PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 180/2014 AL COMISIEI
din 20 februarie 2014
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 228/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 228/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 martie 2013 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 247/2006 al Consiliului (1), în special articolul 6 alineatul (2), articolul 8, articolul 12 alineatul (3), articolul 13 alineatul (2), articolul 14, articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf, articolul 19 alineatul (3), articolul 21 alineatul (4), articolul 27 alineatul (1) și articolul 29 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 228/2013 a abrogat și înlocuit Regulamentul (CE) nr. 247/2006 al Consiliului (2). Regulamentul (UE) nr. 228/2013 conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate și de punere în aplicare. Pentru a asigura buna funcționare a sistemului în noul cadru juridic, ar trebui adoptate norme prin intermediul unor astfel de acte. Noile norme ar trebui să înlocuiască normele de punere în aplicare prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 793/2006 al Comisiei (3). Regulamentul menționat este abrogat prin Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 al Comisiei (4).
(2)
Anumite produse agricole care beneficiază de scutiri de taxe de import necesită deja prezentarea unei licențe de import. Din motive de simplificare administrativă, este necesar să se utilizeze licența de import ca suport al sistemului de scutire de taxe de import pentru respectivele produse.
(3)
Și pentru alte produse agricole, care nu necesită prezentarea unei licențe de import, ar trebui adoptat un document care să servească drept suport pentru sistemul de scutire de taxe la import. Ar trebui utilizat în acest sens un certificat de scutire, întocmit pe baza formularului licenței de import.
(4)
Este necesar să se stabilească norme referitoare la fixarea cuantumului ajutoarelor pentru aprovizionarea cu produse în cadrul regimurilor specifice de aprovizionare. Normele respective ar trebui să țină seama de costurile suplimentare de aprovizionare suportate de regiunile ultraperiferice ca urmare a îndepărtării și a izolării lor, aceste costuri constituind o povară ce le creează mari dezavantaje. În vederea menținerii competitivității produselor Uniunii, este necesar ca ajutorul să țină seama de prețurile practicate la export.
(5)
Schema de ajutoare pentru produsele furnizate de pe teritoriul Uniunii ar trebui gestionată printr-un certificat, denumit „certificat de ajutor”, utilizând formularul de licență de import.
(6)
Gestionarea regimului specific de aprovizionare necesită introducerea de norme cu privire la eliberarea certificatului de ajutor, care derogă de la normele obișnuite aplicabile licențelor de import în temeiul Regulamentului (CE) nr. 376/2008 al Comisiei (5).
(7)
Gestionarea regimului specific de aprovizionare ar trebui să permită urmărirea unui dublu obiectiv. Este vorba, pe de o parte, de a favoriza eliberarea rapidă a licențelor și a certificatelor, în special prin eliminarea obligației generale de a constitui în prealabil o garanție, precum și de plata rapidă a ajutorului în cazul aprovizionărilor cu produse provenite de pe teritoriul Uniunii. Pe de altă parte, ar trebui garantate controlul și monitorizarea operațiunilor și ar trebui dotate autoritățile administrative cu instrumentele necesare pentru a se asigura că obiectivele schemei de ajutoare sunt atinse. Aceste obiective sunt garantarea unei aprovizionări regulate cu anumite produse agricole și compensarea efectelor situării geografice a regiunilor ultraperiferice prin asigurarea transferului real al avantajelor schemei către etapa introducerii pe piață a produselor destinate utilizatorilor finali.
(8)
Normele de gestionare a regimului specific de aprovizionare ar trebui să garanteze că, în cadrul cantităților stabilite în bilanțurile previzionale de aprovizionare, operatorii înregistrați obțin o licență sau un certificat pentru produsele și cantitățile care fac obiectul tranzacțiilor comerciale pe care le realizează pe cont propriu, pe baza prezentării documentelor care atestă faptul că operațiunea este reală și că cererea de licență sau de certificat este adecvată.
(9)
Monitorizarea operațiunilor care beneficiază de regimul specific de aprovizionare cere, printre altele, o perioadă de valabilitate a licențelor sau a certificatelor adaptată la necesitățile de transport aerian sau maritim, dovada faptului că operațiunea de aprovizionare care face obiectul licenței sau al certificatului a fost efectuată într-un termen scurt, precum și interzicerea cesiunii drepturilor și a obligațiilor conferite titularului licenței sau certificatului în cauză.
(10)
Avantajele acordate sub forma scutirii de taxe la import și a ajutoarelor pentru produsele furnizate de pe teritoriul Uniunii trebuie transferate astfel încât să se reflecte la nivelul costurilor de producție și al prețurilor plătite de utilizatorii finali. Prin urmare, sunt necesare controale pentru a se asigura că avantajele sunt transferate în mod real.
(11)
Ar trebui prevăzute norme referitoare la autorizarea și monitorizarea exporturilor de produse care beneficiază de regimul specific de aprovizionare către țările terțe, precum și a expedierii produselor respective către restul Uniunii. Este în special oportun să se stabilească cantitățile maxime de produse prelucrate care pot face obiectul exportului sau expedierii tradiționale, precum și cantitățile de produse și destinațiile exporturilor de produse prelucrate local, în scopul de a stimula comerțul regional.
(12)
În vederea protejării consumatorilor și a intereselor comerciale ale operatorilor, ar trebui să se excludă din regimul specific de aprovizionare, cel târziu din momentul primei introduceri pe piață, produsele care nu sunt calitativ sănătoase și care nu prezintă o calitate adecvată pentru comercializare în sensul articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei (6) și ar trebui să se prevadă măsuri adecvate pentru cazurile în care această cerință nu este îndeplinită.
(13)
Este necesar ca, în cadrul procedurilor de parteneriat în vigoare pentru regiunile ultraperiferice, autoritățile competente ale statelor membre să definească normele administrative detaliate necesare pentru a asigura gestionarea și monitorizarea regimului specific de aprovizionare.
(14)
Pentru a se putea evalua modul de punere în aplicare a regimului, ar trebui să li se ceară autorităților competente din statele membre să prezinte Comisiei rapoarte periodice.
(15)
Ar trebui definite, pentru fiecare schemă de ajutoare în sprijinul producției locale, conținutul cererilor de ajutor și documentele care trebuie atașate la acestea în vederea aprecierii justeții cererilor.
(16)
Atunci când cererile de ajutor conțin erori flagrante, acestea ar trebui să poată fi modificate în orice moment.
(17)
Este necesar să se respecte termenele de prezentare și de modificare a cererilor de ajutor, pentru a permite autorităților naționale să programeze și să efectueze apoi controale eficiente în ceea ce privește corectitudinea cererilor de ajutor în sprijinul producției locale. Prin urmare, ar trebui fixate datele limită după care cererile nu mai pot fi admise. În plus, ar trebui aplicată o reducere pentru a-i încuraja pe solicitanții de ajutor să respecte datele limită.
(18)
Ar trebui ca solicitanții să își poată retrage, în întregime sau parțial, cererile de ajutor în sprijinul producției locale în orice moment, cu condiția ca autoritatea competentă să nu fi informat deja solicitantul cu privire la erorile conținute în cererea de ajutor și nici să fi anunțat un control la fața locului care să constate erori în partea ce face obiectul retragerii.
(19)
Respectarea normelor referitoare la schemele de ajutoare gestionate în cadrul sistemului integrat de administrare și control ar trebui verificată în mod eficace. În acest scop și în vederea atingerii unui nivel armonizat de monitorizare în toate statele membre, este necesar să se definească în detaliu criteriile și procedurile tehnice aplicabile efectuării controalelor administrative și a controalelor la fața locului. După caz, statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a combina diferitele controale efectuate în temeiul prezentului regulament cu cele prevăzute de alte dispoziții ale Uniunii.
(20)
Ar trebui stabilit numărul minim de solicitanți de ajutor care urmează să facă obiectul controalelor la fața locului în cadrul diferitelor scheme de ajutoare.
(21)
O parte din eșantionul corespunzător ratei minime de control la fața locului ar trebui constituit pe baza unei analize a riscurilor, iar altă parte în mod aleatoriu. Este necesar să se precizeze principalii factori care trebuie luați în considerare pentru analiza riscurilor.
(22)
În cazurile în care se constată nereguli semnificative, ar trebui majorată rata controalelor la fața locului pe parcursul anului în curs și în anii următori, în vederea obținerii unui nivel de asigurare acceptabil cu privire la corectitudinea cererilor de ajutor în cauză.
(23)
Pentru a se asigura eficacitatea controalelor la fața locului, este important ca inspectorii să fie informați cu privire la motivele pentru care solicitanții de ajutor în cauză au fost selecționați pentru un control la fața locului. Statele membre ar trebui să păstreze evidența acestor informații.
(24)
Pentru a permite autorităților naționale și oricărei autorități competente a Uniunii să ia măsuri în urma controalelor efectuate la fața locului, detaliile cu privire la acestea din urmă ar trebui consemnate într-un raport de inspecție. Solicitanții de ajutor sau reprezentanții acestora ar trebui să aibă posibilitatea de a semna raportul. Cu toate acestea, în cazul controalelor prin teledetecție, este necesar să li se permită statelor membre să prevadă această posibilitate numai în situația în care controlul relevă nereguli. Mai mult, indiferent de tipul de control efectuat la fața locului, solicitantul de ajutor ar trebui să primească o copie a raportului în caz că se constatată nereguli.
(25)
Pentru a proteja în mod eficace interesele financiare ale Uniunii, ar trebui să se adopte măsurile corespunzătoare pentru a lupta împotriva neregulilor și a fraudelor.
(26)
Reducerile și excluderile ar trebui stabilite pe baza principiului proporționalității și luându-se în considerare problemele specifice care rezultă din cazurile de forță majoră, din împrejurările excepționale și din catastrofele naturale. Astfel de reduceri și excluderi ar trebui determinate în funcție de seriozitatea neregulii comise și ar trebui să meargă până la excluderea totală, pe o perioadă determinată, de la una sau mai multe scheme de ajutoare în sprijinul producției locale.
(27)
La modul general, nu ar trebui să se aplice nicio reducere sau excludere atunci când solicitanții de ajutor au prezentat informații faptice corecte sau atunci când pot demonstra în alt mod că nu sunt în culpă.
(28)
Un solicitant care, în orice moment, înștiințează autoritatea națională competentă cu privire la o cerere de ajutor incorectă nu ar trebui să facă obiectul unor reduceri sau excluderi, indiferent de motivul incorectitudinii, cu condiția ca solicitantul să nu fi fost informat de intenția autorității competente de a efectua un control la fața locului și ca autoritatea respectivă să nu fi informat deja solicitantul cu privire la o neregulă constatată în cerere. Același lucru ar trebui să fie valabil și pentru datele inexacte conținute în baza de date electronică.
(29)
Atunci când aceluiași solicitant de ajutor trebuie să i se aplice diferite reduceri, acestea ar trebui aplicate independent unele de altele. De asemenea, este necesar ca reducerile și excluderile prevăzute de prezentul regulament să se aplice fără a se aduce atingere altor sancțiuni prevăzute de alte dispoziții din legislația Uniunii sau din cea națională.
(30)
Atunci când, din motive care țin de un caz de forță majoră sau de împrejurări excepționale, un solicitant de ajutor nu este în măsură să își îndeplinească obligațiile prevăzute de normele de punere aplicare a programelor, acesta nu ar trebui să piardă dreptul de a beneficia de ajutoare. Este necesar să se menționeze ce împrejurări pot fi în special recunoscute de autoritățile competente ca fiind împrejurări excepționale.
(31)
Pentru a asigura aplicarea uniformă a principiului de bună credință în toată Uniunea, atunci când sumele plătite necuvenit sunt recuperate, ar trebui prevăzute condițiile în care poate fi invocat acest principiu, fără a aduce atingere tratării cheltuielilor în cauză în contextul verificării și închiderii conturilor.
(32)
Este necesar să se adopte normele detaliate necesare pentru aplicarea logo-ului menit să asigure o informare mai bună a cu privire la produsele agricole de calitate, prelucrate și ca atare, specifice regiunilor ultraperiferice ale Uniunii, precum și o creștere a consumului de astfel de produse.
(33)
Autoritățile competente din regiunile respective ar trebui să aibă răspunderea de a adopta cerințele administrative suplimentare necesare pentru a asigura funcționarea corectă a mecanismelor instituite pentru controlul și monitorizarea utilizării logo-ului menționat, precum și pentru a garanta îndeplinirea obligațiilor respective.
(34)
În scopul scutirii de taxe vamale a tutunului importat în Insulele Canare, este necesar să se definească perioada din an pentru calcularea cantității maxime de produse din tutun menționate la articolul 29 din Regulamentul (UE) nr. 228/2013. În plus, pentru a se oferi o cât mai mare flexibilitate, este necesar să se permită ca întreaga cantitate de tutun brut desprins de pe tulpină să poată fi utilizată pentru importul altor produse, pe baza unui coeficient de echivalență, în funcție de nevoile industriei locale.
(35)
Este necesară simplificarea procedurilor de modificare a programelor pentru a asigura o mai mare flexibilitate și o mai bună adaptare a programelor la condițiile reale aferente regimului specific de aprovizionare, precum și producțiilor agricole locale. Din acest motiv, este necesar să se amâne cu două luni termenul de prezentare a modificărilor anuale, astfel încât acesta să se alinieze la termenul prevăzut la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 pentru prezentarea rapoartelor anuale de punere în aplicare. Totuși, modificările importante trebuie prezentate din timp Comisiei pentru a permite evaluarea amănunțită a acestora și luarea unei decizii de aprobare până la data de la care se aplică respectivele modificări.
(36)
Statele membre ar trebui să transmită Comisiei toate informațiile referitoare la punerea în aplicare a programelor, care sunt necesare pentru a se asigura o monitorizare adecvată în timp. Din acest motiv, este necesar să se stabilească un set minim de indicatori de performanță comuni, conținutul și termenele comunicărilor și statisticilor periodice în ceea ce privește regimul specific de aprovizionare și măsurile de sprijinire a producției locale, precum și conținutul și termenele rapoartelor anuale de punere în aplicare. Pentru a permite notificarea unor date mai fiabile referitoare la cererile de ajutor în ceea ce privește sprijinul acordat producției locale, termenul limită pentru respectiva notificare ar trebui amânat cu o lună.
(37)
Toate notificările din partea statelor membre către Comisie, care sunt necesare pentru buna funcționare a schemei, ar trebui să fie efectuate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009 al Comisiei (7).
(38)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a plăților directe,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
REGIMUL SPECIFIC DE APROVIZIONARE
SECȚIUNEA 1
Bilanțuri previzionale de aprovizionare
Articolul 1
Scopul bilanțurilor previzionale de aprovizionare și modificările acestora
Bilanțurile previzionale de aprovizionare care urmează a fi stabilite de către statele membre în conformitate cu articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 indică ce cantități de produse esențiale sunt necesare pentru a îndeplini necesitățile de aprovizionare ale fiecărei regiuni ultraperiferice în fiecare an calendaristic.
Statele membre pot efectua modificări ale bilanțurilor lor previzionale de aprovizionare. Respectivelor modificări li se aplică articolul 40 din prezentul regulament.
SECȚIUNEA 2
Aprovizionarea prin importul din țări terțe
Articolul 2
Licența de import
1. În scopul aplicării articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, produsele care fac obiectul prezentării unei licențe de import sunt scutite de taxe la import la prezentarea unei astfel de licențe.
2. Licența de import se întocmește în conformitate cu modelul prevăzut în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
Articolul 7 alineatul (5) și articolele 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 și 35-40 din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 se aplică mutatis mutandis, fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului regulament.
3. Cererea de licență de import și licența de import cuprind în căsuța 20 una dintre mențiunile indicate în anexa I partea A, precum și una dintre mențiunile indicate în anexa I partea B.
4. În căsuța 12 a licenței de import se indică ultima zi de valabilitate.
5. Licența de import este eliberată de autoritățile competente la cererea părților interesate, în limitele bilanțurilor previzionale de aprovizionare.
6. Se percep taxe de import pentru cantitățile mai mari decât cele indicate pe licența de import. Toleranța de 5 %, prevăzută la articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, se acordă cu condiția plății taxelor de import aferente.
Articolul 3
Certificatul de scutire
1. În scopul aplicării articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, produsele care nu fac obiectul prezentării unei licențe de import sunt scutite de taxe la import la prezentarea unui certificat de scutire.
2. Certificatul de scutire se întocmește după modelul licenței de import din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
Articolul 7 alineatul (5) și articolele 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 și 35-40 din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 se aplică mutatis mutandis, fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului regulament.
3. În căsuța din partea din stânga sus a certificatului se imprimă sau se ștampilează una dintre mențiunile indicate în anexa I partea C.
4. Cererea de certificat de scutire și certificatul de scutire cuprind în căsuța 20 una dintre mențiunile indicate în anexa I partea D, precum și una dintre mențiunile indicate în anexa I partea B.
5. În căsuța 12 a certificatului de scutire se indică ultima zi de valabilitate.
6. Certificatul de scutire este eliberat de autoritățile competente la cererea părților interesate, în limitele bilanțurilor previzionale de aprovizionare.
SECȚIUNEA 3
Aprovizionarea din uniune
Articolul 4
Stabilirea și acordarea ajutorului
1. În scopul aplicării articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, statele membre stabilesc, în cadrul programului, valoarea ajutorului care se acordă în scopul de a compensa îndepărtarea, izolarea și situarea la distanță, luând în considerare:
(a)
în ceea ce privește costurile suplimentare specifice legate de transport, costurile reîncărcărilor intermediare necesare pentru aprovizionarea cu mărfuri a regiunilor ultraperiferice în cauză;
(b)
în ceea ce privește costurile suplimentare specifice legate de prelucrarea locală, dimensiunea redusă a pieței, necesitatea de a garanta siguranța aprovizionării și cerințele specifice în materie de calitate a mărfurilor în regiunile ultraperiferice în cauză.
Articolul 5
Certificatul de ajutor și plata
1. Ajutorul se acordă la prezentarea unui certificat (denumit în continuare „certificat de ajutor”), care a fost utilizat în totalitate.
Prezentarea unui certificat de ajutor autorităților responsabile cu plata echivalează cu depunerea unei cereri de ajutor și se efectuează, cu excepția cazurilor de forță majoră sau de condiții climatice excepționale, în termen de 30 de zile de la data facturării respectivului certificat de ajutor. În cazul depășirii termenului menționat anterior, valoarea ajutorului se reduce cu 5 % pentru fiecare zi de întârziere.
Plata ajutorului se efectuează de către autoritățile competente în termen de cel mult 90 de zile de la data depunerii certificatului utilizat, cu excepția următoarelor cazuri:
(a)
forță majoră sau condiții climatice excepționale;
(b)
deschiderea unei anchete administrative referitoare la existența dreptului la ajutor; într-un astfel de caz, plata nu intervine decât după recunoașterea dreptului la ajutor.
2. Certificatul de ajutor se întocmește după modelul licenței de import din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
Articolul 7 alineatul (5) și articolele 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 și 35-40 din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 se aplică mutatis mutandis, fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului regulament.
3. În căsuța din partea din stânga sus a certificatului se imprimă sau se ștampilează una dintre mențiunile indicate în anexa I partea E.
Căsuțele 7 și 8 ale certificatului se barează.
4. Cererea de certificat de ajutor și certificatul de ajutor cuprind în căsuța 20 una dintre mențiunile indicate în anexa I partea F, precum și una dintre mențiunile indicate în anexa I partea G.
5. În căsuța 12 a certificatului de ajutor se indică ultima zi de valabilitate.
6. Valoarea ajutorului aplicabil este cea în vigoare la data depunerii cererii de certificat de ajutor.
7. Certificatele de ajutor sunt eliberate de autoritățile competente la cererea părților interesate, în limita bilanțurilor previzionale de aprovizionare.
SECȚIUNEA 4
Dispoziții comune
Articolul 6
Transferul avantajului către utilizatorului final
În scopul aplicării articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, autoritățile competente iau toate măsurile corespunzătoare pentru a verifica faptul că avantajele sunt transferate în realitate către utilizatorii finali. În cadrul acestui demers, respectivele autorități pot evalua adaosurile comerciale și prețurile practicate de diferiții operatori în cauză.
Măsurile menționate la primul paragraf, în special punctele de control utilizate pentru a stabili dacă ajutorul a fost transferat mai departe, precum și eventualele modificări ale acestora se notifică Comisiei în cadrul raportului anual privind punerea în aplicare menționat la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013.
Articolul 7
Registrul operatorilor
1. Pentru a fi eligibili pentru înscrierea în registrul menționat la articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, operatorii se angajează:
(a)
să comunice autorităților competente, la cererea acestora, toate informațiile utile cu privire la activitățile lor comerciale, în special cu privire la prețurile și marjele de profit practicate;
(b)
să acționeze exclusiv în nume propriu și în cont propriu;
(c)
să prezinte cereri de licențe și de certificate în mod proporțional cu capacitățile lor reale de comercializare a produselor în cauză, capacitățile fiind demonstrate prin referirea la elemente obiective;
(d)
să se abțină de la acțiuni care ar putea provoca deficite artificiale de produse și de la comercializarea produselor disponibile la prețuri artificial scăzute;
(e)
să asigure, într-un mod satisfăcător pentru autoritățile competente, transmiterea avantajului până la utilizatorul final în cazul comercializării de produse agricole în regiunea ultraperiferică în cauză.
2. Operatorul care intenționează să expedieze sau să exporte produse ca atare, precum și produse prelucrate sau ambalate, în condițiile menționate la articolul 13, declară, în momentul prezentării cererii de înscriere în registru sau ulterior, intenția sa de a se angaja într-o astfel de activitate, indicând, după caz, locul în care se află unitatea de ambalare.
3. Unitatea de prelucrare care intenționează să exporte sau să expedieze produse prelucrate în condițiile prevăzute la articolul 13 sau 15, declară, în momentul prezentării cererii de înscriere în registru sau ulterior, intenția sa de a se angaja într-o astfel de activitate, indicând locul în care se află întreprinderea de prelucrare și furnizând, după caz, liste analitice cu produsele prelucrate.
Articolul 8
Documentele care trebuie prezentate de către operator și valabilitatea licențelor și a certificatelor
1. Sub rezerva articolului 2 alineatul (5), articolului 3 alineatul (6), articolului 5 alineatul (7) și articolelor 11 și 12, autoritățile competente acceptă cererea de licență de import, de certificat de scutire sau de certificat de ajutor prezentată de un operator pentru fiecare transport cu condiția ca aceasta să fie însoțită de originalul sau de copia certificată conformă a facturii de cumpărare, precum și de originalul sau de copia certificată conformă a următoarelor documente:
(a)
în cazul licenței de import sau al certificatului de scutire:
(i)
conosamentul, scrisoarea de transport aerian sau un document de transport multimodal;
(ii)
certificatul de origine pentru produsele care provin din țări terțe;
(b)
în cazul certificatului de ajutor:
(i)
documentul T2L sau documentul T2LF în conformitate cu articolul 315 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (8); sau
(ii)
o declarație de tip CO, după cum se prevede la articolul 786 alineatul (2) litera (a) și în titlul II caseta 1 din anexa 38 la regulamentul menționat.
Documentele de mai sus pot avea forma unui mesaj electronic. În cazul în care autoritatea competentă care efectuează verificările nu are acces la sistemul informatic care gestionează și generează un astfel de document electronic, acesta trebuie înlocuit cu o copie pe suport de hârtie, certificată conformă în mod corespunzător.
Factura de cumpărare, conosamentul sau scrisoarea de transport aerian se întocmesc pe numele solicitantului.
2. Perioada de valabilitate a licențelor și certificatelor se stabilește în funcție de durata transportului. Perioada de valabilitate poate fi prelungită de autoritatea competentă în cazuri speciale, atunci când apar dificultăți grave și imprevizibile care afectează timpul de transport, însă nu poate depăși două luni de la data la care s-a eliberat licența sau certificatul.
Articolul 9
Prezentarea licențelor, a certificatelor și a mărfurilor
1. Pentru produsele care intră sub incidența regimului specific de aprovizionare, licențele de import, certificatele de scutire și certificatele de ajutor se prezintă autorităților competente în scopul îndeplinirii formalităților vamale în termen de maximum 15 zile lucrătoare de la data autorizației de descărcare a mărfurilor. Autoritățile competente pot reduce acest termen maxim.
În cazul produselor care au făcut obiectul unui regim de perfecționare activă sau de antrepozitare vamală în Azore, Madeira și Insulele Canare și care au fost puse apoi în liberă circulație în respectivele regiuni, perioada maximă de 15 zile începe de la data la care se depun cereri pentru obținerea licențelor sau a certificatelor menționate la primul paragraf.
2. Mărfurile se prezintă în vrac sau în loturi separate, corespunzător licenței sau certificatului prezentat.
Licențele și certificatele se utilizează doar pentru o singură operațiune în momentul îndeplinirii formalităților vamale.
Articolul 10
Calitatea produselor
Conformitatea produselor cu cerințele prevăzute la articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 se examinează în conformitate cu standardele sau uzanțele în vigoare în Uniune, cel târziu în etapa primei lor comercializări.
Atunci când se constată că un produs nu respectă cerințele prevăzute la articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, dreptul acestuia în cadrul regimului specific de aprovizionare este retras, iar cantitatea corespunzătoare este realocată bilanțului previzional de aprovizionare. În cazul în care un ajutor a fost acordat în conformitate cu articolul 5 din prezentul regulament, acesta se rambursează. Atunci când importurile au fost făcute în conformitate cu articolul 2 sau 3 din prezentul regulament, se plătește taxa la import, cu excepția cazului în care partea vizată prezintă o dovadă că produsele au fost reexportate sau distruse.
Articolul 11
Creșterea semnificativă a numărului de cereri de licențe și de certificate
1. Dacă stadiul de execuție al unui bilanț previzional de aprovizionare indică, pentru un produs dat, o creștere semnificativă a numărului de cereri de licențe de import, certificate de scutire sau certificate de ajutor, iar această creștere ar putea compromite atingerea unuia sau mai multor obiective ale regimului specific de aprovizionare, statul membru adoptă toate măsurile necesare, după consultarea autorităților în cauză, pentru a asigura aprovizionarea regiunii ultraperiferice în cauză cu produse esențiale, luând în considerare oferta disponibilă și cerințele din sectoarele prioritare.
2. Atunci când, după consultarea autorităților în cauză, statele membre decid să aplice restricții în ceea ce privește eliberarea de licențe și certificate, autoritățile competente aplică un procent uniform de reducere tuturor cererilor în curs de soluționare.
Articolul 12
Fixarea unei cantități maxime pe cerere de licență sau de certificat
În măsura strict necesară pentru evitarea perturbațiilor pe piața regiunilor ultraperiferice în cauză sau a desfășurării de acțiuni cu caracter speculativ care ar putea prejudicia buna funcționare a regimului specific de aprovizionare, autoritățile competente pot fixa cantitatea maximă pe cerere de licență sau de certificat.
Autoritățile competente informează fără întârziere Comisia cu privire la cazurile în care se aplică prezentul articol.
Notificarea menționată la prezentul articol se face în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
SECȚIUNEA 5
Export și Expediere
Articolul 13
Condițiile de export și de expediere
1. Exportul sau expedierea produselor ca atare care au beneficiat de regimul specific de aprovizionare sau ale produselor ambalate sau prelucrate ce conțin produse care au beneficiat de regimul specific de aprovizionare fac obiectul cerințelor prevăzute la alineatele (2)-(6).
2. Pentru produsele exportate, în căsuța 44 din declarația de export se include una dintre mențiunile prevăzute în anexa I partea H.
3. Cantitățile de produse care au beneficiat de o scutire de taxe la import și care fac obiectul unui export se realocă bilanțului previzional de aprovizionare.
Astfel de produse nu sunt eligibile pentru restituiri la export.
4. Cantitățile de produse care au beneficiat de o scutire de taxe la import și care fac obiectul unei expedieri se realocă bilanțului previzional de aprovizionare, iar suma taxelor de import erga omnes aplicabile în ziua importului se plătește de către expeditor până cel târziu la data expedierii.
Produsele respective nu pot face obiectul unei expedieri atât timp cât nu s-a efectuat plata menționată la primul paragraf.
Dacă este imposibil să se stabilească ziua importului, se consideră că produsele au fost importate în ziua în care se aplică taxele de import erga omnes cele mai ridicate în cursul perioadei de șase luni care precede data expedierii.
5. Cantitățile de produse care au beneficiat de un ajutor și care fac obiectul unui export sau al unei expedieri se realocă bilanțului previzional de aprovizionare, iar ajutorul acordat se rambursează de către exportator sau expeditor până cel târziu la momentul exportului sau al expedierii.
Produsele respective nu pot face obiectul unei expedieri sau al unui export atât timp cât nu s-a efectuat rambursarea menționată la primul paragraf.
În cazul în care nu este posibil să se stabilească valoarea ajutorului acordat, se consideră că produsele au beneficiat de nivelul de ajutor cel mai ridicat stabilit de Uniune pentru respectivele produse în perioada de șase luni care precede prezentarea cererii de export sau de expediere.
Produsele respective pot beneficia de o restituire la export, cu condiția îndeplinirii criteriilor de acordare a unui astfel de ajutor.
6. Autoritățile competente nu autorizează exportul sau expedierea altor cantități de produse prelucrate decât cele menționate la alineatele (3), (4) și (5) ale prezentului articol și la articolul 15 decât dacă exportatorul certifică faptul că respectivele produse nu au beneficiat de regimul specific de aprovizionare.
Autoritățile competente nu autorizează reexportul sau reexpedierea altor produse ca atare sau a altor produse ambalate decât cele menționate la alineatele (3), (4) și (5) ale prezentului articol decât dacă exportatorul certifică faptul că respectivele produse nu au beneficiat de regimul specific de aprovizionare.
Autoritățile competente efectuează verificările necesare pentru a garanta exactitatea certificatelor menționate la primul și la al doilea paragraf și recuperează avantajul, după caz.
Articolul 14
Licența de export și creșterea semnificativă a exporturilor
1. Exportul următoarelor produse nu este supus prezentării unei licențe de export:
(a)
produsele menționate la articolul 13 alineatul (3);
(b)
produsele menționate la articolul 13 alineatul (5) care nu îndeplinesc condițiile pentru acordarea unei restituiri la export.
2. Dacă există riscul ca aprovizionarea periodică a regiunilor ultraperiferice să fie compromisă de o creștere semnificativă a exporturilor de produse menționate la articolul 13 alineatul (1), autoritățile competente pot limita cantitățile în așa fel încât să asigure satisfacerea nevoilor prioritare din sectoarele vizate. Această limitare cantitativă se efectuează în mod nediscriminatoriu.
Articolul 15
Exporturi tradiționale, exporturi în cadrul comerțului regional și expedieri tradiționale de produse prelucrate
1. Unitățile de prelucrare care și-au declarat, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3), intenția de a exporta sau expedia în cadrul unor schimburi comerciale tradiționale sau regionale, menționate la articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, produse prelucrate care conțin materii prime ce au beneficiat de regimul specific de aprovizionare pot realiza acest lucru în limitele cantităților anuale indicate în anexele II-V la prezentul regulament. Autoritățile competente eliberează autorizațiile necesare într-un mod care să garanteze că operațiunile nu depășesc cantitățile anuale menționate anterior.
Lista țărilor menționate în articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 este prevăzută în anexa VI la prezentul regulament.
Pentru exporturile din cadrul comerțului regional, exportatorul prezintă autorităților competente documentele prevăzute la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009, în termenele prevăzute la articolul 46 din regulamentul respectiv. În cazul în care documentele nu au fost prezentate în termenele respective, autoritățile competente recuperează avantajul acordat în temeiul regimului specific de aprovizionare.
2. Exportul produselor menționate în prezentul articol nu este supus prezentării unei licențe de export.
3. Pentru produsele exportate menționate în prezentul articol, în căsuța 44 din declarația de export se include una dintre mențiunile prevăzute în anexa I partea I.
SECȚIUNEA 6
Gestionarea, controalele și monitorizarea
Articolul 16
Controale
1. Controalele administrative efectuate la importul, introducerea, exportul și expedierea produselor agricole sunt exhaustive și implică verificări încrucișate cu documentele menționate la articolul 8 alineatul (1).
2. Controalele fizice efectuate în regiunea ultraperiferică în cauză la importul, introducerea, exportul și expedierea produselor agricole implică un eșantion reprezentativ în proporție de cel puțin 5 % din licențele și certificatele prezentate în conformitate cu articolul 9.
Respectivelor controale fizice li se aplică mutatis mutandis Regulamentul (CE) nr. 1276/2008 al Comisiei (9).
În cazuri speciale, Comisia poate solicita efectuarea de controale fizice care să vizeze alte procente.
Articolul 17
Norme naționale de gestionare și de monitorizare
Autoritățile competente adoptă normele suplimentare necesare pentru gestionarea și monitorizarea în timp real a regimului specific de aprovizionare.
La cererea Comisiei, respectivele autorități informează Comisia cu privire la orice măsuri pe care le pun în aplicare în temeiul primului paragraf.
CAPITOLUL II
MĂSURI DE SPRIJINIRE A PRODUSELOR AGRICOLE LOCALE
SECȚIUNEA 1
Cererile de ajutor
Articolul 18
Depunerea cererilor
Cererile de ajutor pentru un an calendaristic se prezintă serviciilor desemnate de autoritățile competente ale statului membru în conformitate cu modelele întocmite de acestea din urmă și în cursul perioadelor prevăzute de acestea. Perioadele respective se fixează astfel încât să permită efectuarea controalelor la fața locului necesare și să nu depășească data de 28 februarie a anului calendaristic următor.
Articolul 19
Corectarea erorilor flagrante
O cerere de ajutor poate fi rectificată în orice moment după depunerea sa în cazul unei erori flagrante recunoscute de autoritatea competentă.
Articolul 20
Depunerea cu întârziere a cererilor
Cu excepția cazurilor de forță majoră sau a unor împrejurări excepționale, depunerea unei cereri de ajutor după data limită prevăzută în conformitate cu articolul 18 conduce la o reducere de 1 % pe zi lucrătoare a sumelor la care solicitantul ajutorului ar fi avut dreptul dacă cererea de ajutor ar fi fost depusă în termenul prevăzut. În cazul în care întârzierea depășește 25 de zile calendaristice, cererea este considerată inadmisibilă.
Articolul 21
Retragerea cererilor de ajutor
1. O cerere de ajutor poate fi retrasă în întregime sau parțial în orice moment.
Cu toate acestea, atunci când autoritatea competentă a informat deja solicitantul ajutorului cu privire la neregulile pe care le cuprinde cererea de ajutor sau atunci când aceasta l-a avizat cu privire la intenția sa de a efectua un control la fața locului, iar în cadrul respectivului control se constată nereguli, nu se permite retragerea cererii de ajutor pentru părțile vizate de respectivele nereguli.
2. O retragere efectuată în temeiul alineatului (1) pune solicitantul în poziția în care se găsea înainte de depunerea unei cereri de ajutor sau a unei părți din cererea de ajutor în cauză.
SECȚIUNEA 2
Controale
Articolul 22
Principii generale
Verificările se efectuează prin controale administrative și controale la fața locului.
Controalele administrative sunt exhaustive și cuprind verificări încrucișate, printre altele, cu datele furnizate de sistemul integrat de administrare și control prevăzut în titlul V capitolul II, titlul VI capitolul II, articolul 47, articolul 61 și articolul 102 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (10).
Pe baza unei analize a riscurilor în conformitate cu articolul 24 alineatul (1) din prezentul regulament, autoritățile competente efectuează controale la fața locului pe un eșantion de cel puțin 5 % din cererile de ajutor. Eșantionul reprezintă, de asemenea, cel puțin 5 % din sumele care fac obiectul ajutorului.
Statele membre utilizează sistemul integrat de administrare și control în toate cazurile în care acesta este aplicabil.
Articolul 23
Controale la fața locului
1. Controalele la fața locului se efectuează în mod inopinat. Cu toate acestea, poate fi dat un preaviz, limitat la informațiile minime strict necesare, cu condiția ca acesta să nu compromită obiectivul controlului. Un astfel preaviz nu depășește 48 de ore, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător.
2. După caz, controalele la fața locului prevăzute de prezenta secțiune se efectuează împreună cu orice alt control prevăzut de legislația Uniunii.
3. Cererea sau cererile de ajutor în cauză se resping în cazul în care solicitantul de ajutor sau reprezentantul acestuia împiedică realizarea controlului la fața locului.
Articolul 24
Selecția solicitanților de ajutor care trebuie să facă obiectul unui control la fața locului
1. Solicitanții de ajutor sunt selectați pentru a fi supuși unui control la fața locului de către autoritatea competentă pe baza unei analize a riscurilor, precum și pe baza reprezentativității cererilor de ajutor depuse. Analiza riscurilor ține seama:
(a)
de valoarea ajutorului;
(b)
de numărul de parcele agricole, de suprafață și de numărul de animale care fac obiectul cererii de ajutor sau de cantitatea produsă, transportată, prelucrată sau comercializată;
(c)
de schimbările intervenite față de anul precedent;
(d)
de rezultatele controalelor efectuate în cursul anilor anteriori;
(e)
de alți parametri care trebuie definiți de statele membre.
În vederea asigurării reprezentativității, statele membre selectează la întâmplare între 20 și 25 % din numărul minim de solicitanți de ajutor care trebuie supuși controalelor la fața locului.
2. Autoritatea competentă păstrează informațiile referitoare la motivele pentru care anumiți solicitanți de ajutor au fost selectați pentru controalele la fața locului. Inspectorul care efectuează controlul la fața locului este informat cu privire la aceste motive înainte de începerea controlului.
Articolul 25
Raportul de inspecție
1. Fiecare control la fața locului face obiectul unui raport de inspecție ce redă cu precizie detaliile verificărilor efectuate. Raportul indică în special:
(a)
schema de ajutoare și cererile controlate;
(b)
persoanele prezente;
(c)
parcelele agricole controlate, parcelele agricole măsurate și rezultatele măsurătorilor pe parcelă agricolă măsurată, precum și metodele de măsurare utilizate;
(d)
numărul de animale din fiecare specie constatat și, după caz, numerele crotaliilor, înscrierile în registru și în baza de date electronică referitoare la bovine și documentele justificative verificate, precum și rezultatele controalelor și, după caz, observațiile speciale referitoare la animale sau la codul lor de identificare;
(e)
cantitățile produse, transportate, prelucrate sau comercializate care au fost supuse controlului;
(f)
dacă solicitantul de ajutor a primit un preaviz cu privire la vizită și, în caz afirmativ, care a fost termenul de preaviz;
(g)
orice altă măsură de control aplicată.
2. Solicitanților de ajutor sau reprezentanților acestora li se oferă posibilitatea de a semna raportul pentru a atesta prezența lor pe parcursul controlului și pentru a adăuga observații. În cazul în care se constată nereguli, solicitantul de ajutor primește o copie a raportului de inspecție.
Atunci când controlul la fața locului este efectuat prin teledetecție, statele membre pot decide să nu ofere solicitanților de ajutor sau reprezentanților acestora posibilitatea de a semna raportul de inspecție dacă nu se constată nereguli în cadrul controlului prin teledetecție.
SECȚIUNEA 3
Reduceri, Excluderi Și Plăți Necuvenite
Articolul 26
Reduceri și excluderi
În cazul în care există diferențe între informațiile declarate în cererile de ajutor și constatările efectuate cu ocazia controalelor prevăzute în secțiunea 2, statul membru în cauză aplică reduceri și excluderi de la ajutoare. Reducerile și excluderile respective sunt efective, proporționale și disuasive.
Articolul 27
Excepții de la aplicarea reducerilor și a excluderilor
1. Reducerile și excluderile prevăzute la articolul 26 nu se aplică atunci când solicitantul ajutorului a înscris date faptice corecte sau poate demonstra prin orice alt mijloc că nu este în culpă.
2. Reducerile și excluderile nu se aplică pentru părțile din cererea de ajutor cu privire la care solicitantul de ajutor a informat în scris autoritatea competentă că sunt incorecte sau că au devenit incorecte de la depunerea cererii, cu condiția ca autoritatea competentă să nu fi înștiințat deja solicitantul de ajutor de intenția de a efectua un control la fața locului sau de constatarea oricărei nereguli în cererea acestuia.
Pe baza informațiilor oferite de solicitantul ajutorului, după cum se indică la primul paragraf, cererea de ajutor se rectifică astfel încât să reflecte situația reală.
Articolul 28
Recuperarea plăților necuvenite și sancțiuni financiare
1. În cazul unei plăți necuvenite, se aplică mutatis mutandis articolul 80 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei (11).
2. Atunci când plata necuvenită este rezultatul unei declarații false, a unor documente false sau a unei neglijențe grave a solicitantului de ajutor, se aplică o sancțiune financiară egală cu suma plătită nejustificat, majorată cu o dobândă calculată în conformitate cu articolul 80 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
Articolul 29
Forță majoră și circumstanțe excepționale
În cazuri de forță majoră sau de circumstanțe excepționale în sensul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2009, se aplică mutatis mutandis articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
CAPITOLUL III
MĂSURI DE ÎNSOȚIRE
SECȚIUNEA 1
Logo-ul
Articolul 30
Controlul condițiilor de utilizare a logo-ului
Autoritățile competente verifică periodic dacă operatorii aprobați respectă condițiile de utilizare a logo-ului menționat la articolul 5 din Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 și angajamentele prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din respectivul regulament delegat.
Autoritățile competente pot delega efectuarea controalelor menționate unor organisme calificate care dețin competențele tehnice și imparțialitatea necesare. În astfel de cazuri, organismele raportează periodic autorităților competente cu privire la îndeplinirea misiunii lor de control.
Articolul 31
Utilizarea abuzivă și publicitatea pentru logo
Statele membre aplică dispozițiile naționale pertinente existente pentru a preveni și, atunci când este necesar, pentru a sancționa utilizarea abuzivă a logo-ului sau adoptă măsurile necesare în acest scop. La cererea Comisiei, statele membre informează Comisia cu privire la măsurile aplicabile.
Statele membre asigură o publicitate corespunzătoare pentru logo și pentru produsele în cazul cărora poate fi utilizat respectivul logo.
Articolul 32
Măsuri naționale
1. Autoritățile competente adoptă orice măsură administrativă suplimentară necesară pentru a gestiona sistemul logo-ului. Respectivele măsuri pot include, în particular, perceperea unui tarif de la operatorii aprobați pentru a acoperi costurile de imprimare a logo-ului, precum și costurile administrative și de inspecție.
2. La cererea Comisiei, autoritățile competente notifică Comisiei serviciile sau, după caz, organismele responsabile cu acordarea aprobării prevăzute la articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 și cu efectuarea controalelor prevăzute în prezenta secțiune, precum și măsurile suplimentare menționate la alineatul (1) al prezentului articol.
3. Autoritățile competente notifică Comisiei fiecare aprobare a dreptului de a utiliza logo-ul, indicând numele și sediul producătorului, produsele și perioada pentru care a fost acordat respectivul drept.
Notificarea menționată la prezentul alineat se face în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
SECȚIUNEA 2
Produse de origine animală
Articolul 33
Creșterea animalelor
1. Importul de masculi tineri din specia bovină provenind din țări terțe, care intră sub incidența codurilor NC 0102 29 05, 0102 29 29 sau 0102 29 49 și care sunt destinați îngrășării și consumului în departamentele franceze de peste mări (DOM) sau în Madeira, nu este supus taxelor vamale până când numărul de masculi tineri din specia bovină de pe plan local atinge un nivel suficient pentru a asigura menținerea și dezvoltarea producției locale de carne de vită și mânzat.
2. Pentru a beneficia de scutirea prevăzută la alineatul (1), importatorul sau solicitantul demonstrează că îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 8 din Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 depunând:
(a)
o declarație scrisă, întocmită în momentul sosirii animalelor în DOM sau în Madeira, potrivit căreia bovinele sunt destinate îngrășării în aceste regiuni pentru o perioadă de cel puțin 120 de zile de la data sosirii efective a acestora și vor fi consumate ulterior în aceleași regiuni;
(b)
un angajament scris, redactat în momentul sosirii animalelor, de a transmite autorităților competente, în termen de o lună de la data sosirii animalelor, informații cu privire la exploatația sau exploatațiile în care urmează să fie îngrășate respectivele animale.
SECȚIUNEA 3
Importul de tutun în insulele canare
Articolul 34
Scutirea de taxe vamale pentru tutun
1. Perioada anuală pentru calcularea cantității maxime anuale de tutun care trebuie scutită de taxe la import atunci când este importată direct în Insulele Canare, după cum se menționează la articolului 29 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, este cuprinsă între datele de 1 ianuarie și 31 decembrie ale aceluiași an.
2. Cantitățile de tutun brut și semiprelucrat menționate la articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 se transformă în cantități de tutun brut desprins de pe tulpină pe baza coeficienților de echivalență prevăzuți în anexa VII la prezentul regulament pentru produsele în cauză.
Articolul 35
Condiții de scutire
1. Importul produselor prevăzute în lista din anexa VII este condiționat de prezentarea unui certificat de scutire. În căsuța 20 din cererile de certificate și din certificate se include una dintre mențiunile enumerate în anexa I partea J.
Cu excepția cazului în care există dispoziții contrare prevăzute de prezentul regulament, se aplică mutatis mutandis articolele 3, 7-10, 12 și 16 din prezentul regulament, articolul 1 din Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014, precum și articolul 12 alineatul (2) și articolul 18 din Regulamentul (UE) nr. 228/2013.
2. Autoritățile competente se asigură că produsele prevăzute în lista din anexa VII se utilizează în conformitate cu normele relevante ale Uniunii, în special cu articolele 291-300 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE
Articolul 36
Plata ajutoarelor
După verificarea cererilor de ajutor și a documentelor justificative aferente și după determinarea valorii ajutoarelor care urmează să fie acordate în cadrul programelor POSEI menționate în capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, autoritățile competente plătesc ajutoarele pentru un an calendaristic după cum urmează:
(a)
în cazul regimului specific de aprovizionare, al măsurilor de import și aprovizionare cu animale vii, precum și al măsurilor menționate la articolul 9 din Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 pe parcursul întregului an;
(b)
în cazul plăților directe, în conformitate cu articolul 75 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(c)
în cazul altor plăți, în perioada care începe la data de 16 octombrie a anului în curs și se termină la data de 30 iunie a anului următor.
Articolul 37
Indicatori de performanță
În fiecare an, statele membre notifică Comisiei cel puțin datele referitoare la indicatorii de performanță prevăzuți în anexa VIII pentru fiecare dintre regiunilor lor ultraperiferice.
Aceste date sunt notificate în contextul raportului anual privind punerea în aplicare menționat la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013.
Articolul 38
Notificări
1. În ceea ce privește regimul specific de aprovizionare, autoritățile competente notifică Comisiei, până cel târziu în ultima zi a lunii ce urmează sfârșitului fiecărui trimestru, următoarele date, disponibile la data respectivă, referitoare la operațiunile efectuate în lunile anterioare în ceea ce privește bilanțul de aprovizionare al unui an calendaristic de referință, detaliate pe produs și cod NC și, după caz, pe fiecare destinație:
(a)
cantitățile detaliate în funcție de proveniență (importate din țări terțe sau expediate din Uniune);
(b)
valoarea ajutorului și cheltuielile efectiv plătite, defalcate pe produse și, după caz, pe fiecare destinație;
(c)
cantitățile pentru care nu au fost utilizate licențe și certificate, defalcate pe categorie de licență sau de certificat;
(d)
orice cantitate reexportată sau reexpediată în temeiul articolului 13 și valorile unitare și totale ale ajutoarelor recuperate;
(e)
orice cantitate reexportată sau reexpediată după prelucrare, în conformitate cu articolul 15;
(f)
transferurile în cadrul unei cantități globale pentru o categorie de produse și modificările bilanțurilor previzionale de aprovizionare pe parcursul perioadei;
(g)
soldul disponibil și procentul de utilizare.
Datele prevăzute la primul paragraf sunt furnizate pe baza licențelor și a certificatelor utilizate. Comisiei i se notifică datele finale referitoare la bilanțul de aprovizionare din fiecare an calendaristic până cel târziu la următoarea dată de 31 mai.
2. În ceea ce privește sprijinirea producției locale, statele membre informează Comisia:
(a)
până cel târziu la data de 30 aprilie a fiecărui an, cu privire la cererile de ajutor primite și la sumele aferente pentru anul calendaristic precedent;
(b)
până cel târziu la data de 31 iulie a fiecărui an, cu privire la cererile de ajutor definitiv eligibile și la sumele aferente pentru anul calendaristic anterior.
3. Notificările menționate în prezentul articol se realizează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
4. Notificările menționate la articolul 23 alineatul (3) și la articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 se fac, de asemenea, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
Articolul 39
Raport
1. Raportul prevăzut la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 cuprinde, printre altele:
(a)
orice modificare semnificativă apărută în mediul socio-economic și agricol;
(b)
o sinteză a datelor fizice și financiare disponibile cu privire la punerea în aplicare a fiecărei măsuri, urmată de o analiză a acestor date și, după caz, de o prezentare și de o analiză a sectorului de activitate la care se referă respectiva măsură;
(c)
o prezentare a progresului măsurilor și priorităților în raport cu obiectivele generale și specifice la data prezentării raportului, pe baza indicatorilor cuantificați;
(d)
o sinteză a problemelor importante întâmpinate în gestionarea și punerea în aplicare a măsurilor;
(e)
o examinare a rezultatelor tuturor măsurilor, luând în considerare legăturile dintre acestea;
(f)
pentru regimul specific de aprovizionare:
(i)
date și o analiză referitoare la evoluția prețurilor și la modul în care a fost transferat avantajul acordat, precum și o descriere a măsurilor adoptate și a controalelor realizate în vederea garantării acestui transfer în conformitate cu articolul 6 din prezentul regulament;
(ii)
luând în considerare celelalte ajutoare disponibile, o analiză a proporționalității ajutoarelor în raport cu costurile suplimentare de transport către regiunile ultraperiferice și cu prețurile practicate la exportul către țări terțe, precum și, în cazul produselor destinate prelucrării și factorilor de producție agricolă, cu costurile suplimentare legate de izolare și de situarea la distanță;
(g)
indicarea gradului de realizare a obiectivelor asociate fiecăreia dintre măsurile cuprinse în program, măsurate cu ajutorul unor indicatori obiectivi;
(h)
date referitoare la bilanțul anual de aprovizionare al regiunilor ultraperiferice în ceea ce privește, printre altele, consumul, evoluția efectivelor de animale, producția și schimburile comerciale;
(i)
date referitoare la sumele efectiv acordate pentru punerea în aplicare a măsurilor din program pe baza criteriilor definite de statele membre, precum numărul producătorilor eligibili, numărul de animale admise la plată, suprafețele eligibile sau numărul exploatațiilor în cauză;
(j)
informații privind execuția financiară a fiecărei măsuri cuprinse în program;
(k)
date statistice referitoare la controalele efectuate de autoritățile competente și la eventualele sancțiuni financiare aplicate;
(l)
comentariile statelor membre în cauză cu privire la punerea în aplicare a programului;
(m)
date anuale referitoare la indicatorii de performanță menționați la articolul 37 din prezentul regulament.
2. Raportul menționat la alineatul (1) se prezintă Comisiei în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
Articolul 40
Modificări aduse programelor
1. Modificările care trebuie aduse fiecărui program POSEI sunt prezentate Comisiei spre aprobare și conțin justificări bine întemeiate, precizând în special:
(a)
motivele eventualelor dificultăți de punere în aplicare întâmpinate care justifică modificarea programului;
(b)
efectele estimate ale modificării;
(c)
consecințele în ceea ce privește finanțarea și verificarea angajamentelor.
Cu excepția cazurilor de forță majoră sau a circumstanțelor excepționale, statele membre prezintă propunerile de modificare a programelor numai o dată pe an calendaristic și pe program. Comisia trebuie să primească astfel de propuneri de modificare cel târziu la data de 30 septembrie a fiecărui an.
În cazul în care Comisia nu prezintă obiecții la modificările propuse, acestea se aplică începând cu data de 1 ianuarie a anului următor celui în care au fost notificate.
Modificările respective se pot aplica mai devreme, în cazul în care Comisia confirmă în scris statului membru, înainte de data menționată în al treilea paragraf, că modificările notificate respectă legislația Uniunii.
Dacă modificarea notificată nu respectă legislația Uniunii, Comisia informează statul membru înainte de data menționată în al treilea paragraf că modificarea nu se aplică până când Comisia nu primește o modificare care să poată fi declarată conformă.
2. Prin derogare de la alineatul (1), următoarele propuneri de modificare ale statelor membre sunt evaluate separat de Comisie, care decide în privința aprobării lor în termen de cel mult patru luni de la prezentarea acestora, în conformitate cu procedura menționată la articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013:
(a)
aderarea unei noi regiuni ultraperiferice;
(b)
introducerea în programul general a unor grupe noi de produse care urmează să fie sprijinite în temeiul regimului specific de aprovizionare sau a unor măsuri noi în favoarea producției agricole locale; și
(c)
creșterea nivelului unitar al sprijinului deja aprobat pentru fiecare măsură existentă cu mai mult de 50 % din suma aplicabilă la data prezentării propunerii de modificare.
Fără a aduce atingere procedurii prevăzute la alineatul (1), statele membre pot prezenta propunerile de modificare prevăzute la prezentul alineat o singură dată pe an calendaristic și pe program. Propunerile de modificări menționate în prezentul alineat trebuie să fie primite de Comisie cel târziu la data de 31 iulie a anului anterior aplicării acestora.
Modificările astfel aprobate se aplică începând cu data de 1 ianuarie a anului următor celui în care a fost făcută propunerea de modificare sau începând cu data indicată în mod expres în decizia de aprobare.
3. Statele membre sunt autorizate să efectueze următoarele modificări fără a recurge la procedura prevăzută la alineatul (1), cu condiția ca respectivele modificări să fie notificate Comisiei:
(a)
în cazul bilanțului previzional de aprovizionare, modificările de până la 20 % ale nivelului fiecărui ajutor sau modificările cantităților de produse care pot face obiectul regimului de aprovizionare și, prin urmare, suma totală a ajutorului alocat în sprijinul fiecărei game de produse;
(b)
în ceea ce privește toate măsurile, ajustările de până la 20 % din fondurile alocate fiecărei măsuri, fără a aduce atingere plafoanelor financiare prevăzute la articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, cu condiția ca astfel de ajustări să fie notificate cel târziu la data de 30 aprilie a anului următor anului calendaristic aferent fondurilor alocate modificate;
(c)
schimbărilor care rezultă din modificarea codurilor și a descrierilor prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (12) și utilizate pentru identificarea produselor care fac obiectul unui ajutor, cu condiția ca respectivele modificări să nu implice o schimbare a produselor în sine.
4. Modificările menționate la alineatul (3) nu se aplică înainte de data primirii lor de către Comisie. Respectivele modificări trebuie să fie explicate și justificate corespunzător și pot fi efectuate o singură dată pe an, cu excepția următoarelor cazuri:
(a)
cazurile de forță majoră sau circumstanțele excepționale;
(b)
modificarea cantităților de produse care fac obiectul regimului de aprovizionare;
(c)
schimbările care rezultă din modificarea codurilor și a descrierilor prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87.
5. În sensul prezentului articol se aplică următoarele definiții:
(a)
„măsură” înseamnă gruparea unor scheme de ajutor și a unor acțiuni necesare pentru atingerea unuia sau a mai multor obiective ale programului, într-o linie pentru care se definește o alocare financiară în tabelul financiar menționat la articolul 5 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 228/2013;
(b)
„grupă de produse” înseamnă toate produsele ale căror prime două cifre din codul NC prevăzut în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 sunt identice.
6. Notificările menționate în prezentul articol se realizează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009.
Articolul 41
Reducerea avansurilor
Fără a aduce atingere normelor generale în materie de disciplină bugetară, atunci când informațiile transmise Comisiei de către statele membre în temeiul articolelor 38 și 39 sunt incomplete sau atunci când nu a fost respectat termenul pentru transmiterea lor, Comisia poate aplica o reducere temporară și forfetară a avansurilor la înscrierea în conturi a cheltuielilor agricole.
Articolul 42
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 februarie 2014.