PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/428
ze dne 10. března 2015,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93 a nařízení (EU) č. 1063/2010, pokud jde o pravidla původu v souvislosti se systémem všeobecných celních preferencí a preferenčními celními opatřeními pro určité země a území
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (2) ve znění nařízení (EU) č. 1063/2010 (3) a prováděcího nařízení (EU) č. 530/2013 (4) byl reformován způsob, jakým se pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí (systému GSP) osvědčuje původ zboží. V rámci této reformy byl zaveden systém autocertifikace původu zboží vývozci, kteří jsou pro tyto účely registrováni zvýhodněnými zeměmi nebo členskými státy, přičemž zprovoznění tohoto systému bylo odloženo na 1. ledna 2017. Předmětná reforma vycházela ze skutečnosti, že vývozci nejlépe znají původ svých produktů, a je tak vhodné od nich vyžadovat, aby svým zákazníkům přímo poskytovali deklarace o původu. Aby mohly zvýhodněné země a členské státy vývozce registrovat, má Komise zavést elektronický systém registrovaných vývozců („systém REX“).
(2)
Došlo k vyjasnění dalších požadavků na systém REX. S ohledem na tyto požadavky je nutno upravit řadu ustanovení o pravidlech původu v rámci GSP.
(3)
Jednostranné celní preference na dovoz ze zvýhodněných zemí udělují i Norsko a Švýcarsko. V diskusích, které vedla Komise s Norskem a Švýcarskem v souladu se zmocněním, jež obdržela od Rady, aby s těmito dvěma zeměmi vyjednala nové znění stávajících dohod (5), pokud jde o vzájemné uznávání náhradních osvědčení o původu zboží a o rozšíření dvoustranné kumulace na materiály pocházející z Norska a Švýcarska, se strany dohodly, že systém registrovaných vývozců budou uplatňovat a používat i Norsko a Švýcarsko. Stejná možnost by se měla nabídnout Turecku, jakmile tato země splní určité podmínky stanovené v nařízení (EHS) č. 2454/93. S ohledem na výše uvedené by se měly provést potřebné úpravy, aby se zajistilo řádné fungování spolupráce mezi Unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem.
(4)
Dovozce používající deklaraci o původu by měl mít možnost si ověřit platnost čísla registrovaného vývozce, který tuto deklaraci vyhotovil. Údaje systému REX by proto měly být uvedeny na veřejně přístupných internetových stránkách.
(5)
Stávající pravidla ohledně systému registrovaných vývozců by měla být použitelná od 1. ledna 2017. Aby pravidla nebyla dotčena ve fázi jejich uplatňování, úpravy stanovené tímto nařízením by měly být použitelné před uvedeným datem.
(6)
Podle stávajících pravidel jsou k registraci způsobilí jen vývozci ve zvýhodněných zemích a v Unii. Jelikož Norsko, Švýcarsko a rovněž Turecko (až bude splňovat určité podmínky) mají uplatňovat systém registrovaných vývozců, jejich vývozci by také měli mít možnost se zaregistrovat, aby byli oprávněni vyhotovovat deklarace o původu v rámci dvoustranné kumulace nebo náhradní deklarace o původu v rámci přeposílání zboží.
(7)
Stávající pravidla týkající se lhůt pro zavedení systému REX dostatečně nezohledňují kapacitu zvýhodněných zemí, pokud jde o řízení registračního postupu a uplatňování systému od roku 2017. Proto by se měla až do 31. prosince 2019 (s možností prodloužení o šest měsíců) stanovit přechodná opatření a postupné zavádění. Od 30. června 2020 bude pro nárokování preferenčního celního zacházení v rámci systému GSP zapotřebí, aby byly součástí všech zásilek, jež budou obsahovat původní produkty a jejichž celková hodnota bude přesahovat 6 000 EUR, deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem.
(8)
Komise, příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států, Norska, Švýcarska a Turecka (až tato země splní určité podmínky) potřebují mít přístup k údajům zaregistrovaným v systému. Aby se zajistila patřičná ochrana osobních údajů, měla by se stanovit podrobná pravidla, zejména pokud jde o rozsah přístupu k údajům a o účel jejich zpracovávání, a také právo vývozců na úpravu, výmaz či zablokování těchto údajů.
(9)
Toto nařízení by nemělo nijak ovlivnit úroveň ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováváním údajů podle ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a vnitrostátních právních předpisů, jimiž se uvedená směrnice provádí, a zejména nemění povinnosti členských států spojené se zpracováváním údajů těmito státy podle směrnice 95/46/ES ani povinnosti orgánů a institucí Unie spojené se zpracováváním údajů těmito orgány a institucemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7) při plnění jejich úkolů.
(10)
Měla by být stanovena doba, po kterou se budou uchovávat údaje týkající se registrovaných vývozců, jejichž registrace bude zrušena, s přihlédnutím ke skutečné potřebě takové údaje uchovávat a k době pro uchovávání údajů, která je již vymezena v právních předpisech členských států.
(11)
Pravidla týkající se rozdělování zásilek by se měla upravit tak, aby bylo jasné, že rozdělování zásilek je možné jen tehdy, je-li prováděno vývozci nebo v jejich odpovědnosti.
(12)
Do podmínek pro zpětné vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A by měla být doplněna situace, kdy se o konečném určení produktů rozhodne během přepravy či skladování produktů a po možném rozdělení.
(13)
Jelikož status některých zemí v rámci systému GSP se 1. ledna 2015 změnil ze zvýhodněné země na zemi způsobilou, příslušné orgány daných zemí již nebudou moci vydávat osvědčení na tiskopise A pro produkty pocházející z jiné země téhož regionálního sdružení, která je stále zvýhodněnou zemí, jak tomu bylo v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým a třetím pododstavcem. Aby vývozci zboží ze zvýhodněných zemí mohli v období od 1. ledna 2015 až do vstupu tohoto nařízení v platnost dále nepřerušeně přepravovat své zboží po obvyklých obchodních trasách přes země se změněným statusem, změny pravidel týkajících se zpětného vydávání osvědčení na tiskopise A by se měly použít se zpětnou účinností od 1. ledna 2015.
(14)
Stávající pravidla, postupy a metody správní spolupráce použitelné až do okamžiku, kdy se začne uplatňovat systém registrovaných vývozců, stanoví, že pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, zvýhodněné země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států provádí náležitá šetření. Stejná povinnost by měla dále platit i poté, co se systém registrovaných vývozců začne uplatňovat.
(15)
Za účelem zajištění právní jistoty by se měla přechodná pravidla ohledně uplatňování systému autocertifikace původu registrovanými vývozci, která jsou nyní stanovena v pozměňovacím nařízení (EU) č. 1063/2010, zapracovat přímo do nařízení (EHS) č. 2454/93.
(16)
Do části II přílohy 13a by se mělo vložit nové číslo harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží a pravidla s ním spojená, aby byly vzaty v úvahu oděvy jiné než pletené nebo háčkované (číslo 62), které však mají pletené nebo háčkované části.
(17)
Po doplnění španělštiny mezi jazyky, v nichž lze vyhotovovat deklaraci o původu, by měla být změněna příloha 13d, na niž se odkazuje v čl. 95 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2454/93, tak aby v ní byla doplněna španělská verze deklarace o původu.
(18)
Příloha 17 by se měla změnit, aby byla zavedena tolerance v šířce, v jejíchž mezích nebude muset osvědčení o původu zboží na tiskopise A vyhovovat požadavkům na rozměry. Do seznamu zemí, které přijímají osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí, by se kromě toho mělo doplnit Chorvatsko.
(19)
Do článku 109 by se mělo doplnit ustanovení ohledně potvrzování kolonky 7 průvodního osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, přičemž v tomto ustanovení by měly být obsaženy dodatečné odkazy objasňující právní rámec, podle něhož se takové doklady vydávají nebo vyhotovují.
(20)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek 66a, který zní:
„Článek 66a
1. Články 68 až 71 a 90 až 97j se použijí od data, k němuž začne být ve zvýhodněných zemích a členských státech uplatňován systém autocertifikace původu registrovanými vývozci (‚systém registrovaných vývozců‘).
2. Články 97k až 97w se použijí, dokud budou zvýhodněné země vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A a členské státy průvodní osvědčení EUR.1 nebo dokud budou jejich vývozci vyhotovovat prohlášení na faktuře, v souladu s články 91 a 91a.“
2)
Článek 67 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmena m) a n) nahrazují tímto:
„m)
‚hodnotou materiálů‘ v seznamu v příloze 13a se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v zemi výroby; pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno obdobně;
n)
‚cenou ze závodu‘ se rozumí cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu a veškeré další náklady související s jeho výrobou po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu.
V případě, že skutečná zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy v zemi výroby, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;“
;
b)
v odstavci 1 se písmena u) a v) nahrazují tímto:
„u)
‚registrovaným vývozcem‘ se rozumí:
i)
vývozce, který je usazen ve zvýhodněné zemi a je registrován u jejích příslušných orgánů pro účely vývozu produktů v rámci systému, ať už do Unie nebo do jiné zvýhodněné země, s níž je možná regionální kumulace, nebo
ii)
vývozce, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vývozu produktů, které pocházejí z Unie a mají být použity jako materiály v některé zvýhodněné zemi v rámci dvoustranné kumulace, nebo
iii)
přeposílatel zboží, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu za účelem přeposílání původních produktů jinam v rámci celního území Unie, případně do Norska, Švýcarska nebo Turecka (‚registrovaný přeposílatel‘);
v)
‚deklarací o původu‘ se rozumí deklarace vyhotovená vývozcem nebo přeposílatelem zboží, která uvádí, že produkty, na něž se vztahuje, splňují pravidla původu systému.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 3, který zní:
„3. Pro účely odst. 1 písm. u) platí, že je-li vývozce za účelem vyřizování vývozních formalit zastoupen a jeho zástupce je rovněž registrovaným vývozcem, tento zástupce nepoužije své vlastní číslo registrovaného vývozce.“
3)
V článku 68 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Zvýhodněné země předloží Komisi závazek uvedený v odstavci 1 přinejmenším tři měsíce přede dnem, kdy hodlají zahájit registraci vývozců.“
4)
Článek 69 se nahrazuje tímto:
„Článek 69
1. Zvýhodněné země Komisi uvědomí o orgánech, které se nacházejí na jejich území a jsou:
a)
součástí vládních orgánů dotčené země nebo jednají z pověření vlády dané země a jsou příslušné k registrování vývozců v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
součástí vládních orgánů dotčené země a jsou odpovědné za zajišťování správní spolupráce s Komisí a s celními orgány členských států, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Zvýhodněné země Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje těchto orgánů. Sdělované informace musí být Komisi zaslány nejpozději tři měsíce přede dnem, kdy zvýhodněné země hodlají zahájit registraci vývozců.
Zvýhodněné země Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.
2. Členské státy Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje svých celních orgánů, které jsou:
a)
příslušné k registrování vývozců a přeposílatelů zboží v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
odpovědné za zajišťování správní spolupráce s příslušnými orgány zvýhodněných zemí, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Sdělované informace musí být Komisi zaslány do 30. září 2016.
Členské státy Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.“
5)
Vkládají se nové články 69a, 69b a 69c, které znějí:
„Článek 69a
1. Komise zřídí systém REX a zajistí, aby byl k dispozici do 1. ledna 2017.
2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států po obdržení úplné žádosti uvedené v příloze 13c vývozci, popřípadě přeposílateli zboží neprodleně přiřadí číslo registrovaného vývozce a toto číslo spolu s registračními údaji a s datem, od něhož je registrace v souladu s čl. 92 odst. 5 platná, vloží do systému REX.
Pokud se příslušné orgány domnívají, že jsou informace uvedené v žádosti neúplné, daného vývozce o tom neprodleně vyrozumí.
Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států se starají o to, aby byly jimi zaregistrované údaje aktuální. Tyto údaje upravují bezprostředně poté, co jsou informovány registrovaným vývozcem v souladu s článkem 93.
Článek 69b
1. Komise zajistí, aby byl přístup k systému REX poskytován v souladu s tímto článkem.
2. Komise má přístup, který jí umožňuje nahlížet do všech údajů.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů o vývozcích, které registrovaly.
4. Celní orgány členských států mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů, které registrovaly ony samy, a do údajů, které registrovaly celní orgány ostatních členských států, příslušné orgány zvýhodněných zemí a orgány Norska, Švýcarska a Turecka. K těmto údajům přistupují za účelem ověřování celních prohlášení podle článku 68 celního kodexu nebo za účelem kontroly prohlášení podle čl. 78 odst. 2 uvedeného kodexu.
5. Komise zajistí příslušným orgánům zvýhodněných zemí bezpečný přístup do systému REX.
Jelikož Norsko a Švýcarsko prostřednictvím dohody zmiňované v článku 97 g s Unií ujednaly sdílení systému REX, zajistí Komise bezpečný přístup k systému REX i celním orgánům těchto zemí. Bezpečný přístup do systému REX se poskytne také Turecku, jakmile bude tato země splňovat určité podmínky.
6. Pokud budou některá země nebo některé území vyňaty z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012, příslušným orgánům dané zvýhodněné země zůstane zachován přístup do systému REX, dokud to bude zapotřebí, tak aby se jim umožnilo plnit jejich povinnosti vyplývající z článku 71.
7. Jestliže k tomu dá vývozce podpisem kolonky 6 ve formuláři stanoveném v příloze 13c souhlas, poskytne Komise veřejnosti následující údaje:
a)
jméno/název registrovaného vývozce;
b)
adresu, kde má registrovaný vývozce sídlo;
c)
kontaktní údaje vyplněné v kolonce 2 formuláře stanoveného v příloze 13c;
d)
orientační popis zboží způsobilého pro preferenční zacházení, včetně orientačního seznamu čísel či kapitol harmonizovaného systému, uvedený v kolonce 4 formuláře stanoveného v příloze 13c;
e)
číslo EORI nebo identifikační číslo (TIN) registrovaného vývozce.
Nepodepsání kolonky 6 není důvodem k tomu, aby byla registrace vývozce zamítnuta.
8. Tyto údaje Komise zpřístupňuje veřejnosti vždy:
a)
číslo registrovaného vývozce;
b)
datum, od něhož je registrace platná;
c)
v příslušných případech datum, k němuž byla registrace zrušena;
d)
informace o tom, zda registrace platí i pro vývoz do Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile bude tato země splňovat určité podmínky);
e)
datum poslední synchronizace mezi systémem REX a veřejně přístupnými internetovými stránkami.
Článek 69c
1. Údaje registrované v systému REX se zpracovávají pouze za účelem uplatňování tohoto systému, tak jak je stanoveno v tomto oddíle.
2. Registrovaným vývozcům se poskytnou informace stanovené v čl. 11 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 45/2001 nebo v článku 10 směrnice 95/46/ES. Registrovaní vývozci budou kromě toho informováni:
a)
o právním základu operací, v jejichž rámci se mají dané údaje zpracovávat;
b)
o lhůtě pro uchovávání údajů.
Registrovaným vývozcům se zmiňované informace poskytnou v upozornění připojeném k žádosti o registraci vývozce, jak je stanoveno v příloze 13c.
3. Každý příslušný orgán ve zvýhodněné zemi uvedený v čl. 69 odst. 1 písm. a) a každý celní orgán v členském státě uvedený v čl. 69 odst. 2 písm. a), který vloží údaje do systému REX, bude v souvislosti s jejich zpracováním považován za správce.
Aby byla registrovaným vývozcům zaručena jejich práva, Komise bude v souvislosti se zpracováváním všech údajů považována za společného správce.
4. Práva registrovaných vývozců, pokud jde zpracovávání údajů uložených v systému REX, uvedených v příloze 13c a zpracovávaných ve vnitrostátních systémech, se vykonávají v souladu s předpisy o ochraně údajů, kterými členský stát, jenž údaje vývozců uchovává, provádí směrnici 95/46/ES.
5. Členské státy, které ve svých vnitrostátních systémech duplikují údaje ze systému REX, k nimž mají přístup, tyto duplikované údaje aktualizují.
6. Práva registrovaných vývozců, pokud jde o zpracovávání jejich registračních údajů Komisí, se vykonávají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
7. Veškeré žádosti registrovaných vývozců o výkon práva na přístup k údajům nebo práva na jejich úpravu, výmaz či zablokování v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 se předkládají správci údajů, který je vyřizuje.
Jestliže registrovaný vývozce předloží takovou žádost Komisi, aniž by se pokusil domoci se svých práv u správce údajů, Komise předmětnou žádost postoupí správci údajů registrovaného vývozce.
Pokud registrovaný vývozce při domáhání se svých práv u správce údajů neuspěje, předloží svou žádost Komisi, která bude jednat jako správce. Komise má právo údaje upravovat, mazat či blokovat.
8. Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, spolupracují a zajišťují koordinovaný dozor nad registrovanými údaji.
Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, si podle potřeby vyměňují relevantní informace, napomáhají si při auditech a inspekcích, přezkoumávají potíže s výkladem či uplatňováním tohoto nařízení, zaobírají se problémy s výkonem nezávislého dozoru nebo s výkonem práv subjektů údajů, vypracovávají sladěné návrhy na společná řešení jakýchkoli problémů a zvyšují povědomí o právech na ochranu údajů.“
6)
Články 70 a 71 se nahrazují tímto:
„Článek 70
Komise na svých internetových stránkách zveřejní data, k nimž zvýhodněné země začnou uplatňovat systém registrovaných vývozců. Tyto informace bude Komise aktualizovat.
Článek 71
Jestliže bude z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012 odstraněna některá země nebo některé území, po dobu tří let ode dne jejich vyřazení z uvedené přílohy bude pro danou zemi či pro dané území dále platit povinnost správní spolupráce, jak je stanoveno v článcích 69 a 69a, v čl. 86 odst. 10 a v článku 97 g.“
7)
Článek 74 se nahrazuje tímto:
„Článek 74
1. Produkty deklarované k propuštění do volného oběhu v Evropské unii musí být stejné jako produkty vyvezené ze zvýhodněné země, která je považována za zemi jejich původu. Před jejich deklarováním k propuštění do volného oběhu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu nebo které spočívají v připojení nebo připevnění značek, štítků, pečetí či jakékoli jiné dokumentace, aby byl zajištěn soulad se specifickými domácími požadavky platnými v Unii.
2. Produkty dovezené do zvýhodněné země pro účely kumulace podle článků 84, 85 nebo 86 musí být stejné jako produkty vyvezené ze země, která je považována za zemi jejich původu. Před deklarováním k příslušnému celnímu režimu v zemi dovozu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu.
3. Produkty lze skladovat za předpokladu, že v zemi nebo zemích tranzitu zůstanou pod dohledem celních orgánů.
4. Rozdělování zásilek je možné, pokud ho provádí vývozce nebo pokud jsou zásilky rozdělovány na jeho odpovědnost a zboží zůstává v zemi nebo zemích tranzitu pod dohledem celních orgánů.
5. Splnění odstavců 1 až 4 se považuje za uspokojivé, pokud celní orgány nemají důvod k pochybnostem; v takových případech mohou celní orgány požádat deklaranta, aby poskytl důkaz splnění, který je možné poskytnout jakýmkoli způsobem, včetně smluvních přepravních dokumentů, jako jsou nákladní listy, nebo faktických či konkrétních důkazů založených na značení nebo číslování balíků nebo jakýchkoli důkazů týkajících se vlastního zboží.“
8)
V článku 84 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pododdíly 2 a 7 se použijí obdobně na vývoz z Unie do zvýhodněné země pro účely dvoustranné kumulace.“
9)
Článek 86 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
země účastnící se kumulace jsou v okamžiku vývozu produktu do Unie zvýhodněnými zeměmi, které nebyly dočasně vyňaty z preferenčního režimu v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012.“
;
b)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Na dokladu o původu, který vyhotoví vývozce produktu do Unie nebo který (do zahájení uplatňování systému registrovaných vývozců) vystaví orgány zvýhodněné země vývozu, se jako země původu uvede:
-
u produktů vyvážených bez dalšího opracování nebo zpracování zvýhodněná země, jež figuruje na dokladech o původu zmiňovaných v čl. 95a odst. 1 nebo v čl. 97 m odst. 5 třetí odrážce,
-
u produktů vyvážených po dalším opracování nebo zpracování země určená podle druhého pododstavce.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 10, který zní:
„10. Pododdíl 2, články 90, 91, 92, 93, 94, 95 a pododdíl 7 se použijí obdobně na vývoz z jedné zvýhodněné země do druhé pro účely regionální kumulace.“
10)
Ustanovení čl. 88 odst. 1 se zrušuje.
11)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 5 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 5
Postupy při vývozu ve zvýhodněné zemi a v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
12)
Články 90 až 95 se nahrazují tímto:
„Článek 90
1. Systém se použije v těchto případech:
a)
v případě zboží, které splňuje požadavky tohoto oddílu a je vyváženo registrovaným vývozcem;
b)
v případě zásilky sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty vyvezené kterýmkoli vývozcem, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů nepřesáhne 6 000 EUR.
2. Hodnotou původních produktů v zásilce se rozumí hodnota všech původních produktů v jedné zásilce, na niž se vztahuje deklarace o původu vyhotovená v zemi vývozu.
Článek 91
1. Zvýhodněné země zahájí registraci vývozců 1. ledna 2017.
Pokud však zvýhodněná země není v situaci, kdy by mohla registraci zahájit k uvedenému datu, Komisi do 1. července 2016 písemně vyrozumí, že registraci vývozců odkládá na 1. ledna 2018 nebo 1. ledna 2019.
2. Po dobu dvanácti měsíců ode dne, kdy zvýhodněná země zahájí registraci vývozců, budou příslušné orgány dané zvýhodněné země na žádost vývozců, kteří v době, kdy žádají o osvědčení, nejsou dosud registrováni, dále vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A.
Aniž by bylo dotčeno ustanovení čl. 97k odst. 5, osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce se v Unii připouští jako doklad o původu, jsou-li vydána před datem registrace dotčeného vývozce.
Příslušné orgány zvýhodněné země, které mají potíže s dokončením registračního procesu během výše uvedeného dvanáctiměsíčního období, mohou Komisi požádat o prodloužení lhůty. Prodloužení v takových případech nepřesáhne šest měsíců.
3. Vývozci ve zvýhodněné zemi, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů ode dne, kdy zvýhodněná země hodlá zahájit registraci vývozců, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
4. Všechny zvýhodněné země budou systém registrovaných vývozců uplatňovat nejpozději od 30. června 2020.
Článek 91a
1. Dne 1. ledna 2017 zahájí celní orgány členských států registraci vývozců a přeposílatelů zboží usazených na jejich území.
2. Od 1. ledna 2018 přestanou celní orgány ve všech členských státech vydávat průvodní osvědčení EUR.1 za účelem kumulace podle článku 84.
3. Do 31. prosince 2017 budou celní orgány členských států na žádost dosud neregistrovaných vývozců či přeposílatelů zboží vydávat průvodní osvědčení EUR.1 nebo náhradní osvědčení o původu zboží na tiskopise A. To platí i tehdy, jsou-li k původním produktům zasílaným do Unie připojovány deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem ve zvýhodněné zemi.
4. Vývozci v Unii, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů od 1. ledna 2017 deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
5. Přeposílatelé zboží, kteří jsou registrováni, mohou ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, vyhotovovat náhradní deklarace o původu. To platí bez ohledu na to, zda jsou ke zboží připojována osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná ve zvýhodněné zemi nebo prohlášení na faktuře či deklarace o původu vyhotovené vývozcem.
Článek 92
1. Aby se vývozce stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u příslušného orgánu zvýhodněné země, z níž se má zboží vyvážet a jež je považována za zemi jeho původu nebo v níž došlo ke zpracování, které se nepovažuje za splňující podmínky čl. 86 odst. 4 prvního pododstavce nebo čl. 86 odst. 6 písm. a).
Žádost se podává na formuláři stanoveném v příloze 13c a musí obsahovat všechny v něm požadované informace.
2. Aby se vývozce nebo přeposílatel zboží usazený v některém z členských států stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u celních orgánů daného členského státu, a to za použití formuláře stanoveného v příloze 13c.
3. Vývozci budou pro účely vývozu v rámci systému všeobecných celních preferencí Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) registrováni jednotně.
Příslušné orgány zvýhodněné země přidělí vývozci pro účely vývozu v rámci systému GSP Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) číslo registrovaného vývozce, a to za předpokladu, že uvedené státy uznaly zemi, kde k registraci došlo, jakožto zemi zvýhodněnou.
4. Žádost o registraci vývozce musí obsahovat všechny údaje zmiňované v příloze 13c.
5. Registrace platí ode dne, kdy příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu obdrží úplnou žádost o registraci v souladu s odstavcem 4.
6. Příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu sdělí vývozci nebo v příslušných případech přeposílateli zboží číslo registrovaného vývozce, které mu bylo přiděleno, a datum, od něhož je registrace platná.
Článek 92a
Bude-li na seznam zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 přidána některá země, Komise ve svém systému automaticky zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi zaregistrováni, pakliže jsou registrační údaje o vývozcích v systému REX k dispozici a platí alespoň pro systém GSP Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Vývozce, který je již registrován alespoň v jednom systému GSP, a to buď v systému Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), v tomto případě nemusí u svých příslušných orgánů podávat žádost o registraci v systému Unie.
Článek 93
1. Registrovaní vývozci okamžitě informují příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu o změnách v údajích, které poskytli pro účely registrace.
2. Registrovaní vývozci, kteří přestanou splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému nebo kteří již zboží v rámci systému vyvážet nehodlají, o tom náležitě vyrozumí příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě.
3. Příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě zruší registraci vývozce, pokud daný registrovaný vývozce:
a)
již neexistuje;
b)
přestal splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému;
c)
sdělí příslušnému orgánu dané zvýhodněné země nebo celním orgánům daného členského státu, že již zboží v rámci systému vyvážet nehodlá;
d)
záměrně nebo z nedbalosti vyhotoví deklaraci o původu, která obsahuje nesprávné informace a vede k neoprávněnému získání výhod preferenčního celního zacházení, nebo vyhotovení takové deklarace zapříčiní.
4. Pokud registrovaný vývozce neaktualizuje údaje související s jeho registrací, příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu mohou jeho registraci zrušit.
5. Zrušení registrace nabývá účinnosti pouze do budoucna, tj. platí pouze ve vztahu k deklaracím o původu vyhotoveným po datu zrušení. Zrušení registrace nemá vliv na platnost deklarací o původu vyhotovených dříve, než byl registrovaný vývozce o zrušení vyrozuměn.
6. Příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu informují registrovaného vývozce o zrušení jeho registrace a o datu, od kterého toto zrušení nabude účinnosti.
7. Vývozce nebo přeposílatel zboží disponuje v případě zrušení registrace opravnými prostředky.
8. Zrušení registrovaného vývozce se anuluje v případě, že bylo nesprávné. Vývozce nebo přeposílatel zboží je oprávněn používat číslo registrovaného vývozce, jež mu bylo přiděleno v době registrace.
9. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena, mohou podat novou žádost o registraci v souladu s článkem 92. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena v souladu s odst. 3 písm. d) a odst. 4, mohou být znovu registrováni jen tehdy, prokáží-li příslušnému orgánu zvýhodněné země nebo celním orgánům členského státu, které je dříve zaregistrovaly, že napravili situaci, která vedla k tomu, že byla jejich registrace zrušena.
10. Údaje související se zrušenou registrací jsou v systému REX příslušným orgánem zvýhodněné země nebo celními orgány členského státu, které je do tohoto systému vložily, uchovávány po dobu nejvýše deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po uplynutí těchto deseti kalendářních let příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu předmětné údaje vymažou.
Článek 93a
1. Bude-li některá zvýhodněná země vyňata ze seznamu zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 nebo bude-li jí dočasně odebrán nárok na celní preference v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012, Komise zruší registraci všech vývozců, kteří jsou v této zemi registrováni.
2. Bude-li daná země do uvedeného seznamu opět zanesena nebo skončí-li dočasné odebrání nároku dané zvýhodněné země na celní preference, Komise znovu zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi registrováni, pakliže jsou registrační údaje o těchto vývozcích v systému k dispozici a zůstaly platné alespoň pro systém GSP Norska, nebo Švýcarska, či Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky). Pokud tomu tak není, vývozci se znovu zaregistrují v souladu s článkem 92.
3. V případě zrušení registrace všech registrovaných vývozců v některé zvýhodněné zemi v souladu s prvním odstavcem se údaje týkající se zrušených registrací uchovávají v systému REX alespoň po dobu deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po tomto desetiletém období, a není-li již daná zvýhodněná země pro systém GSP Unie, Norska, Švýcarska ani Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) více než deset let zvýhodněnou zemí, Komise tyto údaje týkající se zrušených registrací ze systému REX vymaže.
Článek 94
1. Registrovaní i neregistrovaní vývozci dodržují tyto povinnosti:
a)
vedou příslušné obchodní účetní záznamy o výrobě a dodávkách zboží způsobilého pro preferenční zacházení;
b)
mají k dispozici veškeré doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
c)
uchovávají veškeré celní doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
d)
po dobu alespoň tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla vyhotovena deklarace o původu, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy, vedou záznamy:
i)
o deklaracích o původu, které vyhotovili,
ii)
o původních a nepůvodních materiálech, výrobě a skladovém účetnictví.
Tyto záznamy a deklarace o původu lze uchovávat v elektronické podobě, na jejich základě však musí být možné dohledat materiály použité při výrobě vyvezených produktů a potvrdit jejich status původu.
2. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se také vztahují na dodavatele, kteří vývozcům poskytují prohlášení dodavatele, jež potvrzuje status původu zboží, které dodávají.
3. Registrovaní i neregistrovaní přeposílatelé zboží, kteří vyhotovují náhradní deklarace o původu zmiňované v článku 97d, uchovávají původní, jimi nahrazené deklarace o původu alespoň po dobu tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla náhradní deklarace vyhotovena, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy.
Článek 95
1. Vývozce vyhotoví deklaraci o původu při vývozu produktů, na něž se tato deklarace vztahuje, jestliže lze dotčené produkty považovat za pocházející z dané zvýhodněné země nebo z jiné zvýhodněné země v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým pododstavcem nebo s čl. 86 odst. 6 prvním pododstavcem písm. b).
2. Deklaraci o původu lze vyhotovit i po vývozu dotčených produktů (‚zpětná deklarace‘). Takováto zpětná deklarace je přípustná, je-li předložena celním orgánům v členském státě deklarace k propuštění do volného oběhu nejpozději dva roky po vývozu.
Dojde-li k rozdělení zásilky v souladu s článkem 74 a je-li dodržena dvouletá lhůta uvedená v prvním pododstavci, může deklaraci o původu zpětně vyhotovit vývozce země, z níž byly dané produkty vyvezeny. To obdobně platí i tehdy, dojde-li k rozdělení zásilky v jiné zvýhodněné zemi nebo v Norsku, Švýcarsku, popřípadě Turecku.
3. Deklaraci o původu poskytne vývozce svému zákazníkovi v Unii a tato deklarace musí obsahovat náležitosti uvedené v příloze 13d. Deklarace se vyhotovuje v angličtině, francouzštině nebo španělštině.
Může být vyhotovena na kterémkoli obchodním dokladu, který umožní zjistit totožnost dotčeného vývozce a příslušného zboží.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí obdobně na deklarace o původu vyhotovené v Unii za účelem dvoustranné kumulace.
Článek 95a
1. Při určování původu materiálů použitých v rámci dvoustranné či regionální kumulace se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na deklaraci o původu poskytnutou dodavatelem těchto materiálů. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v těchto případech obsahuje podle okolností označení ‚EU cumulation‘, ‚Regional cumulation‘, ‚Cumul UE‘, ‚Cumul regional‘ nebo ‚Acumulación UE‘, ‚Acumulación regional‘.
2. Při určování původu materiálů použitých v rámci kumulace podle článku 85 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s pravidly původu systému GSP Norska, Švýcarska, případně Turecka. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘, ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘ nebo ‚Acumulación Noruega‘, ‚Acumulación Suiza‘, ‚Acumulación Turquía‘.
3. Při určování původu materiálů použitých v rámci rozšířené kumulace podle čl. 86 odst. 7 a 8 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena rozšířená kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s ustanoveními příslušných dohod o volném obchodu mezi Unií a předmětnou zemí.
Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Extended cumulation with country x‘, ‚Cumul étendu avec le pays x‘ nebo ‚Acumulación ampliada con el país x‘.“
13)
V článku 96 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vyhotovení.“
14)
V pododdíle 6 se před článek 97 vkládá nový článek 96a, který zní:
„Článek 96a
Aby měli dovozci při předložení deklarace o původu nárok požadovat zvýhodnění v rámci systému, zboží musí být vyvezeno v den, kdy zvýhodněná země, z níž se zboží vyváží, zahájila registraci vývozců v souladu s článkem 91, nebo po tomto dni.“
15)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 6
Postupy při propouštění do volného oběhu v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
16)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 7 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 7
Kontrola původu použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
17)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 8 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 8
Jiná ustanovení použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
18)
Článek 97 se nahrazuje tímto:
„Článek 97
1. Požaduje-li deklarant preferenční zacházení v rámci systému, musí v celním prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu uvést odkaz na deklaraci o původu. Na deklaraci o původu se odkazuje pomocí data jejího vydání, které se uvádí ve formátu rrrrmmdd, kde rrrr je rok, mm měsíc a dd den. Pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, uvede deklarant rovněž číslo registrovaného vývozce.
2. Požádá-li deklarant o uplatnění režimu v souladu s odstavcem 1, aniž by měl při přijetí celního prohlášení k propuštění do volného oběhu k dispozici deklaraci o původu, považuje se toto prohlášení za neúplné ve smyslu čl. 253 odst. 1 a podle toho se s ním nakládá.
3. Před deklarováním zboží k propuštění do volného oběhu se deklarant řádně ujistí, že zboží splňuje pravidla uvedená v tomto oddíle, a to zejména tím, že zkontroluje:
i)
na veřejně přístupných internetových stránkách, že vývozce je registrován v systému REX, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, a
ii)
že deklarace o původu je vyhotovena v souladu s přílohou 13d.“
19)
Článek 97d se nahrazuje tímto:
„Článek 97d
1. Jestliže produkty dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, lze deklaraci o původu nahradit jednou nebo několika náhradními deklaracemi o původu vyhotovenými přeposílatelem zboží za účelem zaslání všech nebo některých produktů na jiné místo v rámci celního území Unie nebo popřípadě do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Náhradní deklarace o původu lze vyhotovovat jen tehdy, byla-li původní deklarace o původu vyhotovena v souladu s články 95 a 96 a s přílohou 13d.
2. Pokud jde o původní produkty, které mají být zaslány jinam v rámci Unie, v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, musí být přeposílatelé registrováni pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu.
Vyhotovování náhradních deklarací o původu v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, se však povoluje i přeposílatelům, kteří registrováni nejsou, pokud tito přeposílatelé k náhradním deklaracím přiloží kopii původní deklarace o původu vyhotovené ve zvýhodněné zemi.
3. Pokud jde o původní produkty, jež mají být zaslány do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), náhradní deklarace o původu smějí vyhotovovat pouze přeposílatelé registrovaní v systému REX. To platí bez ohledu na hodnotu původních produktů obsažených v původní zásilce a bez ohledu na to, zda je země původu uvedena na seznamu v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012.
4. Náhradní deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data vyhotovení původní deklarace o původu.
5. V případě, že je deklarace o původu nahrazena, zaznamená přeposílatel do původní deklarace o původu:
a)
údaje o náhradní deklaraci/náhradních deklaracích o původu;
b)
jméno/název a adresu přeposílatele;
c)
jméno/název příjemce či příjemců v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky).
Původní deklarace o původu se označí slovem ‚Replaced‘, ‚Remplacée‘ nebo ‚Sustituida‘.
6. Do náhradní deklarace o původu zaznamená přeposílatel:
a)
veškeré údaje týkající se přeposílaných produktů;
b)
datum vyhotovení původní deklarace o původu;
c)
informace stanovené v příloze 13d;
d)
jméno/název a adresu přeposílatele produktů v Unii a popřípadě jeho číslo registrovaného vývozce;
e)
jméno/název a adresu příjemce v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky);
f)
datum a místo náhrady.
Náhradní deklarace o původu se označí slovy ‚Replacement statement‘, ‚Attestation de remplacement‘ nebo ‚Comunicación de sustitución‘.
7. Odstavce 1 až 6 se použijí na deklarace nahrazující náhradní deklarace o původu.
8. Pododdíl 7 tohoto oddílu se použije obdobně na náhradní deklarace o původu.
9. Pokud produkty využívají celních preferencí na základě odchylky udělené v souladu s článkem 89, náhradní deklarace stanovená v tomto článku může být vyhotovena jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
20)
V článku 97h se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Pokud ověření podle odstavce 1 nebo jakékoli jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států či Komise náležitá šetření nebo provedení takovýchto šetření zajistí, a to dostatečně rychle, aby byly příslušné přestupky odhaleny a předcházelo se jim. Komise nebo celní orgány členských států se za tímto účelem mohou šetření účastnit.“
21)
Článek 97i se zrušuje.
22)
V části I hlavě IV kapitole 2 se název oddílu 1 A nahrazuje tímto:
„Oddíl 1 A
Postupy a metody správní spolupráce použitelné v případě vývozu za použití osvědčení o původu zboží na tiskopise A, prohlášení na faktuře a průvodních osvědčení EUR.1“
23)
V článku 97 l:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí předají osvědčení o původu zboží na tiskopise A vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn. Příslušné orgány zvýhodněných zemí však mohou toto osvědčení vydat i po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
a)
nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylů, neúmyslného opomenutí či zvláštních okolností nebo
b)
bylo příslušným orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu zboží na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin, nebo
c)
o konečném určení dotčených produktů bylo rozhodnuto během jejich přepravy či skladování a po možném rozdělení zásilky v souladu s článkem 74.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mohou vydat osvědčení zpětně jedině poté, co ověří, že informace poskytnuté v žádosti vývozce o zpětně vydané osvědčení o původu zboží na tiskopise A jsou v souladu s informacemi uvedenými v příslušné vývozní dokumentaci a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebylo vydáno, když byly předmětné produkty vyváženy. Ve zpětně vydaném osvědčení o původu zboží na tiskopise A se v kolonce 4 uvedou slova ‚Issued retrospectively‘, ‚Délivré a posteriori‘ nebo ‚Emitido a posteriori‘.
4. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušné orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají v držení. Duplikát osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku ‚Duplicate‘, ‚Duplicata‘ nebo ‚Duplicado‘ a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem původního osvědčení. Duplikát platí od data vydání původního osvědčení.“
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Vyplnění kolonek 2 a 10 v osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V kolonce 12 se uvede ‚Evropská unie‘ nebo název členského státu. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis uváděný v této kolonce, který je vyhrazen příslušným vládním orgánům, jež osvědčení vystavují, a rovněž podpis osoby zmocněné vývozcem k podpisu, který se uvádí v kolonce 12, musí být vlastnoruční.“
24)
V článku 97p se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. V případě produktů, které využívají celních preferencí na základě odchylky přiznané v souladu s článkem 89, se postup stanovený v tomto článku použije jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
25)
V článku 109 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„V kolonce 7 v průvodních osvědčeních EUR.1 nebo v prohlášeních na faktuře je třeba uvést poznámku ‚Autonomous trade measures‘ nebo ‚Mesures commerciales autonomes‘.“
26)
Příloha 13a se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
27)
Přílohy 13c a 13d se nahrazují zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
28)
Příloha 17 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (EU) č. 1063/2010 se mění takto:
1)
Článek 2 se zrušuje.
2)
V článku 3 se zrušují odstavce 3, 4 a 5.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 7 a 23 se použijí od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. března 2015.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/428 AL COMISIEI
din 10 martie 2015
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 și a Regulamentului (UE) nr. 1063/2010 în ceea ce privește regulile de origine referitoare la sistemul generalizat de preferințe tarifare și măsurile tarifare preferențiale pentru anumite țări sau teritorii
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 (3) și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 530/2013 (4), prevede o reformă a modului în care originea mărfurilor este certificată în cadrul sistemului generalizat de preferințe tarifare al Uniunii (denumit în continuare „SGP”). Reforma a introdus un sistem de autocertificare a originii mărfurilor de către exportatorii înregistrați în acest scop de către țările beneficiare sau de către statele membre, a cărui implementare a fost amânată până la 1 ianuarie 2017. Principiul care stă la baza reformei este că, dat fiind că exportatorii sunt cei mai în măsură să cunoască originea produselor lor, este oportun să se prevadă ca exportatorii să fie cei care să le furnizeze clienților atestatele de origine. Pentru a permite țărilor beneficiare și statelor membre să înregistreze exportatori, Comisia urmează să instituie un sistem electronic al exportatorilor înregistrați (denumit în continuare „sistemul REX”).
(2)
Au fost clarificate și alte cerințe ale sistemului REX. Aceste cerințe fac necesară modificarea unui număr de dispoziții referitoare la regulile de origine din cadrul SGP.
(3)
Norvegia și Elveția acordă, de asemenea, preferințe tarifare unilaterale importurilor provenite din țările beneficiare. În cursul discuțiilor purtate de Comisie cu Norvegia și Elveția, în conformitate cu autorizarea primită de Comisie din partea Consiliului de a renegocia cu aceste două țări acordurile existente (5) privind acceptarea reciprocă a atestatelor de origine înlocuitoare și extinderea cumulului bilateral la materialele originare din Norvegia și Elveția, s-a convenit ca și Norvegia și Elveția să aplice sistemul exportatorilor înregistrați și să utilizeze sistemul REX. Ar trebui ca aceeași posibilitate să fie oferită Turciei, după ce această țară va îndeplini anumite condiții stabilite în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. Prin urmare, ar trebui să fie introduse ajustările necesare pentru a asigura buna funcționare a cooperării dintre Uniune, Norvegia, Elveția și Turcia.
(4)
Un importator care utilizează un atestat de origine ar trebui să poată verifica validitatea numărului de exportator înregistrat al exportatorului înregistrat care l-a întocmit. Prin urmare, datele din cadrul sistemului REX ar trebui să fie publicate pe un site internet public.
(5)
Normele existente privind sistemul exportatorilor înregistrați urmează să devină aplicabile la 1 ianuarie 2017. Pentru a evita ca aceste norme să fie afectate în etapa de punere în aplicare, modificările introduse prin prezentul regulament ar trebui să devină aplicabile înainte de data respectivă.
(6)
În conformitate cu normele actuale, doar exportatorii din țările beneficiare și din Uniune sunt eligibili pentru înregistrare. Deoarece Norvegia și Elveția, precum și Turcia, odată ce această țară îndeplinește anumite condiții, vor aplica sistemul exportatorilor înregistrați, exportatorii lor ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a fi înregistrați pentru a avea dreptul de a întocmi atestate de origine în contextul cumulului bilateral sau de a întocmi atestate de origine înlocuitoare în contextul reexpedierii mărfurilor.
(7)
Normele actuale privind termenele pentru instituirea sistemului REX nu iau în considerare în mod suficient capacitatea țărilor beneficiare de a gestiona procedura de înregistrare și de a implementa acest sistem începând cu 2017. Prin urmare, ar trebui să fie prevăzute măsuri tranzitorii și o abordare graduală până la 31 decembrie 2019. De la 1 ianuarie 2020, pentru a avea dreptul la tratament tarifar preferențial în cadrul SGP, toate transporturile care conțin produse originare a căror valoare totală depășește 6 000 de euro vor trebui să fie însoțite de un atestat de origine întocmit de un exportator înregistrat.
(8)
Comisia, autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale din statele membre și din Norvegia și Elveția, precum și din Turcia, odată ce această țară îndeplinește anumite condiții, trebuie să aibă acces la datele înregistrate în sistem. Pentru a asigura protecția adecvată a datelor cu caracter personal, ar trebui stabilite norme detaliate privind în special sfera de aplicare a accesului la date și scopul prelucrării acestor date, precum și dreptul exportatorilor de a obține modificarea, ștergerea sau blocarea acestor date.
(9)
Prezentul regulament nu ar trebui să afecteze în niciun fel nivelul de protecție a persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor în temeiul dispozițiilor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) și ale legislației naționale care transpune directiva menționată și, în special, nu modifică nici obligațiile statelor membre cu privire la prelucrarea datelor în temeiul Directivei 95/46/CE, nici obligațiile instituțiilor și organelor Uniunii cu privire la prelucrarea, în exercitarea competențelor lor, a datelor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(10)
Perioada de păstrare a datelor referitoare la un exportator înregistrat, a cărui înregistrare este revocată, ar trebui să fie determinată ținând cont de nevoia reală de păstrare a unor astfel de date și de perioada de păstrare deja stabilită în legislația statelor membre.
(11)
Normele referitoare la divizarea transporturilor ar trebui să fie adaptate în așa fel încât să se clarifice faptul că divizarea transporturilor poate avea loc numai dacă este efectuată de către exportatori sau sub răspunderea lor.
(12)
Condițiile de eliberare retroactivă a certificatelor de origine tip A ar trebui să prevadă cazul suplimentar în care destinația finală a produselor este determinată în timpul transportului sau depozitării produselor și după o eventuală divizare.
(13)
Deoarece statutul unor țări în cadrul sistemului SGP s-a schimbat la 1 ianuarie 2015 din țară beneficiară în țară eligibilă, autoritățile competente din țările respective nu vor mai fi în măsură să emită certificate tip A pentru mărfurile originare din altă țară din același grup regional care este în continuare o țară beneficiară, astfel cum o făceau anterior în conformitate cu articolul 86 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf. Pentru a permite exportatorilor de mărfuri din țările beneficiare să continue să își transporte fără întrerupere mărfurile pe rutele lor comerciale obișnuite, prin țările care și-au schimbat statutul, în perioada de la 1 ianuarie 2015 până la data intrării în vigoare a prezentului regulament, modificarea regulilor privind eliberarea retroactivă a certificatelor tip A ar trebui să se aplice cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2015.
(14)
Normele, procedurile și metodele actuale de cooperare administrativă aplicabile până la aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați stipulează că țările beneficiare exportatoare, din proprie inițiativă sau la cererea autorităților vamale ale statelor membre, efectuează verificările necesare în cazul în care procedura de verificare sau orice altă informație disponibilă pare să indice că regulile de origine sunt încălcate. Aceeași obligație ar trebui să continue să se aplice și după aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați.
(15)
Pentru a asigura securitatea juridică, normele tranzitorii privind aplicarea sistemului de autocertificare a originii de către exportatorii înregistrați, prevăzute în prezent în Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93, ar trebui să fie incluse direct în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
(16)
O nouă poziție din Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, împreună cu normele sale, ar trebui să fie introdusă în partea II din anexa 13a, astfel încât să fie luate în considerare articolele de îmbrăcăminte netricotate sau necroșetate (poziția 62) care conțin părți tricotate sau croșetate.
(17)
În urma adăugării limbii spaniole la limbile în care poate fi întocmit un atestat de origine, anexa 13d menționată la articolul 95 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 ar trebui modificată prin adăugarea versiunii în limba spaniolă a atestatului de origine.
(18)
Anexa 17 ar trebui modificată pentru a introduce o toleranță admisă privind lățimea certificatelor de origine tip A pentru a fi conforme cu cerințele privind dimensiunile. În același timp, lista țărilor care acceptă certificate de origine tip A în scopul sistemului generalizat de preferințe tarifare al Uniunii ar trebui modificată prin adăugarea Croației.
(19)
Articolul 109 ar trebui să fie completat printr-o dispoziție privind mențiunea din caseta 7 a certificatului de circulație EUR. 1 și declarațiile pe factură care ar trebui să conțină indicații suplimentare care să clarifice cadrul legal conform căruia astfel de dovezi sunt eliberate sau întocmite.
(20)
Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 ar trebui modificat în consecință.
(21)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
Se adaugă articolul 66a după cum urmează:
„Articolul 66a
(1) Articolele 68-71 și 90-97j se aplică de la data aplicării sistemului de autocertificare a originii de către exportatorii înregistrați («sistemul exportatorilor înregistrați») de către țările beneficiare și statele membre.
(2) Articolele 97k - 97w se aplică atât timp cât țările beneficiare și statele membre eliberează certificate de origine tip A și, respectiv, certificate de circulație EUR.1, sau exportatorii lor întocmesc declarații pe factură, în conformitate cu articolele 91 și 91a.”
2.
Articolul 67 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), literele (m) și (n) se înlocuiesc cu următorul text:
„(m)
«valoarea materialelor» reprezintă, în lista din anexa 13a, valoarea în vamă la momentul importului materialelor neoriginare utilizate sau, în cazul în care aceasta nu este cunoscută sau nu poate fi stabilită, primul preț care poate fi stabilit plătit pentru materiale în țara de producție; în cazul în care trebuie stabilită valoarea materialelor originare utilizate, dispozițiile prezentei litere se aplică mutatis mutandis;
(n)
«preț franco fabrică» reprezintă prețul plătit pentru un produs fabricantului în întreprinderea căruia s-a efectuat ultima prelucrare sau transformare, cu condiția ca prețul să includă valoarea tuturor materialelor utilizate și toate celelalte costuri de producție aferente, minus toate taxele interne care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat.
În cazul în care prețul efectiv plătit nu reflectă toate costurile de fabricare a produsului efectiv suportate în țara de producție, prețul franco fabrică reprezintă suma tuturor acestor costuri, minus toate taxele interne care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat;”
;
(b)
la alineatul (1), literele (u) și (v) se înlocuiesc cu următorul text:
„(u)
«exportator înregistrat» înseamnă:
(i)
un exportator care este stabilit într-o țară beneficiară și este înregistrat pe lângă autoritățile competente din țara beneficiară respectivă în scopul exportului de produse în cadrul sistemului, fie în Uniune, fie către altă țară beneficiară cu care cumulul regional este posibil; sau
(ii)
un exportator care este stabilit într-un stat membru și este înregistrat pe lângă autoritățile vamale din statul membru respectiv în scopul exportului de produse originare din Uniune care urmează să fie utilizate ca materiale într-o țară beneficiară în cadrul cumulului bilateral; sau
(iii)
un re-expeditor de mărfuri care este stabilit într-un stat membru și este înregistrat pe lângă autoritățile vamale din statul membru respectiv în scopul întocmirii de atestate de origine înlocuitoare în vederea re-expedierii de produse originare în altă parte din interiorul teritoriului vamal al Uniunii sau, după caz, în Norvegia, Elveția sau Turcia (denumit în continuare «re-expeditor înregistrat»);
(v)
«atestat de origine» înseamnă un atestat întocmit de către exportatorul sau re-expeditorul mărfurilor care indică faptul că produsele care fac obiectul atestatului respectă regulile de origine ale sistemului.”
;
(c)
se adaugă următorul alineat (3):
„(3) În sensul alineatului (1) litera (u), în cazul în care exportatorul este reprezentat în scopul efectuării formalităților de export, iar reprezentantul exportatorului este, de asemenea, un exportator înregistrat, reprezentantul respectiv nu își va utiliza numărul său de exportator înregistrat.”
3.
La articolul 68, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Țările beneficiare prezintă Comisiei angajamentul menționat la alineatul (1) cu cel puțin trei luni înainte de data la care intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.”
4.
Articolul 69 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 69
(1) Țările beneficiare notifică Comisiei autoritățile situate pe teritoriul lor care:
(a)
fac parte din autoritățile guvernamentale ale țării în cauză sau acționează sub autoritatea guvernului și dețin competența de a înregistra exportatorii în sistemul REX, de a modifica și de a actualiza datele privind înregistrarea, precum și de a revoca înregistrarea;
(b)
fac parte din autoritățile guvernamentale ale țării în cauză și sunt responsabile pentru asigurarea cooperării administrative cu Comisia și cu autoritățile vamale ale statelor membre, astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
Ele informează Comisia cu privire la denumirile, adresele și datele de contact ale autorităților menționate. Notificarea se transmite Comisiei cu cel puțin trei luni înainte de data la care țările beneficiare intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.
(2) Statele membre informează Comisia cu privire la denumirile, adresele și datele de contact ale autorităților lor vamale care:
(a)
dețin competența de a înregistra exportatorii și re-expeditorii de mărfuri în sistemul REX, de a modifica și de a actualiza datele privind înregistrarea, precum și de a revoca înregistrarea;
(b)
sunt responsabile pentru asigurarea cooperării administrative cu autoritățile competente din țările beneficiare, astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
Notificarea se transmite Comisiei până la 30 septembrie 2016.”
5.
Se adaugă articolele 69a, 69b și 69c după cum urmează:
„Articolul 69a
(1) Comisia instituie sistemul REX și îl pune la dispoziție până la 1 ianuarie 2017.
(2) Autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale ale statelor membre, după primirea formularului de cerere completat prevăzut în anexa 13c, alocă fără întârziere numărul de exportator înregistrat exportatorului sau, după caz, re-expeditorului de mărfuri și introduce în sistemul REX numărul de exportator înregistrat, datele de înregistrare și data de la care înregistrarea este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
În cazul în care autoritățile competente consideră că informațiile furnizate în cerere sunt incomplete, acestea informează exportatorul fără întârziere.
Autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale ale statelor membre actualizează datele pe care le-au înregistrat. Acestea modifică datele menționate imediat după ce au fost informate de exportatorul înregistrat în conformitate cu articolul 93.
Articolul 69b
(1) Comisia se asigură că accesul la sistemul REX este acordat în conformitate cu prezentul articol.
(2) Comisia are acces să consulte toate datele.
(3) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare au acces să consulte datele privind exportatorii înregistrați de către acestea.
(4) Autoritățile vamale ale statelor membre au acces să consulte datele înregistrate de acestea, de către autoritățile vamale ale altor state membre și de către autoritățile competente din țările beneficiare, precum și de cele din Norvegia, Elveția și Turcia. Accesul la date menționat are loc în scopul efectuării verificării declarațiilor în conformitate cu articolul 68 din Codul Vamal sau al controlului declarațiilor în conformitate cu articolul 78 alineatul (2) din Codul Vamal.
(5) Comisia acordă acces securizat la sistemul REX autorităților competente ale țărilor beneficiare.
În măsura în care prin acordul menționat la articolul 97g, Norvegia și Elveția au convenit cu Uniunea să utilizeze același sistem REX, Comisia acordă acces securizat la sistemul REX autorităților vamale din aceste țări. Un acces securizat la sistemul REX va fi, de asemenea, acordat Turciei după ce această țară îndeplinește anumite condiții.
(6) În cazul în care o țară sau un teritoriu a fost eliminat din anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, autoritățile competente din țara beneficiară își păstrează accesul la sistemul REX atât cât este necesar pentru a le permite să își îndeplinească obligațiile care le revin în temeiul articolului 71.
(7) Comisia pune următoarele date la dispoziția publicului, cu acordul dat de exportator prin semnarea casetei 6 din formularul prevăzut în anexa 13c:
(a)
numele exportatorului înregistrat;
(b)
adresa locului în care este stabilit exportatorul înregistrat;
(c)
detaliile de contact, astfel cum se specifică în caseta 2 din formularul prevăzut în anexa 13c;
(d)
o descriere cu titlu orientativ a mărfurilor care fac obiectul tratamentului preferențial, inclusiv o listă orientativă a pozițiilor sau capitolelor din Sistemul armonizat, astfel cum se specifică în caseta 4 din formularul prevăzut în anexa 13c;
(e)
numărul EORI sau numărul de identificare a operatorului (TIN) corespunzător exportatorului înregistrat.
Refuzul de a semna caseta 6 nu constituie un motiv pentru refuzarea înregistrării exportatorului.
(8) Comisia pune întotdeauna următoarele date la dispoziția publicului:
(a)
numărul exportatorului înregistrat;
(b)
data de la care înregistrarea este valabilă;
(c)
data revocării înregistrării, după caz;
(d)
informații care indică dacă înregistrarea este valabilă și pentru exporturile către Norvegia, Elveția și Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții;
(e)
data ultimei sincronizări între sistemul REX și site-ul internet public.
Articolul 69c
(1) Datele înregistrate în sistemul REX se prelucrează numai în scopul aplicării sistemului astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
(2) Exportatorii înregistrați primesc informațiile prevăzute la articolul 11 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 sau la articolul 10 din Directiva 95/46/CE. În plus, aceștia primesc, de asemenea, următoarele informații:
(a)
informații privind temeiul juridic al operațiunilor de prelucrare la care urmează să fie supuse datele;
(b)
perioada de păstrare a datelor.
Exportatorii înregistrați primesc aceste informații prin intermediul unei notificări anexate cererii de obținere a statutului de exportator înregistrat, astfel cum se prevede în anexa 13c.
(3) Fiecare autoritate competentă din țările beneficiare menționate la articolul 69 alineatul (1) litera (a) și fiecare autoritate vamală din statele membre menționate la articolul 69 alineatul (2) litera (a) care a introdus date în sistemul REX este considerată ca fiind operatorul responsabil cu prelucrarea acestor date.
Comisia se consideră ca fiind operator asociat în ceea ce privește prelucrarea tuturor datelor pentru a garanta faptul că exportatorii înregistrați vor obține toate drepturile lor.
(4) Drepturile exportatorilor înregistrați cu privire la prelucrarea datelor care sunt stocate în sistemul REX enumerate în anexa 13c și prelucrate în cadrul sistemelor naționale se exercită în conformitate cu legislația în materie de protecție a datelor care transpune Directiva 95/46/CE din statul membru care stochează datele lor.
(5) Statele membre care copiază în sistemele lor naționale datele din sistemul REX la care au acces, păstrează actualizate datele copiate.
(6) Drepturile exportatorilor înregistrați cu privire la prelucrarea datelor lor de înregistrare de către Comisia Europeană se exercită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(7) Orice cerere formulată de un exportator înregistrat de exercitare a dreptului de acces, rectificare, ștergere sau blocare a datelor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 se depune la operatorul de date și este prelucrată de acesta.
În cazul în care un exportator înregistrat a depus o astfel de cerere Comisiei fără să fi încercat să își obțină drepturile de la operatorul de date, Comisia transmite această cerere operatorului de date a exportatorului înregistrat.
În cazul în care exportatorul înregistrat nu a reușit să își obțină drepturile de la operatorul de date, exportatorul înregistrat prezintă o astfel de cerere către Comisie, care acționează în calitate de operator. Comisia are dreptul de a rectifica, de a șterge sau de a bloca datele.
(8) Autoritățile naționale de supraveghere a protecției datelor și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, fiecare acționând în conformitate cu competențele sale, cooperează și asigură o supraveghere coordonată a datelor de înregistrare.
Autoritățile menționate, fiecare acționând în conformitate cu competențele sale, fac schimb de informații relevante, își oferă reciproc asistență la efectuarea auditurilor și inspecțiilor, examinează dificultățile de interpretare sau de aplicare a prezentului regulament, examinează problemele survenite la aplicarea supravegherii independente sau la exercitarea drepturilor persoanelor vizate, redactează propuneri armonizate pentru soluții comune la orice probleme survenite și promovează cunoașterea drepturilor privind protecția datelor, după caz.”
6.
Articolele 70 și 71 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 70
Comisia publică pe site-ul său de internet datele de la care țările beneficiare încep aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați. Comisia actualizează aceste informații.
Articolul 71
În cazul în care o țară sau un teritoriu a fost eliminat din anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, obligația de a oferi cooperarea administrativă prevăzută la articolele 69, 69a, 86 alineatul (10) și 97g se aplică în continuare pentru acea țară sau acel teritoriu pe o perioadă de trei ani de la data eliminării din anexa respectivă.”
7.
Articolul 74 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 74
(1) Produsele declarate în vederea punerii în liberă circulație în Uniunea Europeană sunt aceleași cu cele exportate din țara beneficiară din care se consideră că sunt originare. Ele nu au fost supuse niciunei modificări, transformări sau oricărei alte operațiuni în afara celor necesare păstrării lor în stare bună sau a adăugării sau aplicării de marcaje, etichete, sigilii sau orice alte documente pentru a asigura respectarea cerințelor interne specifice, aplicabile în Uniune, înainte de a fi declarate în vederea punerii în liberă circulație.
(2) Produsele importate într-o țară beneficiară în scopul cumulului în temeiul articolelor 84, 85 sau 86 sunt aceleași cu cele exportate din țara din care se consideră că sunt originare. Ele nu au fost supuse niciunei modificări, transformări sau oricărei alte operațiuni în afara celor necesare păstrării lor în stare bună înainte de a fi declarate în vederea regimului vamal relevant în țara de import.
(3) Depozitarea produselor sau a transporturilor este permisă cu condiția ca acestea să rămână sub supraveghere vamală în țara sau țările de tranzit.
(4) Este permisă divizarea transporturilor dacă este efectuată de către exportator sau sub răspunderea acestuia, cu condiția ca mărfurile în cauză să rămână sub supraveghere vamală în țara sau țările de tranzit.
(5) Se consideră că dispozițiile de la alineatele (1)-(4) sunt respectate, cu excepția cazurilor în care autoritățile vamale au motive să creadă contrariul; în astfel de cazuri, autoritățile vamale pot solicita declarantului să facă dovada conformității, care poate fi prezentată prin orice mijloace, inclusiv documente contractuale de transport, cum ar fi conosamente, sau dovezi factuale sau concrete bazate pe marcarea sau numerotarea coletelor sau orice alte dovezi legate de mărfurile în sine.”
8.
La articolul 84, se adaugă al doilea paragraf cu următorul text:
„Subsecțiunile 2 și 7 se aplică mutatis mutandis exporturilor din Uniune către o țară beneficiară în scopul cumulului bilateral.”
9.
Articolul 86 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
țările care participă la cumul sunt, în momentul exportului produsului către Uniune, țări beneficiare care nu fac obiectul unei retrageri temporare a regimului preferențial în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 978/2012;”
;
(b)
la articolul 4, al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Țara care figurează ca țară de origine pe dovada de origine întocmită de exportatorul produsului către Uniune sau, înainte de aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați, eliberată de autoritățile țării beneficiare de export, este:
-
în cazul produselor exportate fără a mai fi fost prelucrate sau transformate, țara beneficiară care figurează pe dovada de origine menționată la articolul 95a alineatul (1) sau la articolul 97m alineatul (5) a treia liniuță;
-
în cazul produselor exportate după ce au fost prelucrate sau transformate, țara de origine determinată în conformitate cu al doilea paragraf.”
;
(c)
se adaugă următorul alineat (10):
„(10) Subsecțiunea 2, articolele 90, 91, 92, 93, 94, 95 și subsecțiunea 7 se aplică mutatis mutandis exporturilor dintr-o țară beneficiară către altă țară beneficiară în scopul cumulului regional.”
10.
La articolul 88, alineatul (1) se elimină.
11.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 5 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 5
Proceduri la export în țara beneficiară și în Uniunea Europeană aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
12.
Articolele 90-95 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 90
(1) Sistemul se aplică în următoarele cazuri:
(a)
în cazul mărfurilor care îndeplinesc cerințele din prezenta secțiune și care sunt exportate de un exportator înregistrat;
(b)
în cazul oricărui transport format din unul sau mai multe colete care conțin produse originare exportate de orice exportator, dacă valoarea totală a produselor originare expediate nu depășește 6 000 EUR.
(2) Valoarea produselor originare dintr-un transport este valoarea tuturor produselor originare dintr-un transport care fac obiectul unui atestat de origine întocmit în țara de export.
Articolul 91
(1) Țările beneficiare încep înregistrarea exportatorilor la 1 ianuarie 2017.
Cu toate acestea, în cazul în care țara beneficiară nu este în măsură să înceapă înregistrarea la acea dată, aceasta informează Comisia în scris până la 1 iulie 2016 cu privire la faptul că înregistrarea exportatorilor este amânată până la 1 ianuarie 2018 sau 1 ianuarie 2019.
(2) O perioadă de 12 luni de la data la care țara beneficiară începe înregistrarea exportatorilor, autoritățile competente din țara beneficiară respectivă continuă să elibereze certificate de origine tip A la cererea exportatorilor care încă nu sunt înregistrați la momentul depunerii cererii de certificat.
Fără a aduce atingere articolului 97k alineatul (5), certificatele de origine tip A eliberate în conformitate cu primul paragraf din prezentul alineat pot fi admise în Uniune ca dovadă de origine, dacă sunt eliberate înainte de data înregistrării exportatorului în cauză.
Autoritățile competente ale unei țări beneficiare care întâmpină dificultăți în ceea ce privește încheierea procesului de înregistrare în termenul de 12 luni precizat mai sus, pot cere Comisiei prelungirea acestuia. O astfel de prelungire nu poate depăși șase luni.
(3) Exportatorii dintr-o țară beneficiară, înregistrați sau nu, întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora nu depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care țara beneficiară intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.
După înregistrare, exportatorii întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care înregistrarea lor este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
(4) Toate țările beneficiare trebuie să aplice sistemul exportatorilor înregistrați cel târziu de la 30 iunie 2020.
Articolul 91a
(1) La 1 ianuarie 2017, autoritățile vamale ale statelor membre încep înregistrarea exportatorilor și a re-expeditorilor mărfurilor stabiliți pe teritoriile lor.
(2) Începând cu 1 ianuarie 2018, autoritățile vamale din toate statele membre încetează eliberarea certificatelor de circulație EUR.1 în scopul cumulului în temeiul articolului 84.
(3) Până la 31 decembrie 2017, autoritățile vamale ale statelor membre eliberează certificate de circulație EUR.1 sau certificate de origine tip A înlocuitoare la cererea exportatorilor sau a re-expeditorilor de mărfuri care încă nu sunt înregistrați. Aceasta se aplică, de asemenea, în cazul în care produsele originare trimise către Uniune sunt însoțite de atestate de origine întocmite de un exportator înregistrat într-o țară beneficiară.
(4) Exportatorii din Uniune, înregistrați sau nu, întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora nu depășește 6 000 EUR, începând cu 1 ianuarie 2017.
După înregistrare, exportatorii întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care înregistrarea lor este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
(5) Re-expeditorii de mărfuri care sunt înregistrați pot întocmi atestate de origine înlocuitoare din data de la care este valabilă înregistrarea lor în conformitate cu articolul 92 alineatul (5). Această dispoziție se aplică indiferent dacă mărfurile sunt însoțite de un certificat de origine tip A eliberat în țara beneficiară, de o declarație pe factură sau de un atestat de origine întocmit de către exportator.
Articolul 92
(1) Pentru a deveni exportator înregistrat, un exportator trebuie să depună o cerere la autoritatea competentă din țara beneficiară din care mărfurile urmează să fie exportate și din care mărfurile sunt considerate originare sau în care mărfurile au suferit o prelucrare care nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 86 alineatul (4) primul paragraf sau la articolul 86 alineatul (6) litera (a).
Cererea se depune utilizându-se formularul care figurează în anexa 13c și conține toate informațiile solicitate în acesta.
(2) Pentru a deveni exportator înregistrat, un exportator sau un re-expeditor de mărfuri stabilit într-un stat membru trebuie să depună o cerere la autoritățile vamale ale statului membru respectiv, utilizând formularul care figurează în anexa 13c.
(3) Exportatorii sunt înregistrați în comun în scopul exportului în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii și în al Norvegiei, al Elveției și al Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Un număr de exportator înregistrat se atribuie exportatorului de către autoritățile competente din țara beneficiară în vederea exportului în cadrul SGP al Uniunii, Norvegiei, Elveției și Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții, în măsura în care aceste țări au recunoscut țara în care a avut loc înregistrarea ca țară beneficiară.
(4) Cererea de obținere a statutului de exportator înregistrat trebuie să conțină toate datele menționate în anexa 13c.
(5) Înregistrarea este valabilă de la data la care autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru primesc o cerere completă de înregistrare, în conformitate cu alineatul (4).
(6) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru informează exportatorul sau, după caz, re-expeditorul mărfurilor cu privire la numărul de exportator înregistrat atribuit respectivului exportator sau re-expeditor de mărfuri și cu privire la data de la care înregistrarea este valabilă.
Articolul 92a
În cazul în care se adaugă o țară la lista țărilor beneficiare enumerate în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, Comisia activează automat în sistemul său înregistrările tuturor exportatorilor înregistrați în țara respectivă, cu condiția ca datele de înregistrare ale exportatorilor să fie disponibile în cadrul sistemului REX și să fie valabile cel puțin pentru SGP al Norvegiei, Elveției sau Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
În acest caz, un exportator care este deja înregistrat cel puțin în sistemul SGP al Norvegiei, al Elveției sau al Turciei, după ce această țară îndeplinește anumite condiții, nu trebuie să depună o cerere la autoritățile sale competente pentru a se înregistra în sistemul Uniunii.
Articolul 93
(1) Exportatorii înregistrați informează imediat autoritățile competente ale țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru cu privire la modificarea informațiilor pe care le-au furnizat în scopul înregistrării lor.
(2) Exportatorii înregistrați care nu mai îndeplinesc condițiile pentru a exporta mărfuri în cadrul sistemului sau care nu mai intenționează să exporte mărfuri în cadrul sistemului, informează în acest sens autoritățile competente din țara beneficiară respectivă sau autoritățile vamale din statul membru respectiv.
(3) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru revocă înregistrarea în cazul în care exportatorul înregistrat:
(a)
nu mai există;
(b)
nu mai îndeplinește condițiile pentru a exporta mărfuri în cadrul sistemului;
(c)
a informat autoritatea competentă a țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru că nu mai intenționează să exporte mărfuri în cadrul sistemului;
(d)
în mod intenționat sau din neglijență, întocmește sau permite întocmirea unui atestat de origine care conține informații incorecte și care duce la obținerea eronată a tratamentului tarifar preferențial.
(4) Autoritățile competente dintr-o țară beneficiară sau autoritățile vamale dintr-un stat membru pot revoca înregistrarea în cazul în care exportatorul înregistrat nu își menține actualizate datele de înregistrare.
(5) Revocarea înregistrării va produce efecte numai în viitor, și anume pentru atestatele de origine întocmite după data revocării. Revocarea înregistrării nu are niciun efect asupra valabilității atestatelor de origine întocmite înainte de informarea exportatorului înregistrat cu privire la revocare.
(6) Autoritatea competentă a unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru informează exportatorul înregistrat cu privire la revocarea înregistrării sale și cu privire la data de la care revocarea produce efecte.
(7) Exportatorul sau re-expeditorul de mărfuri dispune de căi de atac în cazul revocării înregistrării sale.
(8) Revocarea unui exportator înregistrat se anulează în cazul unei revocări involuntare. Exportatorul sau re-expeditorul de mărfuri este autorizat să utilizeze numărul de exportator înregistrat care îi este atribuit în momentul înregistrării.
(9) Exportatorii sau re-expeditorii de mărfuri a căror înregistrare a fost revocată pot depune o nouă cerere pentru a deveni exportator înregistrat în conformitate cu articolul 92. Exportatorii sau re-expeditorii de mărfuri a căror înregistrare a fost revocată în conformitate cu alineatele (4) și (5) pot fi înregistrați din nou numai dacă dovedesc autorității competente a țării beneficiare sau autorităților vamale ale statului membru care i-a înregistrat faptul că au remediat situația care a condus la revocarea înregistrării lor.
(10) Datele referitoare la o înregistrare revocată se păstrează în sistemul REX de către autoritatea competentă a țării beneficiare sau de către autoritățile vamale ale statului membru care le-a introdus în sistemul respectiv maximum zece ani calendaristici după anul calendaristic în care a avut loc revocarea. După trecerea celor zece ani calendaristici, autoritatea competentă a țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru șterg aceste date.
Articolul 93a
(1) Comisia revocă toate înregistrările exportatorilor înregistrați într-o țară beneficiară în cazul în care țara beneficiară este eliminată de pe lista țărilor beneficiare enumerate în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012 sau dacă preferințele tarifare acordate țării beneficiare au fost retrase temporar în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 978/2012.
(2) În cazul în care o țară este reintrodusă în lista respectivă sau retragerea temporară a preferințelor tarifare acordate țării beneficiare ia sfârșit, Comisia reactivează înregistrările tuturor exportatorilor înregistrați în țara respectivă, cu condiția ca datele de înregistrare ale exportatorilor să fie disponibile în sistem și să fi rămas valabile cel puțin pentru SGP al Norvegiei, Elveției sau Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții. În caz contrar, exportatorii se înregistrează din nou în conformitate cu articolul 92.
(3) În cazul revocării înregistrărilor tuturor exportatorilor înregistrați într-o țară beneficiară în conformitate cu alineatul (1), datele privind înregistrările revocate se păstrează în sistemul REX cel puțin zece ani calendaristici după anul calendaristic în care a avut loc revocarea. După perioada de zece ani și dacă țara beneficiară nu mai este o țară beneficiară mai mult de zece ani pentru Uniune, Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții, Comisia va șterge datele privind înregistrările revocate din sistemul REX.
Articolul 94
(1) Exportatorii, înregistrați sau nu, îndeplinesc următoarele obligații:
(a)
țin o contabilitate comercială adecvată privind producția și furnizarea de mărfuri eligibile pentru tratament preferențial;
(b)
pun la dispoziție toate documentele justificative referitoare la materialele utilizate la fabricare;
(c)
păstrează toate documentele vamale referitoare la materialele utilizate la fabricare;
(d)
păstrează, timp de cel puțin trei ani de la sfârșitul anului calendaristic în care a fost întocmit atestatul de origine sau pe o perioadă mai lungă, dacă legislația națională prevede o astfel de perioadă, registre:
(i)
ale atestatelor de origine întocmite;
(ii)
cu evidența materialelor originare și neoriginare utilizate, precum și a producției și a stocurilor.
Registrele și atestatele de origine menționate pot fi păstrate în format electronic, dar trebuie să permită trasabilitatea materialelor utilizate la fabricarea produselor exportate și confirmarea caracterului originar al acestora.
(2) Obligațiile prevăzute la alineatul (1) se aplică și furnizorilor care prezintă exportatorilor declarația furnizorului ce atestă caracterul originar al mărfurilor pe care le furnizează.
(3) Re-expeditorii de mărfuri, indiferent dacă sunt înregistrați sau nu, care întocmesc atestate de origine înlocuitoare în conformitate cu articolul 97d păstrează atestatele de origine inițiale pe care le-au înlocuit timp de cel puțin trei ani de la sfârșitul anului calendaristic în care a fost întocmit atestatul de origine înlocuitor sau pe o perioadă mai lungă, dacă legislația națională prevede acest lucru.
Articolul 95
(1) Exportatorul întocmește un atestat de origine atunci când produsele care fac obiectul atestatului sunt exportate, dacă produsele respective pot fi considerate originare din țara beneficiară în cauză sau din altă țară beneficiară în conformitate cu articolul 86 alineatul (4) al doilea paragraf sau cu articolul 86 alineatul (6) primul paragraf litera (b).
(2) Un atestat de origine poate fi întocmit și după efectuarea exportului produselor în cauză («atestat retroactiv»). Un astfel de atestat retroactiv se acceptă în cazul în care este prezentat autorităților vamale din statul membru de depunere a declarației vamale de punere în liberă circulație, în termen de maximum doi ani după efectuarea importului.
În cazul în care divizarea unui transport are loc în conformitate cu articolul 74 și termenul de doi ani menționat la primul paragraf este respectat, atestatul de origine poate fi întocmit retroactiv de exportatorul din țara exportatoare a produselor. Această dispoziție se aplică mutatis mutandis în cazul în care divizarea unui transport are loc în altă țară beneficiară sau în Norvegia, Elveția sau, după caz, Turcia.
(3) Atestatul de origine este prezentat de către exportator clientului său din Uniune și conține informațiile prevăzute în anexa 13d. Acesta se întocmește în engleză, franceză sau spaniolă.
Atestatul se poate întocmi pe orice document comercial care permite identificarea exportatorului respectiv și a mărfurilor în cauză.
(4) Alineatele (1)-(3) se aplică mutatis mutandis atestatelor de origine întocmite în Uniune în scopul cumulului bilateral.
Articolul 95a
(1) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul cumulului bilateral sau regional, exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare dintr-o țară cu care este posibil cumulul se bazează pe atestatul de origine prezentat de furnizorul materialelor respective. În aceste cazuri, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde, după caz, mențiunea «EU cumulation», «regional cumulation», «Cumul UE», «cumul regional» sau «Acumulación UE», «Acumulación regional».
(2) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul aplicării unui cumul în temeiul articolului 85, exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare de la o parte cu care este autorizat cumulul se bazează pe dovada de origine prezentată de furnizorul materialelor respective, cu condiția ca dovada să fi fost eliberată în conformitate cu regulile de origine din cadrul SGP al Norvegiei, al Elveției sau, în caz că este aplicabil, al Turciei, după caz. În acest caz, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde mențiunea «Norway cumulation», «Switzerland cumulation», «Turkey cumulation», «Cumul Norvège», «Cumul Suisse», «Cumul Turquie» sau «Acumulación Noruega», «Acumulación Suiza», «Acumulación Turquía».
(3) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul aplicării cumulului extins în temeiul articolului 86 alineatele (7) și (8), exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare de la o parte cu care este autorizat cumulul extins se bazează pe dovada de origine prezentată de furnizorul materialelor respective, cu condiția ca dovada să fi fost eliberată în conformitate cu dispozițiile acordului de liber schimb relevant încheiat între Uniune și partea în cauză.
În acest caz, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde mențiunea «extended cumulation with country x», «cumul étendu avec le pays x» sau «Acumulación ampliada con el país x».”
13.
La articolul 96, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Un atestat de origine este valabil timp de douăsprezece luni de la data întocmirii.”
14.
În subsecțiunea 6, înaintea articolului 97, se adaugă următorul articol:
„Articolul 96a
Pentru ca importatorii să fie eligibili să depună cereri pentru a beneficia de sistem la prezentarea unui atestat de origine, mărfurile trebuie să fi fost exportate la sau după data la care țara beneficiară din care se exportă mărfurile a început înregistrarea exportatorilor în conformitate cu articolul 91.”
15.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 6
Proceduri la punerea în liberă circulație în Uniunea Europeană aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
16.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 7 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 7
Controlul originii aplicabil de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
17.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 8 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 8
Alte dispoziții aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
18.
Articolul 97 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 97
(1) În cazul în care un declarant solicită acordarea unui tratament preferențial în cadrul sistemului, acesta face referire la atestatul de origine în declarația vamală de punere în liberă circulație. Referința la atestatul de origine va fi data eliberării sale în format aaaallzz, unde aaaa este anul, ll este luna, iar zz este ziua. În cazul în care valoarea totală a produselor originare expediate depășește 6 000 EUR, declarantul indică și numărul exportatorului înregistrat.
(2) Dacă declarantul solicită aplicarea sistemului în conformitate cu alineatul (1) fără a deține un atestat de origine la momentul acceptării declarației vamale pentru punerea în liberă circulație, respectiva declarație este considerată incompletă în sensul articolului 253 alineatul (1) și tratată ca atare.
(3) Înainte de a declara mărfurile în vederea punerii în liberă circulație, declarantul se asigură că mărfurile respectă dispozițiile prezentei secțiuni, verificând, în special:
(i)
pe site-ul de internet public, că exportatorul este înregistrat în sistemul REX, atunci când valoarea totală a produselor originare expediate depășește 6 000 EUR; și
(ii)
că atestatul de origine a fost întocmit în conformitate cu anexa 13d.”
;
19.
Articolul 97d se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 97d
(1) În cazul în care produsele nu au fost încă puse în liberă circulație, atestatul de origine poate fi înlocuit cu unul sau mai multe atestate de origine înlocuitoare, întocmite de re-expeditorul mărfurilor, cu scopul de a expedia toate sau o parte din produse în alt loc de pe teritoriul vamal al Uniunii sau, după caz, în Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Atestatele de origine înlocuitoare pot fi întocmite doar în cazul în care atestatul de origine inițial a fost întocmit în conformitate cu articolele 95 și 96 și anexa 13d.
(2) Re-expeditorii trebuie să fie înregistrați în scopul întocmirii de atestate de origine înlocuitoare pentru produse originare care urmează să fie expediate în alt loc de pe teritoriul Uniunii, atunci când valoarea totală a produselor originare din transportul inițial care urmează să fie divizat depășește 6 000 EUR.
Cu toate acestea, re-expeditorilor neînregistrați le este permisă întocmirea de atestate de origine înlocuitoare, atunci când valoarea totală a produselor originare din transportul inițial care urmează să fie divizat depășește 6 000 EUR, în cazul în care aceștia anexează o copie a atestatului de origine inițial întocmit în țara beneficiară.
(3) Numai re-expeditorii înregistrați în sistemul REX pot întocmi atestate de origine înlocuitoare în ceea ce privește produsele originare care urmează să fie trimise către Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce această țară îndeplinește anumite condiții. Această dispoziție se aplică indiferent de valoarea produselor originare conținute în transportul inițial și indiferent dacă țara de origine este enumerată în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012.
(4) Un atestat de origine înlocuitor este valabil douăsprezece luni de la data întocmirii atestatului de origine inițial.
(5) În cazul în care un atestat de origine este înlocuit, re-expeditorul indică următoarele pe atestatul de origine inițial:
(a)
detaliile referitoare la atestatul sau atestatele de origine înlocuitoare;
(b)
numele și adresa re-expeditorului;
(c)
destinatarul sau destinatarii din Uniune sau, după caz, din Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Atestatul de origine inițial se marchează cu cuvântul «Replaced», «Remplacée» sau «Sustituida».
(6) Re-expeditorul indică următoarele pe atestatul de origine înlocuitor:
(a)
toate detaliile referitoare la produsele reexpediate;
(b)
data la care a fost întocmit atestatul de origine inițial;
(c)
informațiile menționate în anexa 13d;
(d)
numele și adresa re-expeditorului produselor din Uniune și, dacă este cazul, numărul său de exportator înregistrat;
(e)
numele și adresa destinatarului din Uniune sau, după caz, din Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții;
(f)
data și locul unde a fost făcută înlocuirea.
Atestatul de origine înlocuitor se marchează cu mențiunea «Replacement statement», «Attestation de remplacement» sau «Comunicación de sustitución».
(7) Alineatele (1)-(6) se aplică atestatelor care înlocuiesc atestate de origine înlocuitoare.
(8) Subsecțiunea 7 din prezenta secțiune se aplică mutatis mutandis atestatelor de origine înlocuitoare.
(9) În cazul produselor care beneficiază de preferințele tarifare în temeiul unei derogări acordate în conformitate cu articolul 89, atestatul înlocuitor prevăzut la prezentul articol poate fi întocmit numai dacă produsele respective sunt destinate Uniunii.”
20.
La articolul 97h se adaugă următorul alineat (3):
„(3) În cazul în care verificarea prevăzută la alineatul (1) sau orice alte informații disponibile oferă indicii că sunt încălcate regulile de origine, țara beneficiară exportatoare, din proprie inițiativă sau la cererea autorităților vamale ale statelor membre sau a Comisiei efectuează investigațiile necesare sau dispune efectuarea de urgență a unor investigații pentru identificarea și prevenirea unor asemenea încălcări. În acest sens, Comisia sau autoritățile vamale ale statelor membre pot participa la investigațiile respective.”
21.
Articolul 97i se elimină.
22.
În partea I titlul IV capitolul 2, titlul secțiunii 1A se înlocuiește cu următorul text:
„Proceduri și metode de cooperare administrativă aplicabile cu privire la exporturile care utilizează certificate de origine tip A, declarații pe factură și certificate de circulație EUR.1.”
23.
La articolul 97l:
(a)
alineatele (2), (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Autoritățile competente din țările beneficiare pun certificatul de origine tip A la dispoziția exportatorului imediat după efectuarea sau asigurarea exportului. Cu toate acestea, autoritățile competente din țările beneficiare pot, de asemenea, să emită un certificat de origine tip A după exportul produselor care fac obiectul acestuia, dacă:
(a)
nu a fost emis în momentul exportului din cauza unor erori, a unor omisiuni involuntare sau a unor circumstanțe speciale; sau
(b)
s-a dovedit autorităților competente că certificatul de origine tip A a fost emis, dar nu a fost acceptat la import din motive tehnice; sau
(c)
destinația finală a produselor în cauză a fost determinată în timpul transportului sau a depozitării și după o eventuală divizare a transportului, în conformitate cu articolul 74.
(3) Autoritățile competente din țările beneficiare pot emite retroactiv un certificat doar după ce verifică dacă informațiile cuprinse în cererea exportatorului pentru un certificat de origine tip A eliberat retroactiv coincid cu cele din documentele de export corespunzătoare și că nu a fost eliberat un certificat de origine tip A în momentul exportului produselor respective. Mențiunea «Issued retrospectively», «Délivré à posteriori» sau «emitido a posteriori» trebuie să figureze în caseta 4 a certificatului de origine tip A eliberat retroactiv.
(4) În caz de furt, pierdere sau distrugere a unui certificat de origine tip A, exportatorul poate solicita autorităților competente care l-au emis un duplicat întocmit pe baza documentelor de export aflate în posesia acestora. Cuvântul «Duplicate», «Duplicata» sau «Copia», data eliberării și numărul de serie al certificatului original trebuie indicate în caseta 4 a duplicatului certificatului de origine tip A. Duplicatul este valabil de la aceeași dată ca și originalul.”
;
(b)
alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Completarea casetelor 2 și 10 din certificatul de origine tip A este opțională. Caseta 12 poartă mențiunea «Uniunea Europeană» sau numele unuia dintre statele membre. Data eliberării certificatului de origine tip A se înscrie în caseta 11. Semnătura înscrisă în caseta rezervată autorităților guvernamentale competente care emit certificatul, precum și cea a semnatarului autorizat al exportatorului, înscrisă în caseta 12, trebuie să fie olografe.”
24.
La articolul 97p, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) În cazul produselor care beneficiază de preferințe tarifare în temeiul unei derogări acordate în conformitate cu dispozițiile articolului 89, procedura prevăzută la prezentul articol se aplică numai dacă produsele sunt destinate Uniunii.”
25
La articolul 109, se adaugă al doilea paragraf cu următorul text:
„Caseta 7 din certificatele de circulație EUR.1 sau declarațiile pe factură conțin mențiunea «Autonomous trade measures» sau «Mesures commerciales autonomes».”
26.
Anexa 13a se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
27.
Anexele 13c și 13d se înlocuiesc cu textul din anexa II la prezentul regulament.
28.
Anexa 17 se modifică în conformitate cu anexa III la prezentul regulament.
Articolul 2
Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 2 se elimină.
2.
La articolul 3, alineatele (3), (4) și (5) se elimină.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 alineatul (7) și articolul 1 alineatul (23) se aplică de la 1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 10 martie 2015.