NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1011/2012 BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 17 octombrie 2012
privind statisticile referitoare la deținerile de titluri de valoare
(BCE/2012/24)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 5,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2223/96 al Consiliului din 25 iunie 1996 privind Sistemul European de conturi naționale și regionale din Comunitate (denumit în continuare „SEC 95”) (1) și în special anexa A la acesta,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (2), în special articolul 5 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 958/2007 al Băncii Centrale Europene din 27 iulie 2007 privind statisticile referitoare la activele și pasivele fondurilor de investiții (BCE/2007/8) (3),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 24/2009 al Băncii Centrale Europene din 19 decembrie 2008 privind statisticile referitoare la activele și pasivele societăților vehicul investițional angajate în operațiuni de securitizare (BCE/2008/30) (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 25/2009 al Băncii Centrale Europene din 19 decembrie 2008 privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (BCE/2008/32) (5),
având în vedere Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (6),
având în vedere Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (7),
întrucât:
(1)
Pentru a îndeplini misiunile Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) și pentru a monitoriza piețele financiare și activitățile financiare din zona euro, Banca Centrală Europeană (BCE), asistată de băncile centrale naționale (BCN), trebuie să colecteze titlu cu titlu informații statistice de calitate referitoare la titlurile de valoare deținute de sectoarele instituționale din zona euro și titlurile de valoare emise de rezidenți din zona euro și deținute de sectoarele instituționale din afara zonei euro.
(2)
Pentru a contribui la buna desfășurare a politicilor promovate de către autoritățile competente în ceea ce privește supravegherea prudențială a instituțiilor de credit, stabilitatea sistemului financiar și analiza mecanismului de transmisie a politicii monetare, BCE trebuie să colecteze de la grupurile bancare informații titlu cu titlu referitoare la deținerile de titluri de valoare ale grupurilor respective.
(3)
Scopul colectării datelor este de a furniza BCE informații statistice cuprinzătoare cu privire la expunerea sectoarelor economice și a grupurilor bancare individuale din statele membre din zona euro la clase specifice de titluri de valoare și cu privire la legăturile dintre sectoarele economice ale deținătorilor și ale emitenților de titluri de valoare, precum și cu privire la titlurile de valoare emise de rezidenții zonei euro. Importanța deținerii de informații exacte cu privire la expunerea sectoarelor economice și a grupurilor bancare la clase specifice de titluri de valoare la un nivel ridicat de dezagregare a devenit evidentă în timpul crizei financiare, întrucât riscurile pentru stabilitatea financiară din cauza mecanismelor de contagiune la nivelul instituțiilor financiare individuale, generate de clase specifice de titluri de valoare nu au putut fi identificate în mod adecvat din date agregate. Informarea oportună cu privire la titlurile de valoare la nivel de titluri de valoare individuale va permite totodată BCE să monitorizeze transmiterea riscurilor de la piețele financiare la economia reală.
(4)
În plus, aceste informații statistice vor ajuta BCE în analizarea evoluțiilor pieței financiare și în monitorizarea schimbărilor din portofoliile de titluri de valoare ale sectoarelor economice și a legăturilor dintre intermediarii financiari și investitorii nefinanciari.
(5)
Având în vedere interconectarea dintre politica monetară și stabilitatea sistemului financiar, colectarea, pe sistemul titlu cu titlu, de informații statistice cu privire la pozițiile de dețineri de titluri de valoare și tranzacții financiare este necesară atât pentru deducerea tranzacțiilor din poziții, cât și pentru satisfacerea nevoilor analitice regulate și ad-hoc în vederea susținerii BCE în efectuarea analizei monetare și financiare și pentru contribuția SEBC la stabilitatea sistemului financiar. Aceste informații statistice vor permite combinarea informațiilor privind titlurile de valoare deținute de sectoarele instituționale cu informațiile privind emitenții individuali din toată lumea, furnizând astfel un instrument important pentru monitorizarea apariției și evoluției dezechilibrelor financiare.
(6)
Este de asemenea necesar ca BCE să poată acorda sprijin analitic și statistic Comitetului european pentru risc sistemic în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1096/2010 al Consiliului din 17 noiembrie 2010 privind acordarea unor competențe specifice Băncii Centrale Europene referitoare la funcționarea Comitetului european pentru risc sistemic (8).
(7)
Pentru aceasta, Consiliul guvernatorilor BCE ar trebui să identifice grupurile bancare cu obligații de raportare în sensul colectării de date în temeiul prezentului regulament ținând seama de dimensiunea bilanțului consolidat al fiecărui grup în comparație cu activele din bilanțul consolidat al tuturor grupurilor bancare din Uniunea Europeană, importanța activităților grupului într-un anumit segment al activități bancare și relevanța grupului pentru stabilitatea și funcționarea sistemului financiar în zona euro și/sau state membre individuale.
(8)
Standardele pentru protecția și utilizarea informațiilor statistice confidențiale astfel cum sunt prevăzute la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului ar trebui să se aplice.
(9)
Cerințele de raportare prevăzute de prezentul regulament, inclusiv derogările de la acestea, nu aduc atingere cerințelor de raportare prevăzute de alte acte juridice sau instrumente ale BCE, care ar putea acoperi, cel puțin parțial, și raportarea titlu cu titlu a informațiilor statistice privind deținerile de titluri de valoare.
(10)
Este necesar să se instituie o procedură pentru efectuarea eficientă a modificărilor tehnice ale anexelor la prezentul regulament, cu condiția ca modificările respective să nu modifice cadrul conceptual de bază și să nu afecteze obligațiile de raportare ale agenților raportori din statele membre. Această procedură trebuie să permită luarea în considerare a opiniilor Comitetului de statistică al SEBC,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament:
1.
colectarea de date „titlu cu titlu” înseamnă colectarea de date defalcată pe titluri de valoare individuale;
2.
„poziție” înseamnă valoarea stocurilor de titluri de valoare, ale căror tipuri sunt enumerate la alineatul (15), care sunt deținute în proprietate sau în custodie de un agent raportor efectiv la sfârșitul perioadei de referință, astfel cum sunt definite suplimentar în anexa II partea 4;
3.
„instituție de credit mamă”, „holding financiar mamă”, „filială” și „sucursală” au sensul stabilit la articolul 4 din Directiva 2006/48/CE;
4.
„grup bancar” înseamnă (a) o instituție de credit mamă și toate filialele și sucursalele financiare ale acesteia, altele decât întreprinderile de asigurări care au primit autorizație oficială în conformitate cu articolul 6 din Directiva 73/239/CEE (9) sau cu articolul 4 din Directiva 2002/83/CE (10); sau (b) un holding financiar mamă și toate filialele și sucursalele financiare ale acestuia, altele decât întreprinderile de asigurări care au primit autorizație oficială în conformitate cu articolul 6 din Directiva 73/239/CEE sau cu articolul 4 din Directiva 2002/83/CE, cu condiția ca în ambele cazuri instituția mama să fie conducătorul grupului bancar. O entitate fără nicio filială constituie un grup în sine, cu condiția ca entitatea respectivă să nu fie chiar ea o filială;
5.
„rezident” are sensul definit la articolul 1 punctul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98;
6.
„instituție financiară monetară” (IFM), „instituție de credit” (IC) și „fond de piață monetară” (FPM) au sensul stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32). Sectorul IFM cuprinde IC și FPM;
7.
„fond de investiții” (FI) are sensul stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 958/2007 (BCE/2007/8);
8.
„societate vehicul investițional” (SVI) are sensul stabilit la articolul 1 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30);
9.
„custode” înseamnă o entitate ce aparține sectorului „societăți financiare” (S.12 (11)) și a cărei activitate constă în conservarea și gestionarea instrumentelor financiare în contul clienților, inclusiv păstrarea și serviciile conexe, precum gestionarea de numerar/garanții, astfel cum este prevăzut în secțiunea B punctul 1 din anexa I la Directiva 2004/39/CE;
10.
„conducător al unui grup bancar” înseamnă instituția-mamă a unui grup bancar, dacă este o instituție de credit mamă din UE sau un holding financiar mamă din UE astfel cum sunt definite la articolul 4 din Directiva 2006/48/CE și puse în aplicare în statele membre, cu deosebirea că „UE” este înlocuit cu „zona euro” și „stat membru” este înlocuit cu „stat membru din zona euro”;
11.
„conducător al unui grup cu obligații de raportare” înseamnă un conducător al unui grup bancar identificat de Consiliul guvernatorilor drept grup cu obligații de raportare în temeiul articolului 2 alineatul (4).
12.
‘investitor’ înseamnă orice entitate sau persoană care deține instrumente financiare;
13.
„titluri de valoare păstrate în custodie” înseamnă titluri de valoare păstrate și administrate de către custozi în numele investitorilor;
14.
„BCN relevantă” înseamnă BCN a statului membru din zona euro în care agentul raportor este rezident;
15.
„titluri de valoare” înseamnă următoarele tipuri de titluri de valoare:
(a)
„titluri de natura datoriei” (F.3);
(b)
„acțiuni cotate” (F.511);
(c)
„acțiuni/unități ale fondurilor de investiții ”(F.52);
16.
„dețineri de titluri de valoare” înseamnă proprietatea economică a titlurilor de valoare, ale căror tipuri sunt enumerate la punctul 15.
17.
„codul ISIN” reprezintă Numărul internațional de identificare a titlurilor de valoare (ISIN) [International Securities Identification Number (ISIN)] alocat titlurilor de valoare, compus din 12 caractere alfanumerice, care identifică în mod unic o emisiune de titluri de valoare (conform definiției din ISO 6166).
Articolul 2
Unități de observare statistică cu obligații de raportare
1. Unitățile de observare statistică cu obligații de raportare constau în IFM, FI, SVI, custozi și conducători ai grupurilor bancare rezidenți, identificați de Consiliul guvernatorilor drept grupuri cu obligații de raportare în temeiul alineatului (4) și cărora le-au fost notificate obligațiile de raportare ce le revin în temeiul alineatului (5) (denumite în continuare în mod colectiv „agenți raportori efectivi” și în mod individual „agent raportor efectiv”).
2. În cazul în care un FPM, un FI sau o SVI nu are personalitate juridică în conformitate cu dreptul său național, reprezentanții legali ai acestora sau, în absența unei reprezentări formale, persoanele care în conformitate cu legile naționale aplicabile răspund pentru acțiunile acestora, sunt responsabile cu raportarea informațiilor necesare potrivit prezentului regulament.
3. Agenții raportori efectivi fac obiectul tuturor cerințelor de raportare cu excepția cazului în care se aplică o derogare acordată în conformitate cu articolul 4.
4. Consiliul guvernatorilor poate hotărî că un grup bancar este un grup cu obligații de raportare dacă grupul bancar respectiv are active bilanțiere consolidate în conformitate cu titlul V, capitolul 4, secțiunea 1 din Directiva 2006/48/CE:
(a)
mai mari de 0,5% din totalul activelor bilanțiere consolidate ale grupurilor bancare din Uniune (denumit în continuare „pragul de 0,5%”), conform celor mai recente date de care dispune BCE, de exemplu:
(i)
date cu referința la sfârșitul lunii decembrie a anului calendaristic care precedă notificarea menționată la alineatul (5); sau
(ii)
dacă datele prevăzute la punctul (i) nu sunt disponibile, date cu referința la sfârșitul lunii decembrie a anului anterior; sau
(b)
egal cu sau sub pragul de 0,5%, dacă grupul bancar îndeplinește anumite criterii cantitative sau calitative care îl fac important pentru stabilitatea și funcționarea sistemului financiar din zona euro (cu privire, de exemplu, la interconectivitatea cu alte instituții financiare din zona euro; activitatea inter-jurisdicțională; lipsa substituibilității; complexitatea structurii interne) și/sau din statul membru respectiv din zona euro (cu privire, de exemplu, la importanța relativă a grupului bancar în cadrul unui anumit segment al pieței serviciilor bancare într-unul sau mai multe state membre).
5. BCN relevantă transmite conducătorilor grupurilor cu obligații de raportare notificări privind decizia Consiliului guvernatorilor menționată la alineatul (4), precum și obligațiile care le revin în temeiul prezentului regulament.
6. Fără a aduce atingere articolului 10, conducătorii grupurilor cu obligații de raportare care primesc notificările menționate la alineatul (5) după începerea primei raportări prevăzute de prezentul regulamentul vor începe să raporteze date în cel mult șase luni de la data notificării.
7. Conducătorul unui grup cu obligații de raportare notificat conform alineatului (5) informează BCN relevantă cu privire la schimbarea denumirii sau a formei sale juridice, fuziuni sau restructurări și orice alte evenimente sau circumstanțe cu efect asupra obligațiilor sale de raportare în termen de 14 zile de la producerea acestora.
8. Conducătorul unui grup cu obligații de raportare notificat conform alineatului (5) continuă să facă obiectul obligațiilor prevăzute de prezentul regulament până la primirea unei notificări în sens contrar de la BCN relevantă.
Articolul 3
Cerințe de raportare statistică
1. IFM, FI, SVI și custozii furnizează BCN relevante informații titlu cu titlu cu privire la pozițiile de la sfârșitul trimestrului și cele de la sfârșitul lunii și, în conformitate cu alineatul (5), cu privire la tranzacțiile financiare din luna sau din trimestrul de referință, sau informațiile statistice necesare pentru deducerea acestor tranzacții, referitoare la propriile dețineri de titluri de valoare cu un cod ISIN, în conformitate cu partea 2 din anexa I. Astfel de date se raportează lunar sau trimestrial în conformitate cu instrucțiunile de raportare definite de BCN relevante.
2. Custodele informează BCN relevantă despre desfășurarea de activități de custodie în termen de o săptămână de la data la care acesta a început activitățile de custodie, indiferent dacă se așteaptă să facă obiectul obligațiilor de raportare regulate prevăzute de prezentul regulament, cu excepția cazului în care custodele a informat alte autorități competente cu privire la acest aspect.
În conformitate cu instrucțiunile de raportare date de BCN relevante, custozii furnizează BCN relevante, lunar sau trimestrial, date titlu cu titlu cu privire la pozițiile de la sfârșitul trimestrului și cele de la sfârșitul lunii și, în conformitate cu alineatul (5), date cu privire la tranzacțiile financiare din luna sau trimestrul de referință, privind următoarele titluri de valoare cu un cod ISIN:
(a)
titluri de valoare pe care le păstrează în custodie pentru investitori rezidenți care nu își raportează deținerile proprii în temeiul alineatului (1), în conformitate cu partea 3 din anexa I;
(b)
titluri de valoare pe care le păstrează în custodie pentru investitori nefinanciari rezidenți în alte state membre din zona euro, în conformitate cu partea 4 din anexa I;
(c)
titluri de valoare emise de entități din zona euro pe care le păstrează în custodie în numele investitorilor rezidenți în state membre din afara zonei euro și al investitorilor rezidenți în afara Uniunii, în conformitate cu partea 5 din anexa I.
3. Conducătorii grupurilor cu obligații de raportare furnizează trimestrial BCN relevante date titlu cu titlu cu privire la pozițiile de la sfârșitul trimestrului pe titluri de valoare cu un cod ISIN care sunt deținute de grupul lor, inclusiv entitățile nerezidente. Asemenea date sunt raportate pe baza portofoliului brut al grupului, fără a exclude din deținerile grupului titlurile de valoare emise de entitățile din același grup.
În conformitate cu instrucțiunile BCN relevante, conducătorii grupurilor cu obligații de raportare raportează date privind deținerile de titluri de valoare pe baza uneia dintre cele trei abordări prevăzute în partea 6 din anexa I.
4. Cerințele de raportare cuprinse în prezentul regulament, inclusiv derogările de la acestea, nu aduc atingere cerințelor de raportare prevăzute în (a) Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32); (b) Regulamentul (CE) nr. 958/2007 (BCE/2007/8); și (c) Regulamentul (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30).
5. În conformitate cu instrucțiunile date de BCN relevante, agenții raportori efectivi raportează (a) date titlu cu titlu cu privire la tranzacții financiare lunare sau trimestriale și, la solicitarea BCN relevante, alte modificări ale volumului; sau (b) informațiile statistice necesare pentru deducerea tranzacțiilor financiare pe baza uneia dintre abordările prevăzute în partea 1 din anexa I. Cerințe și linii directoare suplimentare privind compilarea tranzacțiilor sunt prevăzute în partea 3 din anexa II.
6. Dacă au primit de la BCN relevantă instrucțiuni în acest sens, agenții raportori efectivi raportează lunar sau trimestrial date privind pozițiile de la sfârșitul trimestrului și cele de la sfârșitul lunii și, în conformitate cu alineatul (5), informații statistice pe parcursul lunii sau al trimestrului de referință cu privire la deținerile de titluri de valoare fără un cod ISIN, în conformitate cu partea 7 din anexa I. Prezentul alineat nu se aplică agenților raportori efectivi care primesc derogări în temeiul articolului 4.
7. Datele titlu cu titlu cu privire la pozițiile de la sfârșitul trimestrului și cele de la sfârșitul lunii și, în conformitate cu alineatul (5), informațiile statistice privind luna sau trimestrul de referință se raportează în conformitate cu părțile 1, 2 și 4 din anexa II și cu normele contabile prevăzute la articolul 5.
Articolul 4
Derogări
1. BCN relevante au libertatea de a acorda următoarele derogări agenților raportori efectivi:
(a)
în statele membre din zona euro cu dețineri totale de titluri de valoare cu cod ISIN de către investitori rezidenți care, la valoarea pieței, sunt mai mici sau egale cu 40 de miliarde de euro:
(i)
BCN pot acorda IFM, FI, SVI și custozilor derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (1) cu condiția ca, din perspectiva pozițiilor, contribuția combinată a IFM, FI, SVI și a custozilor cu derogări la deținerile naționale ale IFM, FI, SVI și ale custozilor să nu depășească 40%. SVI care nu raportează date titlu cu titlu în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30) au dreptul, în conformitate cu instrucțiunile BCN relevante, să depășească acest prag în primii doi ani de la începerea raportării în temeiul prezentului regulament.
(ii)
BCN pot acorda custozilor derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (a) cu condiția ca, din perspectiva pozițiilor, contribuția combinată a custozilor cu derogări la valoarea națională a titlurilor de valoare păstrate în custodie să nu depășească 40%;
(b)
în statele membre din zona euro cu dețineri totale de titluri de valoare cu cod ISIN de către investitori rezidenți care la valoarea pieței sunt mai mari de 40 de miliarde de euro:
(i)
BCN pot acorda IFM, FI, SVI și custozilor derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (1) cu condiția ca, din perspectiva pozițiilor, contribuția combinată a IFM, FI, SVI și a custozilor cu derogări la deținerile naționale ale IFM, FI, SVI și ale custozilor să nu depășească 5%;
(ii)
BCN pot acorda custozilor derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (a) cu condiția ca, din perspectiva pozițiilor, contribuția combinată a custozilor cu derogări la valoarea națională a titlurilor de valoare păstrate în custodie să nu depășească 5%;
(c)
BCN consultă BCE cu privire la utilizarea informațiilor pentru a identifica deținerile totale de titluri de valoare la valoarea de piață necesare pentru a acorda derogări în temeiul prezentului alineat.
2. BCN pot decide să acorde instituțiilor de credit derogări de la cerințele de raportare stabilite la articolul 3 alineatul (1), după cum urmează:
(a)
BCN pot excepta total sau parțial instituțiile de credit de la cerințele de raportare cu condiția ca, din perspectiva pozițiilor, contribuția combinată la valoarea totală a titlurilor de valoare deținute de instituțiile de credit în statul membru relevant din zona euro să nu depășească 5%;
(b)
acest prag poate fi totuși ridicat la 15% pentru primii doi ani de la începerea raportării în temeiul prezentului regulament;
(c)
pragurile prevăzute la literele (a) și (b) se calculează pe baza deținerilor totale de titluri de valoare pentru statul membru relevant după aplicarea oricăror derogări prevăzute la alineatul (1).
3. BCN pot decide să acorde tuturor FPM derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (1), cu condiția ca deținerile totale ale acestora de titluri de valoare cu cod ISIN să reprezinte mai puțin de 2% din titlurile de valoare deținute de FPM din zona euro. Acest prag de 2% se calculează pe baza deținerilor totale de titluri de valoare de către FPM în statul membru relevant, după aplicarea oricăror derogări prevăzute la alineatul (1).
4. BCN pot decide să acorde tuturor SVI derogări de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (1), cu condiția ca deținerile totale ale acestora de titluri de valoare cu cod ISIN să reprezinte mai puțin de 2% din titlurile de valoare deținute de SVI din zona euro. Acest prag de 2% se calculează pe baza deținerilor totale de titluri de valoare de către SVI în statul membru relevant, după aplicarea oricăror derogări prevăzute la alineatul (1).
5. BCN pot decide să acorde custozilor următoarele derogări:
(a)
BCN pot excepta total sau parțial custozii de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (a), cu condiția ca datele menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (a) să poate fi obținute din alte surse de date statistice sau de supraveghere, în conformitate cu standardele statistice minime prevăzute în anexa III. În plus, se aplică următoarele:
(i)
în statele membre pentru care se aplică derogările prevăzute la alineatul (1) litera (a) și în care datele menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (a) sunt raportate direct de către investitori, aceste date acoperă, pe o bază titlu cu titlu, minim 60% din valoarea titlurilor de valoare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (a);
(ii)
în statele membre pentru care se aplică derogările prevăzute la alineatul (1) litera (b) și în care datele menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (a) sunt raportate direct de către investitori, aceste date acoperă, pe o bază titlu cu titlu, minim 75% din valoarea titlurilor de valoare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (a).
(b)
BCN pot excepta total sau parțial de la cerințele de raportare prevăzute la articolul 3 alineatul (2) literele (b) și (c) custozii care păstrează în custodie în numele tuturor investitorilor nerezidenți titluri de valoare a căror valoare totală este mai mică de 10 miliarde de euro.
6. BCN pot decide să acorde conducătorilor grupurilor cu obligații de raportare derogări de la cerințele de raportare stabilite la articolul 3 alineatul (3), după cum urmează:
(a)
BCN pot permite conducătorilor grupurilor cu obligații de raportare să raporteze în sistem titlu cu titlu informații statistice care să acopere 95% din titlurile de valoare cu cod ISIN deținute de grupul lor, în conformitate cu cerințele prezentului regulament, cu condiția ca procentul rămas de 5% din titlurile de valoare deținute de grup să nu fi fost emis de un singur emitent.
(b)
BCN pot solicita conducătorilor grupurilor cu obligații de raportare să furnizeze informații suplimentare cu privire la tipul de titluri de valoare excluse de la raportarea prevăzută la litera (a).
7. BCN pot decide să acorde derogări de la cerințele de raportare prevăzute în prezentul regulament dacă agenții de raportare efectivi raportează aceleași date în temeiul Regulamentului (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32), al Regulamentului (CE) nr. 958/2007 (BCE/2007/8), sau al Regulamentului (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30), sau dacă BCN pot obține altfel aceleași date, în conformitate cu standardele statistice minime prevăzute în anexa III.
8. În ceea ce privește agenții de raportare efectivi cărora li se aplică o derogare prevăzută la alineatele (1), (2), (3) sau (4), BCN continuă să colecteze anual date cu privire la valoarea titlurilor de valoare pe care aceștia le dețin sau le păstrează în custodie în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 3 alineatul (1), fie în mod agregat, fie pe sistemul titlu cu titlu.
9. BCN verifică îndeplinirea condițiilor prevăzute la alineatele (1)-(7), după caz, în scopul acordării, reînnoirii sau retragerii, dacă este necesar, a oricărei derogări cu efect de la începutul fiecărui an calendaristic.
10. BCN relevantă retrage orice derogare acordată custozilor în temeiul alineatului (5) litera (a) dacă datele din alte surse statistice sau de supraveghere care respectă standardele statistice minime prevăzute în anexa III nu i-au fost puse la dispoziție la timp pentru trei perioade de raportare consecutive, indiferent dacă custozii sunt în culpă. Custozii încep să raporteze date, potrivit articolului 3 alineatul (2), nu mai târziu de trei luni de la data la care BCN relevantă i-a notificat cu privire la faptul că derogarea a fost retrasă.
11. BCN pot decide să adreseze ad-hoc cerințe de raportare agenților raportori efectivi cărora le-au fost acordate derogări în temeiul prezentului articol, în funcție de nivelul de detaliu pe care îl apreciază ca fiind necesar. Agenții raportori efectivi raportează informațiile solicitate ad-hoc în termen de 15 zile lucrătoare de la data la care BCN relevantă le-a adresat solicitarea.
12. Agenții raportori efectivi pot decide să nu facă uz de derogările acordate de BCN și să își îndeplinească toate obligațiile de raportare. Un agent raportor efectiv care nu face uz de derogările acordate de BCN relevantă obține aprobarea BCN respective înainte de a face uz de acestea într-o etapă ulterioară.
Articolul 5
Norme contabile
1. În absența unor dispoziții contrare cuprinse în prezentul regulament, normele contabile aplicate de agenții raportori efectivi în scopul raportării prevăzute de prezentul regulament sunt cele cuprinse în dreptul național de transpunere a Directivei 86/635/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1986 privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare (12) sau, dacă această opțiune nu este aplicabilă, cele cuprinse în orice alte standarde naționale sau internaționale aplicabile agenților raportori efectivi.
2. Fără a aduce atingere practicilor contabile naționale, deținerile de titluri de valoare sunt raportate la valoarea nominală sau ca număr de acțiuni. Valorile de piață pot fi de asemenea raportate, astfel cum este indicat în partea 4 din anexa II.
3. Fără a aduce atingere practicilor contabile naționale și mecanismelor de compensare (netting), deținerile de titluri de valoare se raportează pe bază brută în scopuri statistice.
4. Deținerile de titluri de valoare acordate cu împrumut prin intermediul operațiunilor de împrumut de titluri sau vândute pe baza unui acord de răscumpărare rămân înregistrate ca dețineri ale proprietarului inițial (și nu ca dețineri ale achizitorului temporar) în cazul în care există un angajament ferm de răscumpărare a titlurilor (și nu doar o opțiune de a face acest lucru). Atunci când achizitorul temporar vinde titlurile de valoare primite, această vânzare trebuie să fie înregistrată ca o tranzacție simplă cu titluri de valoare și raportată de achizitorul temporar ca poziție negativă în portofoliul de titluri de valoare.
Articolul 6
Termene de raportare
1. BCN decid când trebuie să primească datele de la agenții raportori efectivi pentru a putea să îndeplinească procedurile necesare de control al calității și pentru a respecta termenele prevăzute la alineatul (2).
2. BCN transmit BCE pentru agenții raportori efectivi:
(a)
date titlu cu titlu trimestriale în conformitate cu articolul 3 alineatele (1), (2) și (5) până la sfârșitul programului de lucru din a 70-a zi calendaristică următoare sfârșitului trimestrului la care se referă datele; sau
(b)
date titlu cu titlu lunare în conformitate cu articolul 3 alineatul (5) și cu partea 1 din anexa I, conform uneia dintre următoarele opțiuni:
(i)
trimestrial, pentru cele trei luni ale trimestrului de referință, până la sfârșitul programului de lucru din a 63-a zi calendaristică următoare sfârșitului trimestrului la care se referă datele; sau
(ii)
lunar, pentru fiecare lună a trimestrului de referință, până la sfârșitul programului de lucru din a 63-a zi calendaristică următoare sfârșitului lunii la care se referă datele; și
(c)
poziții trimestriale titlu cu titlu în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) până la sfârșitul programului de lucru:
(i)
între 2013-2015: din a 70-a zi calendaristică următoare sfârșitului trimestrului la care se referă datele; și
(ii)
din 2016: din a 55-a zi calendaristică următoare sfârșitului trimestrului la care se referă datele.
3. Atunci când termenul prevăzut la alineatul (2) este într-o zi în care TARGET2 este închis, termenul este prelungit până în următoarea zi în care TARGET2 funcționează, astfel cum este anunțat pe website-ul BCE.
Articolul 7
Standarde minime și mecanisme naționale de raportare
1. Agenții raportori efectivi îndeplinesc cerințele de raportare care le sunt aplicabile în conformitate cu standardele minime prevăzute în anexa III.
2. BCN definesc și pun în aplicare mecanismele de raportare ce trebuie respectate de către agenții raportori efectivi în conformitate cu caracteristicile naționale. BCN stabilesc dacă solicită custozilor să raporteze date titlu cu titlu după sistemul investitor cu investitor. BCN se asigură că aceste mecanisme de raportare furnizează informațiile statistice solicitate și permit verificarea respectării standardelor minime de transmitere, de precizie și de revizuire prevăzute în anexa III.
Articolul 8
Verificarea și colectarea obligatorie
BCN își exercită dreptul de a verifica, în conformitate cu nivelul de detaliere apreciat necesar de BCN relevantă, sau de a colecta informațiile pe care agenții raportori efectivi trebuie să le furnizeze în temeiul prezentului regulament, fără a aduce atingere dreptului BCE de a exercita chiar ea aceste drepturi. Aceste drepturi sunt exercitate de BCN în special atunci când agenții raportori efectivi nu respectă standardele minime prevăzute în anexa III.
Articolul 9
Procedura simplificată de modificare
Luând în considerare opiniile Comitetului de statistică al SEBC, Comitetul executiv al BCE poate aduce modificări tehnice anexelor la prezentul regulament, cu condiția ca modificările respective să nu modifice cadrul conceptual de bază și să nu afecteze sarcinile de raportare ale agenților raportori efectivi. Comitetul executiv informează fără întârzieri nejustificate Consiliul guvernatorilor cu privire la orice astfel de modificare.
Articolul 10
Prima raportare
Prima raportare în temeiul prezentului regulament începe cu datele privind perioada de referință decembrie 2013. Cu ocazia primei raportări către BCE, BCN nu sunt obligate să transmită decât date privind pozițiile.
Articolul 11
Dispoziție finală
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 17 octombrie 2012.