NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1382/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Spravedlnost na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 1 a 2, čl. 82 odst. 1 a článek 84 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) předpokládá vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, v němž se osoby mohou volně pohybovat. Za tímto účelem může Unie přijmout opatření k rozvoji justiční spolupráce v občanských a trestních věcech a podporovat akce členských států v oblasti předcházení trestné činnosti. Při dalším rozvíjení evropského prostoru práva je třeba zajistit dodržování základních práv a obecných zásad, jako jsou zákaz diskriminace, rovnost žen a mužů, účinný přístup ke spravedlnosti pro všechny, právní stát a dobře fungující nezávislý soudní systém.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za svou politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práva a spravedlnosti. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Spravedlnost na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Dobře fungující prostor práva, v němž jsou odstraněny překážky bránící přeshraničním soudním řízením a přístupu ke spravedlnosti v přeshraničních situacích, by se měl stát klíčovým prvkem při podpoře specifických cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020 a při usnadnění mechanismů určených na podporu růstu.
(4)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „soudci a soudní zaměstnanci“ měl být vykládán tak, aby zahrnoval soudce, státní zástupce a soudní úředníky, jakož i jiné právní odborníky spojené se soudnictvím, jako jsou advokáti, notáři, soudní vykonavatelé, probační úředníci, mediátoři a soudní tlumočníci.
(5)
Justiční vzdělávání je zásadním prvkem při budování vzájemné důvěry a zlepšování spolupráce mezi justičními orgány a právními odborníky v různých členských státech. Justiční vzdělávání by mělo být považováno za základní prvek při podpoře skutečně evropské justiční kultury v souvislosti se sdělením Komise ze dne 13. září 2011 s názvem „Budování důvěry v celoevropskou justici. Nový rozměr evropského justičního vzdělávání.“, usnesením Rady o dalším vzdělávání soudců, státních zástupců a soudních zaměstnanců v Evropské unii (5), závěry Rady ze dne 27. a 28. října 2011 o evropském justičním vzdělávání a usnesením Evropského parlamentu ze dne 14. března 2012 o justičním vzdělávání.
(6)
Na justičním vzdělávání se mohou podílet různí aktéři, jako jsou právní, soudní a správní orgány členských států, akademické instituce, vnitrostátní subjekty odpovědné za justiční vzdělávání, organizace nebo sítě poskytující vzdělávání na evropské úrovni či sítě soudních koordinátorů práva Unie. Orgány a subjekty sledující cíl obecného evropského zájmu v oblasti vzdělávání soudců, jako jsou Evropská síť pro justiční vzdělávání (EJTN), Akademie evropského práva (ERA), Evropská síť rad pro justici (ENCJ), Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie (ACA-Europe), Síť předsedů nejvyšších soudů Evropské unie (RPCSJUE) a Evropský institut veřejné správy (EIPA), by měly i nadále plnit svou úlohu při podpoře vzdělávacích programů pro soudce a soudní zaměstnance, které mají skutečný evropský rozměr, a měla by jim tudíž být poskytována přiměřená finanční podpora v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(7)
Unie by měla usnadnit vzdělávací činnosti zaměřené na provádění práva Unie tím, že platy účastnících se soudců a soudních zaměstnanců vyplácené orgány členských států bude považovat za způsobilé náklady nebo za spolufinancování formou věcných příspěvků, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(8)
Přístup ke spravedlnosti by měl zejména zahrnovat přístup k soudům, k alternativním metodám urovnávání sporů a k osobám zastávajícím veřejnou funkci, které mají podle zákona povinnost poskytovat stranám nezávislé a nestranné právní poradenství.
(9)
Rada v prosinci roku 2012 potvrdila Protidrogovou strategii EU (2013-2020) (7), jejímž cílem je zaujmout vyvážený přístup založený na současném snižování poptávky po drogách a nabídky drog, přičemž uznala, že snižování poptávky po drogách a snižování nabídky drog jsou vzájemně se posilujícími prvky politiky boje proti zakázaným drogám. Jedním z hlavních cílů uvedené strategie je nadále přispívat k měřitelnému snížení poptávky po drogách, drogové závislosti a zdravotních a sociálních rizik a škod spojených s užíváním drog. Zatímco program Drogová prevence a informovanost o drogách, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES (8), vycházel z právního základu pro oblast veřejného zdraví a vztahoval se na tyto aspekty, tento program vychází z různých právních základů a jeho cílem by měl být další rozvoj evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména prosazováním justiční spolupráce. V reakci na potřebu zjednodušení a v souladu s právním základem každého programu může tedy program Zdraví pro růst podporovat opatření doplňující činnost členských států při dosahování cíle, jímž je snížení škodlivých účinků drog na zdraví, a to i v oblasti informovanosti a prevence.
(10)
Dalším důležitým prvkem Protidrogové strategie EU (2013-2020) je omezení nabídky drog. Zatímco nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost by měl podporovat činnosti zaměřené na předcházení a boj proti obchodu s drogami a jiným formám trestné činnosti a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nedovolených drog, včetně držení a nákupu s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami, měl by se tento program vztahovat na ty aspekty protidrogové politiky, na které se nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost ani program Zdraví pro růst a které úzce souvisejí s obecným cílem tohoto programu.
(11)
V každém případě je třeba zajistit trvalé financování priorit programového období 2007-2013, které byly zachovány jako cíle v rámci nové Protidrogové strategie EU (2013-2020), a proto by měly být k dispozici finanční prostředky z programu Zdraví pro růst, nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost a tohoto programu v souladu s jejich příslušnými prioritami a právními základy a při vyloučení dvojího financování.
(12)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), článku 24 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989 by měl program podporovat ochranu práv dítěte, včetně práva na řádný proces, práva porozumět průběhu soudního řízení, práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na integritu a důstojnost. Program by měl být zaměřen zejména na zvýšení ochrany dítěte v rámci jednotlivých soudních systémů a na zlepšení přístupu dětí k spravedlnosti a prosazování práv dítěte by mělo být součástí provádění všech jeho činností.
(13)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento program měl podporovat zohlednění rovnosti žen a mužů a cílů v oblasti zákazu diskriminace ve všech svých činnostech. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(14)
Ze zkušeností s činností na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních předpisů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(15)
Ve svých závěrech přijatých ve dnech 22. a 23. září 2011 o zlepšení účinnosti budoucích finančních programů Unie na podporu justiční spolupráce Rada zdůraznila významnou úlohu finančních programů Unie v účinném provádění acquis Unie a opětovně vyjádřila potřebu transparentnějšího, flexibilnějšího, soudržnějšího a jednoduššího přístupu k těmto programům.
(16)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(17)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě tří programů zavedených rozhodnutím Rady 2007/126/SVV (9), rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1149/2007/ES (10) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 rovněž zdůrazňují potřebu zacílit financování na činnosti, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat k vytvoření evropského prostoru práva tím, že podpoří zásadu vzájemného uznávání, posílí vzájemnou důvěru mezi členskými státy, zdokonalí přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožní správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(19)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(20)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (11).
(22)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během svého trvání, by měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každý specifický cíl, která by tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Toto nařízení by mělo být prováděno v plném souladu s finančním nařízením. Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou platí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činností, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(25)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(26)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Práva, rovnost a občanství, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1381/2013 (13), nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost programu Zdraví pro růst, programu Erasmus+, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (14), rámcového programu Horizont 2020, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (15), a nástroje předvstupní pomoci (NPP II).
(27)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(28)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(29)
Program by měl být prováděn účinným způsobem, který by dodržoval zásadu řádného finančního řízení a zároveň by umožnil účinný přístup k programu potenciálním žadatelům. S cílem podpořit účinný přístup k programu by Komise měla vyvinout maximální úsilí zaměřené na zjednodušení a harmonizaci postupů podávání žádostí a dokumentů, správních formalit a požadavků v oblasti finančního řízení, na odstranění administrativní zátěže a na podporu žádostí o poskytnutí grantu podávaných subjekty, které se nacházejí v členských státech, jež jsou v programu nedostatečně zastoupeny. Informace o programu, jeho cílech, jednotlivých výzvách k podávání návrhů a jejich harmonogramu by měla Komise zveřejnit na zvláštní internetové stránce. Základní dokumenty a pokyny týkající se výzev k podávání návrhů by měly být k dispozici ve všech úředních jazycích orgánů Unie.
(30)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantová dohoda měla obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(31)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článkem 21 prováděcích pravidel by Komise měla vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(32)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva, založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména podporou justiční spolupráce v civilních a trestních věcech, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(33)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(34)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(35)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(36)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí č. 1149/2007/ES a rozhodnutí č. 1150/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Spravedlnost (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou, které přispívají k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva. Komise za tímto účelem zajistí, že akce vybrané k financování mají přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich přispění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému povědomí veřejnosti o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál k vytváření praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, a to zejména podporou justiční spolupráce v občanských a trestních věcech.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
usnadnění a podpora justiční spolupráce v občanských a trestních věcech;
b)
podpora a prosazování justičního vzdělávání, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, s cílem podporovat společnou právní a justiční kulturu;
c)
usnadnění účinného přístupu ke spravedlnosti pro všechny, včetně prosazování a podpory práv obětí trestných činů, při respektování práv na obhajobu;
d)
podpora iniciativ v oblasti protidrogové politiky, pokud jde o aspekty spojené s justiční spoluprací a předcházením trestné činnosti, které úzce souvisejí s obecným cílem programu, pokud se na ně nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nebo program Zdraví pro růst.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním veřejného povědomí a znalostí o právu a politikách Unie;
b)
s cílem zajistit účinnou justiční spolupráci v občanských a trestních věcech, zlepšováním znalostí o právu Unie, včetně hmotného a procesního práva, nástrojů justiční spolupráce a příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie, a o srovnávacím právu;
c)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání nástrojů Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
d)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a porozumění v oblasti občanského a trestního práva a právních a justičních systémů členských států a posilováním vzájemné důvěry;
e)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek pro řádné fungování evropského prostoru práva;
f)
zlepšováním účinnosti justičních systémů a jejich spolupráce prostřednictvím informačních a komunikačních technologií, včetně přeshraniční interoperability systémů a aplikací.
Článek 5
Začleňování
Program při provádění všech svých činností usiluje o podporu rovnosti žen a mužů a práv dítěte, a to i prostřednictvím justice vstřícné k dětem. Program dodržuje rovněž zákaz diskriminace z kteréhokoli z důvodů uvedených v článku 21 Listiny, v souladu s článkem 51 Listiny a v mezích v něm stanovených.
Článek 6
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, a rozvíjení internetových a dalších vzdělávacích modulů pro soudce a soudní zaměstnance;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie, včetně dalšího rozvoje portálu evropské e-justice jako nástroje ke zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora pro členské státy při provádění práva a politik Unie, podpora klíčových evropských aktérů a sítí na evropské úrovni, včetně sítí v oblasti justičního vzdělávání; a podpora činností sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi.
2. Evropská síť pro justiční vzdělávání obdrží grant na provozní náklady umožňující spolufinancování výdajů souvisejících s jejím stálým pracovním programem.
Článek 7
Účast
1. Přístup k tomuto programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), a zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 8
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 377 604 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací, a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každý specifický cíl přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, nesmí odchýlit o více než 5 procentních bodů pro každý specifický cíl. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9 za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 8 odst.5 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky v souladu s článkem 84 finančního nařízení a článkem 94 prováděcích pravidel;
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Zajistí se vhodné a spravedlivé rozdělování finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahuje toto nařízení. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování jak pro oblast civilního a trestního soudnictví, tak pro oblast justičního vzdělávání a iniciativy v oblasti protidrogové politiky spadající do působnosti programu.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
6. Pro usnadnění činností v oblasti justičního vzdělávání se v souladu s finančním nařízením při poskytování odpovídajícího financování zohlední náklady spojené s účastí soudců a soudních zaměstnanců na těchto činnostech, které vzniknou orgánům členských států.
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Práva, rovnost a občanství, nástrojem pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součástí Fondu pro vnitřní bezpečnost, programem Erasmus+, rámcovým programem Horizont 2020 a nástrojem předvstupní pomoci (NPP II).
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu, jako jsou Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (18), a Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost, zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 (19).
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Práva, rovnost a občanství, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Práva, rovnost a občanství, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (20) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (21) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich pravomocemi.
Článek 14
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 15 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívaných zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 16.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobý dopad programu a udržitelnost jeho účinků.
5. Hodnocení zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
Článek 15
Ukazatele
1. V souladu s článkem 14 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 6 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení podle pohlaví, věku a postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet a procentní podíl soudců a soudních zaměstnanců v cílové skupině, kteří se zúčastnili činností v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právu a politikách Unie ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce, mimo jiné prostřednictvím nástrojů informačních technologií a postupů zavedených na úrovni Unie;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu.
3. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
vnímaný dopad programu na otázku přístupu ke spravedlnosti na základě kvalitativních a kvantitativních údajů shromážděných na evropské úrovni;
b)
počet a kvalita nástrojů a prostředků vypracovaných prostřednictvím akcí financovaných programem;
c)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
d)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
e)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 16
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí 1149/2007/ES nebo rozhodnutí 1150/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují ustanovení těchto rozhodnutí. Vzhledem k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 9 rozhodnutí 2007/126/SVV, v článcích 10 a 11 rozhodnutí 1149/2007/ES a v článku 10 rozhodnutí 1150/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1382/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2013
de instituire a programului „Justiție” pentru perioada 2014-2020
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatele (1) și (2), articolul 82 alineatul (1) și articolul 84,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție în care persoanele sunt libere să circule. În acest scop, Uniunea poate adopta măsuri pentru a dezvolta cooperarea judiciară în materie civilă și penală și pentru a promova și sprijini acțiunea statelor membre în domeniul prevenirii criminalității. Respectarea drepturilor fundamentale, precum și a principiilor comune precum nediscriminarea, egalitatea de gen, accesul efectiv la justiție pentru toți, statul de drept și un sistem judiciar independent și performant ar trebui garantată în procesul de continuare a dezvoltării unui spațiu european de justiție.
(2)
În Programul de la Stockholm (4) Consiliul European a reafirmat prioritatea care trebuie acordată creării unui spațiu de libertate, securitate și justiție și a precizat, drept prioritate politică, crearea unei Europe a dreptului și a justiției. Finanțarea a fost identificată ca unul dintre instrumentele importante necesare pentru punerea în aplicare cu succes a priorităților politice ale Programului de la Stockholm. Obiectivele ambițioase stabilite de tratate și de Programul de la Stockholm ar trebui să fie realizate, printre altele, prin instituirea, pentru perioada 2014 - 2020, a unui program flexibil și eficient - programul „Justiție” - (denumit în continuare „programul”), care să faciliteze planificarea și punerea în aplicare. Obiectivul general și obiectivele specifice ale programului ar trebui să fie interpretate în conformitate cu orientările strategice relevante definite de Consiliul European.
(3)
Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 privind Strategia Europa 2020 stabilește o strategie pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Un domeniu al justiției performant, în care sunt eliminate obstacolele din calea procedurilor judiciare transfrontaliere și a accesului la justiție în situații transfrontaliere, ar trebui dezvoltat ca element crucial pentru sprijinirea obiectivelor specifice și a inițiativelor emblematice ale Strategiei Europa 2020 și pentru facilitarea mecanismelor destinate promovării creșterii economice.
(4)
În sensul prezentului regulament, sintagma „magistrații și personalul din justiție” ar trebui considerată ca incluzând judecători, procurori și personal auxiliar al instanțelor, precum și alți profesioniști din sectorul juridic asociați magistraților, precum avocați, notari, executori judecătorești, consilieri de reintegrare socială și supraveghere, mediatori și interpreți în instanță.
(5)
Formarea judiciară este un aspect central pentru consolidarea încrederii reciproce și îmbunătățirea cooperării dintre autoritățile judiciare și profesioniștii din diferitele state membre. Formarea judiciară ar trebui să fie văzută ca un element esențial în promovarea unei veritabile culturi judiciare europene în contextul comunicării Comisiei din 13 septembrie 2011 intitulată „Instaurarea unui climat de încredere în justiție la nivelul UE. O nouă dimensiune a formării judiciare europene”, al rezoluției Consiliului privind formarea profesională a judecătorilor, a procurorilor și a personalului din justiție în cadrul Uniunii Europene (5), al concluziilor Consiliului din 27 - 28 octombrie 2011 privind formarea judiciară europeană și al rezoluției Parlamentului European din 14 martie 2012 referitoare la formarea judiciară.
(6)
Formarea judiciară poate implica diferiți actori, cum ar fi autoritățile juridice, judiciare și administrative ale statelor membre, instituțiile academice, organismele naționale responsabile cu formarea judiciară, organizațiile sau rețelele de formare la nivel european sau rețelele de coordonatori din cadrul tribunalelor în domeniul dreptului Uniunii. Organismele și entitățile care urmăresc un obiectiv de interes european general în domeniul formării personalului din justiție, precum Rețeaua Europeană de Formare Judiciară, Academia de Drept European, Rețeaua Europeană a Consiliilor Judiciare, Asociația Consiliilor de Stat și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme a Uniunii Europene, Rețeaua de Președinți ai Curților Supreme de Justiție ale Uniunii Europene și Institutul European de Administrație Publică, ar trebui să își joace în continuare rolul în promovarea programelor de formare profesională cu o dimensiune europeană autentică pentru magistrați și personalul din justiție și ar putea, prin urmare, să primească sprijin financiar adecvat în conformitate cu procedurile și criteriile stabilite în programele de activitate anuale adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament.
(7)
Uniunea ar trebui să faciliteze activitățile de formare privind punerea în aplicare a dreptului Uniunii prin considerarea salariilor magistraților și ale personalului din justiție participant, suportate de autoritățile statelor membre, drept costuri eligibile sau cofinanțare în natură, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6) (denumit în continuare „regulamentul financiar”).
(8)
Accesul la justiție ar trebui să includă, în special, accesul la instanțe, la metode alternative de soluționare a litigiilor, precum și la funcționarii publici obligați prin lege să furnizeze părților consiliere juridică independentă și imparțială.
(9)
În decembrie 2012, Consiliul a aprobat Strategia UE în materie de droguri (2013 - 2020) (7), care vizează adoptarea unei abordări echilibrate, bazate pe reducerea simultană a cererii de droguri și a ofertei de droguri, recunoscând că reducerea cererii de droguri și reducerea ofertei de droguri sunt elemente care se consolidează reciproc în politica privind drogurile ilicite. Strategia respectivă menține drept unul dintre principalele sale obiective contribuția la o reducere cuantificabilă a cererii de droguri, a dependenței de droguri și a riscurilor și a efectelor nocive cauzate de droguri asupra societății și a sănătății. În timp ce programul „Prevenirea și informarea cu privire la consumul de stupefiante”, instituit prin Decizia nr. 1150/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8), se baza pe un temei juridic în domeniul sănătății publice și acoperea aceste aspecte, programul „Justiție” se bazează pe un temei juridic diferit și ar trebui să vizeze dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție bazat pe recunoașterea și încrederea reciproce, în special prin promovarea cooperării judiciare. Astfel, pentru a răspunde necesității de simplificare și în conformitate cu temeiul juridic al fiecărui program, programul „Sănătate pentru creștere economică” poate sprijini măsuri de completare a acțiunii statelor membre pentru realizarea obiectivului de reducere a problemelor de sănătate asociate drogurilor, inclusiv măsuri de informare și de prevenire.
(10)
Un alt element important al Strategiei UE în materie de droguri (2013 - 2020) este reducerea ofertei de droguri. În timp ce instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor, din cadrul Fondului pentru securitate internă, ar trebui să sprijine acțiunile care urmăresc prevenirea și combaterea traficului de droguri și a altor tipuri de infracțiuni, și mai ales măsurile care vizează producerea, fabricarea, extracția, vânzarea, transportul, importul și exportul de droguri ilegale, inclusiv deținerea și achiziționarea în vederea implicării în activități de trafic de droguri, prezentul program ar trebui să acopere aspectele specifice politicii privind drogurile care nu intră sub incidența instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, sau a programului „Sănătate pentru creștere economică” și care au o strânsă legătură cu obiectivul general al prezentului program.
(11)
În orice caz, ar trebui asigurată finanțarea continuă a priorităților din cadrul perioadei de programare 2007 - 2013 care au fost menținute drept obiective în cadrul noii Strategii a UE în materie de droguri (2013 - 2020) și, prin urmare, ar trebui să fie disponibile fonduri din programul „Sănătate pentru creștere economică”, prin intermediul instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, și prin prezentul program, în conformitate cu prioritățile și temeiurile lor juridice respective, evitându-se orice dublare a finanțării.
(12)
În temeiul articolului 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), al articolului 24 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (carta) și al Convenției din 1989 a Organizației Națiunilor Unite cu privire la drepturile copilului, programul ar trebui să sprijine protecția drepturilor copilului, inclusiv dreptul la un proces echitabil, dreptul de a înțelege procedurile, dreptul la respectarea vieții private și de familie și dreptul la integritate și demnitate. Programul ar trebui să urmărească, în special, să sporească protecția copilului în sistemele de justiție și accesul la justiție al copiilor și ar trebui să integreze promovarea drepturilor copilului în punerea în aplicare a tuturor acțiunilor sale.
(13)
În conformitate cu articolele 8 și 10 din TFUE, programul ar trebui să sprijine integrarea în toate activitățile sale a obiectivelor de egalitate între femei și bărbați și de nediscriminare. Ar trebui să se efectueze o monitorizare și o evaluare periodică pentru a aprecia modul în care aspectele privind combaterea discriminării și egalitatea între femei și bărbați sunt abordate în cadrul activităților programului.
(14)
Experiența acțiunilor la nivelul Uniunii a arătat că realizarea în practică a obiectivelor programului necesită combinarea mai multor instrumente, inclusiv acte juridice, inițiative de politică și finanțare. Finanțarea reprezintă un instrument important complementar măsurilor legislative.
(15)
În concluziile sale din 22 - 23 septembrie 2011 privind îmbunătățirea eficienței viitoarelor programe financiare ale Uniunii de sprijinire a cooperării judiciare, Consiliul a subliniat rolul important jucat de programele de finanțare ale Uniunii în punerea în aplicare eficientă a acquis-ului Uniunii și a reiterat necesitatea unui acces mai transparent, mai flexibil, mai coerent și mai raționalizat la programele respective.
(16)
Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011, intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, subliniază necesitatea de raționalizare și de simplificare a finanțării din partea Uniunii. În special în contextul crizei economice actuale, este extrem de important ca fondurile Uniunii să fie structurate și gestionate cu diligență maximă. Simplificarea semnificativă și gestionarea eficientă a finanțării pot fi obținute printr-o reducere a numărului de programe și prin raționalizarea, simplificarea și armonizarea normelor și a procedurilor privind finanțarea.
(17)
Răspunzând necesității privind simplificarea și gestionarea eficientă a finanțării, precum și facilitarea accesului la aceasta, programul ar trebui să continue și să dezvolte activitățile realizate anterior în baza celor trei programe instituite prin Decizia 2007/126/JAI a Consiliului (9), prin Decizia nr. 1149/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10) și prin Decizia nr. 1150/2007/CE. Evaluările intermediare ale acestor programe includ recomandări care urmăresc ameliorarea punerii în aplicare a programelor respective. Constatările acestor evaluări intermediare, precum și constatările evaluărilor ex-post respective trebuie avute în vedere la punerea în aplicare a prezentului program.
(18)
Comunicarea Comisiei din 19 octombrie 2010 intitulată „Revizuirea bugetului UE” și Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011, intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, subliniază importanța concentrării finanțării asupra activităților cu o valoare adăugată europeană clară, respectiv activitățile în care intervenția Uniunii poate aduce o valoare adăugată comparativ cu acțiunile întreprinse exclusiv de statele membre. Acțiunile care fac obiectul prezentului regulament ar trebui să contribuie la crearea unui spațiu european de justiție prin promovarea principiului recunoașterii reciproce, prin dezvoltarea încrederii reciproce între statele membre, prin consolidarea cooperării și a legăturilor transfrontaliere și prin aplicarea corectă, coerentă și consecventă a legislației Uniunii. Activitățile de finanțare ar trebui, de asemenea, să contribuie la o cunoaștere mai bună și mai eficientă a legilor și a politicilor Uniunii de către toți cei interesați și la crearea unei baze analitice solide pentru sprijinirea și dezvoltarea dreptului și a politicilor Uniunii, contribuind prin aceasta la punerea în aplicare corespunzătoare și la executarea acestora. Intervenția Uniunii permite realizarea consecventă a acestor acțiuni pe întreg teritoriul Uniunii și asigură economii de scară. În plus, Uniunea este mai în măsură decât statele membre să soluționeze problemele transfrontaliere și să ofere o platformă europeană pentru învățare reciprocă.
(19)
La selectarea acțiunilor pentru finanțare în cadrul programului, Comisia ar trebui să evalueze propunerile în funcție de criterii identificate în prealabil. Aceste criterii ar trebui să includă o evaluare a valorii adăugate europene a acțiunilor propuse. Se poate arăta că și proiectele naționale și proiectele de mică anvergură au valoare adăugată europeană.
(20)
Organismele și entitățile care au acces la program ar trebui să includă autoritățile naționale, regionale și locale.
(21)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a programului, pachet financiar care reprezintă principala valoare de referință în înțelesul punctului 17 din acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în materie bugetară și privind buna gestiune financiară (11), pentru Parlamentul European și pentru Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale.
(22)
Pentru a asigura programului suficientă flexibilitate pentru a răspunde evoluției necesităților și priorităților de politică aferente pe toată durata sa, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 290 din TFUE, acte delegate în ceea ce privește modificarea cu mai mult de 5 puncte procentuale a procentelor prevăzute în anexa la prezentul regulament pentru fiecare grup de obiective specifice. Pentru a evalua necesitatea unui astfel de act delegat, procentele respective ar trebui să se calculeze în baza pachetului financiar al programului pentru toată durata acestuia și nu pe baza creditelor anuale. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(23)
Prezentul regulament ar trebui pus în aplicare în deplină conformitate cu Regulamentul financiar. În special în ceea ce privește condițiile de eligibilitate pentru taxa pe valoarea adăugată (TVA) plătită de beneficiarii granturilor, eligibilitatea pentru TVA nu ar trebui să depindă de statutul juridic al beneficiarilor pentru activități care pot fi desfășurate de organisme și entități private și publice în aceleași condiții juridice. Ținând seama de caracterul specific al obiectivelor și activităților care fac obiectul prezentului regulament, ar trebui să se precizeze în cererile de propuneri că, pentru activitățile care pot fi desfășurate atât de entitățile publice, cât și de entitățile private, TVA-ul nedeductibil suportat de organismele și entitățile publice și private este eligibil, în măsura în care este plătit pentru aplicarea activităților de tipul formării sau al sensibilizării, care nu pot fi considerate drept exercitare a autorității publice. De asemenea, prezentul regulament ar trebui să folosească instrumentele de simplificare introduse prin Regulamentul financiar. De asemenea, criteriile stabilite pentru identificarea acțiunilor care urmează să fie sprijinite ar trebui să vizeze alocarea resurselor financiare disponibile pentru acțiunile care generează cel mai mare impact cu privire la obiectivele de politică urmărite.
(24)
Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare cu privire la adoptarea programelor de activitate anuale. Respectivele competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(25)
Programele de activitate anuale adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament ar trebui să asigure o distribuție adecvată a fondurilor între granturi și contractele de achiziții publice. Programul ar trebui să aloce fonduri în primul rând granturilor, păstrând totodată niveluri de finanțare suficientă pentru achizițiile publice. Procentul minim de cheltuieli anuale care urmează să fie alocat granturilor ar trebui să fie stabilit în programele de activitate anuale și nu ar trebui să fie mai mic de 65 %. Pentru a facilita planificarea proiectelor și cofinanțarea de către părțile interesate, Comisia ar trebui să stabilească un calendar clar pentru cererile de propuneri, selectarea proiectelor și deciziile de atribuire.
(26)
În vederea asigurării alocării eficiente a fondurilor de la bugetul general al Uniunii, ar trebui să se urmărească consecvența, complementaritatea și sinergiile între programele de finanțare care sprijină domeniile de politică aflate în strânsă legătură, în special între prezentul program și programul „Drepturi, egalitate și cetățenie” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1381/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13), instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, programul „Sănătate pentru creștere economică”, programul „Erasmus+” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1288/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14) programul-cadru „Orizont 2020” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II).
(27)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri proporționate pe întreaga durată a ciclului de cheltuieli, inclusiv prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, incorect plătite sau incorect utilizate și, după caz, aplicarea unor sancțiuni de natură administrativă și financiară în conformitate cu Regulamentul financiar.
(28)
În vederea punerii în aplicare a principiului de gestiune financiară solidă, prezentul regulament prevede instrumentele adecvate pentru evaluarea performanței acestuia. În acest scop, regulamentul definește obiective generale și specifice. Pentru a măsura gradul de realizare a obiectivelor specifice, ar trebui instituit un set de indicatori concreți și cuantificabili, care să rămână valabili pe întreaga durată a programului. Comisia ar trebui să prezinte anual Parlamentului European și Consiliului un raport de monitorizare bazat, printre altele, pe indicatorii stabiliți prin prezentul regulament și care ar trebui să ofere informații cu privire la utilizarea fondurilor disponibile.
(29)
Programul ar trebui pus în aplicare într-un mod eficace, respectându-se buna gestiune financiară și permițându-se în același timp accesul efectiv la program pentru eventualii solicitanți. Pentru a sprijini accesul efectiv la program, Comisia ar trebui să depună toate eforturile pentru a simplifica și pentru a armoniza procedurile și documentele pentru depunerea cererilor, formalitățile administrative și cerințele de gestiune financiară, pentru a elimina sarcinile administrative și a încuraja cererile de grant din partea entităților aflate în statele membre care sunt subreprezentate în cadrul programului. Comisia ar trebui să publice informații privind programul, obiectivele acestuia, diferitele cereri de propuneri și calendarele acestora pe o pagină de internet specială. Documentele de bază și orientările referitoare la cererile de propuneri ar trebui să fie disponibile în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii.
(30)
În conformitate cu articolul 180 alineatul (1) litera (l) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (16) („normele de aplicare”), acordul de grant ar trebui să prevadă dispoziții care să reglementeze vizibilitatea sprijinului financiar al Uniunii, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător, în care punerea la dispoziția publicului nu este posibilă sau nu este adecvată.
(31)
În conformitate cu articolul 35 alineatele (2) și (3) din Regulamentul financiar și cu articolul 21 din normele de aplicare ale acestuia, Comisia ar trebui să pună la dispoziție, într-un mod adecvat și în timp util, informații referitoare la beneficiari, precum și la natura și scopul măsurii finanțate din bugetul general al Uniunii. Informațiile respective ar trebui să fie puse la dispoziție cu respectarea întocmai a cerințelor de confidențialitate și securitate, în special de protecție a datelor cu caracter personal.
(32)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume acela de a contribui la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție pe baza recunoașterii și a încrederii reciproce, în special prin promovarea cooperării în materie civilă și în materie penală, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(33)
În conformitate cu articolul 3 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, Irlanda a notificat intenția sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentului regulament.
(34)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale.
(35)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale,
(36)
Pentru a asigura continuitatea finanțării activităților desfășurate anterior în temeiul Deciziei 2007/126/JAI, al Deciziei nr. 1149/2007/CE și al Deciziei nr. 1150/2007/CE, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Stabilirea și durata programului
(1) Prezentul regulament instituie programul „Justiție” („programul”).
(2) Programul acoperă perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Valoare adăugată europeană
(1) Programul finanțează acțiuni cu valoare adăugată europeană, care contribuie la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție. În acest scop, Comisia se asigură că acțiunile selectate pentru a primi finanțare urmăresc obținerea de rezultate cu valoare adăugată europeană.
(2) Valoarea adăugată europeană a acțiunilor, inclusiv cea a acțiunilor de mică anvergură și a celor naționale, se evaluează ținând seama de criterii precum contribuția acestora la punerea în aplicare consecventă și coerentă a dreptului Uniunii și la sensibilizarea generală a publicului cu privire la drepturile care derivă din acesta, potențialul acestora de a dezvolta încrederea reciprocă între statele membre și de a îmbunătăți cooperarea transfrontalieră, impactul transnațional al acestora, contribuția acestora la elaborarea și diseminarea celor mai bune practici sau potențialul acestora de a crea instrumente și soluții practice care abordează provocări transfrontaliere sau la nivelul Uniunii.
Articolul 3
Obiectiv general
Obiectivul general al programului este de a contribui la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție bazat pe recunoașterea și încrederea reciprocă, în special prin promovarea cooperării judiciare în materie civilă și penală.
Articolul 4
Obiective specifice
(1) În vederea îndeplinirii obiectivului general stabilit la articolul 3, programul urmărește următoarele obiective specifice:
(a)
facilitarea și sprijinirea cooperării judiciare în materie civilă și penală;
(b)
sprijinirea și promovarea formării judiciare, inclusiv a formării lingvistice privind terminologia juridică, pentru a favoriza o cultură juridică și judiciară comună;
(c)
facilitarea accesului efectiv al tuturor la justiție, inclusiv promovarea și sprijinirea drepturilor victimelor infracțiunilor, respectând totodată dreptul la apărare;
(d)
sprijinirea inițiativelor în domeniul politicii privind drogurile, în ceea ce privește aspectele referitoare la cooperarea judiciară și prevenirea criminalității care au o strânsă legătură cu obiectivul general al prezentului program, în măsura în care nu intră sub incidența instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă,sau a programului „Sănătate pentru creștere economică”;
(2) Obiectivele specifice ale programului sunt urmărite în special prin:
(a)
o mai bună conștientizare și cunoaștere de către public a dreptului și a politicilor Uniunii;
(b)
în vederea asigurării cooperării judiciare eficiente în materie civilă și penală, o mai bună cunoaștere a dreptului Uniunii, inclusiv a dreptului material și procedural, a instrumentelor de cooperare judiciară și a jurisprudenței relevante a Curții de Justiție a Uniunii Europene, precum și a dreptului comparat;
(c)
sprijinirea punerii în aplicare efective, cuprinzătoare și consecvente a instrumentelor Uniunii în statele membre, precum și monitorizarea și evaluarea acestora;
(d)
promovarea cooperării transfrontaliere, îmbunătățirea cunoașterii și înțelegerii reciproce a dreptului civil și penal și a sistemelor juridice și judiciare ale statelor membre, precum și sporirea încrederii reciproce;
(e)
îmbunătățirea cunoașterii și a înțelegerii obstacolelor potențiale în calea bunei funcționări a unui spațiu european de justiție;
(f)
îmbunătățirea eficienței sistemelor judiciare și a cooperării dintre acestea prin intermediul tehnologiei informației și comunicațiilor, inclusiv a interoperabilității transfrontaliere a sistemelor și aplicațiilor.
Articolul 5
Abordarea integratoare
În cadrul implementării tuturor acțiunilor sale, programul urmărește promovarea egalității dintre femei și bărbați, precum și a drepturilor copilului, printre altele printr-o justiție adaptată la nevoile copiilor. De asemenea, programul respectă interdicția de discriminare pe oricare dintre criteriile enumerate la articolul 21 din cartă, în conformitate cu și în limitele stabilite la articolul 51 din cartă.
Articolul 6
Tipuri de acțiuni
(1) Programul finanțează, printre altele, următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
activități analitice precum colectarea datelor și statisticile; elaborarea metodologiilor comune și, după caz, a indicatorilor sau etaloanelor; studii, cercetări, analize și sondaje; evaluări; elaborarea și publicarea de ghiduri, rapoarte și materiale educaționale; ateliere, seminare, reuniuni ale experților și conferințe;
(b)
activități de formare, precum schimbul de personal, ateliere, seminare, acțiuni de formare a formatorilor, inclusiv formări lingvistice privind terminologia juridică, precum și elaborarea de instrumente de formare online sau de alte module de formare pentru membrii corpului magistraților și ai personalului din justiție;
(c)
învățare reciprocă, cooperare, activități de sensibilizare și diseminare precum identificarea și schimbul de bune practici, abordările și experiențele inovatoare; organizarea de evaluări inter pares și învățare reciprocă; organizarea de conferințe, seminare, campanii de informare, inclusiv comunicarea instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele programului; compilarea și publicarea de materiale pentru diseminarea de informații privind programul și rezultatele acestuia; dezvoltarea, utilizarea și întreținerea sistemelor și instrumentelor, folosind tehnologiile informației și comunicațiilor, inclusiv dezvoltarea în continuare a portalului european e-justiție ca instrument de îmbunătățire a accesului cetățenilor la justiție;
(d)
sprijin pentru actorii principali ai căror activități contribuie la realizarea obiectivelor programului, precum sprijinul pentru statele membre la punerea în aplicare a dreptului și politicilor Uniunii, sprijin pentru actorii europeni-cheie și rețelele de la nivel european, inclusiv în domeniul formării judiciare, precum și sprijin pentru activitățile de interconectare la nivel european între organismele și entitățile specializate, precum și între autoritățile naționale, regionale și locale și organizațiile neguvernamentale.
(2) Rețeaua Europeană de Formare Judiciară primește un grant de funcționare pentru a cofinanța cheltuielile aferente programului său permanent de activitate.
Articolul 7
Participare
(1) Accesul la program este deschis tuturor organismelor și entităților stabilite în mod legal în:
(a)
statele membre;
(b)
țările membre ale Asociației Europene de Liber Schimb (AELS) care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European, în conformitate cu acordul respectiv;
(c)
țările candidate, potențialii candidați și țările aderente la Uniune în conformitate cu principiile generale și cu clauzele și condițiile generale privind participarea acestora la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru încheiate cu acestea și în deciziile consiliului de asociere, ori în acorduri similare..
(2) Organismele și entitățile cu scop lucrativ au acces la program numai împreună cu organizații fără scop lucrativ sau publice.
(3) Organismele și entitățile stabilite legal în țări terțe, altele decât cele care participă la program în conformitate cu alineatul (1) literele (b) și (c), în special țările care fac obiectul politicii europene de vecinătate, pot fi asociate la acțiunile programului, pe propria lor cheltuială, dacă acest lucru servește scopului acțiunilor respective.
(4) Comisia poate coopera cu organizațiile internaționale în condițiile stabilite prin programul de activitate anual relevant. Accesul la program este deschis organizațiilor internaționale care sunt active în domeniile vizate de program în conformitate cu Regulamentul financiar și programele de activitate anuale relevante.
Articolul 8
Buget
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada 2014 - 2020 este de 377 604 000 EUR.
(2) Alocarea financiară a programului poate acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de activitățile de pregătire, de monitorizare, de control, de audit și de evaluare necesare pentru gestionarea programului și evaluarea îndeplinirii obiectivelor acestuia. Fondurile alocate pot viza cheltuieli legate de studiile, reuniunile experților, acțiunile de informare și de comunicare necesare, inclusiv comunicarea la nivel instituțional a priorităților politice ale Uniunii în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele generale ale prezentului regulament, precum și cheltuieli legate de rețele informatice axate pe prelucrarea și schimbul de informații și de alte tipuri de asistență tehnică și administrativă necesare cu privire la gestionarea programului de către Comisie.
(3) Parlamentul European și Consiliul autorizează creditele anuale disponibile în limitele stabilite de cadrul financiar multianual instituit prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 (17) al Consiliului.
(4) În cadrul pachetului financiar al programului, sumele se alocă fiecărui obiectiv specific în conformitate cu procentele prevăzute în anexă.
(5) Comisia nu se abate de la procentele alocate în cadrul pachetului financiar, astfel cum sunt prevăzute în anexă, cu mai mult de 5 puncte procentuale pentru fiecare obiectiv specific. Dacă depășirea acestei limite se dovedește a fi totuși necesară, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9 pentru a modifica oricare dintre cifrele prevăzute în anexă cu mai mult de 5 puncte procentuale dar nu mai mult de 10 puncte procentuale.
Articolul 9
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 8 alineatul (5) îi este conferită Comisiei pentru durata programului.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 8 alineatul (5) poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 8 alineatul (5) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu ridică obiecții în termen de două luni de la data la care le-a fost notificat actul respectiv sau dacă, înainte de expirarea termenului respectiv, ambele instituții informează Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 10
Măsuri de punere în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul financiar.
(2) În vederea punerii în aplicare a programului, Comisia adoptă programe de activitate anuale sub forma unor acte de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 11 alineatul (2).
(3) Fiecare program de activitate anual pune în aplicare obiectivele programului stabilind următoarele:
(a)
acțiunile care urmează a fi întreprinse, în conformitate cu obiectivele generale și specifice prevăzute la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (1), inclusiv alocarea orientativă a resurselor financiare;
(b)
criteriile esențiale de eligibilitate, de selecție și de atribuire care urmează a fi utilizate pentru selectarea propunerilor care beneficiază de contribuții financiare, în conformitate cu articolul 84 din Regulamentul financiar și cu articolul 94 din normele de aplicare ale acestuia;
(c)
procentul minim din cheltuielile anuale care urmează a fi alocat pentru granturi.
(4) Se asigură distribuția adecvată și echitabilă a sprijinului financiar între diferitele domenii vizate de prezentul regulament. Atunci când decide cu privire la alocarea fondurilor către aceste domenii în programele anuale de activitate, Comisia ia în considerare necesitatea menținerii unor niveluri de finanțare suficiente în materie atât de justiție civilă, cât și de justiție penală, precum și pentru formarea judiciară și inițiativele din domeniul politicii privind drogurile, în limitele domeniului de aplicare al programului.
(5) Cererile de propuneri se publică anual.
(6) Pentru a facilita activitățile de formare judiciară, costurile asociate participării magistraților și a personalului din justiție în cadrul acestor activități, suportate de autoritățile statelor membre, se iau în considerare în conformitate cu Regulamentul financiar la momentul furnizării finanțării corespunzătoare.
Articolul 11
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 12
Complementaritate
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența de ansamblu, complementaritatea și sinergiile cu alte instrumente ale Uniunii, printre altele cu programul „Drepturi, egalitate și cetățenie”, instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, programul „Sănătate pentru creștere economică”, programul „Erasmus+”, programul-cadru „Orizont 2020” și Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II).
(2) Comisia garantează, de asemenea, consecvența, complementaritatea și sinergiile de ansamblu cu activitatea organelor, birourilor și agențiilor Uniunii care activează în domeniile vizate de obiectivele programului, cum ar fi Eurojust instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului (18) și Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (19).
(3) Programul poate împărți resursele cu alte instrumente ale Uniunii, în special cu programul „Drepturi, egalitate și cetățenie”, în vederea punerii în aplicare a acțiunilor care îndeplinesc obiectivele ambelor programe. O acțiune care a primit finanțare din partea prezentului program poate primi, de asemenea, finanțare din partea programului „Drepturi, egalitate și cetățenie”, cu condiția ca finanțarea să nu acopere aceleași elemente de cost.
Articolul 13
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a asigura că, atunci când sunt puse în aplicare acțiuni finanțate prin prezentul program, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea măsurilor preventive împotriva fraudei, a corupției și a altor activități ilegale, prin intermediul verificărilor eficiente și, în cazul constatării unor nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod greșit și, după caz, prin intermediul unor sancțiuni de natură administrativă și financiară eficiente, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții săi, precum și Curtea de Conturi dețin competența de a audita, în baza documentelor și la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit finanțare din partea Uniunii în cadrul programului.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (20) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (21), pentru a identifica cazurile de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu un contract de finanțare în cadrul programului.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, acordurile de grant și deciziile de acordare a granturilor, precum și contractele rezultate din punerea în aplicare a prezentului program, conțin dispoziții care împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze auditurile și investigațiile menționate la alineatele respective, în conformitate cu competențele care le revin.
Articolul 14
Monitorizare și evaluare
(1) Comisia monitorizează anual programul pentru a urmări punerea în aplicare a acțiunilor desfășurate în temeiul acestuia și îndeplinirea obiectivelor specifice prevăzute la articolul 4. Monitorizarea oferă, de asemenea, o metodă de evaluare a modului în care aspectele care țin de egalitatea de gen și de combaterea discriminării sunt abordate în cadrul acțiunilor programului.
(2) Comisia pune la dispoziția Parlamentului European și a Consiliului:
(a)
un raport anual de monitorizare privind indicatorii menționați la articolul 15 alineatul (2) și utilizarea fondurilor disponibile;
(b)
un raport de evaluare intermediară până la 30 iunie 2018;
(c)
un raport de evaluare ex-post până la 31 decembrie 2021.
(3) Prin raportul de evaluare intermediară se evaluează îndeplinirea obiectivelor programului, eficiența folosirii resurselor și valoarea adăugată europeană a programului, pentru a stabili dacă finanțarea în domeniile care fac obiectul programului ar trebui să fie reînnoită, modificată sau suspendată după 2020. De asemenea, raportul abordează posibilitățile de simplificare a programului, coerența internă și externă a acestuia, precum și măsura în care toate obiectivele și acțiunile își păstrează relevanța. Raportul ia în considerare, de asemenea, rezultatele evaluărilor ex-post ale programelor anterioare 2007 - 2013 instituite prin deciziile menționate la articolul 16.
(4) Raportul de evaluare ex-post evaluează impactul pe termen lung al programului și durabilitatea efectelor sale, în vederea utilizării acestor informații pentru stabilirea unui program ulterior.
(5) Rapoartele evaluează, de asemenea, modul în care aspectele care țin de egalitatea de gen și de nediscriminare sunt abordate în cadrul acțiunilor programului.
Articolul 15
Indicatori
(1) În conformitate cu articolul 14, următorii indicatori prevăzuți la alineatul (2) din prezentul articol servesc ca bază pentru monitorizarea și evaluarea gradului în care a fost îndeplinit fiecare obiectiv specific al programului menționat la articolul 4 prin acțiunile prevăzute la articolul 6. Acești indicatori se măsoară în funcție de o serie de valori de referință stabilite în prealabil, care să reflecte situația anterioară punerii în aplicare. Dacă este cazul, indicatorii sunt defalcați, printre altele, în funcție de sex, vârstă și handicap.
(2) Indicatorii menționați la alineatul (1) includ, printre altele, următoarele:
(a)
numărul și procentul persoanelor din grupul-țintă care au beneficiat de activitățile de sensibilizare finanțate de program;
(b)
numărul și procentul de membri ai corpului magistraților și ai personalului din justiție, aflați în grupul-țintă, care au participat la activitățile de formare, schimburile de personal, vizitele de studiu, atelierele și seminarele finanțate de program;
(c)
îmbunătățirea nivelului cunoașterii dreptului și politicilor Uniunii de către grupurile de participanți la acțiunile finanțate de program, comparativ cu întregul grup-țintă;
(d)
numărul de cazuri, activități de cooperare transfrontalieră și rezultate aferente, inclusiv cooperare prin intermediul instrumentelor informatice și al procedurilor stabilite la nivelul Uniunii;
(e)
evaluarea de către participanți a activităților la care au participat și a durabilității (preconizate a) acestora;
(f)
acoperirea geografică a activităților finanțate de program.
(3) În plus față de indicatorii menționați la alineatul (2), raportul de evaluare intermediară și cel de evaluare ex-post a programului evaluează, de asemenea, printre altele:
(a)
impactul perceput al programului asupra accesului la justiție, pe baza datelor calitative și cantitative culese la nivel european;
(b)
numărul și calitatea instrumentelor și mijloacelor elaborate prin acțiuni finanțate de program;
(c)
valoarea adăugată europeană a programului, inclusiv evaluarea activităților programului ținând seama de inițiative similare care au fost elaborate la nivel național sau european și care nu au beneficiat de finanțare din partea Uniunii, rezultatele (preconizate) ale acestora, precum și avantajele și/sau dezavantajele finanțării din partea Uniunii comparativ cu finanțarea națională pentru acest tip de activitate;
(d)
nivelul de finanțare în raport cu rezultatele obținute (eficiență);
(e)
posibilele obstacole de ordin administrativ, organizațional și/sau structural în calea unei puneri în aplicare mai bune, mai eficiente și efective a programului (posibilitatea simplificării).
Articolul 16
Măsuri tranzitorii
Acțiunile inițiate în temeiul Deciziei 2007/126/JAI, al Deciziei 1149/2007/CE sau al Deciziei 1150/2007/CE continuă să fie reglementate până la finalizare de dispozițiile deciziilor respective. În ceea ce privește acțiunile în cauză, trimiterile la comitetele prevăzute la articolul 9 din Decizia 2007/126/JAI, la articolele 10 și 11 din Decizia 1149/2007/CE și la articolul 10 din Decizia 1150/2007/CE se interpretează drept trimiteri la comitetul prevăzut la articolul 11 alineatul (1) din prezentul regulament.
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2013.