statele membre ar trebui să adopte măsuri pentru a evita eludarea criteriilor de eligibilitate sau de prioritate de către solicitanții autorizațiilor în cazul în care acțiunile acestora nu fac deja obiectul dispozițiilor speciale privind evitarea eludării prevăzute în prezentul regulament în ceea ce privește criteriile specifice de eligibilitate și de prioritate.
(6)
Articolul 66 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 prevede posibilitatea coexistenței unor culturi de viță-de-vie pe care producătorul s-a angajat să le defrișeze și a unor culturi nou-plantate. În scopul de a se evita neregulile, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a se asigura, prin mijloace adecvate, că angajamentul de efectuare a defrișării, inclusiv cerința de a constitui o garanție care să însoțească acordarea unei autorizații pentru replantare anticipată, este pus în practică. În plus, este necesar să se precizeze că, în cazul în care defrișarea nu se realizează în termenul de patru ani stabilit prin dispoziția respectivă, plantele de viță-de-vie cultivate pe suprafața care face obiectul angajamentului ar trebui considerate neautorizate.
(7)
Articolul 66 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 permite statelor membre să restricționeze replantarea în cazul suprafețelor eligibile pentru producția de vinuri cu denumiri de origine protejate sau cu indicații geografice protejate, pe baza unei recomandări din partea unor organizații profesionale recunoscute și reprezentative. Justificările sau motivele unor astfel de decizii de restricționare ar trebui definite în scopul de a clarifica limitele domeniului lor de aplicare, asigurându-se, în același timp, coerența sistemului și evitându-se eludarea sa. În special, ar trebui să se asigure că natura automată a acordării de autorizații pentru replantări, stabilită la articolul 66 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, nu afectează posibilitatea statelor membre de a limita eliberarea de autorizații pentru suprafețe specifice în conformitate cu articolul 63 alineatul (2) litera (b) și cu articolul 63 alineatul (3). Cu toate acestea, ar trebui să se precizeze faptul că anumite cazuri specifice nu pot fi considerate o eludare a sistemului.
(8)
Articolul 64 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 prevede sancțiunile administrative aplicabile în cazul neconformității cu criteriile de eligibilitate, cu angajamentele și cu alte obligații care decurg din aplicarea legislației agricole sectoriale. Pentru a asigura efectul de descurajare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a conferi un caracter proporțional acestor sancțiuni, în funcție de valoarea comercială a vinurilor produse de pe plantațiile viticole în cauză. În conformitate cu articolul 71 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, ar trebui să se prevadă sancțiuni administrative pentru plantările neautorizate, astfel încât să se asigure un efect de descurajare. Valoarea minimă a sancțiunilor în cauză ar trebui să corespundă venitului mediu anual pe hectar de suprafață cultivată cu viță-de-vie la nivelul Uniunii, măsurată în marja brută pe hectar a suprafețelor cultivate cu viță-de-vie. Ar trebui fixată o majorare progresivă pornind de la această valoare minimă, în funcție de durata nerespectării. Ar trebui, de asemenea, să se dea statelor membre posibilitatea de a aplica sancțiuni minime mai ridicate pentru producătorii dintr-o anumită zonă, în cazul în care valoarea minimă stabilită la nivelul Uniunii este mai mică decât venitul mediu anual estimat pe hectar pentru zona în cauză. Această majorare a valorii minime a sancțiunilor ar trebui să fie proporțională cu venitul mediu anual estimat pe hectar din zona în care este situată suprafața neautorizată cultivată cu viță-de-vie,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Suprafețele exceptate de la sistemul de autorizații pentru plantările de viță-de-vie
(1) Sistemul de autorizații pentru plantările de viță-de-vie prevăzut în partea II titlul I capitolul III din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 nu se aplică plantării sau replantării suprafețelor menționate la articolul 62 alineatul (4) din regulamentul în cauză care îndeplinesc condițiile pertinente prevăzute la alineatele (2), (3) și (4) din prezentul articol.
(2) Plantarea sau replantarea suprafețelor destinate unor scopuri experimentale sau plantărilor de viță-mamă pentru altoi face obiectul unei notificări prealabile transmise autorităților competente. Notificarea trebuie să includă toate informațiile relevante privitoare la suprafețele respective și la perioada în care va avea loc experimentul sau la perioada în care vor fi în producție plantările de viță-mamă pentru altoi. Prelungirea perioadelor respective trebuie, de asemenea, notificată autorităților competente.
În cazul în care se consideră că nu există niciun fel de riscuri de perturbare a pieței, statele membre pot decide ca, în cursul perioadelor menționate la primul paragraf, strugurii produși pe suprafețele în cauză, precum și produsele vitivinicole obținute din strugurii respectivi să poată fi comercializate. La sfârșitul acestor perioade, producătorul trebuie:
(a)
să obțină o autorizație în conformitate cu articolul 64 sau 68 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 pentru suprafața în cauză, astfel încât strugurii produși pe această suprafață și produsele vitivinicole obținute din strugurii respectivi să poată fi comercializate; sau
(b)
să defrișeze suprafața respectivă pe propria cheltuială, în conformitate cu articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
Suprafețele destinate experimentelor sau plantărilor de viță-mamă pentru altoi plantate înainte de 1 ianuarie 2016 în urma acordării unor drepturi de plantare nouă continuă să respecte, după data menționată, toate condițiile definite pentru utilizarea unor astfel de drepturi până la sfârșitul perioadei de desfășurare a experimentului sau al perioadei în care are loc producția culturilor de viță-mamă pentru altoi pentru care au fost acordate drepturile. După expirarea acestor perioade, se aplică normele prevăzute la primul și la al doilea paragraf.
(3) Plantarea sau replantarea suprafețelor ale căror produse vinicole sau viticole sunt destinate în exclusivitate consumului în gospodăria viticultorului face obiectul următoarelor condiții:
(a)
suprafețele în cauză nu depășesc 0,1 ha;
(b)
viticultorul respectiv nu participă la producția comercială de vin sau la producția comercială a altor produse vitivinicole.
În sensul prezentului alineat, statele membre pot considera că anumite organizații fără activitate comercială sunt echivalente ale gospodăriei viticultorului.
Statele membre pot decide ca plantările menționate la primul paragraf să facă obiectul unei notificări.
(4) Un producător care a pierdut o anumită suprafață plantată cu viță-de-vie ca urmare a unor măsuri de expropriere în interesul public, adoptate în temeiul dreptului național, are dreptul de a planta o nouă suprafață cu condiția ca această suprafață nou-plantată să nu depășească 105 %, în termeni de cultură pură, din suprafața pierdută. Suprafața nou-plantată se înregistrează în registrul viticol.
(5) Defrișarea suprafețelor care beneficiază de exceptarea menționată la alineatele (2) și (3) nu duce la obținerea unei autorizații de replantare în temeiul articolului 66 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. O astfel de autorizație se acordă însă în cazul defrișării suprafețelor nou-plantate în temeiul exceptării menționate la alineatul (4).
Articolul 2
Criterii pentru acordarea de autorizații
(1) În cazul în care statele membre aplică criteriul de eligibilitate enumerat la articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, se aplică normele prevăzute în partea A din anexa I la prezentul regulament.
De asemenea, statele membre pot aplica criteriul obiectiv și nediscriminatoriu suplimentar potrivit căruia cererea nu prezintă un risc semnificativ de însușire frauduloasă a reputației unor anumite indicații geografice protejate, care se prezumă, cu excepția cazului în care prezența unui astfel de risc este demonstrată de autoritățile publice. Normele referitoare la aplicarea acestui criteriu suplimentar sunt prevăzute în partea B din anexa I.
(2) În cazul în care, la acordarea de autorizații pentru plantări noi, decid să aplice unul sau mai multe dintre criteriile de eligibilitate menționate la articolul 64 alineatul (1) literele (a)_(c) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și criteriul suplimentar menționat la alineatul (1) din prezentul articol, statele membre pot aplica criteriile în cauză la nivel național sau la un nivel teritorial inferior.
(3) În cazul în care statele membre aplică unul sau mai multe dintre criteriile de prioritate enumerate la articolul 64 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, se aplică normele prevăzute în părțile A-H din anexa II la prezentul regulament.
Statele membre pot aplica, de asemenea, criteriile obiective și nediscriminatorii suplimentare referitoare la comportamentul anterior al producătorului și al organizațiilor fără scop lucrativ care au un scop social și care au primit terenuri confiscate în cazul unor acte de terorism și al altor tipuri de acte criminale. Normele referitoare la aplicarea acestor criterii suplimentare sunt prevăzute în anexa II partea I.
(4) În cazul în care, la acordarea de autorizații pentru plantări noi, decid să aplice unul sau mai multe dintre criteriile de prioritate menționate la articolul 64 alineatul (2) literele (a)-(h) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și criteriile suplimentare prevăzute la alineatul (3) din prezentul articol, statele membre pot aplica astfel de criterii în mod uniform la nivel național sau în diverse grade de importanță în zone diferite ale statelor membre.
(5) Utilizarea unuia sau a mai multora dintre criteriile enumerate la articolul 64 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 drept criterii de eligibilitate la unul dintre nivelurile geografice menționate la articolul 63 alineatul (2) este considerată ca fiind justificată în mod corespunzător pentru scopurile vizate la articolul 64 alineatul (1) litera (d) dacă utilizarea respectivă urmărește soluționarea unei probleme specifice care afectează sectorul vitivinicol la nivelul geografic în cauză, problemă care poate fi rezolvată numai prin aplicarea unei astfel de restricții.
(6) Fără a aduce atingere normelor prevăzute în anexele I și II în ceea ce privește anumite criterii de eligibilitate și de prioritate, statele membre trebuie să adopte, atunci când este necesar, măsuri suplimentare în scopul de a se evita eludarea, de către solicitanții de autorizații, a criteriilor de eligibilitate și de prioritate incluse în anexele menționate.
Articolul 3
Autorizațiile pentru replantarea anticipată
Statele membre pot condiționa acordarea unei autorizații către un producător care se angajează să defrișeze o suprafață plantată cu viță-de-vie în conformitate cu articolul 66 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 de cerința constituirii unei garanții.
În orice caz, dacă producătorii nu efectuează defrișarea până la sfârșitul celui de-al patrulea an de la data la care au fost realizate noile plantări de viță-de-vie, se aplică articolul 71 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 în ceea ce privește suprafața care face obiectul angajamentului și care nu a fost defrișată.
Articolul 4
Restricții privind replantarea
Statele membre pot restricționa replantările în temeiul articolului 66 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 în cazul în care respectiva suprafață care urmează a fi replantată se situează într-o zonă pentru care eliberarea de autorizații pentru plantări noi este limitată în conformitate cu articolul 63 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și cu condiția ca decizia să fie justificată de necesitatea de a se evita un risc bine demonstrat de devalorizare semnificativă a unei anumite denumiri de origine protejate sau a unei anumite indicații geografice protejate.
Riscul de devalorizare semnificativă menționat la primul paragraf nu există în cazul în care:
(a)
suprafața specifică urmând a fi replantată este situată în aceeași arie cu denumire de origine protejată sau cu indicație geografică protejată ca și suprafața defrișată, iar replantarea viței-de-vie este conformă cu caietul de sarcini pentru aceeași denumire de origine protejată sau indicație geografică protejată ca și suprafața defrișată;
(b)
replantarea vizează producția de vinuri fără indicație geografică, cu condiția ca solicitantul să își asume aceleași angajamente ca și cele prevăzute la punctul 2 din părțile A și B din anexa I la prezentul regulament în ceea ce privește noile plantări.
Articolul 5
Sancțiunile și recuperarea costurilor
Statele membre impun sancțiuni financiare producătorilor care nu respectă obligația prevăzută la articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
Cuantumul minim al sancțiunii financiare este:
(a)
6 000 EUR pe hectar dacă producătorul defrișează toate plantările neautorizate în termen de patru luni de la data la care îi este notificată neregula, astfel cum se menționează la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;
(b)
12 000 EUR pe hectar dacă producătorul defrișează toate plantările neautorizate în primul an de la expirarea perioadei de patru luni;
(c)
20 000 EUR pe hectar dacă producătorul defrișează toate plantările neautorizate după primul an de la expirarea perioadei de patru luni.
Dacă venitul anual obținut în zona în care se găsesc plantațiile viticole în cauză este estimat la peste 6 000 EUR pe hectar, statele membre pot majora sumele minime stabilite la al doilea paragraf proporțional cu venitul mediu anual pe hectar estimat pentru zona respectivă.
În cazul în care statul membru asigură defrișarea plantării neautorizate prin mijloace proprii, costul aferent imputat producătorului în temeiul articolului 71 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 se calculează în mod obiectiv, ținând seama de costurile muncii, de utilizarea utilajelor și a transportului sau de alte costuri suportate. Aceste costuri se adaugă la sancțiunea aplicabilă.
Articolul 6
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 2014.