NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 523/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy určující, co představuje úzkou spojitost mezi hodnotou krytých dluhopisů určité instituce a hodnotou aktiv této instituce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zisky nebo ztráty ze závazků instituce vyplývající ze změn vlastního úvěrového rizika by v zásadě neměly být zahrnuty jako složky kapitálu. Nicméně v rámci obchodních modelů založených na zásadě striktní shody nebo rovnováhy se takové pravidlo neuplatňuje s odůvodněním, že pokles nebo nárůst hodnoty závazku je plně kompenzován odpovídajícím snížením nebo zvýšením hodnoty aktiva, kterému uvedený závazek plně odpovídá.
(2)
Je důležité stanovit požadavky pro určení toho, zda mezi závazky instituce, které vyplývají z krytého dluhopisu podle čl. 52 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (2), a hodnotou podkladových aktiv krytých dluhopisů dané instituce existuje úzká spojitost.
(3)
Úzká spojitost by se měla odrazit v účtování takových dluhopisů a podkladových hypotečních úvěrů, protože bez ní by nebylo obezřetné zaúčtovat zisky a ztráty plynoucí ze změn vlastního úvěrového rizika.
(4)
Možnost dodání umožňuje dlužníkovi, aby zpětně odkoupil zvláštní krytý dluhopis za účelem financování hypotečního úvěru na trhu a dodal takový krytý dluhopis bance, čímž poskytne předběžné uhrazení hypotečního úvěru. V důsledku využití takové možnosti dlužníkem by se měla reálná hodnota hypotečních úvěrů vždy rovnat reálné hodnotě krytých dluhopisů, jimiž byly takové hypotéky financovány. Z toho vyplývá, že výpočet reálné hodnoty hypotečních úvěrů by měl zahrnovat reálné ocenění zahrnuté v možnosti dodání podle zavedených tržních postupů.
(5)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(6)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„krytým dluhopisem“ se rozumí dluhopis uvedený v čl. 52 odst. 4 směrnice 2009/65/ES;
2)
„možností dodání“ se rozumí možnost umořit hypoteční úvěr odkoupením krytého dluhopisu za tržní nebo nominální hodnotu v souladu s čl. 33 odst. 3 písm. d) nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 2
Úzká spojitost
1. Má se za to, že mezi hodnotou krytého dluhopisu a hodnotou aktiv instituce existuje úzká spojitost, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
veškeré změny reálné hodnoty krytých dluhopisů vydaných institucí vedou vždy k totožným změnám reálné hodnoty podkladových aktiv těchto krytých dluhopisů. Reálná hodnota je stanovena v souladu s použitelným účetním rámcem, jak je vymezen v čl. 4 odst. 1 bodě 77 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
hypoteční úvěry, jež jsou podkladovým nástrojem krytých dluhopisů vydaných institucí k financování těchto úvěrů, lze kdykoli umořit odkoupením krytých dluhopisů za tržní nebo nominální hodnotu uplatněním možnosti dodání;
c)
existuje transparentní mechanismus pro určení reálné hodnoty hypotečních úvěrů a krytých dluhopisů. Určení hodnoty hypotečních úvěrů zahrnuje vypočet reálné hodnoty možnosti dodání.
2. Úzká spojitost neexistuje, kdykoli v souladu s odstavcem 1 ze změn v hodnotě krytých dluhopisů nebo podkladových hypotečních úvěrů s možností dodání vznikne čistý zisk nebo ztráta.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 523/2014 AL COMISIEI
din 12 martie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru stabilirea a ceea ce constituie legătura strânsă dintre valoarea obligațiunilor garantate ale unei instituții și valoarea activelor instituției
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 33 alineatul (4),
întrucât:
(1)
Pierderile și câștigurile înregistrate de o instituție pe datoriile sale care rezultă din modificări ale riscului său de credit nu ar trebui, în principiu, să fie incluse ca element al fondurilor proprii. Cu toate acestea, în modelele de afaceri bazate pe principiul corelației stricte sau pe principiul echilibrului, această normă nu se aplică, pornindu-se de la premisa că o scădere sau o creștere a valorii unei datorii este compensată integral de o scădere sau o creștere echivalentă a valorii activului, cu care acea datorie este în corelație perfectă.
(2)
Este important să se stabilească cerințele pentru a se determina dacă există o legătură strânsă între datoriile unei instituții care constau într-o obligațiune garantată, astfel cum se menționează la articolul 52 alineatul (4) din Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) și valoarea activelor instituției, care sunt subiacente obligațiunilor garantate.
(3)
Legătura strânsă ar trebui să se reflecte în tratamentul contabil al acelor obligațiuni și al împrumuturilor ipotecare subiacente, fără de care nu ar fi prudent să se recunoască câștigurile și pierderile care provin din modificări ale propriului risc de credit.
(4)
O opțiune de livrare permite debitorului să răscumpere obligațiunea garantată specifică ce finanțează împrumutul ipotecar pe piață și să livreze băncii obligațiunea garantată, ca o plată în avans anticipată a împrumutului ipotecar. Ca o consecință a disponibilității acestei opțiuni pentru debitor, valoarea justă a împrumuturilor ipotecare ar trebui să fie egală, în orice moment, cu valoarea justă a obligațiunilor garantate care finanțează aceste ipoteci. Acest lucru implică faptul că în calculul valorii juste a împrumuturilor ipotecare ar trebui să se includă evaluarea justă a opțiunii de livrare încorporate, în conformitate cu practicile de piață stabilite.
(5)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei de către Autoritatea Bancară Europeană.
(6)
Autoritatea Bancară Europeană a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
Se aplică următoarele definiții:
1.
„obligațiune garantată” înseamnă o obligațiune astfel cum este menționată la articolul 52 alineatul (4) din Directiva 2009/65/CE;
2.
„opțiune de livrare” înseamnă posibilitatea de a rambursa împrumutul ipotecar prin răscumpărarea obligațiunii garantate la valoarea de piață sau la valoarea nominală în conformitate cu articolul 33 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
Articolul 2
Legătura strânsă
(1) Se consideră că există o legătură strânsă între valoarea unei obligațiuni garantate și valoarea activelor unei instituții atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:
(a)
orice modificare a valorii juste a obligațiunilor garantate emise de instituție are drept rezultat, în orice moment, modificări echivalente ale valorii juste a activelor subiacente obligațiunilor garantate. Valoarea justă se determină în conformitate cu cadrul contabil aplicabil, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 77 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(b)
împrumuturile ipotecare subiacente obligațiunilor garantate emise de instituție pentru a finanța împrumuturile pot fi, în orice moment, rambursate prin răscumpărarea obligațiunilor garantate la valoarea de piață sau la valoarea nominală prin exercitarea opțiunii de livrare;
(c)
există un mecanism transparent pentru a determina valoarea justă a împrumuturilor ipotecare și a obligațiunilor garantate. Determinarea valorii împrumuturilor ipotecare include calcularea valorii juste a opțiunii de livrare.
(2) Nu se consideră că există o legătură strânsă în cazul în care, în conformitate cu alineatul (1), rezultă un profit net sau o pierdere netă din modificările valorii obligațiunilor garantate sau ale împrumuturilor ipotecare subiacente cu opțiunea de livrare încorporată.
Articolul 3
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 martie 2014.