NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 256/2014
ze dne 26. února 2014
o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie, o nahrazení nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 736/96
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro rozvoj energetické politiky Unie a pro to, aby mohla Komise plnit své úkoly v oblasti energetiky, je mimořádně důležité získat celkový obraz vývoje investic do energetické infrastruktury v Unii. Dostupnost pravidelných a aktuálních údajů a informací by měla Komisi umožnit provádět nezbytná srovnání a hodnocení a navrhovat vhodná opatření na základě správných údajů a analýz, zejména pokud se týká budoucí rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou.
(2)
Energetické prostředí v Unii i mimo ni se v posledních letech výrazně změnilo a investice do energetické infrastruktury se staly zásadní otázkou pro zabezpečení dodávek energie pro Unii, pro fungování vnitřního trhu a pro přechod na systém nízkouhlíkové energetiky, jehož cestou se Unie vydala.
(3)
Nová energetická situace vyžaduje významné investice do veškerých druhů infrastruktury ve všech odvětvích energetiky, jakož i vývoj nových druhů infrastruktury a rozšíření nových technologií na trhu. Liberalizace energetiky a další integrace vnitřního trhu poskytují větší prostor pro investice ze strany hospodářských subjektů. Nové politické požadavky, jako například cíle s dopadem na palivovou skladbu, současně mění politiky členských států směrem k nové nebo modernizované energetické infrastruktuře.
(4)
V této souvislosti by se měla věnovat větší pozornost investicím do energetické infrastruktury v Unii, zejména s cílem předvídat problémy, podporovat osvědčené postupy a zavést do budoucího vývoje energetického systému Unie větší transparentnost.
(5)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by proto měly mít k dispozici přesné údaje o investičních projektech týkajících se nejdůležitějších součástí energetického systému Unie, včetně projektů vyřazování z provozu.
(6)
Údaje a informace o předvídatelném vývoji výrobní, přenosové a skladovací kapacity a projektů v různých odvětvích energetiky jsou v zájmu Unie a jsou důležité pro budoucí investice. Je proto třeba zajistit, aby byly Komisi oznamovány investiční projekty, v jejichž rámci byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu nebo o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
(7)
Na základě článků 41 a 42 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o Euratomu) mají podniky povinnost oznamovat své investiční projekty. Tyto informace je třeba doplnit, a to především o pravidelné zprávy o provádění investičních projektů. Tímto dalším podáváním zpráv nejsou dotčeny články 41 až 44 Smlouvy o Euratomu. Je však, kdekoli je to možné, třeba zabránit tomu, aby byly podniky zatíženy dvojím břemenem.
(8)
Aby mohla Komise získat ucelený obraz budoucího vývoje energetického systému Unie jako celku, je nezbytné vytvořit harmonizovaný rámec pro podávání zpráv o investičních projektech založený na aktualizovaných kategoriích oficiálních údajů a informací, jež mají být členskými státy poskytovány.
(9)
Členské státy by za tímto účelem měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury, které jsou plánovány nebo uskutečňovány na jejich území a týkají se výroby, skladování a přepravy ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla -, výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého. Členské státy by rovněž měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech týkajících se elektrického propojení a plynového propojení s třetími zeměmi. Dotčené podniky by měly mít povinnost oznamovat tyto údaje a informace dotčenému členskému státu.
(10)
Vzhledem k časovému horizontu investičních projektů v energetice by mělo být dostačující podávání zpráv jednou za dva roky.
(11)
Aby nedocházelo k nepřiměřené administrativní zátěži a minimalizovaly se náklady pro členské státy a podniky, zejména pro malé a střední podniky, mělo by toto nařízení umožňovat osvobození členských států a podniků od povinnosti podávat zprávy, pokud již byly rovnocenné informace Komisi poskytnuty na základě odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky, jejichž cílem je dosažení cílů konkurenčních trhů s energií v Unii, udržitelnosti energetického systému Unie a zabezpečení dodávek energií do Unie. Je třeba se vyhnout tomu, aby se požadavky na podávání zpráv uvedené ve třetím balíčku opatření pro vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem zdvojovaly. V zájmu snížení zátěže vyplývající z podávání zpráv by měla Komise poskytovat podporu členským státům s cílem objasnit, v jakých případech považuje údaje nebo informace, které jí již byly poskytnuty na základě jiných právních předpisů, za splňující požadavky tohoto nařízení.
(12)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by měla mít možnost přijmout veškerá vhodná opatření za účelem zpracování údajů a zjednodušení a zabezpečení oznamování údajů, a zejména provozovat integrované nástroje a postupy informačních technologií, které by měly zaručit důvěrnost údajů nebo informací oznamovaných Komisi.
(13)
Ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3) a ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4). Jejich ustanovení nejsou tímto nařízením nijak dotčena.
(14)
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty a Komise by měly zachovávat důvěrnost obchodně citlivých údajů nebo informací. Před jejich předáním Komisi by proto členské státy nebo jimi pověřené subjekty měly tyto údaje a informace, s výjimkou těch, které se týkají přeshraničních přenosových projektů, shrnout na úrovni členského státu. Komise by v případě potřeby měla tyto údaje dále shrnout tak, aby nebyly zveřejněny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních a aby takové informace nemohly být odvozeny.
(15)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by měly vypracovávat pravidelnou meziodvětvovou analýzu týkající se strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie a tam, kde je to vhodné, soustředěněji analyzovat některé aspekty tohoto energetického systému. Tato analýza by měla přispět zejména k posílení energetické bezpečnosti prostřednictvím zjištění možných mezer v infrastruktuře a investicích s cílem dosáhnout rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou. Analýza by měla být také příspěvkem k diskusi na úrovni Unie o energetických infrastrukturách, a proto by měla být předkládána Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a měla by být zpřístupněna zúčastněným stranám.
(16)
Meziodvětvová analýza Komise a údaje a informace, které podle tohoto nařízení Komise zveřejní, budou v souvislosti s plánováním investic přínosem pro malé a střední podniky.
(17)
Komisi mohou být nápomocni odborníci z členských států nebo jiní kvalifikovaní odborníci, a to s cílem dospět ke společnému chápání možných mezer v infrastruktuře a souvisejících rizik a podporovat transparentnost ohledně budoucího vývoje, což je obzvláště v zájmu subjektů, které nově vstupují na trh.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 (5), které bylo dne 6. září 2012 zrušeno Soudním dvorem (6) a jehož účinky měly být zachovány až do vstupu nového nařízení v platnost. Se vstupem tohoto nařízení v platnost by tedy zrušení nařízení (EU, Euratom) č. 617/2010, o němž rozhodl Soudní dvůr, mělo nabýt účinku. Dále by mělo být tímto nařízením zrušeno nařízení Rady (ES) č. 736/96 (7), které bylo zrušeno zrušeným nařízením (EU, Euratom) č. 617/2010.
(19)
Forma a technické podrobnosti oznamování údajů a informací o investičních projektech do energetické infrastruktury Komisi jsou stanoveny v nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 (8). Nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010 by mělo zůstat v platnosti až do jeho revize, která bude následovat po přijetí tohoto nařízení.
(20)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu či účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zřizuje společný rámec, podle něhož jsou Komisi oznamovány údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury v odvětvích ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla - a o investičních projektech týkajících se výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého, který tato odvětví vytvářejí.
2. Toto nařízení se vztahuje na investiční projekty typů uvedených v příloze, u nichž byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu a o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
Členské státy mohou dále předkládat jakékoli odhady údajů nebo předběžné informace o investičních projektech typů uvedených v příloze, v jejichž rámci je začátek stavebních prací plánován do pěti let, a o infrastrukturách, jejichž vyřazení z provozu je plánováno do tří let, avšak konečné rozhodnutí o investici ještě nebylo přijato.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„infrastrukturou“ jakýkoli typ zařízení nebo část zařízení související s výrobou, přenosem a skladováním, včetně propojení Unie s třetími zeměmi;
2)
„investičními projekty“ projekty, jejichž cílem je:
i)
výstavba nové infrastruktury,
ii)
přeměna, modernizace, zvýšení nebo snížení kapacity stávající infrastruktury,
iii)
částečné nebo úplné vyřazení stávající infrastruktury z provozu;
3)
„konečným rozhodnutím o investici“ rozhodnutí přijaté na úrovni podniku definitivně vyčlenit finanční zdroje na investiční fázi projektu;
4)
„investiční fází“ fáze, během níž probíhá výstavba nebo vyřazení z provozu a vznikají kapitálové náklady; nezahrnuje plánovací fázi;
5)
„plánovací fází“ fáze, během níž se připravuje uskutečnění projektu, jež v případě potřeby zahrnuje posouzení proveditelnosti, přípravných a technických studií a získání licencí a povolení, a během níž vznikají kapitálové náklady;
6)
„investičními projekty ve výstavbě“ investiční projekty, u nichž byla zahájena výstavba a vznikly kapitálové náklady;
7)
„vyřazením z provozu“ fáze, kdy je infrastruktura trvale vyřazena z provozu;
8)
„výrobou“ výroba elektřiny a zpracování paliv, včetně biopaliv;
9)
„přenosem“ přeprava zdrojů energie, produktů nebo oxidu uhličitého prostřednictvím sítě, zejména:
i)
prostřednictvím produktovodů, kromě těžební sítě a kromě části produktovodů využívané primárně v souvislosti s místní distribucí, nebo
ii)
prostřednictvím propojených systémů velmi vysokého a vysokého napětí nevyužívaných primárně v souvislosti s místní distribucí;
10)
„zachycováním“ proces zachycování oxidu uhličitého z průmyslových zařízení za účelem skladování;
11)
„skladováním“ trvalé nebo dočasné skladování energie nebo zdrojů energie v nadzemní či podzemní infrastruktuře nebo geologických úložištích nebo zadržení oxidu uhličitého v podzemních geologických formacích;
12)
„podnikem“ fyzická nebo právnická osoba, soukromá nebo veřejná, rozhodující o investičních projektech nebo provádějící investiční projekty;
13)
„zdroji energie“:
i)
primární zdroje energie, jako je ropa, zemní plyn nebo uhlí,
ii)
přeměněné zdroje energie, jako je elektřina,
iii)
energie z obnovitelných zdrojů, včetně elektřiny z vodních zdrojů, biomasy, bioplynu, větrné, sluneční, přílivové energie, energie z vln a geotermální energie, a
iv)
energetické produkty, jako jsou produkty z rafinované ropy a biopaliva;
14)
„zvláštním subjektem“ subjekt pověřený odvětvovými právními předpisy Unie v odvětví energetiky přípravou a schvalováním víceletého plánu rozvoje sítě a investic do energetické infrastruktury na úrovni Unie, jakým je Evropská síť provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (9) a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (ENTSO-G) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (10);
15)
„souhrnnými údaji“ údaje agregované na úrovni jednoho nebo více členských států.
Článek 3
Oznamování údajů
1. Členské státy nebo subjekty, jež tímto úkolem pověří, shromažďují veškeré údaje a informace uvedené v tomto nařízení od 1. ledna 2015 a následně každé dva roky, při dodržení přiměřenosti zátěže vyplývající ze shromažďování informací a podávání zpráv.
Údaje a příslušné informace o projektech uvedené v tomto nařízení oznámí Komisi poprvé v roce 2015 a následně každé dva roky. Toto oznámení má souhrnnou podobu, s výjimkou údajů a důležitých informací týkajících se přeshraničních přenosových projektů.
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty oznamují souhrnné údaje a příslušné informace o projektech do 31. července příslušného roku, kdy má být podána zpráva.
2. Členské státy nebo jimi pověřené subjekty jsou osvobozeny od povinností stanovených v odstavci 1 v rozsahu, ve kterém podle odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky nebo na základě Smlouvy o Euratomu:
a)
dotčený členský stát nebo jím pověřený subjekt údaje nebo informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení Komisi již oznámil a uvedl datum oznámení a dotčený zvláštní právní předpis; nebo
b)
je zvláštní subjekt pověřen vypracováním víceletého investičního plánu pro energetickou infrastrukturu na úrovni Unie a shromažďuje za tímto účelem údaje a informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení. V tomto případě a pro účely tohoto nařízení oznámí tento zvláštní subjekt veškeré příslušné údaje a informace Komisi.
Článek 4
Zdroje údajů
Dotčené podniky oznámí údaje a informace uvedené v článku 3 členským státům, na jejichž území mají v plánu provést investiční projekt, nebo jimi pověřeným subjektům do 1. června každého roku, kdy má být podána zpráva. Oznamované údaje nebo informace odrážejí situaci investičních projektů k 31. březnu příslušného roku.
První odstavec se nepoužije na podniky, v jejichž případě se dotčený členský stát rozhodne předat Komisi údaje nebo informace uvedené v článku 3 jinými prostředky, pokud jsou předávané údaje nebo informace srovnatelné.
Článek 5
Obsah oznámení
1. U investičních projektů typů uvedených v příloze obsahuje oznámení uvedené v článku 3 podle potřeby:
a)
objem kapacit plánovaných nebo ve výstavbě;
b)
druh a hlavní charakteristiky infrastruktury nebo kapacit plánovaných nebo ve výstavbě, případně včetně umístění přeshraničních přenosových projektů;
c)
pravděpodobný rok uvedení do provozu;
d)
druh použitých zdrojů energie;
e)
zařízení schopná reagovat na krize bezpečnosti dodávek, například zařízení umožňující zpětný tok nebo změnu paliva, a
f)
vybavenost systémy zachycování uhlíku nebo mechanismy pro dodatečné vybavení systémy zachycování a ukládání uhlíku.
2. U navrhovaného vyřazení kapacity z provozu obsahuje oznámení podle článku 3:
a)
povahu a kapacitu dotčené infrastruktury a
b)
pravděpodobný rok vyřazení z provozu.
3. V každém oznámení podle článku 3 se v případě potřeby uvede:
a)
celkový objem instalovaných výrobních, přenosových a skladovacích kapacit, které jsou k dispozici na začátku příslušného roku, kdy má být podána zpráva, nebo jejichž provoz je přerušen na dobu delší než tři roky, a
b)
příslušné informace o zpoždění nebo překážkách při provádění investičních projektů, pokud členské státy, jimi pověřené subjekty nebo dotčený zvláštní subjekt takové informace mají.
Článek 6
Kvalita a zveřejnění údajů
1. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo případně zvláštní subjekty usilují o zajištění kvality, relevance, přesnosti, jasnosti, včasnosti a soudržnosti údajů a informací, které oznamují Komisi.
Pokud činí oznámení zvláštní subjekty, lze k oznamovaným údajům a informacím připojit odpovídající připomínky členských států.
2. Komise může souhrnné údaje a informace poskytnuté na základě tohoto nařízení zveřejnit, zejména v analýzách uvedených v čl. 10 odst. 3, pod podmínkou, že nejsou uvedeny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních ani je není možné odvodit.
3. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo Komise zachovávají důvěrnost jimi držených obchodně citlivých údajů nebo informací.
Článek 7
Prováděcí předpisy
Do 10. června 2014 a v mezích stanovených tímto nařízením přijme Komise předpisy nezbytné k provádění tohoto nařízení, týkající se formy a dalších technických podrobností ohledně oznamování údajů a informací podle článků 3 a 5. Do té doby zůstává v platnosti nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010.
Článek 8
Zpracování údajů
Komise odpovídá za rozvoj, provoz, řízení a udržování zdrojů informačních technologií nezbytných pro přijímání, uchovávání a jakékoli zpracování údajů nebo informací o energetické infrastruktuře, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Komise rovněž zajistí, aby zdroje informačních technologií uvedené v prvním pododstavci zaručovaly důvěrnost údajů nebo informací, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Článek 9
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním údajů
Tímto nařízením není dotčeno právo Unie a především se nemění povinnosti členských států, pokud jde o zpracování osobních údajů, jak jsou stanoveny ve směrnici 95/46/ES, ani povinnosti, které pro orgány a instituce Unie vyplývají z nařízení (ES) č. 45/2001, pokud jde o zpracovávání osobních údajů při výkonu jejich funkce.
Článek 10
Sledování a podávání zpráv
1. Komise na základě poskytnutých údajů a informací a v případě potřeby jakýchkoli jiných zdrojů údajů včetně údajů, které sama pořídí, jakož i s přihlédnutím k relevantním analýzám, například k víceletým plánům rozvoje plynové a elektrické sítě, jednou za dva roky zveřejní a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru meziodvětvovou analýzu strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie. Cílem této analýzy je zejména:
a)
zjistit případné budoucí rozdíly mezi energetickou poptávkou a nabídkou, které jsou důležité pro energetickou politiku Unie, zejména pro fungování vnitřního trhu s energií, a to s důrazem na potenciální nedostatky a chyby, které se v budoucnosti vyskytnou ve výrobní a přenosové infrastruktuře;
b)
zjistit překážky pro investice a podpořit osvědčené postupy pro jejich překonání a
c)
zvýšit transparentnost pro stávající a možné nové účastníky trhu.
Komise může na základě uvedených údajů a informací rovněž vypracovat jakoukoli specifickou analýzu, která bude považována za nezbytnou nebo vhodnou.
2. Při vypracování analýz uvedených v odstavci 1 mohou být Komisi nápomocni odborníci z členských států nebo jiní odborníci a profesní sdružení s odbornou kvalifikací v dané oblasti.
Komise všem členským státům umožní, aby se k návrhům těchto analýz vyjádřily.
3. Komise projedná analýzy se zúčastněnými stranami, jakými jsou ENTSO-E, ENTSO-G, koordinační skupina pro otázky plynu, koordinační skupina pro otázky elektrické energie a koordinační skupina pro otázky ropy.
Článek 11
Přezkum
Do 31. prosince 2016 Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení a předloží zprávu o výsledcích přezkumu Evropskému parlamentu a Radě. V rámci přezkumu Komise mimo jiné posoudí:
a)
možnost rozšíření působnosti tohoto nařízení na:
i)
těžbu plynu, ropy a uhlí,
ii)
terminály pro stlačený zemní plyn,
iii)
další druhy skladování elektrické energie, a
b)
zda by měly či neměly být sníženy stropy stanovené pro zařízení na výrobu energie z obnovitelných zdrojů.
Při posuzování těchto možností Komise přihlíží k potřebě zajistit rovnováhu mezi zvýšenou administrativní zátěží a přínosy plynoucími ze získání dodatečných informací.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/96 se zrušuje s účinkem ode dne 9. dubna 2014.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 256/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 26 februarie 2014
privind notificarea către Comisie a proiectelor de investiții în infrastructura energetică din Uniunea Europeană, de înlocuire a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 736/96 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 194,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Obținerea unei perspective globale asupra evoluției investițiilor în infrastructura energetică a Uniunii este esențială pentru elaborarea politicii energetice a Uniunii și pentru ducerea la îndeplinire de către Comisie a sarcinilor sale în domeniul energiei. Disponibilitatea datelor și a informațiilor furnizate periodic și actualizate ar trebui să permită Comisiei să realizeze comparațiile și evaluările necesare și să propună măsurile adecvate pe baza unor cifre și a unei analize corespunzătoare, în special referitoare la viitorul echilibru între cererea și oferta din domeniul energetic.
(2)
Peisajul energetic din cadrul și din afara Uniunii a cunoscut schimbări semnificative în ultimii ani și face ca investițiile în infrastructura energetică să reprezinte un aspect crucial pentru asigurarea aprovizionării cu energie a Uniunii, pentru funcționarea pieței interne și pentru tranziția, începută de Uniune, către un sistem energetic cu emisii reduse de carbon.
(3)
Noul context energetic necesită investiții semnificative în toate tipurile de infrastructură aparținând tuturor sectoarelor energetice, precum și în dezvoltarea unor noi tipuri de infrastructură și a unor noi tehnologii care să fie adoptate de piață. Liberalizarea sectorului energetic și continuarea integrării pieței interne conferă un rol mai proeminent operatorilor economici în ceea ce privește investițiile. În același timp, noile cerințe de politică publică, cum ar fi obiectivele care vizează mixul de combustibili, vor modifica politicile publice ale statelor membre, orientându-le spre infrastructuri energetice noi și/sau modernizate.
(4)
În acest context ar trebui acordată o atenție mai mare investițiilor în infrastructura energetică din Uniune, în special cu scopul de a anticipa problemele, de a promova cele mai bune practici și de a conferi o mai mare transparență viitoarei dezvoltări a sistemului energetic al Uniunii.
(5)
În consecință, Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al Comisiei ar trebui să aibă la dispoziție date și informații precise privind proiectele de investiții, inclusiv proiectele de dezafectare, referitoare la cele mai semnificative componente ale sistemului energetic al Uniunii.
(6)
Datele și informațiile privind evoluțiile preconizate în materie de producție, transport și capacități de stocare și privind proiectele din diferitele sectoare energetice prezintă interes pentru Uniune și sunt importante pentru investițiile viitoare. Prin urmare, este necesar să se asigure informarea Comisiei cu privire la proiectele de investiții în cazul cărora au demarat deja lucrările de construcție sau de dezafectare sau în cazul cărora a fost adoptată o decizie finală în privința investițiilor.
(7)
În conformitate cu articolele 41 și 42 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (Tratatul Euratom), întreprinderilor le revine obligația să notifice proiectele lor de investiții. Este necesar ca informațiile respective să fie însoțite, în special, de o raportare periodică privind punerea în aplicare a proiectelor de investiții. O astfel de raportare suplimentară nu aduce atingere articolelor 41-44 din Tratatul Euratom. Cu toate acestea, impunerea unei sarcini duble întreprinderilor ar trebui evitată, dacă este posibil.
(8)
Pentru a permite Comisiei să beneficieze de o perspectivă coerentă asupra viitoarelor evoluții ale sistemului energetic al Uniunii în ansamblul său, este necesară elaborarea unui cadru armonizat de raportare pentru proiectele de investiții, pe baza unor categorii actualizate de date și informații oficiale care urmează să fie transmise de către statele membre.
(9)
În acest scop, statele membre ar trebui să notifice Comisiei datele și informațiile referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică planificate sau în construcție pe teritoriul lor privind producția, stocarea și transportul de petrol, gaze naturale, energie electrică, inclusiv energia electrică din surse regenerabile, energia pe bază de cărbune și lignit și cogenerarea energiei electrice și a căldurii utile; producția de biocombustibili; precum și captarea, transportul și stocarea de dioxid de carbon. Statele membre ar trebui, de asemenea, să notifice Comisiei datele și informațiile privind proiectele de investiții în domeniul interconectării rețelelor de electricitate și gaz cu țările terțe. Întreprinderile în cauză ar trebui să aibă obligația de a notifica datele și informațiile respective statelor membre în cauză.
(10)
Dată fiind durata proiectelor de investiții în sectorul energetic, raportarea la fiecare doi ani ar trebui să fie suficientă.
(11)
Pentru a evita o sarcină administrativă disproporționată și pentru a reduce la minimum costurile pentru statele membre și întreprinderi, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii, prezentul regulament ar trebui să permită statelor membre și întreprinderilor să fie scutite de obligațiile de raportare, cu condiția ca acestea să fi furnizat deja Comisiei informații echivalente în temeiul actelor juridice ale Uniunii specifice sectorului energetic, vizând atingerea obiectivelor privind competitivitatea piețelor energetice din Uniune, sustenabilitatea sistemului energetic al Uniunii și siguranța aprovizionării cu energie a Uniunii. În consecință, ar trebui evitată orice duplicare a cerințelor de raportare specificate în cadrul celui de al treilea pachet legislativ privind piața internă a energiei electrice și a gazelor naturale. Pentru a facilita sarcinile de raportare, Comisia ar trebui să ofere asistență statelor membre, cu scopul de a clarifica situațiile în care consideră că datele sau informațiile furnizate deja Comisiei în temeiul altor acte juridice îndeplinesc cerințele prezentului regulament.
(12)
Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al Comisiei ar trebui să poată lua toate măsurile corespunzătoare pentru a prelucra datele, precum și pentru a simplifica și securiza notificarea acestora, și în special pentru a utiliza instrumente și proceduri informatice integrate, care ar trebui să garanteze confidențialitatea datelor sau a informațiilor notificate Comisiei.
(13)
Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către statele membre a datelor cu caracter personal este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), în timp ce protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către Comisie a datelor cu caracter personal este reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Prezentul regulament păstrează intacte aceste dispoziții.
(14)
Statele membre sau entitățile delegate de acestea și Comisia ar trebui să păstreze confidențialitatea datelor și a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial. Prin urmare, statele membre sau entitățile delegate de acestea ar trebui, cu excepția datelor și a informațiilor legate de proiecte de transport transfrontalier, să agrege astfel de date și informații la nivel național înainte de a le transmite Comisiei. Dacă este necesar, Comisia ar trebui să procedeze la o nouă agregare a datelor respective, astfel încât să prevină orice dezvăluire sau deducere a detaliilor privind întreprinderile sau instalațiile.
(15)
Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al Comisiei ar trebui să furnizeze cu regularitate o analiză transsectorială a evoluției structurale și a perspectivelor sistemului energetic al Uniunii și, după caz, o analiză mai detaliată a anumitor aspecte ale acestui sistem energetic. Această analiză ar trebui să contribuie mai ales la sporirea securității energetice, prin identificarea eventualelor lacune în materie de infrastructură și investiții, în vederea realizării unui echilibru între cererea și oferta din domeniul energetic. Analiza ar trebui să reprezinte, de asemenea, o contribuție la o discuție la nivelul Uniunii privind infrastructurile energetice și, prin urmare, ar trebui să fie înaintată Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European și să fie pusă la dispoziția părților interesate.
(16)
Întreprinderile mici și mijlocii vor putea beneficia, în contextul planurilor lor de investiții, de analiza transsectorială a Comisiei și de datele și informațiile publicate de Comisie în temeiul prezentului regulament.
(17)
Comisia poate fi asistată de experți din statele membre sau de alți experți având competențele necesare, în vederea asigurării unei viziuni comune privind eventualele deficiențe de infrastructură și riscurile asociate acestora, precum și a promovării transparenței în ceea ce privește evoluțiile ulterioare, aceste aspecte prezentând un interes deosebit pentru noii operatori intrați pe piață.
(18)
Prezentul regulament ar trebui să înlocuiască Regulamentul (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului (5), care a fost anulat de către Curtea de Justiție la 6 septembrie 2012 (6) și ale cărui efecte urmau să fie menținute până la intrarea în vigoare a unui nou regulament. Prin urmare, odată cu intrarea în vigoare a prezentului regulament, anularea Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 ar trebui să producă efecte în temeiul hotărârii Curții. De asemenea, Regulamentul (CE) nr. 736/96 al Consiliului (7), abrogat prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 617/2010 anulat, ar trebui abrogat de prezentul regulament.
(19)
Forma și detaliile tehnice ale notificării către Comisie a datelor și informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică sunt stabilite în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 al Comisiei (8). Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 ar trebui să se aplice până la revizuirea sa, care va avea loc după adoptarea prezentului regulament.
(20)
Deoarece obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea sau efectele acestora, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește un cadru comun de notificare către Comisie a datelor și informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică din sectoarele petrolului, gazelor naturale, energiei electrice, inclusiv al energiei electrice din surse regenerabile și energiei pe bază de cărbune și lignit și al cogenerării de energie electrică și căldură utilă, precum și la proiectele de investiții în domeniul producerii de biocombustibili și al captării, transportului și stocării dioxidului de carbon generat de sectoarele respective.
(2) Prezentul regulament se aplică tipurilor de proiecte de investiții enumerate în anexă, în cazul cărora au demarat lucrările de construcție sau de dezafectare sau în cazul cărora a fost adoptată o decizie finală în privința investițiilor.
De asemenea, statele membre pot transmite orice date estimate sau orice informații preliminare privind proiectele de investiții de tipul celor enumerate în anexă ale căror activități de construcție sunt planificate să înceapă în termen de cinci ani și a căror dezafectare este programată în termen de trei ani, dar pentru care nu a fost încă luată o decizie finală în privința investiților.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„infrastructură” înseamnă orice tip de instalație sau parte a unei instalații legată de producție, transport și stocare, inclusiv instalațiile de interconectare între Uniune și țările terțe;
2.
„proiecte de investiții” înseamnă proiecte care vizează:
(i)
construirea de noi infrastructuri;
(ii)
transformarea, modernizarea, creșterea sau reducerea capacității infrastructurii existente;
(iii)
dezafectarea parțială sau totală a infrastructurii existente;
3.
„decizie finală în privința investițiilor” înseamnă decizia luată la nivel de întreprindere pentru a aloca definitiv fonduri pentru faza investițională a unui proiect;
4.
„fază investițională” înseamnă faza pe durata căreia are loc construcția sau dezafectarea și sunt suportate costurile de capital; faza investițională exclude faza de planificare;
5.
„fază de planificare” înseamnă faza pe durata căreia se pregătește punerea în aplicare a proiectului și care include, după caz, o evaluare a fezabilității, studiile preliminare și tehnice, obținerea licențelor și a autorizațiilor și în care sunt suportate costurile de capital;
6.
„proiecte de investiții în stadiu de construcție” înseamnă proiecte de investiții la care au demarat lucrările de construcție și pentru care au fost suportate costuri de capital;
7.
„dezafectare” înseamnă faza în care o infrastructură este scoasă definitiv din funcțiune;
8.
„producție” înseamnă generarea de energie electrică și procesarea combustibililor, inclusiv a biocombustibililor;
9.
„transport” înseamnă transportul de surse de energie, de produse energetice sau de dioxid de carbon, printr-o rețea, în special:
(i)
prin conducte, altele decât o conductă de alimentare din amonte sau părți din conductele utilizate în principal în contextul distribuției locale; sau
(ii)
prin sisteme interconectate la tensiune foarte înaltă și înaltă, altele decât sistemele utilizate în principal în contextul distribuției locale;
10.
„captare” înseamnă procesul de captare a dioxidului de carbon din instalații industriale de stocare;
11.
„stocare” înseamnă stocarea permanentă sau temporară a energiei sau a surselor de energie în infrastructuri de suprafață sau subterane sau în situri geologice sau reținerea dioxidului de carbon în formațiuni geologice subterane;
12.
„întreprindere” înseamnă orice persoană fizică sau juridică de drept privat sau public, care ia decizii referitoare la proiectele de investiții sau care le pune în aplicare;
13.
„surse de energie” înseamnă:
(i)
surse de energie primare, cum ar fi petrolul, gazele naturale sau cărbunele;
(ii)
surse de energie transformate, cum ar fi energie electrică;
(iii)
surse regenerabile de energie, inclusiv energia hidroelectrică, biomasa, biogazul, energia eoliană, solară, maremotrică, energia valurilor și geotermală; și
(iv)
produse energetice, cum ar fi produsele petroliere rafinate și biocombustibilii;
14.
„organism specific” înseamnă un organism însărcinat prin orice act juridic al Uniunii specific sectorului energetic cu pregătirea și adoptarea planurilor multianuale de dezvoltare a rețelelor și de investiții în infrastructura energetică, precum Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică („ENTSO-E”), menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (9) și Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de gaz („ENTSO-G”), menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (10);
15.
„date agregate” înseamnă date agregate la nivelul unuia sau al mai multor state membre.
Articolul 3
Notificarea datelor
(1) Menținând la un nivel rezonabil sarcina administrativă legată de colectarea și raportarea datelor, statele membre sau entitățile delegate cu această sarcină colectează toate datele și informațiile solicitate în temeiul prezentului regulament, începând cu 1 ianuarie 2015 și, ulterior, la fiecare doi ani.
În 2015, care reprezintă primul an de raportare și, ulterior, la fiecare doi ani, statele membre notifică Comisiei datele și informațiile relevante privind proiectele specificate în prezentul regulament. Această notificare se face în formă agregată, cu excepția datelor și a informațiilor relevante referitoare la proiectele de transport transfrontalier.
Statele membre sau entitățile delegate de acestea notifică datele agregate și informațiile relevante privind proiectele până la data de 31 iulie a anului de raportare în cauză.
(2) Statele membre sau entitățile delegate de acestea sunt exonerate de obligațiile prevăzute la alineatul (1), cu condiția ca și în măsura în care, în temeiul actelor juridice ale Uniunii specifice sectorului energetic sau în temeiul Tratatului Euratom:
(a)
statul membru în cauză sau entitatea delegată de acesta a notificat deja Comisiei datele sau informațiile echivalente celor solicitate în temeiul prezentului regulament și a precizat data acestei notificării și actul juridic specific respectiv; sau
(b)
un organism specific este însărcinat cu pregătirea unui plan multianual de investiții în infrastructura energetică la nivelul Uniunii și colectează în acest scop date și informații echivalente celor solicitate în temeiul prezentului regulament. În acest caz și în sensul prezentului regulament, organismul specific respectiv notifică toate datele și informațiile relevante Comisiei.
Articolul 4
Surse de date
Până la data de 1 iunie a fiecărui an de raportare, întreprinderile în cauză notifică datele sau informațiile menționate la articolul 3 statelor membre sau entităților delegate de acestea, pe al căror teritoriu aceste întreprinderi intenționează să realizeze proiectele de investiții. Datele sau informațiile notificate reflectă situația proiectelor de investiții la data de 31 martie a anului de raportare respectiv.
Primul paragraf nu se aplică întreprinderilor în cazul în care statul membru respectiv decide să utilizeze alte mijloace de punere la dispoziția Comisiei a datelor sau a informațiilor menționate la articolul 3, cu condiția ca datele sau informațiile furnizate să fie comparabile.
Articolul 5
Conținutul notificării
(1) În ceea ce privește tipurile de proiecte de investiții menționate în anexă, notificarea prevăzută la articolul 3 precizează, acolo unde este cazul:
(a)
volumul capacității prevăzute sau aflate în curs de construcție;
(b)
tipul și principalele caracteristici ale infrastructurii sau ale capacității prevăzute sau aflate în curs de construcție, inclusiv amplasamentul proiectelor de transport transfrontalier, dacă este cazul;
(c)
anul probabil al punerii în funcțiune;
(d)
tipul surselor de energie utilizate;
(e)
instalațiile capabile să răspundă la crizele privind securitatea aprovizionării, precum echipamentele care permit fluxurile inverse sau schimbarea combustibililor; și
(f)
echipamentele sistemelor de captare a dioxidului de carbon sau mecanismele de modernizare a captării și a stocării dioxidului de carbon.
(2) Pentru toate operațiunile preconizate de dezafectare a capacităților, notificarea prevăzută la articolul 3 trebuie să indice:
(a)
tipul și capacitatea infrastructurii respective; și
(b)
anul probabil al dezafectării.
(3) Orice notificare efectuată în temeiul articolului 3 include, după caz:
(a)
volumul total al capacităților de producție, transport și stocare instalate care funcționează la începutul anului de raportare respectiv sau a căror funcționare este întreruptă pentru o perioadă mai mare de trei ani; și
(b)
informații relevante cu privire la întârzieri și/sau obstacole în calea punerii în aplicare a unui proiect de investiții, în cazul în care statele membre, entitățile delegate de acestea sau organismul specific în cauză posedă informațiile respective.
Articolul 6
Calitatea și publicitatea datelor
(1) Statele membre, entitățile delegate de acestea sau, acolo unde este cazul, organismele specifice urmăresc asigurarea calității, a relevanței, a acurateței, a clarității, a actualității și a coerenței datelor și informațiilor pe care le notifică Comisiei.
În cazul în care organisme specifice fac notificarea, datele și informațiile notificate pot fi însoțite de observații corespunzătoare din partea statelor membre.
(2) Comisia poate publica date și informații agregate transmise în temeiul prezentului regulament, în special în cadrul analizelor menționate la articolul 10 alineatul (3), cu condiția ca niciun detaliu referitor la întreprinderile și instalațiile individuale să nu fie divulgat sau să nu poată fi dedus.
(3) Statele membre, entitățile delegate de acestea sau Comisia păstrează confidențialitatea datelor sau a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial pe care le dețin.
Articolul 7
Dispoziții de punere în aplicare
În limitele prevăzute de prezentul regulament, până la 10 iunie 2014. Comisia adoptă dispozițiile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, referitoare la forma și la alte detalii tehnice ale notificării datelor și informațiilor menționate la articolele 3 și 5. Până atunci, Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 se aplică în continuare.
Articolul 8
Prelucrarea datelor
Comisia este responsabilă cu dezvoltarea, găzduirea, gestionarea și mentenanța resurselor informatice necesare pentru a primi, stoca și prelucra datele sau informațiile privind infrastructura energetică care îi sunt notificate în temeiul prezentului regulament.
De asemenea, Comisia se asigură că resursele informatice prevăzute la primul paragraf garantează confidențialitatea datelor sau informațiilor care îi sunt notificate, în temeiul prezentului regulament.
Articolul 9
Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor
Prezentul regulament nu aduce atingere dreptului Uniunii și, în special, nu modifică obligațiile statelor membre privind prelucrarea datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite de Directiva 95/46/CE, sau obligațiile care revin instituțiilor și organismelor Uniunii în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001 în ceea ce privește prelucrarea de către acestea a datelor cu caracter personal în cursul exercitării atribuțiilor lor.
Articolul 10
Monitorizare și raportare
(1) Pe baza datelor și informațiilor transmise și, după caz, a oricăror alte surse de date, inclusiv a datelor achiziționate de Comisie, și ținând seama de analize relevante precum planurile multianuale de dezvoltare a rețelelor pentru gaze și pentru energia electrică, Comisia transmite Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European și publică o dată la doi ani o analiză transsectorială a evoluției și perspectivelor structurale ale sistemului energetic al Uniunii. Această analiză vizează în special:
(a)
identificarea unor posibile viitoare dezechilibre între cererea și oferta din domeniul energetic care sunt semnificative pentru politica energetică a Uniunii, inclusiv pentru funcționarea pieței interne a energiei, punând accentul pe deficiențele și carențele care ar putea să apară în viitor la nivelul infrastructurii de producție și transport;
(b)
identificarea obstacolelor în calea investițiilor și promovarea celor mai bune practici pentru abordarea acestora; și
(c)
creșterea transparenței pentru participanții pe piață și potențialii noi operatori intrați pe piață.
De asemenea, pe baza acestor date și informații Comisia poate realiza orice analiză specifică considerată necesară sau adecvată.
(2) În ceea ce privește pregătirea analizelor menționate la alineatul (1), Comisia poate fi asistată de experți din statele membre și/sau de orice alți experți sau asociații profesionale cu competențe specifice în domeniul respectiv.
Comisia oferă tuturor statelor membre posibilitatea de a formula observații asupra proiectelor de analiză.
(3) Comisia discută aceste analize cu părțile interesate, precum ENTSO-E, ENTSO-G, Grupul de coordonare pentru gaz, Grupul de coordonare pentru electricitate și Grupul de coordonare pentru petrol.
Articolul 11
Reexaminarea
Până la 31 decembrie 2016, Comisia reexaminează punerea în aplicare a prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind rezultatele acestei reexaminări. În cadrul reexaminării, Comisia analizează, printre altele:
(a)
posibila extindere a domeniului de aplicare a prezentului regulament pentru a include:
(i)
extracția de gaze, petrol și cărbune;
(ii)
terminalele pentru gazul natural comprimat;
(iii)
metodele suplimentare de stocare a energiei electrice; și
(b)
dacă ar trebui sau nu reduse pragurile pentru instalațiile de producție de energie din surse regenerabile.
La examinarea acestor aspecte, Comisia ține seama de necesitatea de a asigura un echilibru între sarcinile administrative din ce în ce mai numeroase și beneficiile obținerii de informații suplimentare.
Articolul 12
Abrogarea
Regulamentul (CE) nr. 736/96 se abrogă de la 9 aprilie 2014.
Articolul 13
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 26 februarie 2014.