NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 421/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se mění směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství s cílem provést do roku 2020 mezinárodní dohodu o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření na emise z mezinárodní letecké dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví letecké dopravy má výrazně mezinárodní povahu. Globální přístup k řešení emisí z mezinárodní letecké dopravy nabízí nejlepší vyhlídky na zajištění dlouhodobé udržitelnosti
(2)
Unie se snaží zabezpečit budoucí mezinárodní dohody pro regulaci emisí skleníkových plynů z letecké dopravy, přičemž v mezidobí samostatně omezuje dopady změny klimatu způsobené činnostmi spojenými s provozováním letecké dopravy na letiště a z letišť v Unii. S cílem zajistit, aby se tyto cíle vzájemně doplňovaly a nevylučovaly, je vhodné vzít v úvahu vývoj na mezinárodních fórech a stanoviska na těchto fórech přijatá, a zejména zohlednit usnesení obsahující „Konsolidovaný přehled prováděných politik a postupů organizace ICAO v oblasti ochrany životního prostředí“, přijatý dne 4. října 2013 na 38. zasedání shromáždění Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
S cílem udržet dynamiku dosaženou na 38. zasedání shromáždění ICAO v roce 2013 a usnadnit pokrok na nadcházejícím 39. zasedání shromáždění ICAO v roce 2016 je proto žádoucí pokládat požadavky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) dočasně za splněné pro období do 31. prosince 2016, pokud jde o lety na letiště a z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP). Unie při tom zdůrazňuje, že stejně jako lze uplatňovat právní požadavky na lety na letiště a z letišť nacházející se ve státech EHP, lze zároveň uplatňovat právní požadavky na větší podíl emisí z letů mezi těmito letišti. Za účelem zajištění právní jistoty pro účely této odchylky by měly být lety mezi letišti ve státech EHP a letišti v zemích, které přistoupily k Unii v roce 2013, považovány za lety mezi státy EHP.
(4)
Je třeba připomenout, že podle směrnice 2003/87/ES určí způsob použití příjmů z dražby povolenek členské státy. Tyto příjmy nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by se měly využít za účelem boje proti změně klimatu v Unii a třetích zemích mimo jiné na opatření ke snižování emisí skleníkových plynů, na přizpůsobení se dopadům změny klimatu v Unii a ve třetích zemích, zejména v rozvojových zemích, na financování výzkumu a vývoje v oblasti zmírňování a přizpůsobování se, včetně letectví a letecké dopravy, na snížení emisí prostřednictvím nízko emisní dopravy a na pokrytí nákladů na správu systému Unie. Výnosy z dražby nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by měly být použity také na financování příspěvků do Globálního fondu pro energetickou účinnost a obnovitelnou energii a na opatření proti odlesňování. Transparentní používání příjmu získaných z dražeb povolenek podle směrnice 2003/87/ES je zásadní pro podporu závazků Unie. Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (4) mají členské státy předložit Komisi zprávu o použití příjmů z dražby těchto povolenek.
(5)
Odchylky stanovené v tomto nařízení zohledňují výsledky dvoustranných a mnohostranných vztahů se třetími zeměmi, které Komise bude jménem Unie rozvíjet i nadále s cílem podpořit využívání tržních mechanismů ke snížení emisí z letecké dopravy.
(6)
Je třeba připomenout, že směrnice 2003/87/ES stanoví možnost přijmout opatření, kterými se mění činnosti v oblasti letecké dopravy uvedené v příloze I této směrnice, pokud třetí země zavede opatření ke snížení dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(7)
Vyjednávání všech dohod mezi Unií a třetími zeměmi v oblasti letecké dopravy by mělo mít za cíl zajistit flexibilitu Unie při přijímání environmentálních opatření, a to i s ohledem na opatření ke zmírnění dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(8)
Aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže, je důležité, aby se všemi lety na stejné trase bylo zacházeno stejným způsobem.
(9)
S cílem zabránit nepřiměřené administrativní zátěži u nejmenších provozovatelů letadel by mělo být do přílohy I směrnice 2003/87/ES doplněno dočasné osvobození. Provozovatelé letadel, kteří nejsou provozovatelem neobchodní letecké dopravy produkující méně než 1 000 tun CO2 ročně by měli být proto vyňati z oblasti působnosti této směrnice, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020.
(10)
Je vhodné umožnit použití alternativního přístupu provozovatelům letadel, kteří jsou malými producenty emisí, pro ověření jejich emisí za účelem dalšího snížení jejich administrativní zátěže. Členské státy by měly být schopny zavést zjednodušující opatření, která řeší zejména potřeby provozovatelů letadel v neobchodní letecké dopravě, kteří jsou malými producenty emisí.
(11)
Zvláštní pozornost by měla být věnována zmírnění nebo dokonce odstranění jakýchkoli problémů týkajících se dostupnosti a konkurenceschopnosti, které se mohou vyskytnout u nejvzdálenějších regionů Unie. S ohledem na tuto skutečnost by měly být také lety mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP, zahrnuty do odchylky stanovené v rámci tohoto nařízení.
(12)
V zájmu zajištění právní jistoty pro provozovatele letadel a vnitrostátní orgány je vhodné prodloužit lhůtu pro vyřazení povolenek a vykázání emisí za rok 2013 do roku 2015.
(13)
Pro účely uplatňování této odchylky je důležité připomenout, že metodami pro přidělování a vydávání povolenek provozovatelům letadel jsou i nadále metody stanovené směrnicí 2003/87/ES, tedy metody vycházející z ověřených údajů o tunokilometrech za relevantní období zmíněná v uvedené směrnici.
(14)
Po skončení shromáždění organizace ICAO v roce 2016 a na základě jeho vstupů by Komise měla předložit Evropskému parlamentu a Radě úplnou zprávu. V této zprávě by Komise měla mimo jiné zvážit všechny možnosti pokrytí emisí z činností v oblasti letecké dopravy a případně rychle navrhnout opatření s cílem zajistit, aby byl zohledněn mezinárodní vývoj a byly řešeny veškeré otázky týkající se uplatňování odchylky. Komise by měla rovněž věnovat zvláštní pozornost environmentální účinnosti systému obchodování s emisemi Evropské unie (EU ETS), a v této souvislosti konkrétnímu přispění odvětví letecké dopravy, včetně způsobů, jak lépe sladit pravidla platná pro činnosti v oblasti letecké dopravy i stacionárních zařízení.
(15)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení dočasné odchylky pro monitorování, vykazování a vyřazování povolenek z letů do zemí a ze zemí mimo EHP od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, ulehčení administrativní zátěže a zjednodušení správy tohoto systému, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jeho rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(16)
Je nezbytné poskytnout provozovatelům letadel a vnitrostátním orgánům právní jistotu s ohledem na lhůtu pro vyřazení emisních povolenek do 30. dubna 2014, jak je uvedeno ve směrnici 2003/87/ES. Toto nařízení by tedy mělo být uplatňováno ode dne jeho přijetí.
(17)
Směrnice 2003/87/ES by měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2003/87/ES se mění takto:
1)
Vkládá se tento nový článek, který zní:
„Článek 28a
Odchylky platné do roku 2020 před provedením mezinárodní dohody o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření
1. Odchylně od čl. 12 odst. 2a, čl. 14 odst. 3 a článku 16 členské státy považují požadavky stanovené v uvedených ustanoveních za splněné a nepřijímají žádná opatření vůči provozovatelům letadel, pokud jde o:
a)
veškeré emise z letů na letiště nebo z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP) za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
b)
veškeré emise z letů mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
c)
vyřazení povolenek odpovídajících ověřeným emisím z letů mezi letišti ve státech EHP za rok 2013, které probíhá do 30. dubna 2015, a nikoli do 30. dubna 2014, a ověřeným emisím z těchto letů za rok 2013, které se vykazují do 31. března 2015, a nikoli do 31. března 2014.
Pro účely článků 11a, 12 a 14 se ověřené emise z jiných letů, než jsou lety uvedené v tomto prvním pododstavci, považují za ověřené emise provozovatele letadel.
2. Odchylně od čl. 3e odst. 5 a článku 3f se provozovateli letadla, který využívá odchylek stanovených v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku, vydají bezplatné povolenky v počtu sníženém úměrně ke snížení počtu povinně vyřazených povolenek, které jsou v uvedených písmenech stanoveny.
Odchylně od čl. 3f odst. 8 se povolenky, které nejsou přiděleny v důsledku uplatňování prvního pododstavce tohoto odstavce, zruší.
Pokud jde o činnost v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, členské státy zveřejní počet bezplatných povolenek v oblasti letectví přidělených jednotlivým provozovatelům letadel do 1. srpna 2014.
3. Odchylně od článku 3d členské státy vydraží povolenky v oblasti letectví v počtu sníženém úměrně ke snížení celkového počtu vydaných povolenek.
4. Odchylně od čl. 3d odst. 3 se počet povolenek, který má být jednotlivými členskými státy vydražen na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, sníží tak, aby odpovídal podílu přidělených emisí z letecké dopravy u letů, které nepodléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
5. Odchylně od článku 3g nejsou provozovatelé letadel povinni předkládat plány pro monitorování stanovující opatření pro monitorování a vykazování emisí u letů, které podléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
6. Odchylně od článků 3g, 12, 15 a 18a platí, že je-li celkový roční objem emisí provozovatele letadel nižší než 25 000 tun CO2, považují se jeho emise za ověřené, jestliže jsou stanoveny pomocí nástroje pro malé producenty emisí, který byl schválen nařízením Komise (EU) č. 606/2010 (5) a do kterého organizace Eurocontrol doplnila údaje ze svého nástroje pro podporu systému ETS. Členské státy mohou pro provozovatele letadel neobchodní letecké dopravy zavést zjednodušené postupy, pokud tyto postupy zajišťují stejnou přesnost jako nástroj pro malé producenty emisí.
7. Pro účely tohoto článku se lety mezi letišti ve státech EHP a zeměmi, které přistoupily k Unii v roce 2013, považují za lety mezi letišti ve státech EHP.
8. Komise pravidelně, a to nejméně jednou ročně, informuje Evropský parlament a Radu o pokroku dosaženém v jednáních v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a o úsilí zaměřeném na prosazení mezinárodního přijetí tržních mechanismů mezi třetími zeměmi. V návaznosti na shromáždění organizace ICAO v roce 2016 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o krocích zaměřených na uplatňování mezinárodní dohody o celosvětovém tržním opatření od roku 2020, které sníží nediskriminačním způsobem emise skleníkových plynů z letecké dopravy, a o informacích týkajících se využití příjmů, jež předkládají členské státy v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 525/2013.
Komise ve své zprávě posoudí, a v případě potřeby připojí, návrhy reagující na tento vývoj týkající se vhodného rozsahu pro pokrytí emisí z letů uskutečňovaných na letiště nebo z letišť v zemích mimo EHP od 1. ledna 2017. Komise ve své zprávě rovněž zváží řešení dalších otázek, které mohou při uplatňování odstavců 1 až 4 tohoto článku vyvstat, přičemž zachová zásadu rovného zacházení se všemi provozovateli letadel na téže trase.
(5) Nařízení Komise (EU) č. 606/2010 ze dne 9. července 2010 o schválení zjednodušeného nástroje vytvořeného Evropskou organizací pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol) pro odhad spotřeby paliva některých provozovatelů letadel s nízkými emisemi (Úř. věst. L 175, 10.7.2010, s. 25).“" 						
2)
V příloze I se ve sloupci „Činnosti“ tabulky pod nadpisem „Letectví“ v druhém pododstavci doplňuje nové písmeno, které zní:
„k)
od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 lety, jež by jinak spadaly pod tuto činnost, vykonávané provozovatelem neobchodní letecké dopravy, který provozuje lety s celkovou roční produkcí emisí nižší než 1 000 tun za rok.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. dubna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 421/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
de modificare a Directivei 2003/87/CE de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității în vederea punerii în aplicare, din 2020, a unui acord internațional privind aplicarea unei măsuri unice globale bazate pe piață pentru emisiile generate de aviația internațională
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Sectorul aviației are un puternic caracter internațional. O abordare globală a problematicii emisiilor generate de aviația internațională oferă cele mai bune perspective în ceea ce privește asigurarea sustenabilității pe termen lung.
(2)
Uniunea depune eforturi în vederea încheierii unui viitor acord internațional pentru a controla emisiile de gaze cu efect de seră generate de aviație și, între timp, limitează impactul asupra schimbărilor climatice generat de activitățile de aviație înspre și dinspre aerodromurile din Uniune prin acțiuni autonome. Pentru a garanta caracterul complementar și neconflictual al obiectivelor respective, este oportun să se țină seama de evoluțiile din cadrul forurilor internaționale și de pozițiile adoptate de acestea și, în special, de rezoluția care conține „Declarația consolidată privind continuarea politicii și a practicilor OACI în domeniul protecției mediului”, adoptată la 4 octombrie 2013 în cadrul celei de a 38-a sesiuni a Adunării Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI).
(3)
Prin urmare, pentru a menține dinamismul creat la cea de a 38-a sesiune a Adunării OACI din 2013 și a facilita progresele în cadrul celei de a 39-a sesiuni care va avea loc în 2016, este de dorit să se considere temporar că cerințele stabilite în Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) sunt îndeplinite pentru perioada până la 31 decembrie 2016 în ceea ce privește zborurile înspre și dinspre aerodromurile din țări din afara Spațiului Economic European (SEE). Procedând astfel, Uniunea subliniază că cerințele legale pot fi aplicate zborurilor înspre și dinspre aerodromurile situate în state din SEE, în același mod în care se pot aplica cerințe legale cu privire la emisiile generate de zborurile între respectivele aerodromuri. Pentru a asigura securitatea juridică, în sensul prezentei derogări, zborurile dintre aerodromurile situate în statele din SEE și aerodromurile situate în țări care au aderat la Uniune în 2013 ar trebui considerate ca fiind zboruri între state din SEE.
(4)
Se reamintește faptul că, în temeiul Directivei 2003/87/CE, statele membre ar trebui să fie cele care determină destinația veniturilor obținute în urma licitării certificatelor. Aceste venituri, sau valoarea lor financiară echivalentă, ar trebui să fie utilizate pentru a face față schimbărilor climatice în Uniune și în țările terțe, inter alia, pentru a reduce emisiile de gaze cu efect de seră, pentru adaptarea la impactul schimbărilor climatice în Uniune și în țările terțe, în special în țările în curs de dezvoltare, pentru a finanța cercetarea și dezvoltarea în domeniul atenuării efectelor și al adaptării, inclusiv, în special, în domeniul aeronautic și al transportului aerian, pentru a reduce emisiile prin folosirea transporturilor cu emisii reduse și pentru a acoperi cheltuielile de administrare a sistemului Uniunii. Veniturile obținute în urma licitației, sau valoarea lor financiară echivalentă, ar trebui afectate, de asemenea, finanțării contribuțiilor la Fondul mondial pentru eficiență energetică și energii regenerabile, precum și măsurilor de evitare a despăduririi. Transparența cu privire la utilizarea veniturilor obținute în urma licitării certificatelor în temeiul Directivei 2003/87/CE este esențială pentru susținerea angajamentelor Uniunii. În temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), statele membre transmit Comisiei un raport privind utilizarea veniturilor obținute din licitarea unor astfel de certificate.
(5)
Derogările prevăzute în prezentul regulament țin seama de rezultatele contactelor bilaterale și multilaterale cu țările terțe, pe care Comisia va continua să le întrețină în numele Uniunii, în vederea promovării utilizării mecanismelor de piață pentru reducerea emisiilor cauzate de sectorul aviației.
(6)
Se reamintește faptul că Directiva 2003/87/CE prevede posibilitatea adoptării de măsuri pentru modificarea activităților aviatice enumerate în anexa I la respectiva directivă, în cazul în care o țară terță introduce măsuri pentru reducerea impactului activităților din aviație asupra schimbărilor climatice.
(7)
Negocierea tuturor acordurilor privind aviația între Uniune și țări terțe ar trebui să aibă ca obiectiv garantarea flexibilității Uniunii de a acționa în probleme legate de protecția mediului, inclusiv în ceea ce privește măsurile de atenuare a impactului sectorului aviației asupra schimbărilor climatice.
(8)
Pentru a se evita denaturarea concurenței, este important ca toate zborurile de pe aceeași rută să fie tratate în același mod.
(9)
Pentru a evita în continuare o sarcină administrativă disproporționată pentru cei mai mici operatori de aeronave, ar trebui adăugată o derogare temporară în anexa I la Directiva 2003/87/CE. Operatorii de aeronave necomerciali care emit mai puțin de 1 000 de tone de CO2 pe an ar trebui, prin urmare, să fie excluși din domeniul de aplicare al respectivei directive, începând de la 1 ianuarie 2013 și până la 31 decembrie 2020.
(10)
Este oportun să li se permită operatorilor de aeronave care sunt mici emițători să aplice o metodă alternativă pentru verificarea emisiilor lor, astfel încât sarcina lor administrativă să fie redusă și mai mult. Statele membre ar trebui să fie capabile să pună în aplicare măsuri de simplificare care să răspundă în special nevoilor operatorilor necomerciali care sunt mici emițători.
(11)
Ar trebui să se acorde o atenție specială limitării sau chiar eliminării oricăror probleme de accesibilitate și competitivitate cu care se confruntă regiunile ultraperiferice ale Uniunii. În acest sens, derogarea stabilită în temeiul prezentului regulament ar trebui, de asemenea, să se aplice zborurilor dintre un aerodrom situat într-una din regiunile ultraperiferice în sensul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și un aerodrom situat într-o altă regiune a SEE.
(12)
În vederea asigurării securității juridice pentru operatorii de aeronave și pentru autoritățile naționale este necesar să se permită ca temenele de returnare și de raportare a emisiilor din 2013 să fie prelungite până în 2015.
(13)
Pentru aplicarea acestei derogări este important să se reamintească faptul că metodele de alocare și emitere a certificatelor pentru operatorii de aeronave rămân cele stabilite în Directiva 2003/87/CE, ceea ce înseamnă că se bazează pe datele tonă-kilometru verificate în ceea ce privește perioadele relevante la care se face referire.
(14)
După Adunarea OACI din 2016 și având în vedere rezultatele sale, Comisia ar trebui să prezinte un raport complet Parlamentului European și Consiliului. În acest raport, Comisia ar trebui, inter alia, să ia în considerare toate opțiunile pentru acoperirea emisiilor din activitățile de aviație și, dacă este cazul, să propună rapid măsuri pentru a garanta că evoluțiile internaționale pot fi luate în considerare și că orice aspecte legate de aplicarea derogării pot fi soluționate. Comisia ar trebui, de asemenea, să acorde o atenție specială eficacității ecologice a sistemului Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) și, în acest context, contribuției specifice a sectorului aviației, inclusiv modalităților pentru o mai bună aliniere a normelor aplicabile activităților din aviație, respectiv instalațiilor staționare.
(15)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume de a introduce o derogare temporară pentru monitorizarea, raportarea și returnarea cotelor aferente zborurilor înspre și dinspre țări din afara SEE între 1 ianuarie 2013 și 31 decembrie 2016, de a reduce sarcina administrativă și de a simplifica procesul de gestionare a sistemului, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere dimensiunea și efectele acțiunilor, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor menționate.
(16)
Este esențial să se asigure securitatea juridică pentru operatorii de aeronave și autoritățile naționale, având în vedere termenul de returnare stabilit pentru 30 aprilie 2014, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE. În consecință, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la data adoptării.
(17)
Directiva 2003/87/CE ar trebui modificată în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Directiva 2003/87/CE se modifică după cum urmează:
1.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 28a
Derogări aplicabile înainte de punerea în aplicare, până în 2020, a unui acord internațional de instituire a unei măsuri unice globale bazate pe piață
(1) Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2a), de la articolul 14 alineatul (3) și de la articolul 16, statele membre consideră că cerințele stabilite la dispozițiile respective sunt îndeplinite și nu iau măsuri împotriva operatorilor de aeronave în ceea ce privește:
(a)
toate emisiile generate de zborurile înspre și dinspre aerodromurile situate în țările din afara Spațiului Economic European (SEE) în fiecare an calendaristic de la 1 ianuarie 2013 până la 31 decembrie 2016;
(b)
toate emisiile generate de zborurile între un aerodrom situat într-una din regiunile ultraperiferice în sensul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și un aerodrom situat într-o altă regiune a SEE, în fiecare an calendaristic de la 1 ianuarie 2013 până la 31 decembrie 2016;
(c)
returnarea certificatelor corespunzătoare emisiilor verificate din 2013 pentru zborurile dintre aerodromurile situate în state din SEE care au loc până la 30 aprilie 2015, în loc de 30 aprilie 2014, și emisiile verificate din 2013 pentru zborurile care sunt raportate până la 31 martie 2015 în loc de 31 martie 2014.
În sensul articolelor 11a, 12 și 14, emisiile verificate ale altor zboruri decât cele menționate la primul paragraf sunt considerate emisii verificate ale operatorului de aeronave.
(2) Prin derogare de la articolul 3e alineatul (5) și de la articolul 3f, unui operator de aeronave care beneficiază de derogările prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b) de la primul paragraf i se eliberează un număr de certificate gratuite care se reduce proporțional cu reducerea obligației de returnare prevăzute la literele respective.
Prin derogare de la articolul 3f alineatul (8), certificatele care nu sunt alocate în urma aplicării primului paragraf de la prezentul alineat se anulează.
În ceea ce privește activitățile din perioada 1 ianuarie 2013-31 decembrie 2016, statele membre publică numărul de certificate alocate cu titlu gratuit pentru aviație fiecărui operator de aeronave până la data de 1 august 2014.
(3) Prin derogare de la articolul 3d, statele membre scot la licitație un număr de certificate pentru aviație care se reduce proporțional cu reducerea numărului total de certificate emise.
(4) Prin derogare de la articolul 3d alineatul (3), numărul de certificate care urmează să fie scoase la licitație de fiecare stat membru pentru perioada 1 ianuarie 2013-31 decembrie 2016 se reduce astfel încât să corespundă părții sale din emisiile produse de aviație atribuite pentru zborurile care nu fac obiectul derogărilor prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b) de la prezentul articol.
(5) Prin derogare de la articolul 3g, operatorii de aeronave nu trebuie să prezinte planuri de monitorizare în care să fie prezentate măsurile de monitorizare și raportare a emisiilor legate de zborurile care fac obiectul derogărilor prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b) de la prezentul articol.
(6) Prin derogare de la articolele 3g, 12, 15 și 18a, în cazul în care un operator de aeronave generează emisii anuale totale mai mici de 25 000 de tone de CO2, se consideră că emisiile acestuia sunt emisii verificate dacă sunt stabilite cu ajutorul instrumentului pentru mici emițători aprobat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 606/2010 al Comisiei (5) și încărcat cu date furnizate de Eurocontrol prin facilitatea sa de sprijin al ETS. Statele membre pot pune în aplicare proceduri simplificate pentru operatorii de aeronave necomerciali atât timp cât astfel de proceduri nu au un grad de acuratețe mai scăzut decât cel oferit de instrumentul pentru mici emițători.
(7) În sensul prezentului articol, zborurile între aerodromuri situate în state din SEE și țări care au aderat la Uniune în 2013 sunt considerate ca fiind zboruri între aerodromuri situate în state din SEE.
(8) Comisia informează periodic, și cel puțin o dată pe an, Parlamentul European și Consiliul cu privire la progresele înregistrate în negocierile din cadrul Organizației aviației civile internaționale (OACI), precum și la eforturile sale de promovare a acceptării pe plan internațional a mecanismelor de piață în rândul țărilor terțe. După Adunarea OACI din 2016, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind acțiunile de punere în aplicare a unui acord internațional privind o măsură globală bazată pe piață începând din 2020 care va reduce, în mod nediscriminatoriu, emisiile de gaze cu efect de seră generate de aviație, incluzând informații despre utilizarea veniturilor comunicate de statele membre în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
În raportul său, Comisia ia în considerare și, dacă este cazul, include propuneri ca reacție la respectivele evoluții privind sfera de aplicare adecvată pentru acoperirea emisiilor din activitățile de aviație înspre și dinspre aerodromurile situate în țări din afara SEE începând de la 1 ianuarie 2017. În raportul său, Comisia analizează, de asemenea, soluțiile pentru alte probleme care pot surveni în aplicarea alineatelor (1)-(4) de la prezentul articol, menținând în același timp egalitatea de tratament pentru toți operatorii de aeronave de pe aceeași rută.
(5) Regulamentul (UE) nr. 606/2010 al Comisiei din 9 iulie 2010 privind aprobarea unui instrument simplificat elaborat de organismul european pentru siguranța navigației aeriene (Eurocontrol) în vederea estimării consumului de combustibil al anumitor operatori aerieni mici emițători (JO L 175, 10.7.2010, p. 25).”" 						
2.
În anexa I, în coloana intitulată „Activități” din tabelul care figurează în anexa respectivă, la rubrica „Aviație”, se adaugă următoarea literă după litera (j):
„(k)
începând de la 1 ianuarie 2013 și până la 31 decembrie 2020, zborurile care, în afara prezentei litere, s-ar încadra în această activitate, efectuate de un operator de aeronave necomercial, ale cărui zboruri generează emisii anuale totale mai mici de 1 000 de tone pe an.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 30 aprilie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 aprilie 2014.