NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1294/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se zavádí akční program pro oblast cel v Evropské unii na období let 2014-2020 (Clo 2020) a zrušuje rozhodnutí č. 624/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Víceletý akční program pro oblast cel, který platil před rokem 2014, významně přispěl k usnadnění a posílení spolupráce mezi celními orgány v rámci Unie. Řada činností v celní oblasti je přeshraniční povahy a zahrnuje a ovlivňuje všechny členské státy, takže jednotlivé členské státy nemohou tyto činnosti účinně a efektivně provádět samy. Program Clo na úrovni Unie, který provádí Komise, nabízí členským státům unijní rámec pro rozvoj této spolupráce, což je nákladově efektivnější, než kdyby si každý členský stát zřídil svůj vlastní rámec pro spolupráci na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni. Je tudíž vhodné zajistit pokračování předchozího víceletého akčního programu pro oblast cel zavedením nového programu ve stejné oblasti, a sice programu Clo 2020 (dále jen „program“).
(2)
Činnosti v rámci programu, tedy evropské informační systémy, společné akce pro úředníky celní správy a iniciativy v oblasti společné odborné přípravy, přispějí k naplňování strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění tím, že posílí fungování vnitřního trhu. Tím, že tento program poskytne rámec pro činnosti, které se zaměřují na účinnější a modernizované fungování celních orgánů, posilují konkurenceschopnost podniků, podporují zaměstnanost a racionalizují a koordinují opatření členských států na ochranu jejich finančních a hospodářských zájmů a zájmů Unie, zároveň aktivně posílí fungování celní unie, díky čemuž budou moci podniky a občané v plné míře využívat potenciálu vnitřního trhu a světového obchodu.
(3)
S cílem podpořit proces přistoupení a přidružení třetích zemí by měly mít přistupující a kandidátské země i potenciální kandidáti a partnerské země evropské politiky sousedství možnost účasti na programu, jestliže budou splněny určité podmínky. Vzhledem ke zvyšující se vzájemné propojenosti světového hospodářství by program měl nadále nabízet možnost zapojit do určitých činností externí odborníky, jako jsou například úředníci ze třetích zemí, zástupci mezinárodních organizací nebo hospodářské subjekty. Účast externích odborníků je považována za zásadní vždy, když bez jejich přispění nelze dosáhnout cílů programu. Zřízení Evropské služby pro vnější činnost pod vedením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přispívá ke koordinaci a soudržnosti politik v oblasti, která je významnou součástí vnějších strategií a akcí Unie, a to na dvoustranné i mnohostranné úrovni.
(4)
Cíle programu by měly odrážet problémy a úkoly, které bude v oblasti cel nutné řešit v příštím desetiletí. Program by měl nadále hrát roli v takových klíčových oblastech, jako je soudržné provádění práva Unie v oblasti cel a v souvisejících oblastech. Program by se měl kromě toho zaměřit na ochranu finančních a hospodářských zájmů Unie a zajištění bezpečnosti. To by mělo zahrnovat mimo jiné spolupráci a sdílení informací mezi vnitrostátními a unijními orgány odpovědnými za monitorování vnitřního trhu a celními orgány. Program by se měl rovněž věnovat usnadňování obchodu, mimo jiné společným úsilím v boji proti podvodům, a na zvyšování administrativní kapacity celních orgánů. V této souvislosti by měla být provedena analýza detekčních zařízení a souvisejících technologií z hlediska nákladů a přínosů s cílem umožnit, aby celní orgány mohly i v období po roce 2020 snadněji pořizovat moderní nástroje celní kontroly. Posouzeny by rovněž měly být metody usnadňující pořizování moderních nástrojů celní kontroly, včetně společného zadávání veřejných zakázek.
(5)
Nástroje využívané v programu, které byly v platnosti před rokem 2014, se ukázaly být náležitými, a měly by proto být zachovány. S ohledem na potřebu strukturovanější operační spolupráce by měly být přidány další nástroje, konkrétně skupiny odborníků složené z odborníků Unie a členských států, kteří mají společně vykonávat úkoly ve specifických oblastech, a dále akce zaměřené na budování kapacit veřejné správy, které by měly poskytovat specializovanou pomoc zúčastněným zemím, které potřebují budovat správní kapacitu.
(6)
V posilování celních systémů v rámci Unie hrají klíčovou roli evropské informační systémy, a proto by měly být v rámci programu i nadále financovány. Kromě toho by mělo být možné do programu zahrnout i nové celní informační systémy zřízené podle právních předpisů Unie. Evropské informační systémy by měly být ve vhodných případech v zájmu vyšší flexibility a účinnosti celní správy založeny na sdílených vývojových modelech a sdílené informační architektuře.
(7)
Prostřednictvím programu by měla rovněž být budována odborná způsobilost, které by mělo být dosaženo formou společné odborné přípravy. Celní úředníci si musí rozšiřovat a obnovovat znalosti a dovednosti, které jsou pro Unii potřebné. Program by měl hrát významnou úlohu při rozvoji lidských kapacit prostřednictvím posílení podpory odborné přípravy, která se zaměří na celní úředníky i na hospodářské subjekty. Za tímto účelem by se současná koncepce Unie v oblasti společné odborné přípravy, která se dosud zakládala zejména na rozvoji centrálního elektronického vzdělávání (eLearning), měla vyvinout v mnohostranný program Unie pro podporu odborné přípravy.
(8)
Program by měl přikládat náležitý význam fungování stávajících evropských informačních systémů pro cla a rozvoji nových evropských informačních systémů nezbytných pro provádění celního kodexu Unie a vynakládat na ně odpovídající podíl svého rozpočtu. Zároveň by měly být věnovány odpovídající prostředky na činnosti sdružující úředníky pracující v celní oblasti a činnosti v oblasti budování odborné způsobilosti. Kromě toho by měl program umožnit určitou míru pružnosti v rámci rozpočtu, aby bylo možné reagovat na změny politických priorit.
(9)
Program by měl být v platnosti po dobu sedmi let, aby bylo jeho trvání sladěno s platností víceletého finančního rámce stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2003 (2).
(10)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu finanční krytí, které pro Evropský parlament a Radu představuje během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení ze dne 2. prosince 2013 (3).
(11)
V souladu se závazkem, který si Komise stanovila pro dosažení soudržnosti a zjednodušení programů financování stanovila ve sdělení Komise ze dne 19. října 2010 nazvaném „Přezkum rozpočtu EU“, je třeba zdroje sdílet s ostatními nástroji Unie pro financování, jestliže předpokládané činnosti v rámci programu sledují cíle, které jsou společné různým nástrojům financování, avšak s vyloučením dvojího financování. U akcí v rámci tohoto programu by měla být zajištěna soudržnost ve využívání zdrojů Unie, které jsou určeny na podporu fungování celní unie.
(12)
Opatření, nezbytná pro finanční provádění tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), a s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5).
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(14)
Zcela zásadní je spolupráce v oblasti inteligentního posuzování rizik, neboť ta umožňuje, aby měly ze zjednodušené elektronické celní správy co největší užitek důvěryhodné podniky dodržující předpisy, a umožňuje zaměřit se na nesrovnalosti.
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o sestavování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(16)
Za účelem odpovídající reakce na změny politických priorit by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu ukazatelů k měření dosažení zvláštních cílů a pozměnění orientačních částek vyhrazených na jednotlivé druhy akcí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(17)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení víceletého programu, který má zlepšit fungování celní unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože členské státy nemohou účinně zajistit spolupráci a koordinaci potřebnou pro provádění programu, a proto jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinku lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(18)
Při provádění programu by Komisi měl být nápomocen výbor pro program Clo 2020.
(19)
V zájmu usnadnění hodnocení programu by měl být od samotného začátku zaveden odpovídající rámec pro sledování výsledků dosažených programem. Mělo by být provedeno hodnocení v polovině období zaměřené na dosahování cílů programu, jeho účinnost a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Závěrečné hodnocení by dále mělo posoudit dlouhodobý dopad a udržitelnost výsledků programu. Měla by být zajištěna plná transparentnost spojená s pravidelným podáváním zpráv o sledování a hodnocení Evropskému parlamentu a Radě. Tato hodnocení by měla vycházet z ukazatelů měřících účinky programu na základě předem stanovených základních hodnot. Ukazatele by mimo jiné měly měřit dobu, během níž společná komunikační síť funguje bez systémových selhání, neboť to představuje podmínku řádného fungování všech evropských informačních systémů, aby celní orgány v celní unii mohly účinně spolupracovat.
(20)
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7). Zpracovávání osobních údajů prováděné Komisí v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 (8). Výměna nebo předávání informací příslušnými orgány by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES a výměna nebo předávání informací ze strany Komise by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(21)
Toto nařízení nahrazuje rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 624/2007/ES (9). Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Zavádí se víceletý akční program „Clo 2020“ (dále jen „program“), jehož cílem je podpořit fungování celní unie.
2. Program se vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„celními orgány“ orgány odpovědné za uplatňování celních předpisů;
2)
„externími odborníky“:
a)
zástupci orgánů státní správy, a to i ze zemí, které se neúčastní programu podle čl. 3 odst. 2;
b)
hospodářské subjekty a organizace zastupující hospodářské subjekty;
c)
zástupci mezinárodních a jiných příslušných organizací.
Článek 3
Účast v programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy a země uvedené v odstavci 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky v něm uvedené.
2. Účast v programu je otevřena těmto zemím:
a)
přistupujícím zemím, kandidátským zemím a potenciálním kandidátům, jež využívají předvstupní strategie, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, v rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách;
b)
partnerským zemím v rámci evropské politiky sousedství, pokud tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie.
Partnerské země uvedené v prvním pododstavci písm. b) se programu účastní v souladu s ustanoveními, jež se s těmito zeměmi určí po vytvoření rámcových dohod o jejich účasti na programech Unie.
Článek 4
Přispění k činnostem v rámci programu
Pokud je to nezbytné pro dosažení cílů uvedených v článcích 5 a 6, mohou být přizváni externí odborníci, aby přispěli k vybraným činnostem organizovaným v rámci programu. Tyto externí odborníky vybírá Komise spolu se zúčastněnými zeměmi podle jejich dovedností, zkušeností a znalostí, jež jsou potřebné pro dané činnosti.
Článek 5
Obecný cíl a zvláštní cíle
1. Obecným cílem programu je podpořit fungování a modernizaci celní unie, a posílit tak vnitřní trh prostřednictvím spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich celními orgány a úředníky. O dosažení obecného cíle se usiluje splněním zvláštních cílů.
2. Zvláštními cíli je podporovat celní orgány při ochraně finančních a hospodářských zájmů Unie a jejích členských států, včetně boje proti podvodům a ochrany práv duševního vlastnictví, zvyšovat bezpečnost a zabezpečení, chránit občany a životní prostředí, zlepšovat administrativní kapacitu celních orgánů a posilovat konkurenceschopnost evropských podniků.
Těchto zvláštních cílů bude dosaženo zejména:
a)
využitím výpočetní techniky,
b)
zajištěním moderních a harmonizovaných přístupů k celním postupům a kontrolám,
c)
usnadňováním zákonného obchodu,
d)
snižováním administrativní zátěže a nákladů na dodržování předpisů; a
e)
posilováním fungování celních orgánů.
3. Dosažení zvláštních cílů se měří zejména pomocí ukazatelů uvedených v příloze I. V případě nutnosti lze tyto ukazatele v průběhu programu revidovat.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem pozměňovat seznam ukazatelů obsažený v příloze I.
Článek 6
Operační cíle
Program má tyto operační cíle:
a)
podporovat přípravu, soudržné uplatňování a účinné provádění právních předpisů Unie a politiky v oblasti cel;
b)
rozvíjet, zdokonalovat, provozovat a podporovat evropské informační systémy v oblasti cel;
c)
určovat, rozvíjet, sdílet a uplatňovat osvědčené pracovní postupy a správní postupy, zejména v návaznosti na srovnávací analýzy;
d)
upevňovat dovednosti a schopnosti celních úředníků;
e)
zlepšovat spolupráci mezi celními orgány a mezinárodními organizacemi, třetími zeměmi, jinými vládními orgány, včetně unijních a vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem, jakož i hospodářskými subjekty a organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty.
KAPITOLA II
ZPŮSOBILÉ AKCE
Článek 7
Způsobilé akce
Program za podmínek stanovených v ročním pracovním programu uvedeném v článku 14 poskytuje finanční podporu tyto druhy akcí:
a)
společné akce:
i)
semináře a pracovní setkání;
ii)
projektové skupiny, které se zpravidla skládají z omezeného počtu zemí, působí pouze po omezenou dobu a sledují předem stanovený cíl s přesně definovaným výsledkem, včetně koordinace či srovnávání;
iii)
pracovní návštěvy organizované zúčastněnými zeměmi nebo jinou zemí, které umožní úředníkům získat nebo zvýšit jejich odbornou způsobilost či znalosti v celních záležitostech; u pracovních návštěv organizovaných ve třetích zemích lze z programu financovat pouze cestovní a pobytové náklady (ubytování a denní příspěvky);
iv)
činnosti sledování prováděné společnými skupinami úředníků Komise a úředníků zúčastněných zemí, jejichž úkolem je analyzovat celní postupy, zjišťovat problémy při provádění pravidel a případně i předkládat návrhy na úpravu pravidel a pracovních metod Unie;
v)
skupiny odborníků, zejména strukturované formy spolupráce dočasného či trvalého charakteru, jež sdružují odborné znalosti a dovednosti k plnění úkolů v konkrétních oblastech nebo provádějí operační činnosti,, případně podporou on-line služeb spolupráce, administrativní pomoci i infrastruktury a vybavení;
vi)
akce zaměřené na budování kapacit celní správy a podpůrné akce;
vii)
studie;
viii)
společně vytvořené komunikační akce;
ix)
jakékoli další činnosti, které podporují obecné, zvláštní a operační cíle uvedené v článcích 5 a 6;
b)
budování kapacit v oblasti informačních technologií: vývoj, údržba, provoz a kontrola kvality unijních složek evropských informačních systémů stanovených v oddílu A přílohy II a nových evropských informačních systémů zřízených právem Unie;
c)
budování odborné způsobilosti: společné akce v oblasti odborné přípravy, jejichž cílem je podpora nezbytných odborných dovedností a znalostí vztahujících se k oblasti cel.
Článek 8
Zvláštní prováděcí ustanovení o společných akcích
1. Účast na společných akcích uvedených v čl. 7 písm. a) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země zajistí, aby k účasti na společných akcích byli nominováni úředníci s náležitým profilem a kvalifikací.
3. Zúčastněné země případně přijmou nezbytná opatření pro provádění společných akcí, zejména zvyšováním informovanosti o těchto akcích a zajištěním optimálního využití vzniklých výstupů.
Článek 9
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování kapacit v oblasti informačních technologií
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby evropské informační systémy uvedené v oddílu A přílohy II byly rozvíjeny, provozovány a náležitě udržovány.
2. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje ty aspekty zavádění a fungování unijních složek, jež jsou uvedeny v oddílu B přílohy II, i neunijních složek, jež popisuje oddíl C přílohy II, Evropských informačních systémů uvedených v oddílu A přílohy II, které jsou nezbytné pro zajištění jejich operability, vzájemné propojenosti a soustavného zlepšování.
3. Unie nese náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz unijních složek. Náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz neunijních složek nesou zúčastněné země.
Článek 10
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování odborné způsobilosti
1. Účast na společných akcích v oblasti odborné přípravy uvedených v čl. 7 písm. c) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země případně začlení do svých vnitrostátních programů odborné přípravy společně vytvořený obsah odborné přípravy, včetně modulů elektronického vzdělávání, programů odborné přípravy a společně dohodnutých norem odborné přípravy.
3. Zúčastněné země zajistí, aby jejich úředníci obdrželi úvodní i průběžnou odbornou přípravu, která je nezbytná pro získání společných odborných dovedností a znalostí v souladu s programy odborné přípravy.
4. Zúčastněné země poskytnou svým úředníkům nezbytnou jazykovou přípravu, aby získali dostatečnou úroveň jazykových znalostí pro účast v programu.
KAPITOLA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 11
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014-2020 je stanoveno na 522 943 000 EUR v běžných cenách.
Roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V rámci finančního krytí jsou orientační částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v článku 7 v rámci procentuálního rozmezí uvedeného v příloze III pro každý druh akce. Komise se od orientačních částek přídělů finančních prostředků uvedených v příloze může odchýlit, nesmí však zvýšit přidělený podíl finančního krytí na jednotlivé druhy akce o více než 10 %.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 15 pozměňující orientační příděly finančních prostředků uvedené v příloze III, pokud by bylo nezbytné uvedený limit překročit.
Článek 12
Druhy podpory
1. Komise provádí program v souladu s nařízením (EU. Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora Unie na způsobilé akce podle článku 7 má podobu:
a)
grantů;
b)
zadávání veřejných zakázek;
c)
náhrady nákladů vynaložených externími odborníky uvedenými v článku 4.
3. Míra spolufinancování u grantů činí až 100 % způsobilých nákladů v případě denních příspěvků, nákladů na cestování a ubytování a nákladů spojených s organizováním akcí.
Pokud tyto akce vyžadují udělení grantů, stanoví příslušnou míru spolufinancování roční pracovní programy.
4. Finanční příděl pro program může pokrýt také:
a)
náklady vzniklé v souvislosti s přípravnými, monitorovacími, auditními a hodnotícími činnostmi, kterých je zapotřebí pro řízení programu a dosažení jeho cílů, zejména náklady na studie, na schůzky odborníků, informační a komunikační akce, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, jestliže se vztahují k cílům tohoto programu;
b)
náklady spojené se sítěmi informačních technologií se zaměřením na zpracování a výměnu informací; a
c)
všechny ostatní náklady na technickou a administrativní pomoc, které vzniknou Komisi při řízení programu.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny opatřeními k prevenci podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (10) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (11) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou uzavřenou na základě tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI
Článek 14
Pracovní program
1. Za účelem provádění programu přijímá Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 2.
Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce v souladu s obecnými, zvláštními a operačními cíli stanovenými v článcích 5 a 6, způsob provádění a ve vhodných případech rovněž podmínky zřizování týmů odborníků uvedených v čl. 7 písm. a) bodu v), jakož i očekávané výsledky;
b)
rozpis rozpočtu podle druhu akce;
c)
míru spolufinancování u grantů, jak je uvedeno v čl. 12 odst. 3.
2. Při přípravě ročního pracovního programu bere Komise v úvahu společný přístup v oblasti celní politiky. Tento přístup je pravidelně revidován a určován v partnerství mezi Komisí a členskými státy ve Skupině pro celní politiku složené z vedoucích celních správ členských států nebo jejich zástupců a zástupců Komise.
Komise Skupinu pro celní politiku pravidelně informuje o opatřeních vztahujících se k provádění programu.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 17
Sledování akcí v rámci programu
1. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi na základě ukazatelů uvedených v příloze I sleduje provádění programu a akcí v jeho rámci.
2. Komise zveřejní výsledky sledování.
3. Výsledky sledování se použijí pro účely hodnocení programu v souladu s článkem 18.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu v polovině období a závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavcích 2 a 3. Výsledky těchto hodnocení, včetně nalezených výraznějších nedostatků, se začlení do rozhodnutí o možném prodloužení, úpravě či pozastavení programů v následujících obdobích. Tato hodnocení provádí nezávislý externí hodnotitel.
2. Do 30. června 2018 vypracuje Komise hodnotící zprávu v polovině období, která se zaměří na dosažení cílů akcí v rámci programu, účinnost využívání prostředků a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Tato zpráva se bude mimoto zabývat zjednodušením a trvalou platností cílů, jakož i přínosem programu k prioritám Unie, totiž inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.
3. Do 31. prosince 2021 vypracuje Komise závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavci 2 a dlouhodobého dopadu a udržitelnosti účinků programu.
4. Zúčastněné země poskytnou Komisi na její žádost veškeré údaje a informace, které mohou přispět k její hodnotící zprávě v polovině období a závěrečné hodnotící zprávě.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Rozhodnutí č. 624/2007/ES se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedeného rozhodnutí se však až do dokončení těchto akcí nadále řídí uvedeným rozhodnutím.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1294/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2013
de instituire a unui program de acțiune pentru domeniul vamal în Uniunea Europeană pentru perioada 2014-2020 (Vamă 2020) și de abrogare a Deciziei nr. 624/2007/CE
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 33,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Programul de acțiune multianual pentru domeniul vamal aplicat înainte de 2014 a contribuit în mod semnificativ la facilitarea și consolidarea cooperării între autoritățile vamale în cadrul Uniunii. Multe dintre activitățile din domeniul vamal sunt de natură transfrontalieră, întrucât implică și afectează toate statele membre, și, prin urmare, nu pot fi realizate în mod eficace și eficient de statele membre în mod individual. Un program pentru domeniul vamal la nivelul Uniunii, pus în aplicare de Comisie, oferă statelor membre un cadru la nivelul Uniunii pentru a dezvolta aceste activități de cooperare, ceea ce este mai eficient din punctul de vedere al costurilor decât dacă fiecare stat membru și-ar înființa cadrul său individual de cooperare la nivel bilateral sau multilateral. Prin urmare, este oportun să se asigure continuarea programului de acțiune multianual pentru domeniul vamal anterior prin instituirea unui nou program în același domeniu, programul Vamă 2020 („programul”).
(2)
Activitățile din cadrul programului, și anume sistemele europene de informații, acțiunile comune pentru funcționarii din administrațiile vamale și inițiativele de formare comune, vor contribui la îndeplinirea Strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, prin consolidarea funcționării pieței interne. Prin asigurarea unui cadru de activitate care urmărește să sporească eficiența și modernizarea autorităților vamale, să consolideze competitivitatea întreprinderilor, să promoveze ocuparea forței de muncă și să raționalizeze și să coordoneze acțiunile statelor membre pentru a proteja interesele lor financiare și economice și pe cele ale Uniunii, programul va consolida în mod activ funcționarea uniunii vamale, astfel încât întreprinderile și cetățenii să poată beneficia de potențialul deplin al pieței interne și al comerțului mondial.
(3)
Pentru a sprijini procesul de aderare și de asociere a țărilor terțe, programul ar trebui să fie deschis participării țărilor în curs de aderare și a țărilor candidate, precum și a potențialilor candidați și a țărilor partenere din cadrul politicii europene de vecinătate dacă sunt îndeplinite anumite condiții. Având în vedere interconectarea tot mai pronunțată a economiei mondiale, programul ar trebui să continue să prevadă posibilitatea de a implica în anumite activități experți externi, precum funcționari ai țărilor terțe, reprezentanți ai organizațiilor internaționale sau operatori economici. Participarea experților externi se consideră a fi esențială oricând obiectivele programului nu pot fi realizate fără contribuția acestor experți. Înființarea Serviciului European de Acțiune Externă sub autoritatea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate facilitează coordonarea și coerența politicilor într-un domeniu care reprezintă o componentă relevantă a strategiilor și a acțiunilor externe ale Uniunii, atât pe o bază bilaterală, cât și multilaterală.
(4)
Obiectivele programului ar trebui să țină seama de problemele și provocările identificate în ceea ce privește domeniul vamal în următorul deceniu. Programul ar trebui să continue să joace un rol în sectoare vitale, cum ar fi punerea în aplicare coerentă a dreptului Uniunii în domeniul vamal și aspecte conexe. În plus, programul ar trebui să se axeze pe protejarea intereselor financiare și economice ale Uniunii și pe garantarea siguranței și a securității. Aceasta ar trebui să includă, între altele, cooperarea și punerea în comun a informațiilor dintre autoritățile de supraveghere a pieței la nivel național și la nivelul Uniunii și autoritățile vamale. Programul ar trebui de asemenea dedicat facilitării comerțului, printre altele prin eforturile de colaborare în combaterea fraudei și prin creșterea capacității administrative a autorităților vamale. Din acest punct de vedere, ar trebui efectuată o analiză cost-beneficiu a echipamentelor de detectare și a tehnologiilor aferente, în vederea facilitării achiziționării de către autoritățile vamale a unor instrumente de control vamal moderne după 2020. Ar trebui de asemenea explorate metode pentru facilitarea achiziționării unor instrumente de control vamal moderne, inclusiv achizițiile publice comune.
(5)
Instrumentele programului care s-au aplicat înainte de 2014 s-au dovedit adecvate și, prin urmare, ar trebui păstrate. Având în vedere nevoia de cooperare operativă mai bine structurată, ar trebui adăugate instrumente suplimentare, și anume echipe de experți compuse din experți ai Uniunii și experți naționali care să îndeplinească în comun sarcini în domenii specifice, precum și acțiuni de consolidare a capacității administrației publice, care ar trebui să furnizeze asistență specializată țărilor participante care au nevoie de consolidarea capacității administrative.
(6)
Sistemele europene de informații joacă un rol vital în consolidarea sistemelor vamale din cadrul Uniunii și ar trebui, prin urmare, să fie finanțate în continuare prin intermediul programului. În plus, ar trebui să existe posibilitatea includerii în program a unor noi sisteme de informații legate de domeniul vamal, înființate în temeiul dreptului Uniunii. Sistemele europene de informații ar trebui, după caz, să se bazeze pe modele de dezvoltare și pe o arhitectură IT partajate, pentru a spori flexibilitatea și eficiența administrației vamale.
(7)
Dezvoltarea competențelor umane ar trebui de asemenea efectuată prin acțiuni comune de formare și ar trebui realizată prin intermediul programului. Funcționarii din administrațiile vamale au nevoie să își dezvolte și să își actualizeze cunoștințele și competențele necesare pentru a răspunde nevoilor Uniunii. Programul ar trebui să aducă o contribuție crucială la consolidarea capacităților umane prin îmbunătățirea sprijinului pentru activitățile de formare adresate funcționarilor din administrația vamală, precum și operatorilor economici. În acest scop, actuala abordare comună în materie de formare la nivelul Uniunii, care s-a bazat în principal pe dezvoltarea formării electronice (e-learning) centralizate, ar trebui să se transforme într-un program cu multiple fațete consacrat sprijinului pentru formare în Uniune.
(8)
Programul ar trebui să acorde importanța corespunzătoare și să aloce o parte adecvată din bugetul său funcționării actualelor sisteme europene de informații pentru vămi și dezvoltării unor noi sisteme europene de informații, necesare pentru punerea în aplicare a Codului Vamal al Uniunii. În același timp, ar trebui dedicate mijloacele adecvate activităților care reunesc funcționari din domeniul vămilor, precum și dezvoltării competențelor umane. În plus, programul ar trebui să prevadă un anumit grad de flexibilitate bugetară, pentru a răspunde schimbărilor în materie de priorități politice.
(9)
Programul ar trebui să acopere o perioadă de șapte ani, pentru a alinia durata acestuia cu cea a cadrului financiar multianual prevăzut în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (2).
(10)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a programului care să constituie principala valoare de referință pentru Parlamentul European și Consiliu în cadrul procedurii bugetare anuale, în înțelesul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (3).
(11)
În conformitate cu angajamentul Comisiei, stabilit în comunicarea din 19 octombrie 2010 intitulată „Revizuirea bugetului UE”, de a asigura coerența și simplificarea programelor de finanțare, resursele ar trebui să fie împărțite cu alte instrumente de finanțare ale Uniunii dacă activitățile preconizate din cadrul programului urmăresc obiective care sunt comune mai multor instrumente de finanțare, excluzând totuși dubla finanțare. Acțiunile întreprinse în cadrul programului ar trebui să asigure coerența în ceea ce privește utilizarea resurselor Uniunii în sprijinul funcționării uniunii vamale.
(12)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare financiară a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (5).
(13)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri adecvate de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prin prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, prin recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, după caz, prin aplicarea de sancțiuni.
(14)
Cooperarea în materie de evaluare inteligentă a riscurilor este vitală pentru a permite întreprinderilor fiabile și care își respectă obligațiile să beneficieze la maximum de simplificarea administrării electronice a vămilor, precum și pentru a permite identificarea neregulilor.
(15)
Pentru a se asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește stabilirea programelor de lucru anuale. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(16)
Pentru a răspunde în mod adecvat schimbărilor în materie de priorități ale politicilor, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificarea listei indicatorilor de măsurare a gradului de realizare a obiectivelor specifice și modificarea sumelor indicative alocate fiecărui tip de acțiune. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(17)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume instituirea unui program multianual care să îmbunătățească funcționarea uniunii vamale, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, deoarece acestea nu pot asigura în mod eficient cooperarea și coordonarea necesare pentru realizarea programului, dar, având în vedere amploarea și efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului respectiv.
(18)
Comisia ar trebui să fie sprijinită de către Comitetul Vamă 2020 pentru punerea în aplicare a programului.
(19)
Pentru a facilita evaluarea programului, ar trebui instituit încă de la început un cadru adecvat pentru monitorizarea rezultatelor obținute de program. Ar trebui efectuată o evaluare intermediară referitoare la gradul de realizare a obiectivelor programului, eficiența acestuia și valoarea sa adăugată la nivel european. În plus, o evaluare finală ar trebui să analizeze impactul pe termen lung și efectele de sustenabilitate ale programului. Ar trebui asigurată transparența deplină, cu raportarea periodică privind monitorizarea și evaluarea către Parlamentul European și Consiliu. Respectivele evaluări ar trebui să se bazeze pe indicatori, măsurându-se efectele programului în raport cu valori de referință predefinite. Indicatorii ar trebui, printre altele, să măsoare durata pentru care rețeaua comună de comunicații este disponibilă în absența unor disfuncții ale sistemelor, întrucât aceasta reprezintă condiția pentru buna funcționare a tuturor sistemelor europene de informații astfel încât autoritățile vamale să coopereze eficient în interiorul uniunii vamale.
(20)
Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată în statele membre în contextul prezentului regulament și sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în special a autorităților publice independente desemnate de statele membre. Regulamentul (UE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (8) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată de către Comisie în cadrul prezentului regulament și sub supravegherea Autorității Europene pentru Protecția Datelor. Orice schimb sau transmitere de informații de către autoritățile competente ar trebui să fie în conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt prevăzute în Directiva 95/46/CE, și orice schimb sau transmitere de informații de către Comisie ar trebui să fie în conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(21)
Prezentul regulament înlocuiește Decizia nr. 624/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9). Prin urmare, decizia respectivă ar trebui abrogată,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
(1) Se stabilește un program de acțiune multianual „Vamă 2020” (denumit în continuare „programul”) cu scopul de a îmbunătăți funcționarea uniunii vamale.
(2) Programul acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„autorități vamale” înseamnă autoritățile responsabile pentru aplicarea normelor în domeniul vamal;
2.
„experți externi” înseamnă:
(a)
reprezentanți ai autorităților guvernamentale, inclusiv cei din țările care nu participă la program, în temeiul articolului 3 alineatul (2);
(b)
operatori economici și organizații reprezentând operatori economici;
(c)
reprezentanți ai organizațiilor internaționale și ai altor organizații relevante.
Articolul 3
Participarea la program
(1) Țările participante sunt statele membre și țările menționate la alineatul (2), cu respectarea condițiilor prevăzute la alineatul respectiv.
(2) Programul este deschis participării oricăreia dintre țările următoare:
(a)
țările în curs de aderare, țările candidate și potențialele candidate care beneficiază de o strategie de preaderare, în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii stabilite în respectivele acorduri-cadru, decizii ale Consiliului de asociere sau alte acorduri similare;
(b)
țările partenere din cadrul politicii europene de vecinătate, cu condiția ca țările respective să fi ajuns la un nivel satisfăcător de apropiere a legislației și a metodelor administrative relevante de cele ale Uniunii.
Țările partenere menționate la litera (b) a primului paragraf participă la program, în conformitate cu dispozițiile care urmează a fi stabilite împreună cu aceste țări ca urmare a încheierii acordurilor-cadru privind participarea lor la programele Uniunii.
Articolul 4
Contribuția la activitățile din cadrul programului
La anumite activități organizate în cadrul programului pot fi invitați să contribuie experți externi, ori de câte ori acest lucru este esențial pentru realizarea obiectivelor menționate la articolele 5 și 6. Experții externi sunt selectați de Comisie, împreună cu țările participante, pe baza competențelor, a experienței și a cunoștințelor lor relevante pentru activitățile avute în vedere.
Articolul 5
Obiectivul general și obiectivele specifice
(1) Obiectivul general al programului este de a sprijini funcționarea și modernizarea uniunii vamale în vederea consolidării pieței interne prin intermediul cooperării între țările participante, autoritățile lor vamale și funcționarii acestora. Obiectivul general este urmărit prin realizarea obiectivelor specifice.
(2) Obiectivele specifice sunt de a sprijini autoritățile vamale în protejarea intereselor financiare și economice ale Uniunii și ale statelor membre, inclusiv lupta împotriva fraudei și protecția drepturilor de proprietate intelectuală, pentru a spori siguranța și securitatea, pentru a proteja cetățenii și mediul, pentru a îmbunătăți capacitatea administrativă a autorităților vamale și pentru a consolida competitivitatea întreprinderilor europene.
Obiectivele specifice se realizează în special prin:
(a)
informatizare;
(b)
asigurarea unor abordări moderne și armonizate în ceea ce privește procedurile și controalele vamale;
(c)
facilitarea comerțului legitim;
(d)
reducerea costurilor de conformare și a sarcinilor administrative; și
(e)
consolidarea funcționării autorităților vamale.
(3) Realizarea obiectivelor specifice se măsoară pe baza indicatorilor enumerați în anexa I. În cazul în care este necesar, indicatorii respectivi pot fi revizuiți în decursul programului.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 15 în ceea ce privește modificarea listei indicatorilor prevăzuți în anexa I.
Articolul 6
Obiective operaționale
Obiectivele operaționale ale programului sunt următoarele:
(a)
sprijinirea elaborării, aplicarea coerentă și punerea în aplicare eficace a dreptului și a politicilor Uniunii în domeniul vamal;
(b)
dezvoltarea, îmbunătățirea, exploatarea și sprijinirea sistemelor europene de informații pentru vămi;
(c)
identificarea, dezvoltarea, partajarea și aplicarea de bune practici de lucru și proceduri administrative, în special în urma activităților de analiză comparativă;
(d)
consolidarea competențelor și aptitudinilor funcționarilor vamali;
(e)
îmbunătățirea cooperării dintre autoritățile vamale și organizațiile internaționale, țările terțe, alte autorități guvernamentale, inclusiv autoritățile Uniunii și cele naționale de supraveghere a pieței, precum și operatorii economici și organizațiile reprezentând operatorii economici.
CAPITOLUL II
ACȚIUNI ELIGIBILE
Articolul 7
Acțiuni eligibile
Programul furnizează, în condițiile stabilite în programul anual de lucru menționat la articolul 14, sprijin financiar pentru următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
acțiuni comune:
(i)
seminarii și ateliere;
(ii)
grupuri de proiect, în general compuse dintr-un număr limitat de țări, care funcționează pentru o perioadă limitată și urmărește realizarea unui obiectiv predefinit, cu rezultate definite cu precizie, inclusiv coordonarea sau analiza comparativă;
(iii)
vizite de lucru organizate de țările participante sau de o altă țară pentru a le permite funcționarilor să dobândească sau să își dezvolte expertiza sau cunoștințele în domeniul vamal; pentru vizitele de lucru organizate în țări terțe sunt eligibile în cadrul programului doar cheltuielile de deplasare și de ședere (cazare și diurnă);
(iv)
activități de monitorizare efectuate de echipe mixte formate din funcționari ai Comisiei și funcționari din țările participante pentru a analiza practicile vamale, pentru a identifica eventualele dificultăți în punerea în aplicare a normelor și, după caz, pentru a formula sugestii în vederea adaptării normelor și a metodelor de lucru ale Uniunii;
(v)
echipe de experți, și anume forme structurate de cooperare, cu un caracter permanent sau temporar, care pun în comun expertiza pentru a îndeplini atribuții în domenii specifice sau pentru a efectua activități operaționale, beneficiind eventual de sprijinul serviciilor de colaborare online, de asistență administrativă și de infrastructură și echipamente;
(vi)
consolidarea capacității administrației vamale și acțiuni de sprijin;
(vii)
studii;
(viii)
acțiuni de comunicare dezvoltate în comun;
(ix)
orice altă activitate în sprijinul obiectivului general, al obiectivelor specifice și al obiectivelor operaționale stabilite la articolele 5 și 6;
(b)
consolidarea capacităților informatice: dezvoltarea, întreținerea, funcționarea și controlul calității componentelor Uniunii aferente sistemelor europene de informații prevăzute la secțiunea A din anexa II și noilor sisteme europene de informații înființate în temeiul dreptului Uniunii;
(c)
dezvoltarea competențelor umane: acțiuni comune de formare, care să sprijine competențele și cunoștințele profesionale necesare în domeniul vamal.
Articolul 8
Dispoziții specifice de punere în aplicare pentru acțiunile comune
(1) Participarea la acțiunile comune menționate la articolul 7 litera (a) se face pe bază de voluntariat.
(2) Țările participante se asigură că funcționarii desemnați să participe la acțiunile comune au profilul și calificările adecvate.
(3) Țările participante iau, după caz, măsurile necesare pentru punerea în aplicare a acțiunilor comune, în special prin sensibilizarea cu privire la aceste acțiuni și prin asigurarea unei utilizări optime a realizărilor obținute.
Articolul 9
Dispoziții specifice de punere în aplicare pentru consolidarea capacităților informatice
(1) Comisia și țările participante se asigură că sistemele europene de informații menționate la secțiunea A din anexa II sunt dezvoltate, exploatate și întreținute în mod adecvat.
(2) Comisia coordonează, în cooperare cu țările participante, aspectele legate de instituirea și funcționarea componentelor Uniunii menționate la secțiunea B din anexa II, precum și ale componentelor care nu sunt ale Uniunii, descrise la secțiunea C din anexa II, ale sistemelor europene de informații menționate la secțiunea A din anexa II care sunt necesare în vederea asigurării operabilității, a interconexiunii și a îmbunătățirii lor continue.
(3) Uniunea suportă costul achiziției, al dezvoltării, al instalării, al întreținerii și al funcționării zilnice a componentelor Uniunii. Costul achiziției, al dezvoltării, al instalării, al întreținerii și al funcționării zilnice a componentelor care nu sunt ale Uniunii este suportat de țările participante.
Articolul 10
Dispoziții specifice de punere în aplicare pentru dezvoltarea competențelor umane
(1) Participarea la acțiunile comune de formare menționate la articolul 7 litera (c) se face pe bază de voluntariat.
(2) Țările participante integrează, după caz, în programele lor naționale de formare conținutul de formare dezvoltat în comun, inclusiv modulele de învățare electronică (e-learning), programele de formare și standardele de formare stabilite în comun.
(3) Țările participante se asigură că funcționarii lor beneficiază de formarea inițială și formarea continuă necesare pentru a dobândi competențele și cunoștințele profesionale comune, în conformitate cu programele de formare.
(4) Țările participante asigură formarea lingvistică necesară pentru ca funcționarii să atingă un nivel suficient de cunoștințe lingvistice pentru participarea la program.
CAPITOLUL III
CADRUL FINANCIAR
Articolul 11
Cadrul financiar
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada 2014 - 2020 se stabilește la 522 943 000 EUR în prețuri curente.
Creditele anuale se autorizează de Parlamentul European și de Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
(2) În cadrul pachetului financiar aferent programului se alocă sume indicative acțiunilor eligibile enumerate la articolul 7, în limitele procentajelor prevăzute în anexa III pentru fiecare tip de acțiune. Comisia se poate îndepărta de la alocările de fonduri indicative stabilite în anexa respectivă, dar nu poate mări partea alocată din pachetul financiar cu mai mult de 10 % pentru fiecare tip de acțiune.
Dacă depășirea acestei limite se dovedește necesară, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 15 în ceea ce privește modificarea alocărilor de fonduri indicative stabilite în anexa III.
Articolul 12
Forme de intervenție
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Sprijinul financiar al Uniunii pentru acțiunile eligibile prevăzute la articolul 7 se acordă sub formă de:
(a)
granturi;
(b)
contracte de achiziții publice;
(c)
rambursarea cheltuielilor efectuate de experții externi menționați la articolul 4.
(3) Rata de cofinanțare pentru granturi este de până la 100 % din costurile eligibile în cazul diurnelor, cheltuielilor de deplasare și de cazare și cheltuielilor aferente organizării de evenimente.
Rata de cofinanțare aplicabilă în cazul în care acțiunile necesită acordarea de granturi se stabilește în programele anuale de lucru.
(4) Resursele financiare alocate programului pot acoperi de asemenea:
(a)
cheltuieli legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare care sunt necesare pentru gestionarea programului și pentru realizarea obiectivelor acestuia, în special studii, reuniuni de experți, acțiuni de informare și comunicare, inclusiv comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii, în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele acestui program;
(b)
cheltuielile legate de rețelele IT specializate pe schimbul și prelucrarea de informații; și
(c)
toate celelalte tipuri de cheltuieli cu asistența tehnică și administrativă efectuate de Comisie pentru gestionarea programului.
Articolul 13
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări eficace și, dacă se descoperă nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, după caz, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi dețin competența de audit, pe baza documentelor și la fața locului, în cazul tuturor beneficiarilor de granturi, contractanților și subcontractanților care au primit fonduri din partea Uniunii prin prezentul regulament.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv verificări și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (10) și de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (11) pentru a stabili existența fraudei, a corupției sau a oricăror alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau un contract finanțat prin prezentul regulament.
CAPITOLUL IV
COMPETENȚE DE EXECUTARE
Articolul 14
Programul de lucru
(1) În vederea punerii în aplicare a programului, Comisia adoptă programe anuale de lucru prin intermediul unor acte de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).
Fiecare program anual de lucru pune în aplicare obiectivele programului stabilind următoarele:
(a)
acțiunile în conformitate cu obiectivul general, cu obiectivele specifice și cu obiectivele operaționale astfel cum sunt prevăzute la articolele 5 și 6, metoda de punere în aplicare, inclusiv, după caz, modalitățile privind stabilirea echipelor de experți menționate la articolul 7 litera (a) punctul (v) și rezultatele preconizate;
(b)
o defalcare a bugetului pe tipuri de acțiuni;
(c)
rata de cofinanțare pentru granturi menționată la articolul 12 alineatul (3).
(2) În pregătirea programului anual de lucru, Comisia ține seama de abordarea comună în domeniul politicii vamale. Abordarea respectivă este revizuită periodic și stabilită într-un parteneriat între Comisie și statele membre în cadrul grupului pentru politica vamală, alcătuit din șefii administrațiilor vamale ale statelor membre sau reprezentanții acestora și reprezentanții Comisiei.
Comisia informează periodic grupul pentru politica vamală privind măsurile referitoare la punerea în aplicare a programului.
Articolul 15
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate îi este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 5 alineatul (3) al doilea paragraf și la articolul 11 alineatul (2) al doilea paragraf este conferită Comisiei pentru o perioadă care începe la 1 ianuarie 2014 și se încheie la 31 decembrie 2020.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 5 alineatul (3) al doilea paragraf și la articolul 11 alineatul (2) al doilea paragraf poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) al doilea paragraf și cu articolul 11 alineatul (2) al doilea paragraf intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 16
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Comitetul respectiv este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL V
MONITORIZAREA ȘI EVALUAREA
Articolul 17
Monitorizarea acțiunilor din cadrul programului
(1) Comisia, în cooperare cu țările participante, monitorizează punerea în aplicare a programului și a acțiunilor acestuia pe baza indicatorilor menționați în anexa I.
(2) Comisia face publice rezultatele monitorizării.
(3) Rezultatele monitorizării sunt utilizate la evaluarea programului în conformitate cu articolul 18.
Articolul 18
Evaluarea
(1) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare intermediară și un raport de evaluare finală a programului cu privire la aspectele menționate la alineatele (2) și (3). Rezultatele evaluărilor respective, inclusiv identificarea lacunelor majore, sunt integrate în deciziile privind posibila reînnoire, modificare sau suspendare a programelor pentru perioade ulterioare. Evaluările respective sunt efectuate de un evaluator extern independent.
(2) Până la 30 iunie 2018, Comisia întocmește un raport de evaluare intermediară privind realizarea obiectivelor acțiunilor din cadrul programului, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată a programului la nivel european. Raportul respectiv abordează, în plus, simplificarea ți menținerea relevanței obiectivelor, precum și contribuția programului la prioritățile Uniunii referitoare la creșterea inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii.
(3) Până la 31 decembrie 2012, Comisia întocmește un raport de evaluare finală privind aspectele menționate la alineatul (2), precum și cu privire la impactul pe termen lung și la sustenabilitatea efectelor programului.
(4) La solicitarea Comisiei, țările participante îi furnizează toate datele și informațiile relevante în scopul de a contribui la rapoartele de evaluare intermediară și finală.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 19
Abrogare
Decizia nr. 624/2007/CE se abrogă începând de la 1 ianuarie 2014.
Cu toate acestea, obligațiile financiare legate de acțiunile realizate în baza respectivei decizii sunt reglementate în continuare de aceasta până la finalizarea lor.
Articolul 20
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Strasbourg, 11 decembrie 2013.