NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 19/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 19. ledna 2009 zmocnila Rada Komisi k tomu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států sjednala vícestrannou obchodní dohodu s členskými státy Andského společenství, které s Unií sdílely cíl v podobě dosažení ambiciózní, obsáhlé a vyvážené obchodní dohody.
(2)
Tato jednání byla uzavřena a Obchodní dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 26. června 2012, Evropský parlament s ní vyslovil souhlas dne 11. prosince 2012 a má být uplatňována podle svého článku 330.
(3)
Je nezbytné stanovit nejvhodnější postupy, jež zajistí účinné uplatňování některých ustanovení dohody, která se týkají dvoustranné ochranné doložky, a mechanismu stabilizace pro banány, který byl s Kolumbií a Peru dohodnut.
(4)
Dále je nezbytné vytvořit vhodné ochranné mechanismy, které zabrání vážným nepříznivým dopadům na pěstování banánů v Unii, což je velmi důležité odvětví pro zemědělce v mnoha nejvzdálenějších regionech Unie. Vzhledem k tomu, že možnosti diverzifikace těchto regionů jsou kvůli tamním přírodním podmínkám omezené, je pěstování banánů mimořádně citlivým odvětvím. Z tohoto důvodu je naprosto nezbytné vytvořit pro preferenční dovoz z dotčených třetích zemí účinné mechanismy a zajistit tak, aby pěstování banánů v Unii zůstalo zachováno za nejlepších možných podmínek, protože se v určitých oblastech, především v nejvzdálenějších regionech, jedná o klíčové odvětví z hlediska zaměstnanosti.
(5)
Měly by se definovat pojmy „vážná újma“, „hrozba vážné újmy“ a „přechodné období“, na které odkazuje článek 48 dohody.
(6)
Ochranná opatření by měla přicházet v úvahu pouze tehdy, jestliže se dotyčný produkt dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii, a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobcům v Unii vyrábějícím obdobné nebo přímo konkurující produkty, jak je stanoveno v článku 48 dohody.
(7)
Měla by existovat zvláštní ochranná opatření pro případ, že je dotyčný produkt dovážen v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace kteréhokoli z nejvzdálenějších regionů podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(8)
Ochranná opatření by měla mít jednu z forem uvedených v článku 50 dohody.
(9)
Sledování a přezkum dohody a šetření by měly být prováděny a případná nezbytná ochranná opatření ukládána co nejtransparentněji.
(10)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit výroční zprávu o provádění dohody a o uplatňování ochranných opatření a mechanismu stabilizace pro banány.
(11)
Výzvy v Kolumbii a Peru, pokud jde o lidská, sociální, pracovní a environmentální práva, vyžadují v souvislosti s produkty z těchto zemí úzký dialog mezi Komisí a organizacemi občanské společnosti v Unii.
(12)
Je třeba zdůrazňovat význam dodržování mezinárodních pracovních norem, které vypracovala a na které dohlíží Mezinárodní organizace práce.
(13)
Komise by měla sledovat, zda Kolumbie a Peru dodržují sociální a environmentální normy stanovené v hlavě IX dohody.
(14)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu zahájení řízení. Komise by měla od členských států obdržet informace včetně dostupných důkazů o jakémkoli vývoji dovozu, který by mohl vyžadovat použití ochranných opatření.
(15)
Spolehlivost statistik o veškerém dovozu z Kolumbie a Peru do Unie je proto nezbytná pro stanovení toho, zda jsou splněny podmínky pro použití ochranných opatření.
(16)
Nárůst dovozu, který by se soustředil do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by mohl v některých případech způsobit závažné zhoršení jejich hospodářské situace nebo vážnou újmu jejich hospodářské situaci anebo představovat hrozbu takového závažného zhoršení nebo vážné újmy. V případě, že se nárůst dovozu soustředí do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by Komise měla zavést opatření předchozí kontroly.
(17)
Existují-li dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení řízení, měla by Komise v souladu s článkem 51 dohody zveřejnit oznámení v Úředním věstníku Evropské unie.
(18)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu pro zahájení šetření, přístup zúčastněných stran k získaným informacím a kontrolu těchto informací, slyšení účastníků řízení, jakož i možnost účastníků řízení předložit svá stanoviska, jak stanoví článek 51 dohody.
(19)
Komise by měla Kolumbii a Peru písemně uvědomit o zahájení šetření a provést s nimi konzultace, jak je stanoveno v článku 49 dohody.
(20)
Dále je nezbytné v souladu s čl. 51 odst. 4 dohody stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o vhodnosti případných ochranných opatření, a to v zájmu zajištění rychlého rozhodování za účelem zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů.
(21)
Před uplatněním ochranného opatření by mělo být provedeno šetření, aniž by tím byla Komise zbavena možnosti za kritických okolností uplatnit prozatímní ochranná opatření, jak stanoví článek 53 dohody.
(22)
Podrobné monitorování by mělo usnadnit, aby bylo včas rozhodnuto o případném zahájení šetření či zavedení opatření. Komise by proto měla počínaje dnem, kdy začne být dohoda uplatňována, pravidelně sledovat dovoz banánů. Monitorování by mělo být na základě řádně odůvodněné žádosti rozšířeno na další odvětví.
(23)
Měla by existovat možnost rychle pozastavit preferenční celní sazby na dobu nejvýše tří měsíců, pokud dovoz překročí stanovený roční spouštěcí objem dovozu. Rozhodnutí o tom, zda by se měl použít mechanismus stabilizace pro banány či nikoli, by mělo zohledňovat stabilitu trhu Unie s banány.
(24)
Ochranná opatření by se měla uplatňovat pouze do té míry a tak dlouho, jak je nezbytné k předejití vážné újmě a k lepšímu přizpůsobení se. Měla by být stanovena maximální doba trvání ochranných opatření a konkrétní ustanovení o prodloužení a přezkumu takových opatření, jak je stanoveno v článku 52 dohody.
(25)
Komise by měla provést konzultace se zeměmi, kterých se opatření dotýkají.
(26)
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány stanovené v této dohodě vyžaduje jednotné podmínky pro přijetí prozatímních a konečných ochranných opatření, zavedení opatření předchozí kontroly, zastavení šetření bez uložení opatření a dočasné pozastavení preferenční celní sazby stanovené na základě mechanismu stabilizace pro banány, který byl s Kolumbií a Peru dohodnut. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měla Komise přijmout tato opatření v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2).
(27)
K přijetí kontrolních a prozatímních ochranných opatření s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich postupnou logiku ve vztahu k přijetí konečných ochranných opatření by měl být použit poradní postup. V případě, že by prodlení při zavádění prozatímních ochranných opatření mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, by měla být Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(28)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v rámci mechanismu stabilizace pro banány mají relativně krátké trvání, a proto, aby se zabránilo nepříznivému dopadu na trh Unie s banány, by Komise rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, které umožňují dočasné pozastavení preferenční celní sazby v rámci mechanismu stabilizace pro banány nebo které stanoví, že toto dočasné pozastavení není vhodné. V případě, že jsou okamžitě použitelné prováděcí akty uplatněny, měl by se použít poradní postup.
(29)
Komise by měla mechanismus stabilizace pro banány uplatňovat svědomitým a účinným způsobem s cílem zabránit hrozbě závažného zhoršení nebo závažnému zhoršení situace výrobců z nejvzdálenějších regionů Unie. Od 1. ledna 2020 zůstane použitelný obecný dvoustranný ochranný mechanismus, včetně zvláštních ustanovení pro nejvzdálenější regiony.
(30)
Pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatcích 2A a 5 k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze I dohody by měl být použit článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (3).
(31)
Toto nařízení by se mělo použít pouze pro produkty pocházející z Unie nebo z Kolumbie a Peru,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„produktem“ zboží pocházející z Unie či z Kolumbie nebo Peru. Produkt, který je předmětem šetření, může zahrnovat jednu či více celních položek nebo jejich dílčích segmentů v závislosti na konkrétních tržních podmínkách nebo jakoukoli segmentaci produktů, která se běžně používá ve výrobním odvětví Unie;
b)
„zúčastněnými stranami“ strany dotčené dovozem dotyčného produktu;
c)
„výrobním odvětvím Unie“ výrobci obdobných nebo přímo konkurujících produktů, kteří působí na území Unie jako celek, výrobci v Unii, jejichž společná výroba obdobných nebo přímo konkurujících produktů tvoří většinový podíl celkové výroby uvedených produktů v Unii nebo je-li obdobný nebo přímo konkurující produkt pouze jedním z několika produktů, které výrobci Unie vyrábějí, specifické provozy účastnící se výroby obdobného nebo přímo konkurujícího produktu;
d)
„vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení výrobního odvětví Unie;
e)
„hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
f)
„závažným zhoršením“ významné narušení hospodářského či výrobního odvětví Unie;
g)
„hrozbou závažného zhoršení“ podstatná narušení fungování, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
h)
„přechodným obdobím“ doba deseti let ode dne uplatňování dohody pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel pro zboží pocházející z Kolumbie a Peru uvedený v pododdílech 1 a 2 oddílu B k dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze 1 dohody (dále jen „Sazebník pro odstraňování cel“) stanoví dobu odstraňování cel kratší než deset let nebo doba odstraňování cel zvýšená o tři roky pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel stanoví dobu odstraňování cel deset či více let.
Zjištění existence hrozby vážné újmy ve smyslu písmene e) prvního pododstavce musí být založeno na ověřitelných faktech, a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo málo pravděpodobných možnostech. Pro účely zjištění existence hrozby vážné újmy by mimo jiné měly být zohledněny prognózy, odhady a analýzy vypracované na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
Článek 2
Zásady
1. Ochranné opatření může být uloženo v souladu s tímto nařízením, jestliže se produkt pocházející z Kolumbie nebo Peru v důsledku celních koncesí týkajících se dotčeného produktu podle dohody dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
2. Ochranné opatření může mít jednu z těchto forem:
a)
pozastavení dalšího snižování celní sazby na dotčený produkt podle Sazebníku pro odstraňování cel;
b)
zvýšení celní sazby na dotčený produkt na úroveň, která nepřesahuje nižší z následujících sazeb:
-
celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod (dále jen „DNV“) uplatňovanou na produkt a platnou v době, kdy se opatření přijímá, nebo
-
základní sazbu podle Sazebníku pro odstraňování cel.
Článek 3
Monitorování
1. Komise monitoruje vývoj statistických údajů o dovozu banánů z Kolumbie a Peru. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy a příslušným výrobním odvětvím Unie a pravidelně si s nimi vyměňuje údaje.
2. Obdrží-li Komise od dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření působnosti monitorování i na jiná odvětví.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční monitorovací zprávu o aktuálních statistických údajích o dovozu banánů z Kolumbie a Peru a o odvětvích, na něž bylo monitorování rozšířeno.
4. Komise monitoruje, zda Kolumbie a Peru dodržují sociální a environmentální normy stanovené v hlavě IX dohody.
Článek 4
Zahájení řízení
1. Řízení se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, které zahájení řízení odůvodňují.
2. Žádost o zahájení řízení musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti.
3. Řízení může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech nebo nejvzdálenějších regionech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení v souladu s čl. 5 odst. 5.
4. Pokud by vývoj dovozu z Kolumbie nebo Peru vyžadoval zavedení ochranných opatření, informuje o tom členský stát Komisi. Tato informace musí obsahovat dostupné důkazy v souladu s čl. 5 odst. 5.
5. Komise poskytne tuto informaci členským státům, jakmile obdrží žádost o zahájení řízení nebo pokud uvažuje o zahájení řízení z vlastního podnětu podle odstavce 1.
6. Je-li zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie v souladu s čl. 5 odst. 5 odůvodňující zahájení řízení, Komise se rozhodne řízení zahájit a zveřejní o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od okamžiku, kdy Komise obdrží žádost či sdělení podle odstavce 1.
7. Oznámení uvedené v odstavci 6 musí:
a)
obsahovat souhrn získaných informací a výzvu ke sdělení všech příslušných informací Komisi;
b)
stanovit lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit svá stanoviska a předat informace, mají-li být tato stanoviska a informace zohledněny během řízení;
c)
stanovit lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí podle čl. 5 odst. 9.
Článek 5
Šetření
1. Po zahájení řízení zahájí Komise šetření. Lhůta uvedená v odstavci 3 začíná dnem, kdy je rozhodnutí o zahájení šetření zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby každé takové žádosti vyhověly. Pokud jsou tyto informace v obecném zájmu a nejsou důvěrné ve smyslu článku 12, připojí se k souborům, které nejsou důvěrné, jak stanoví odstavec 8 tohoto článku.
3. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech, jako je neobvykle vysoký počet zúčastněných stran nebo složitá situace na trhu, může být tato lhůta prodloužena o další tři měsíce. Komise informuje všechny zúčastněné strany o každém takovém prodloužení a vysvětlí důvody, které ji k tomu vedly.
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a v případě potřeby se snaží tyto informace ověřit.
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které působí, mohly způsobit nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
6. Zúčastněné strany, které předaly informace podle čl. 4 odst. 7 písm. b), a zástupci Kolumbie nebo Peru mohou na základě písemné žádosti nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů orgánů Unie nebo jejích členských států, pokud jsou uvedené informace relevantní pro uplatnění jejich argumentů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 12 a Komise je při šetření používá. Zúčastněné strany, které předaly informace, mohou Komisi k informacím sdělit svá stanoviska. Uvedená stanoviska jsou Komisí brána v úvahu, pokud se opírají o dostatečné důkazy prima facie.
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní a ověřitelné.
8. Jakmile bude vytvořen nezbytný technický rámec, Komise zajistí heslem chráněný internetový přístup k souboru, který není důvěrný, a bude jej spravovat a jeho prostřednictvím poskytovat veškeré informace, jež jsou užitečné a nejsou přitom ve smyslu článku 12 důvěrné. Zúčastněným stranám,členským státům a Evropskému parlamentu se poskytne k této internetové platformě přístup.
9. Komise zúčastněné strany vyslechne, zejména pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že budou výsledkem šetření pravděpodobně dotčeny a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Komise vyslechne zúčastněné strany znovu, pokud existují zvláštní důvody pro jejich opětovné slyšení.
10. Nejsou-li informace předloženy v příslušných lhůtách stanovených Komisí nebo jsou-li šetření závažným způsobem kladeny překážky, může Komise na základě dostupných údajů učinit zjištění. Jestliže Komise zjistí, že jí zúčastněná strana nebo jakákoli třetí osoba sdělily nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít dostupné údaje.
11. Komise písemně informuje Kolumbii nebo Peru o zahájení šetření a o uložení prozatímních nebo konečných ochranných opatření.
Článek 6
Opatření předchozí kontroly
1. Komise může zavést opatření předchozí kontroly dovozu produktu pocházejícího z Kolumbie nebo Peru, pokud:
a)
je vývoj dovozu produktu takový, že by mohl vést k jedné ze situací uvedených v článcích 2 a 4, nebo
b)
prudký nárůst dovozu banánů se soustředí do jednoho či několika členských států nebo do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie.
2. Komise přijímá opatření předchozí kontroly poradním postupem podle čl. 14 odst. 2.
3. Doba platnosti opatření předchozí kontroly je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí, které následuje po prvním pololetí po jejich zavedení.
Článek 7
Uložení prozatímních ochranných opatření
1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za kritických okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, podle předběžného zjištění na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, že existují dostatečné důkazy prima facie o tom, že dovoz produktu pocházejícího z Kolumbie nebo Peru vzrostl v důsledku snížení nebo odstranění cel v souladu se Sazebníkem pro odstraňování cel a tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
Komise přijímá prozatímní ochranná opatření poradním postupem podle čl. 14 odst. 2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, včetně případu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, přijme Komise okamžitě použitelná prozatímní ochranná opatření postupem podle čl. 14 odst. 4.
2. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavci 1, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
3. Doba platnosti prozatímních ochranných opatření nesmí přesáhnout 200 kalendářních dnů.
4. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních ochranných opatření se automaticky vracejí.
5. Prozatímní ochranná opatření se po vstupu těchto opatření v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. Tato opatření ale nebrání tomu, aby byly do volného oběhu propuštěny produkty, které již jsou na cestě do Unie, pokud již nelze místo určení těchto produktů změnit.
Článek 8
Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise rozhodnutí o zastavení šetření a řízení přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede svá zjištění a odůvodněné závěry týkající se všech podstatných věcných a právních otázek a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 9
Uložení konečných ochranných opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 jsou splněny, vyzve Komise orgány Kolumbie nebo Peru ke konzultacím v souladu s článkem 49 dohody. Není-li do 45 dnů dosaženo uspokojivého řešení, může Komise přijmout rozhodnutí o uložení konečných ochranných opatření v souladu s přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede shrnutí podstatných skutečností a ohledů relevantních pro dané zjištění a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 10
Trvání a přezkum ochranných opatření
1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po dobu, která je nezbytná k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se. Uvedená doba nesmí přesáhnout dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 3.
2. V průběhu prodloužení doby trvání ochranných opatření zůstávají tato opatření v platnosti až do doby, než budou známy výsledky přezkumu podle odstavce 3.
3. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena až o dva roky, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se, a pokud existují důkazy o tom, že se výrobní odvětví Unie přizpůsobuje.
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
5. Zahájení šetření se zveřejní v souladu s čl. 4 odst. 6 a 7. Šetření musí být provedeno a jakékoli rozhodnutí o prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí být učiněno v souladu s články 5, 8 a 9.
6. Celková doba trvání ochranného opatření včetně jakéhokoli prozatímního ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky.
7. Ochranné opatření se nepoužije po uplynutí přechodného období.
8. Pro dovoz produktu, na který se již dříve takové opatření vztahovalo, se žádné ochranné opatření nepoužije, s výjimkou jednoho použití na dobu rovnající se polovině období, po které bylo takové opatření dříve použito, a to za předpokladu, že doba, během níž se ochranné opatření nepoužívalo, činila nejméně jeden rok.
Článek 11
Nejvzdálenější regiony Evropské unie
Pokud se jakýkoli produkt pocházející z Kolumbie nebo Peru dováží v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU, může být ochranné opatření zavedeno v souladu s touto kapitolou.
Článek 12
Důvěrnost informací
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Žádné informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez výslovného souhlasu poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Pokud však ten, kdo informaci poskytl, požádá, aby uvedená informace nebyla zveřejněna ani sdělena v obecné nebo souhrnné formě a pokud se prokáže, že žádost není oprávněná, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý dopad na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 13
Zpráva
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování, provádění a plnění závazků dohody a tohoto nařízení.
2. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předchozí kontroly, regionálních kontrolních a ochranných opatření a o zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření.
3. Zpráva obsahuje informace o činnostech různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody, včetně plnění závazků podle části IX dohody a o činnostech s poradními skupinami občanské společnosti.
4. Zpráva představuje shrnutí statistických údajů a vývoj obchodu s Kolumbií a Peru a zahrnuje aktuální statistické údaje o dovozu banánů z Kolumbie a Peru.
5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisí pozvat Komisi na ad hoc zasedání svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení.
6. Komise zprávu zveřejní do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (4) (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
5. Výbor může zkoumat záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.
KAPITOLA II
MECHANISMUS STABILIZACE PRO BANÁNY
Článek 15
Mechanismus stabilizace pro banány
1. Pro banány pocházející z Kolumbie nebo Peru spadající pod podpoložku kombinované nomenklatury 0803 00 19 (banány čerstvé, kromě banánů plantejnů) a zahrnuté v kategorii fáze „BA“ Sazebníku pro odstraňování cel platí do 31. prosince 2019 mechanismus stabilizace.
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu, jak je uvedeno ve druhém a třetím sloupci tabulky v příloze. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro Kolumbii nebo Peru, Komise přijme v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 14 odst. 4 přijme prováděcí akt, kterým může buď dočasně pozastavit preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku, nebo stanovit, že toto pozastavení není vhodné.
3. Při rozhodování o tom, zda by měla být uplatněna opatření podle odstavce 2, vezme Komise v úvahu dopad daného dovozu na situaci na trhu Unie s banány. Tento přezkum zahrnuje takové faktory jako vliv daného dovozu na úroveň cen v Unii, rozvoj dovozu z jiných zdrojů a celkovou stabilitu trhu Unie.
4. Pokud se Komise rozhodne pozastavit použitelné preferenční celní sazby, použije základní celní sazbu nebo celní sazbu podle DNV uplatňovanou v době, kdy se opatření přijímá, podle toho, která z nich je nižší.
5. Pokud Komise použije opatření uvedená v odstavcích 2 a 4, okamžitě provede konzultace s dotčenou zemí nebo s dotčenými zeměmi v zájmu analýzy a zhodnocení situace na základě dostupných faktických údajů.
6. Uplatněním mechanismu stabilizace pro banány uvedeného v této kapitole není dotčeno uplatnění jakýchkoli opatření vymezených v kapitole I tohoto nařízení. Opatření přijatá v souladu s ustanoveními obou kapitol však nelze uplatnit současně.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 a 4 jsou použitelná pouze v průběhu období, které končí dne 31. prosince 2019.
KAPITOLA III
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 16
Prováděcí pravidla
Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatcích 2A a 5 k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody a v dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze I dohody je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne uplatňování počátku dohody, jak stanoví článek 330 dohody. V Úředním věstníku Evropské unie se zveřejní oznámení uvádějící přesné datum počátku uplatňování dohody.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 19/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 ianuarie 2013
de aplicare a clauzei de salvgardare bilaterală și a mecanismului de stabilizare pentru banane din Acordul comercial între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
La 19 ianuarie 2009, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze un acord comercial multipartit în numele Uniunii Europene și al statelor sale membre cu țările membre ale Comunității Andine care împărtășeau obiectivul de a încheia un acord comercial ambițios, global și echilibrat.
(2)
Aceste negocieri au fost încheiate și Acordul comercial între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), a fost semnat la 26 iunie 2012, a obținut aprobarea Parlamentului European la 11 decembrie 2012 și urmează să fie aplicat conform dispozițiilor articolului 330 din acord.
(3)
Este necesar să se stabilească modalitățile cele mai adecvate pentru a garanta aplicarea efectivă a anumitor dispoziții ale acordului care se referă la clauza de salvgardare bilaterală și la aplicarea mecanismului de stabilizare pentru banane, care a fost convenit cu Columbia și Peru.
(4)
Este necesară, de asemenea, instituirea unor mecanisme adecvate de salvgardare pentru a se evita producerea de daune grave culturilor de banane din Uniune, sector cu o pondere foarte importantă pentru producătorii agricoli din multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii. Cultura bananelor este un sector deosebit de vulnerabil, având în vedere capacitatea redusă de diversificare a acestor regiuni, ca urmare a caracteristicilor lor naturale. Prin urmare, este indispensabilă instituirea unor mecanisme eficace menite să abordeze problema importurilor preferențiale din țări terțe în cauză, pentru a se garanta menținerea în condiții optime a producției de banane a Uniunii, deoarece acest sector este esențial în ceea ce privește ocuparea forței de muncă în anumite zone, mai ales în regiunile ultraperiferice.
(5)
Ar trebui definiți termenii „prejudiciu grav”, „amenințare de prejudiciu grav” și „perioadă de tranziție”, astfel cum sunt menționați la articolul 48 din acord.
(6)
Măsurile de salvgardare pot fi luate în considerare numai dacă produsul în cauză este importat în Uniune în cantități atât de ridicate, în termeni absoluți sau raportați la producția Uniunii, și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav producătorilor de produse similare sau direct concurente din Uniune, astfel cum se prevede la articolul 48 din acord.
(7)
Ar trebui să existe dispoziții specifice de salvgardare în cazul în care produsul în cauză este importat în cantități atât de ridicatei și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze deteriorarea gravă a situației economice a oricărei dintre regiunile ultraperiferice, astfel cum sunt menționate la articolul 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
(8)
Măsurile de salvgardare ar trebui să adopte una dintre formele menționate la articolul 50 din acord.
(9)
Sarcina urmăririi și revizuirii acordului, a desfășurării investigațiilor și, după caz, a impunerii unor măsuri de salvgardare ar trebui îndeplinită în modul cel mai transparent cu putință.
(10)
Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a acordului și aplicarea măsurilor de salvgardare și a mecanismului de stabilizare pentru banane.
(11)
Provocările din Columbia și din Peru în ceea ce privește drepturile omului, drepturile sociale, dreptul la muncă și drepturile privind mediul în legătură cu produsele din aceste țări impun un dialog strâns între Comisie și organizațiile societății civile din Uniune.
(12)
Ar trebui să se insiste asupra importanței respectării normelor internaționale în domeniul muncii elaborate și monitorizate de Organizația Internațională a Muncii.
(13)
Comisia ar trebui să monitorizeze respectarea de către Columbia și Peru a standardelor sociale și de mediu prevăzute la titlul IX din acord.
(14)
Ar trebui să existe dispoziții detaliate privind inițierea procedurilor. Comisia ar trebui să primească din partea statelor membre informații care să cuprindă dovezi disponibile referitoare la orice tendințe ale importurilor care ar putea face necesară aplicarea măsurilor de salvgardare.
(15)
Fiabilitatea datelor statistice referitoare la toate importurile din Columbia și Peru în Uniune este, așadar, de o importanță crucială pentru a se determina dacă sunt îndeplinite condițiile pentru aplicarea măsurilor de salvgardare.
(16)
În unele cazuri, o creștere a importurilor concentrată în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii sau în unul sau mai multe state membre poate provoca sau poate amenința să provoace o deteriorare gravă sau o prejudiciere gravă a situației lor economice. În cazul în care se înregistrează o creștere a importurilor concentrată în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii sau în unul sau mai multe state membre, Comisia ar trebui să poată introduce măsuri prealabile de supraveghere.
(17)
Dacă există suficiente dovezi prima facie pentru a justifica inițierea unei proceduri, Comisia ar trebui să publice un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, astfel cum se prevede la articolul 51 din acord.
(18)
Ar trebui să existe dispoziții detaliate privind inițierea investigațiilor, privind inspecțiile și accesul părților interesate la informațiile culese, privind audierea părților interesate implicate, precum și posibilitatea ca acestea să prezinte observații, astfel cum se prevede la articolul 51 din acord.
(19)
Comisia ar trebui să notifice în scris Columbia și Peru cu privire la inițierea unei investigații și să le consulte, astfel cum se prevede la articolul 49 din acord.
(20)
De asemenea, în conformitate cu articolul 51 alineatul (4) din acord, este necesar să se stabilească termene pentru inițierea unei investigații și pentru determinarea oportunității unor măsuri de salvgardare, cu scopul de a asigura desfășurarea cu rapiditate a acestui proces, în vederea creșterii certitudinii juridice a operatorilor economici în cauză.
(21)
Aplicarea oricărei măsuri de salvgardare ar trebui să fie precedată de o investigație, sub rezerva dreptului Comisiei de a aplica măsuri provizorii de salvgardare în circumstanțe critice, astfel cum se menționează la articolul 53 din acord.
(22)
O monitorizare strictă ar facilita luarea la timp a unei decizii de inițiere a unei investigații sau de impunere a unor măsuri. De aceea, Comisia ar trebui să monitorizeze cu regularitate importurile de banane începând cu data aplicării acordului. Monitorizarea ar trebui extinsă la alte sectoare numai în urma unei cereri justificate în mod corespunzător.
(23)
Ar trebui să existe posibilitatea de a suspenda rapid taxele vamale preferențiale, pentru o perioadă de maximum trei luni, în cazul în care importurile depășesc un anumit volum anual, definit ca import de declanșare a mecanismului. Decizia de a aplica sau nu mecanismul de stabilizare pentru banane ar trebui să țină seama de stabilitatea pieței bananelor din Uniune.
(24)
Măsurile de salvgardare ar trebui aplicate numai în măsura și pe perioada considerate necesare pentru a preveni prejudiciul grav și pentru a facilita adaptarea. Ar trebui să se determine durata maximă a măsurilor de salvgardare și să se stabilească dispoziții specifice privind prelungirea și revizuirea acestor măsuri, astfel cum se menționează la articolul 52 din acord.
(25)
Comisia ar trebui să deschidă consultări cu țara afectată de măsuri.
(26)
Aplicarea clauzei de salvgardare bilaterală și a mecanismului de stabilizare pentru banane prevăzută în acord necesită condiții uniforme pentru adoptarea de măsuri de salvgardare atât provizorii, cât și definitive, pentru impunerea de măsuri de supraveghere prealabile, pentru închiderea unei investigații fără impunerea de măsuri, și pentru suspendarea temporară a taxelor vamale preferențiale instituite în temeiul mecanismului de stabilizare pentru banane care a fost convenit cu Columbia și Peru. Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, măsurile respective ar trebui adoptate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (2).
(27)
Procedura de consultare ar trebui să fie folosită pentru adoptarea de măsuri de supraveghere și de măsuri provizorii de salvgardare, având în vedere efectele respectivelor măsuri și logica lor secvențială, în legătură cu adoptarea de măsuri de salvgardare definitive. În cazul în care o întârziere în impunerea măsurilor provizorii de salvgardare ar cauza prejudicii dificil de remediat, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare aplicabile imediat.
(28)
Având în vedere natura și durata relativ scurtă a măsurilor prevăzute în mecanismul de stabilizare pentru banane și pentru a preveni un impact negativ asupra situației pieței bananelor din Uniune, Comisia ar trebui, de asemenea, să adopte acte de punere în aplicare aplicabile imediat pentru suspendarea temporară a taxelor vamale preferențiale stabilite în cadrul mecanismului de stabilizare pentru banane, sau pentru a stabili că o astfel de suspendare temporară nu este oportună. În cazul aplicării unor acte de punere în aplicare aplicabile imediat de acest tip, ar trebui utilizată procedura de consultare.
(29)
Comisia ar trebui să utilizeze în mod responsabil și eficace mecanismul de stabilizare pentru banane, pentru a evita amenințarea unei deteriorări grave sau deteriorarea gravă a situației producătorilor din regiunile ultraperiferice ale Uniunii. De la 1 ianuarie 2020, mecanismul general bilateral de salvgardare, inclusiv dispozițiile speciale pentru regiunile ultraperiferice, continuă să se aplice.
(30)
În scopul adoptării normelor de aplicare necesare pentru aplicarea normelor prevăzute în apendicele 2A și 5 din anexa II („privind definirea noțiunii de «produse originare» și metodele de cooperare administrativă”) și apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord, se aplică articolul 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (3).
(31)
Prezentul regulament ar trebui să se aplice numai produselor originare din Uniune sau din Columbia sau Peru,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII DE SALVGARDARE
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament:
(a)
„produs” înseamnă o marfă originară din Uniune sau din Columbia sau Peru. Un produs care face obiectul unei investigații poate acoperi una sau mai multe linii tarifare sau un subsegment al acestora, în funcție de circumstanțele specifice ale pieței sau orice segmentare a produsului aplicată în mod obișnuit în industria Uniunii;
(b)
„părți interesate” înseamnă părțile vizate de importurile produsului în cauză;
(c)
„industria Uniunii” înseamnă totalitatea producătorilor de produse similare sau direct concurente din Uniune, aflați în activitate pe teritoriul Uniunii, producătorii din Uniune ale căror producții colective de produse similare sau direct concurente constituie o proporție majoră a producției totale a produselor respective în Uniune sau, în cazurile în care un produs similar sau direct concurent este doar unul dintre cele câteva produse fabricate de producătorii din Uniune, operațiunile specifice realizate pentru producerea produsului similar sau direct concurent;
(d)
„prejudiciu grav” înseamnă o deteriorare generală gravă;
(e)
„amenințare de prejudiciu grav” înseamnă iminența evidentă a unui prejudiciu grav;
(f)
„deteriorare gravă” înseamnă disfuncționalități semnificative într-un sector sau în cadrul unei industrii a Uniunii;
(g)
„amenințare de deteriorare gravă” înseamnă iminența evidentă a unor disfuncționalități semnificative;
(h)
„perioadă de tranziție” înseamnă o perioadă de zece ani de la data aplicării acordului pentru un produs pentru care calendarul de eliminare a tarifelor pentru mărfuri provenind din Columbia și Peru, astfel cum se prevede în subsecțiunile 1 și 2 din secțiunea B din apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord („Calendarul de eliminare a tarifelor”) prevede o perioadă de eliminare a tarifelor mai mică de zece ani, sau perioada de eliminare a tarifelor plus trei ani, pentru un produs, pentru care calendarul de eliminare a tarifelor prevede o perioadă de eliminare a tarifelor de zece ani sau mai mare.
Determinarea existenței unei amenințări de prejudiciu grav în sensul primului paragraf litera (e) se bazează pe fapte verificabile, și nu doar pe o afirmație, presupunere sau posibilitate îndepărtată. Pentru determinarea existenței unei amenințări de prejudiciu grav, previziunile, estimările și analizele făcute pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5) trebuie luate în considerare, printre altele.
Articolul 2
Principii
(1) În conformitate cu prezentul regulament, poate fi impusă o măsură de salvgardare atunci când un produs originar din Columbia sau Peru, ca urmare a concesiilor tarifare din cadrul acordului cu privire la respectivul produs, este importat în Uniune în cantități atât de ridicate, în termeni absoluți sau raportați la producția Uniunii și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav industriei Uniunii.
(2) Măsurile de salvgardare pot lua una dintre următoarele forme:
(a)
o suspendare a unei reduceri suplimentare a taxei vamale aplicate produsului în cauză prevăzută în calendarul de eliminare a tarifelor;
(b)
o creștere a taxei vamale aplicate produsului în cauză la un nivel care să nu depășească valoarea cea mai mică a:
-
nivelului taxei vamale aplicate națiunii celei mai favorizate (denumită în continuare „NCMF”) pentru produsul în cauză în momentul luării măsurii; sau
-
ratei de bază astfel cum se prevede în calendarul de eliminare a tarifelor.
Articolul 3
Monitorizare
(1) Comisia monitorizează evoluția statisticilor importurilor de banane din Columbia și Peru. În acest scop, Comisia cooperează și face schimb de informații în mod regulat cu statele membre și cu industria Uniunii.
(2) În baza unei cereri justificate în mod corespunzător din partea sectoarelor industriale vizate, Comisia poate lua în considerare extinderea domeniului monitorizării și la alte sectoare.
(3) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual de monitorizare cu privire la datele statistice actualizate referitoare la importurile de banane din Columbia și Peru, precum și la sectoarele la care a fost extinsă monitorizarea.
(4) Comisia monitorizează respectarea de către Columbia și Peru a standardelor sociale și de mediu prevăzute la titlul IX din acord.
Articolul 4
Inițierea procedurilor
(1) O procedură se inițiază la cererea unui stat membru, de către orice persoană juridică sau asociație fără personalitate juridică care acționează în numele industriei Uniunii, sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care Comisia consideră că există suficiente dovezi prima facie, constatate pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5), care să justifice inițierea unei astfel de proceduri.
(2) Cererea de inițiere a unei proceduri trebuie să conțină dovezi că sunt îndeplinite condițiile de impunere a măsurilor de salvgardare prevăzute la articolul 2 alineatul (1). Cererea conține, în general, următoarele informații: rata și volumul creșterii importurilor la produsul în cauză în valori absolute și relative, cota de piață internă absorbită de creșterea importurilor și variațiile nivelului vânzărilor, producția, productivitatea, utilizarea capacităților, profiturile și pierderile și ocuparea forței de muncă.
(3) De asemenea, poate fi inițiată o procedură și în cazul în care se constată o creștere bruscă a importurilor concentrate în unul sau mai multe state membre sau în regiunile ultraperiferice, cu condiția să existe suficiente dovezi prima facie că sunt îndeplinite condițiile pentru inițiere, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5).
(4) Un stat membru informează Comisia în cazul în care evoluțiile importurilor din Columbia și Peru par să necesite măsuri de salvgardare. Informațiile respective trebuie să cuprindă dovezile disponibile, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5).
(5) Comisia furnizează informațiile respective statelor membre atunci când primește o cerere de inițiere a unei proceduri sau atunci când consideră că este adecvată inițierea unei proceduri din proprie inițiativă în temeiul alineatului (1).
(6) În cazul în care par să existe suficiente dovezi prima facie în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) pentru a justifica inițierea unei proceduri, Comisia inițiază procedura și publică un aviz cu privire la aceasta în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Inițierea procedurii se realizează în termen de o lună de la data primirii de către Comisie a cererii sau a informațiilor, în temeiul alineatului (1).
(7) Avizul menționat la alineatul (6):
(a)
oferă un rezumat al informațiilor primite și prevede ca orice informație relevantă să fie comunicată Comisiei;
(b)
stabilește termenul în care părțile interesate își pot face cunoscut punctul de vedere în scris și pot comunica informații, dacă trebuie să se țină seama de aceste puncte de vedere și informații în timpul procedurii;
(c)
stabilește termenul în care părțile interesate pot cere să fie audiate de către Comisie în conformitate cu articolul 5 alineatul (9).
Articolul 5
Investigații
(1) După inițierea procedurii, Comisia începe o investigație. Perioada prevăzută la alineatul (3) începe de la data în care decizia de inițiere a investigației este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Comisia poate solicita statelor membre să furnizeze informații și statele membre iau toate măsurile necesare pentru a da curs oricăror astfel de cereri. Dacă aceste informații sunt de interes general și nu sunt confidențiale în sensul articolului 12, acestea sunt incluse în dosarele neconfidențiale, astfel cum se prevede la alineatul (8) de la prezentul articol.
(3) Atunci când este posibil, investigația se finalizează în termen de șase luni de la inițiere. Termenul respectiv poate fi prelungit cu încă trei luni în circumstanțe excepționale, cum ar fi numărul neobișnuit de mare al părților interesate sau situațiile de piață complexe. Comisia informează toate părțile interesate cu privire la o astfel de prelungire și explică motivele acesteia.
(4) Comisia adună toate informațiile pe care le consideră necesare în vederea determinării faptelor cu privire la condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1) și, după caz, face eforturi să verifice aceste informații.
(5) În cadrul investigației, Comisia evaluează toți factorii relevanți de natură obiectivă și măsurabilă care influențează situația industriei Uniunii, în special nivelul și volumul creșterii importurilor la produsul în cauză, în termeni absoluți și relativi, cota de piață internă absorbită de importurile sporite și variațiile nivelului vânzărilor, producția, productivitatea, utilizarea capacităților, profiturile și pierderile și ocuparea forței de muncă. Această listă nu este exhaustivă și Comisia poate lua în considerare și alți factori relevanți pentru a stabili dacă există un prejudiciu grav sau o amenințare de prejudiciu grav, cum ar fi stocurile, prețurile, rentabilitatea capitalului investit, fluxul de numerar și alți factori care cauzează sau care ar fi putut cauza prejudicii grave sau prezintă o amenințare de prejudiciu grav la adresa industriei Uniunii.
(6) Părțile interesate care au comunicat informații în conformitate cu articolul 4 alineatul (7) litera (b) și reprezentanții Columbiei sau din Peru pot lua cunoștință, prin cerere scrisă, de toate informațiile furnizate Comisiei în legătură cu investigația, cu excepția documentelor interne întocmite de către autoritățile Uniunii sau de către cele ale statelor sale membre, cu condiția ca aceste informații să fie relevante în vederea prezentării dosarului lor, să nu fie confidențiale, în sensul articolului 12, și să fie utilizate de către Comisie în cadrul investigației. Părțile interesate care au comunicat informații pot prezenta Comisiei observațiile lor privind aceste informații. Atunci când există suficiente dovezi prima facie în sprijinul observațiilor respective, Comisia le ia în considerare.
(7) Comisia se asigură că toate datele și statisticile utilizate în cadrul investigației sunt disponibile, inteligibile, transparente și verificabile.
(8) De îndată ce există condițiile tehnice necesare, Comisia asigură accesul online, protejat de o parolă, la dosarul neconfidențial, pe care îl gestionează și prin care se difuzează toate informațiile relevante și care nu sunt confidențiale în sensul articolului 12. Se acordă acces la această platformă online părților interesate, statelor membre și Parlamentului European.
(9) Comisia audiază părțile interesate, în special în cazul în care acestea au cerut acest lucru în scris, în termenul stabilit în avizul publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, arătând că rezultatul investigației este susceptibil de a le afecta și că există motive speciale pentru a fi audiate.
Comisia audiază părțile interesate și cu alte ocazii, dacă există motive speciale în acest sens.
(10) Atunci când informațiile nu sunt furnizate în termenul stabilit de Comisie sau atunci când investigația este împiedicată în mod semnificativ, Comisia poate trage concluzii pe baza datelor disponibile. În cazul în care Comisia constată că o parte interesată sau o parte terță a furnizat informații false sau care induc în eroare, aceasta nu ține seama de informațiile respective și poate utiliza datele disponibile.
(11) Comisia notifică Columbia sau Peru, în scris, cu privire la inițierea unei investigații și instituirea măsurilor de salvgardare provizorii sau definitive.
Articolul 6
Măsuri prealabile de supraveghere
(1) Comisia poate adopta măsuri prealabile de supraveghere cu privire la importurile din Columbia sau Peru atunci când:
(a)
evoluția importurilor unui produs este de așa natură încât ar putea duce la una dintre situațiile menționate la articolele 2 și 4; sau
(b)
se constată o creștere bruscă a importurilor de banane concentrate în unul sau mai multe state membre ori în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii.
(2) Comisia adoptă măsuri prealabile de supraveghere în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 14 alineatul (2).
(3) Măsurile de supraveghere prealabilă au o perioadă de valabilitate limitată. În lipsa unor dispoziții contrare, acestea nu mai sunt valabile la sfârșitul celei de-a doua perioade de șase luni care urmează primei perioade de șase luni de la introducerea acestora.
Articolul 7
Instituirea de măsuri de salvgardare provizorii
(1) Se aplică măsuri de salvgardare provizorii în circumstanțe critice în care o întârziere ar provoca daune care ar fi dificil de reparat, în conformitate cu o constatare preliminară pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5) conform căreia există suficiente dovezi prima facie că importurile unui produs originar din Columbia sau Peru au crescut în urma reducerii sau eliminării unei taxe vamale în conformitate cu calendarul de eliminare a tarifelor și că astfel de importuri cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav industriei Uniunii.
Comisia adoptă măsuri de salvgardare provizorii în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 14 alineatul (2). În cazurile în care există motive imperative de urgență, inclusiv în cazul menționat la alineatul (2) din prezentul articol, Comisia adoptă imediat măsurile de salvgardare provizorii aplicabile, în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 alineatul (4).
(2) În cazul în care un stat membru solicită intervenția imediată a Comisiei și în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (1), Comisia adoptă o decizie în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea cererii.
(3) Măsurile de salvgardare provizorii nu se aplică mai mult 200 de zile calendaristice.
(4) În cazul în care măsurile de salvgardare provizorii sunt abrogate deoarece investigația arată că nu sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 2 alineatul (1), orice taxă percepută în temeiul măsurilor de salvgardare provizorii se rambursează automat.
(5) Măsurile de salvgardare provizorii se aplică oricărui produs pus în liberă circulație după intrarea în vigoare a măsurilor respective. Cu toate acestea, respectivele măsuri nu împiedică introducerea în liberă circulație a produselor aflate deja în drum spre Uniune, atunci când destinația acestora nu mai poate fi schimbată.
Articolul 8
Închiderea investigațiilor și a procedurilor fără impunerea de măsuri
(1) În cazul în care, din constatarea definitivă a faptelor, reiese că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1), Comisia adoptă o decizie de închidere a investigației și acționează în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 14 alineatul (3).
(2) Comisia publică un raport în care prezintă rezultatele și concluziile întemeiate la care a ajuns în ceea ce privește toate chestiunile pertinente, de fapt sau de drept, asigurând protecția informațiilor confidențiale în sensul articolului 12.
Articolul 9
Impunerea de măsuri de salvgardare definitive
(1) În cazul în care, din faptele stabilite definitiv, reiese că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1), Comisia invită autoritățile din Columbia sau Peru să organizeze consultări, în conformitate cu articolul 49 din acord. În cazul în care nu s-a găsit nicio soluție satisfăcătoare în termen de 45 de zile, Comisia poate adopta o decizie de instituire a măsurilor de salvgardare definitive în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 14 alineatul (3).
(2) Comisia publică, acordând importanța cuvenită protejării informațiilor confidențiale în sensul articolului 12, un raport care cuprinde o sinteză a faptelor materiale și a considerațiilor relevante pentru măsurile luate.
Articolul 10
Durata și revizuirea măsurilor de salvgardare
(1) O măsură de salvgardare rămâne în vigoare numai pe perioada necesară pentru a preveni sau a remedia prejudiciul grav adus industriei Uniunii și pentru a facilita adaptarea. Această perioadă nu depășește doi ani, în afara cazului în care este prelungită în conformitate cu alineatul (3).
(2) În temeiul alineatului (3), o măsură de salvgardare rămâne în vigoare, în așteptarea rezultatului revizuirii, pe durata oricărei prelungiri.
(3) Durata inițială a unei măsuri de salvgardare poate fi prelungită în mod excepțional cu cel mult doi ani, cu condiția ca măsura de salvgardare să fie necesară în continuare pentru a preveni sau remedia prejudiciul grav adus industriei Uniunii și pentru a facilita adaptarea și cu condiția existenței dovezilor conform cărora industria din Uniune se adaptează.
(4) Orice prelungire în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol trebuie să fie precedată de o investigație la cererea unui stat membru, a unei persoane juridice sau a unei asociații fără personalitate juridică, care acționează în numele industriei din Uniune, sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care există suficiente dovezi prima facie potrivit cărora condițiile prevăzute la alineatul (3) din prezentul articol sunt îndeplinite, pe baza elementelor menționate la articolul 5 alineatul (5).
(5) Inițierea unei investigații trebuie să fie publicată în conformitate cu articolul 4 alineatele (6) și (7). Investigația și orice decizie cu privire la o prelungire în conformitate cu alineatul (3) al acestui articol se efectuează în conformitate cu articolele 5, 8 și 9.
(6) Durata totală de aplicare a unei măsuri de salvgardare nu depășește patru ani, inclusiv orice altă măsură provizorie de salvgardare.
(7) O măsură de salvgardare nu se aplică după expirarea perioadei de tranziție.
(8) Nu se aplică nicio măsură de salvgardare importului unui produs care a făcut deja obiectul unei astfel de măsuri, cu excepția unei singure ocazii, pentru o perioadă de timp egală cu jumătate din perioada în care această măsură a fost aplicată anterior, cu condiția ca perioada de neaplicare să fie de cel puțin un an.
Articolul 11
Regiuni ultraperiferice ale Uniunii
Atunci când un produs originar din Columbia sau a Peru este importat în cantități atât de ridicate și în astfel de condiții încât cauzează sau riscă să cauzeze deteriorarea gravă a situației economice din una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii astfel cum sunt menționate la articolul 349 din TFUE, poate fi impusă o măsură de salvgardare în conformitate cu prezentul capitol.
Articolul 12
Confidențialitate
(1) Informațiile primite în temeiul prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul în care au fost solicitate.
(2) Nicio informație de natură confidențială sau nicio informație furnizată în mod confidențial, primită în temeiul prezentului regulament, nu este divulgată fără consimțământul expres al celui care o furnizează.
(3) Fiecare cerere de tratament confidențial indică motivele pentru care informația este confidențială. Cu toate acestea, în cazul în care persoana care a furnizat informația solicită ca informația să nu fie făcută publică, sau să fie divulgată în termeni generali sau sub formă de rezumat, și în cazul în care respectiva cerere nu este justificată, informația în cauză poate să nu fie luată în considerare.
(4) În orice caz, o informație este considerată confidențială atunci când divulgarea ei poate avea consecințe nefavorabile semnificative pentru persoana care a furnizat-o sau pentru sursa acesteia.
(5) Alineatele (1)-(4) nu împiedică autoritățile Uniunii să facă trimitere la informații cu caracter general, în special la motivele pe care sunt bazate deciziile luate în temeiul prezentului regulament. Cu toate acestea, autoritățile respective țin seama de interesul legitim al persoanelor fizice și juridice care doresc ca secretele lor comerciale să nu fie divulgate.
Articolul 13
Raportul
(1) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual cu privire la aplicarea, implementarea și îndeplinirea obligațiilor acordului și a prezentului regulament.
(2) Raportul include informații cu privire la aplicarea măsurilor provizorii și a măsurilor definitive, a măsurilor prealabile de supraveghere, a măsurilor de supraveghere regională și a măsurilor de salvgardare, precum și cu privire la închiderea investigațiilor și a procedurilor fără impunerea de măsuri.
(3) Raportul include informații cu privire la activitățile diferitelor organisme responsabile de monitorizarea punerii în aplicare a acordului, inclusiv cu privire la îndeplinirea obligațiilor prevăzute la titlul IX din acord, precum și cu privire la activitățile realizate împreună cu grupurile consultative ale societății civile.
(4) Raportul cuprinde o sinteză a statisticilor și a evoluției comerțului cu Columbia și Peru și include date statistice actualizate privind importurile de banane din Columbia și Peru.
(5) În termen de o lună de la prezentarea raportului de către Comisie, Parlamentul European poate să invite Comisia la o reuniune ad-hoc a comisiei sale competente în fond pentru a prezenta și a explica orice aspecte legate de punerea în aplicare a prezentului regulament.
(6) Comisia pune la dispoziția publicului raportul în termen de trei luni de la prezentarea acestuia Parlamentului European și Consiliului.
Articolul 14
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul înființat prin articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor (4) („comitetul”). Comitetul este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(4) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 4 din același regulament.
(5) Comitetul poate examina probleme legate de aplicarea prezentului regulament, ridicate de Comisie sau la cererea unui stat membru. Statele membre pot solicita informații și pot schimba opinii în cadrul comitetului sau direct cu Comisia.
CAPITOLUL II
MECANISMUL DE STABILIZARE PENTRU BANANE
Articolul 15
Mecanismul de stabilizare pentru banane
(1) Pentru bananele originare din Columbia sau Peru care se încadrează la codul tarifar 0803 00 19 din Nomenclatura combinată (banane proaspete, excluzând bananele din soiul Musa paradisiaca) și sunt enumerate în conformitate cu categoria în faza eliminării „BA” din calendarul de eliminare a tarifelor, se aplică un mecanism de stabilizare până la 31 decembrie 2019.
(2) Se stabilește separat un volum anual al importurilor de declanșare, pentru importurile de produse menționate la alineatul (1), astfel cum se indică în a doua și a treia coloană din tabelul din anexă. Odată ce volumul de declanșare pentru Columbia sau Peru este atins în cursul anului calendaristic corespunzător, Comisia, în conformitate cu procedura de urgență menționată la articolul 14 alineatul (4), adoptă un act de punere în aplicare prin care poate fie să suspende temporar taxele vamale preferențiale aplicate produselor de origine corespunzătoare, în cursul aceluiași an, pentru o perioadă care să nu depășească trei luni și care să nu depășească sfârșitul anului calendaristic, fie să stabilească că o astfel de suspendare nu este oportună.
(3) Atunci când decide cu privire la aplicarea sau nu a unor măsuri în conformitate cu alineatul (2), Comisia ia în considerare impactul importurilor în cauză asupra situației pieței bananelor din Uniune. Analiza respectivă trebuie să includă factori precum: efectele importurilor respective asupra nivelului prețurilor din Uniune, evoluția importurilor din alte surse, stabilitatea globală a pieței Uniunii.
(4) În cazul în care Comisia decide să suspende taxele vamale preferențiale aplicabile, aceasta aplică taxele cele mai mici de la nivelul de bază al taxei vamale sau nivelul taxei vamale a NCMF aplicabile în momentul adoptării unor astfel de măsuri.
(5) În cazul în care Comisia aplică măsurile menționate la alineatele (2) și (4), aceasta inițiază imediat consultări cu țara sau țările vizate pentru a analiza și a evalua situația pe baza datelor concrete disponibile.
(6) Aplicarea mecanismului de stabilizare pentru banane prevăzut în prezentul capitol nu aduce atingere aplicării măsurilor stabilite în capitolul I. Cu toate acestea, măsurile luate conform dispozițiilor celor două capitole nu se aplică simultan.
(7) Măsurile menționate la alineatele (2) și (4) se aplică numai în perioada care se încheie la 31 decembrie 2019.
CAPITOLUL III
NORME DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 16
Norme de punere în aplicare
În scopul adoptării normelor de punere în aplicare necesare pentru aplicarea normelor prevăzute în apendicele 2A și 5 din anexa II, (privind definirea noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă) și apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord, se aplică articolul 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul se aplică de la data aplicării acordului, astfel cum este prevăzut la articolul 330 din acesta. În Jurnalul Oficial al Uniunii Europene se publică un aviz care precizează data aplicării acordului.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 15 ianuarie 2013.