PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 620/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o výměnu informací mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na její čl. 50 odst. 7,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro zajištění účinné a včasné spolupráce mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu by měla být zajištěna v rámci příslušných dohledových pravomocí takových orgánů oboustranná výměna informací. Pro výměnu informací v běžných situacích a v situacích, kdy se vyskytne tlak na likviditu, by měly být tudíž stanoveny standardní formuláře, šablony a pracovní postupy, včetně lhůt. Rovněž by měla být ve vztahu k pravidelné výměně informací stanovena harmonizovaná četnost a maximální lhůty pro poskytnutí informací, které se vyměňují s pololetní či roční četností. Aby se zajistila výměna co nejaktuálnějších informací, příslušné orgány by si nicméně měly vzájemně poskytovat informace co možná nejdříve, aniž by čekaly na konečné datum maximálních lhůt pro poskytování informací.
(2)
Aniž jsou dotčeny postupy pro běžnou výměnu informací stanovené tímto nařízením, měly by si příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu vzájemně poskytovat bez zbytečného odkladu informace o jakékoli situaci, která může ovlivnit finanční stabilitu či fungování pobočky a o této situaci poskytnout veškeré podstatné a relevantní informace.
(3)
Vzhledem k rozdílům z důvodu velikosti, složitosti struktury a významu poboček provozovaných v hostitelských členských státech je nezbytné, aby se při výměně informací zohlednila zásada proporcionality. Za tímto účelem by měla být zohledněna ve formulářích, šablonách a v případě četnosti v souvislosti s výměnou takových informací potřeba příslušných orgánů hostitelských členských států obdržet širší rozsah informací, pokud tyto orgány odpovídají za pobočky, které jsou považovány podle článku 51 směrnice 2013/36/EU za významné.
(4)
K zajištění účinného předávání informací příslušným osobám a důvěrnosti informací by měly příslušné orgány vypracovat, sdílet a pravidelně aktualizovat seznamy kontaktních osob.
(5)
Obsah vyměňovaných informací mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu není zúžen jen na druhy informací, které jsou uvedeny v článku 50 směrnice 2013/36/EU, a tudíž na druhy informací stanovené tímto nařízením. Směrnice 2013/36/EU totiž obsahuje ustanovení o výměně informací týkajících se šetření na místě vykonávaného u poboček institucí, oznamování výkonu práva na usazování a výkonu volného pohybu služeb a opatření, včetně předběžných, která příslušné orgány přijímají ve vztahu k pobočkám a jejich mateřským podnikům. Toto nařízení by tudíž nemělo v takových oblastech stanovovat požadavky na výměnu informací.
(6)
Standardní formuláře, šablony a pracovní postupy by se měly rovněž vztahovat na výměnu informací v souvislosti s výkonem činností v hostitelském členském státě formou poskytování přeshraničních služeb.
(7)
Příslušné orgány hostitelských členských států čelí vzhledem k charakteru přeshraničních služeb nedostatku informací o operacích prováděných ve svých jurisdikcích a je zásadní, aby byly stanoveny postupy pro výměnu informací za účelem zajištění finanční stability a monitorování podmínek vyplývajících z povolení, zejména pak v případě monitorování toho, zda instituce poskytují služby v souladu s podmínkami uvedenými v podaných oznámeních. I když jsou tyto informace důležité, je vzhledem k případné zátěži, která by byla spojená se shromažďováním a sdělováním těchto informací všem příslušným orgánům hostitelských členských států, vhodnější, aby byly oproti pravidelnému sdílení takových informací tyto informace poskytovány na základě žádosti příslušných orgánů hostitelského členského státu.
(8)
Vzhledem ke skutečnosti, že druhy informací, které mají být vyměňovány mezi příslušnými orgány, jsou upřesněny v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 524/2014 (2), mělo by být toto prováděcí nařízení považováno za související s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 524/2014.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro bankovnictví - EBA).
(10)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanovuje standardní formuláře, šablony a postupy pro požadavky týkající se sdílení informací, jež usnadní monitorování institucí, které působí prostřednictvím pobočky nebo na základě volného pohybu služeb v jednom nebo více z členských států, v nichž nemají své skutečné sídlo.
Toto nařízení se použije v souvislosti s informacemi, které jsou stanoveny prostřednictvím nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 524/2014.
Článek 2
Datum poskytnutí informací a četnost výměny informací v souvislosti s institucemi provozujícími svou činnost prostřednictvím pobočky
1. Informace týkajících se veškerých případů neplnění právních nebo regulačních požadavků, uplatnění opatření v oblasti dohledu či jiných správních opatření nebo uložení správních či trestních sankcí se poskytují bez zbytečného odkladu, nejpozději však do čtrnácti kalendářních dnů od rozhodnutí příslušných orgánu o takovém neplnění, uplatnění opatření v oblasti dohledu nebo jiného správního opatření nebo uložení správní či trestní sankce.
2. V případě pobočky, která je považována podle článku 51 směrnice 2013/36/EU za významnou, poskytují příslušné orgány domovského členského státu příslušným orgánům hostitelského členského státu, které vykonávají dohled na významnou pobočkou, kvantitativní informace týkající se likvidity a zjištění vyplývajících z dohledu nad likviditou pololetně, nejpozději do následujících dat pro poskytnutí informací:
a)
do 28. února každého roku na základě pozice k předcházejícímu 31. prosinci;
b)
do 31. srpna každého roku na základě pozice k předcházejícímu 30. červnu.
3. Jiné informace, než na něž se odkazuje v odstavci 1 a 2, se poskytují ročně, nejpozději do 30 dubna každého roku na základě pozic k předcházejícímu 31. prosinci, s výjimkou informací týkajících se vedení a vlastnictví instituce, které se poskytují podle nejaktuálnějších informací, jež jsou k dispozici.
Článek 3
Pracovní postupy pro předávání informací mezi příslušnými orgány
1. Příslušné orgány domovského členského státu vedou a sdílejí s příslušnými orgány hostitelského členského státu pro každou instituci aktualizovaný seznam, v němž jsou uvedeny příslušné kontaktní údaje pro případ výměny informací mezi příslušnými orgány domovského členského státu a hostitelského členského státu, včetně kontaktních údajů pro naléhavé případy.
Příslušné orgány hostitelských členských států informují bez zbytečného odkladu příslušné orgány domovského členského státu o svých kontaktních údajích a všech jejich změnách. Tento seznam kontaktních údajů příslušné orgány domovského členského státu a hostitelských členských států každoročně přezkoumávají.
2. Informace se vyměňují v písemné či elektronické podobě, přičemž informace jsou adresovány příslušným kontaktním osobám uvedeným na seznamu kontaktních údajů podle odstavce 1, neuvede-li příslušný orgán při podávání své žádosti o informace jinak.
3. Probíhá-li výměna informací elektronicky, využívá se bezpečných komunikačních kanálů, ledaže by příslušné orgány považovaly za vhodné využít nezabezpečených komunikačních kanálů.
4. Následující informace, které se následně potvrzují v písemné či elektronické podobě, lze sdělovat ústně:
a)
informace o neplnění právních nebo regulačních požadavků;
b)
informace o uplatnění opatření v oblasti dohledu nebo správních opatření;
c)
informace o uložení správní nebo trestních sankcí;
d)
informace týkající se situací, kdy se vyskytne tlak na likviditu.
5. Příslušné orgány přijetí informací potvrdí. V případě poskytování informací v elektronické podobě bezpečnými komunikačními kanály musí být potvrzení o přijetí sděleno totožnými kanály. Potvrzení o přijetí se nevyžaduje u informací, které byly poskytnuty ústně nebo prostřednictvím zabezpečeného komunikačního kanálu, který odesilateli umožňuje, aby mu bylo doručeno potvrzení o přijetí takové informace.
6. Odstavce 1 až 5 tohoto článku se nepoužijí, pokud bylo ustaveno kolegium podle čl. 51 odst. 3 směrnice 2013/36/EU a veškeré pobočky instituce jsou považovány za významné. V takových případech se informace vyměňují postupem stanoveným na základě písemného ujednání podle čl. 51 odst. 3 směrnice 2013/36/EU.
Článek 4
Formuláře a šablony, které mají být použity k výměně informací v souvislosti s institucemi provozujícími svou činnost prostřednictvím pobočky
1. Kvantitativní informace podle čl. 2 odst. 2 se vyměňují s využitím vhodné šablony stanovené v části 1 přílohy I a poskytují se v podobě stanovené v uvedené šabloně.
2. Kvantitativní informace týkající se likvidity a solventnosti instituce jiné, než informace uvedené v odstavci 1, se vyměňují s využitím šablony stanovené v části 2 přílohy I a poskytují se v podobě stanovené v uvedené šabloně.
3. Kvantitativní informace týkající se objemů služeb nabízených prostřednictvím výkonu svobody poskytování služeb se vyměňují s využitím šablony stanovené v části 3 přílohy I a poskytují se v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou.
4. Kvantitativní informace týkající se tržních podílů pobočky zřízené v hostitelském členském státě se vyměňují s využitím šablony stanovené v části 4 přílohy I a poskytují se v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou.
5. Jiné než kvantitativní informace neuvedené v odstavcích 6, 7 a 8 se vyměňují s využitím dále uvedených příslušných šablon a poskytují se v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou, takto:
a)
šablona stanovená v části 2 přílohy I se použije k poskytování informací o likviditě a platební schopnosti instituce;
b)
šablona stanovená v části 3 přílohy I se použije k poskytování informací o přeshraničním poskytování služeb;
c)
šablona stanovená v části 4 přílohy I se použije k poskytování informací o pobočce zřízené v hostitelském členském státě;
d)
šablona stanovená v části 5 přílohy I se použije k poskytování informací o systémech pojištění vkladů;
6. Jiné než kvantitativní informace týkající se vedení a vlastnictví stanovení v části 6 přílohy I, politik a postupů řízení likvidity a přípravy na naléhavé situace se poskytují v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou. Tyto informace se poskytují v podobě dodatku pro výměnu dalších informací s využitím šablon stanovených v částech 1 až 5 přílohy I.
7. Informace týkající se veškerých případů neplnění právních nebo regulačních požadavků, uplatnění opatření v oblasti dohledu nebo správních opatření nebo uložení správních či trestních sankcí, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1, se poskytují v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou.
8. Informace týkající se vymezení instituce jako globální systémově významné instituce či jako jiné systémově významné instituce ve smyslu čl. 131 odst. 1 směrnice 2013/36/EU se poskytují v podobě, kterou příslušný orgán poskytující takové informace uzná za vhodnou.
Článek 5
Žádosti příslušných orgánů o poskytnutí informací ad-hoc
1. Žádosti o poskytnutí informací, jejichž výměna není vyžadována podle nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 524/2014, se předávají v písemné či elektronické podobě příslušným kontaktním osobám uvedeným na seznamu kontaktních osob podle čl. 3 odst. 1.
2. Příslušný orgán podávající žádost podle odstavce 1 uvede, jak taková informace může přispět k usnadnění dohledu nad institucí nebo jejímu monitorování, k posouzení podmínek pro povolení určité instituce nebo ke stabilitě finančního systému. Takový příslušný orgán vymezí přiměřenou lhůtu pro poskytnutí odpovědi, přičemž přihlédne k povaze a naléhavosti žádosti a požadovaných informací.
3. Příslušný orgán, který obdrží žádost podle odstavce 1, poskytne bez zbytečného odkladu příslušné informace a vynasnaží se, aby odpověděl ve lhůtě uvedené v takové žádosti. Nemůže-li příslušný orgán odpovědět ve lhůtě uvedené v žádosti, vyrozumí bez zbytečného odkladu příslušný orgán podávající žádost o lhůtě, v níž takovou odpověď poskytne.
Nejsou-li požadované informace k dispozici, příslušný orgán, který žádost podle odstavce 1 obdržel, o této skutečnosti vyrozumí příslušný orgán, který žádost podal.
Článek 6
Výměna informací týkajících se poskytovatelů přeshraničních služeb
Příslušné orgány hostitelského členského státu, v němž instituce působí na základě výkonu volného pohybu služeb, které žádají příslušné orgány domovského členského státu o poskytnutí informací týkajících se služeb stanovených v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 524/2014, podávají žádost v písemné či elektronické podobě adresovanou příslušné kontaktní osobě uvedené na seznamu kontaktních osob podle čl. 3 odst. 1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušné informace ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti.
Článek 7
Výměna informací v souvislosti s institucemi provozujícími svou činnost prostřednictvím pobočky v situacích, kdy se vyskytne tlak na likviditu, který má dopad na instituci či pobočku
K výměně informací stanovené v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. XX/2014 v situacích, kdy se vyskytne tlak na likviditu, používají příslušné orgány šablonu stanovenou v příloze II tohoto nařízení a uplatní postupy stanovené v článku 3 tohoto nařízení.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 620/2014 AL COMISIEI
din 4 iunie 2014
de stabilire a standardelor tehnice de punere în aplicare cu privire la schimbul de informații dintre autoritățile competente din statul membru de origine și din statul membru gazdă, în conformitate cu Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (1), în special articolul 50 alineatul (7),
întrucât:
(1)
Pentru a asigura o cooperare eficientă și în timp util între autoritățile competente din statul membru de origine și din statul membru gazdă, schimbul de informații ar trebui să funcționeze în ambele sensuri, în limita competențelor de supraveghere respective ale autorităților în cauză. Prin urmare, ar trebui stabilite forme, modele și proceduri operaționale standard, inclusiv termene, pentru schimbul de informații în condiții normale de activitate și în situațiile de criză de lichiditate. De asemenea, ar trebui stabilite frecvențe armonizate și date-limită de transmitere armonizate pentru informațiile care urmează să fie schimbate în mod regulat, care să prevadă un schimb de informații bianual sau anual. Totuși, pentru a se asigura faptul că informațiile care fac obiectul schimbului de informații sunt cele mai recente, autoritățile competente ar trebui să facă schimb de informații cât mai curând posibil, fără a mai aștepta expirarea datelor-limită de transmitere.
(2)
Fără a aduce atingere procedurilor privind schimbul standard de informații stabilite în prezentul regulament, autoritățile competente din statul membru de origine sau din statul membru gazdă ar trebui să se informeze reciproc și fără întârzieri nejustificate cu privire la orice situație care ar putea afecta stabilitatea financiară sau funcționarea unei sucursale și să furnizeze toate informațiile esențiale și relevante privind situația respectivă.
(3)
Având în vedere diferențele în ceea ce privește dimensiunea, complexitatea și importanța sucursalelor care își desfășoară activitatea în statele membre gazdă, este important să se aplice principiul proporționalității în privința schimbului de informații. În acest scop, necesitatea ca autoritățile competente din statele membre gazdă să primească o gamă mai largă de informații în cazul în care aceste autorități sunt responsabile pentru sucursalele identificate ca fiind semnificative, în conformitate cu articolul 51 din Directiva 2013/36/UE, ar trebui să se reflecte în formele, modelele și frecvențele utilizate pentru a face schimb cu aceste informații.
(4)
Pentru a garanta transmiterea eficientă a informațiilor către persoanele relevante, precum și confidențialitatea informațiilor, autoritățile competente ar trebui să stabilească, să își transmită și să actualizeze periodic lista persoanelor de contact.
(5)
Schimbul de informații dintre autoritățile competente din statul membru de origine și din statul membru gazdă nu se limitează la tipurile de informații menționate la articolul 50 din Directiva 2013/36/UE și, așadar, la tipurile de informații menționate în prezentul regulament. În special, Directiva 2013/36/UE stabilește dispoziții separate pentru schimbul de informații privind verificarea la fața locului a sucursalelor, notificările privind exercitarea dreptului de stabilire și libertatea de a presta servicii și pentru măsurile, inclusiv măsurile preventive, luate de autoritățile competente în ceea ce privește sucursalele și întreprinderile-mamă ale acestora. Prin urmare, prezentul regulament nu ar trebui să stabilească cerințe privind schimbul de informații în aceste domenii.
(6)
Formele, modelele și procedurile standard ar trebui să se refere, de asemenea, la schimburile de informații privind desfășurarea de activități într-un stat membru gazdă prin prestarea de servicii transfrontaliere.
(7)
Având în vedere natura serviciilor transfrontaliere, autoritățile competente din statele membre gazdă nu au informații complete privind operațiunile efectuate în jurisdicțiile lor. Este esențial să se instituie proceduri pentru schimbul de informații în scopul de a asigura stabilitatea financiară și a monitoriza condițiile de acordare a autorizărilor, în special a verifica dacă instituția prestează servicii în conformitate cu notificările transmise. În ciuda importanței acestor informații, având în vedere povara potențială reprezentată de colectarea și diseminarea lor către toate autoritățile competente din statele membre gazdă, informațiile ar trebui furnizate în urma unei cereri din partea autorităților competente din statele membre gazdă, mai degrabă decât să facă obiectul unui schimb regulat.
(8)
Având în vedere că tipul de informații care trebuie să facă obiectul schimbului dintre autoritățile competente este detaliat în Regulamentul delegat (UE) nr. 524/2014 al Comisiei (2), prezentul regulament ar trebui considerat drept o consecință necesară a Regulamentului delegat (UE) nr. 524/2014.
(9)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare prezentate Comisiei de către Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană - ABE).
(10)
ABE a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește forme, modele și proceduri standard pentru cerințele privind schimbul de informații, care ar putea facilita monitorizarea instituțiilor care funcționează printr-o sucursală sau care își exercită libertatea de a presta servicii în unul sau mai multe state membre, altele decât cele în care își au sediul social.
Prezentul regulament se aplică în ceea ce privește informațiile prevăzute în Regulamentul delegat (UE) nr. 524/2014.
Articolul 2
Data-limită de transmitere și frecvența schimburilor de informații privind instituțiile care funcționează printr-o sucursală
(1) Informațiile cu privire la orice situație de nerespectare a cerințelor legislative sau de reglementare, la aplicarea unor măsuri de supraveghere sau a altor măsuri administrative sau la impunerea unor sancțiuni administrative ori penale sunt furnizate fără întârzieri nejustificate și în termen de cel mult 14 zile calendaristice de la stabilirea de către autoritățile competente a situației de nerespectare, de la aplicarea măsurii de supraveghere sau a altor măsuri administrative sau de la impunerea unor sancțiuni administrative ori penale.
(2) În cazul în care o sucursală este considerată semnificativă în conformitate cu articolul 51 din Directiva 2013/36/UE, informațiile cantitative privind lichiditatea și informațiile privind constatările rezultate din supravegherea lichidității sunt furnizate bianual de către autoritățile competente din statul membru de origine autorităților competente din statul membru gazdă care supraveghează sucursala semnificativă, până cel târziu la următoarele date-limită de transmitere:
(a)
data de 28 februarie a fiecărui an, pe baza situației din data de 31 decembrie a anului precedent;
(b)
data de 31 august a fiecărui an, pe baza situației din data de 30 iunie a anului precedent.
(3) Alte informații decât cele menționate la alineatele (1) și (2) sunt furnizate anual până cel târziu la data de 30 aprilie a fiecărui an, pe baza situației din data de 31 decembrie a anului precedent, cu excepția informațiilor privind administrarea și structura de proprietate a unei instituții, care se transmit pe baza celor mai recente informații disponibile.
Articolul 3
Proceduri operaționale pentru transmiterea de informații între autoritățile competente
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine mențin și pun la dispoziția autorităților competente dintr-un stat membru gazdă, pentru fiecare instituție, o listă la zi care cuprinde contactele relevante, inclusiv contactele de urgență, pentru schimbul de informații dintre autoritățile competente din statul membru de origine și din statele membre gazdă.
Autoritățile competente din statele membre gazdă informează autoritățile competente din statul membru de origine cu privire la contactele lor și la orice modificări ale acestora, fără întârzieri nejustificate. Autoritățile competente ale statului membru de origine și ale statelor membre gazdă revizuiesc anual lista de contacte.
(2) Schimbul de informații se efectuează în scris sau în formă electronică și se adresează persoanelor de contact relevante identificate în lista de contacte menționată la alineatul (1), cu excepția cazului în care o autoritate competentă specifică altfel atunci când formulează o cerere de informații.
(3) În cazul în care informațiile sunt transmise în formă electronică, sunt utilizate canale securizate de comunicare, cu excepția cazului în care autoritățile competente consideră că este adecvat să se utilizeze canale nesecurizate de comunicare.
(4) Informațiile următoare pot fi furnizate oral înainte de a fi confirmate în scris sau în formă electronică:
(a)
informații privind nerespectarea cerințelor legislative sau de reglementare;
(b)
informații privind aplicarea unor măsuri de supraveghere sau a altor măsuri administrative;
(c)
informații privind impunerea unor sancțiuni administrative sau penale;
(d)
informații privind o situație de criză de lichiditate.
(5) Autoritățile competente confirmă primirea informațiilor. Atunci când informațiile au fost furnizate în formă electronică printr-un canal securizat de comunicare, confirmarea se face folosind același canal. Confirmarea nu este obligatorie pentru informațiile care au fost furnizate oral sau prin folosirea unui canal securizat de comunicare care permite expeditorului să primească o confirmare că destinatarul a primit informațiile.
(6) În cazul în care a fost instituit un colegiu de supraveghetori în conformitate cu articolul 51 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE și în care toate sucursalele instituției sunt considerate semnificative, alineatele (1)-(5) din prezentul articol nu se aplică. În astfel de cazuri, schimbul de informații se realizează cu ajutorul procedurii prevăzute în acordurile scrise menționate la articolul 51 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE.
Articolul 4
Forme și modele care trebuie utilizate pentru schimburile de informații privind instituțiile care funcționează printr-o sucursală
(1) Informațiile cantitative menționate la articolul 2 alineatul (2) se transmit folosind modelul prevăzut în partea 1 din anexa I și sunt furnizate în forma precizată în modelul respectiv.
(2) Informațiile cantitative privind lichiditatea și solvabilitatea unei instituții, altele decât informațiile menționate la alineatul (1), se transmit folosind modelul prevăzut în partea 2 din anexa I și sunt furnizate în forma precizată în modelul respectiv.
(3) Informațiile cantitative privind volumele serviciilor prestate prin exercitarea libertății de a presta servicii se transmit folosind modelul prevăzut în partea 3 din anexa I și sunt furnizate în forma considerată adecvată de autoritatea competentă care furnizează informațiile.
(4) Informațiile cantitative privind cotele de piață ale unei sucursale stabilite într-un stat membru gazdă se transmit folosind modelul prevăzut în partea 4 din anexa I și sunt furnizate în forma considerată adecvată de autoritatea competentă care furnizează informațiile.
(5) Informațiile necantitative, altele decât informațiile menționate la alineatele (6), (7) și (8) se transmit folosind modelele respective și sunt furnizate în forma considerată adecvată de către autoritatea competentă care furnizează informațiile, după cum urmează:
(a)
modelul prevăzut în partea 2 din anexa I este utilizat pentru informațiile privind lichiditatea și solvabilitatea unei instituții;
(b)
modelul prevăzut în partea 3 din anexa I este utilizat pentru informațiile privind prestarea transfrontalieră de servicii;
(c)
modelul prevăzut în partea 4 din anexa I este utilizat pentru informațiile privind o sucursală stabilită într-un stat membru gazdă;
(d)
modelul prevăzut în partea 5 din anexa I este utilizat pentru informațiile privind schemele de garantare a depozitelor.
(6) Informațiile necantitative menționate în partea 6 din anexa I privind administrarea și structura de proprietate a unei instituții, politicile acesteia în materie de lichiditate și finanțare, planurile pentru situații neprevăzute legate de lichiditate și finanțare și pregătirile pentru situațiile de urgență se transmit în forma considerată adecvată de către autoritatea competentă care furnizează informațiile. Informațiile se transmit sub forma unui apendice la celelalte informații schimbate folosind modelele prevăzute în părțile 1-5 din anexa I.
(7) Informațiile cu privire la orice situație de nerespectare a cerințelor legislative sau de reglementare, la aplicarea unor măsuri de supraveghere sau a altor măsuri administrative sau la impunerea unor sancțiuni administrative ori penale, astfel cum sunt menționate la articolul 2 alineatul (1), sunt furnizate în forma considerată adecvată de către autoritatea competentă care furnizează informațiile.
(8) Informațiile cu privire la identificarea unei instituții ca fiind o instituție globală de importanță sistemică sau o altă instituție de importanță sistemică în sensul articolului 131 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE se transmit în forma considerată adecvată de către autoritatea competentă care furnizează informațiile.
Articolul 5
Cereri ad hoc de informații ale autorităților competente
(1) Cererile de informații care nu fac obiectul obligației de a face schimb de informații în temeiul Regulamentului delegat (UE) nr. 524/2014 se transmit în formă scrisă sau electronică persoanelor de contact relevante identificate în lista de contacte menționată la articolul 3 alineatul (1) din prezentul regulament.
(2) O autoritate competentă care prezintă o cerere de tipul celei menționate la alineatul (1) explică modul în care informațiile ar putea facilita supravegherea sau monitorizarea unei instituții, examinarea condițiilor de autorizare a unei instituții sau protejarea stabilității sistemului financiar. Autoritatea competentă respectivă specifică un termen rezonabil până la care trebuie furnizat răspunsul, ținând seama de natura și urgența cererii și a informațiilor cerute.
(3) O autoritate competentă care primește o cerere de tipul celei menționate la alineatul (1) furnizează informațiile fără întârzieri nejustificate și depune toate eforturile pentru a răspunde în termenul indicat în cerere. În cazul în care autoritatea competentă respectivă nu este în măsură să răspundă în termenul indicat în cerere, aceasta informează, fără întârzieri nejustificate, autoritatea competentă care a prezentat cererea cu privire la termenul în care va transmite informațiile.
În cazul în care informațiile solicitate nu sunt disponibile, autoritatea competentă care primește o cerere de tipul celei menționate la alineatul (1) informează autoritatea competentă care a prezentat cererea cu privire la acest lucru.
Articolul 6
Schimb de informații privind prestatorii de servicii transfrontaliere
Autoritățile competente dintr-un stat membru gazdă în care o instituție își desfășoară activitățile exercitându-și libertatea de a presta servicii care solicită autorităților competente din statul membru de origine să furnizeze informații cu privire la serviciile respective specificate în Regulamentul delegat (UE) nr. 524/2014 prezintă cererea în scris sau în formă electronică persoanei de contact relevante identificate în lista de contacte menționată la articolul 3 alineatul (1). Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează informațiile în termen de trei luni de la primirea cererii.
Articolul 7
Schimb de informații privind instituțiile care funcționează printr-o sucursală în situațiile de criză de lichiditate care afectează instituția sau sucursala însăși
Într-o situație de criză de lichiditate, autoritățile competente utilizează modelul prevăzut în anexa II la prezentul regulament și urmează procedurile prevăzute la articolul 3 din prezentul regulament pentru a-și transmite informațiile prevăzute în Regulamentul delegat (UE) nr. 524/2014.
Articolul 8
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 iunie 2014.