NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 886/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 3 písm. c) a čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 písm. c) směrnice 2010/40/EU určuje jako prioritní akci údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům.
(2)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise přijala specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS) v případě prioritních akcí.
(3)
Sdělení „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ (2) uznává, že ITS „mají potenciál hrát významnou roli ve zvýšení bezpečnosti provozu, například pomocí zavedení systémů detekce dopravních nehod a dohledu nad silničním provozem, které jsou schopny poskytovat účastníkům silničního provozu informace v reálném čase“.
(4)
V souvislosti s poskytováním informačních služeb směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru v Unii a vybízí členské státy, aby šly za hranice těchto minimálních pravidel a přijaly politiky umožňující široké využívání informací nebo údajů v držení subjektů veřejného sektoru.
(5)
Zavádění a používání aplikací a služeb ITS zahrnuje zpracování osobních údajů, jež by mělo probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (5). Proto by na aplikace a služby ITS měly být použity zásady omezení účelu a minimalizace údajů.
(6)
Pro dosažení kompatibility, interoperability a návaznosti je nutné definovat minimální požadavky na služby univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Tyto požadavky by se měly vztahovat na určení a používání standardizovaného seznamu událostí nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, které mají být sdělovány koncovým uživatelům, jakož i na obsah informací poskytovaných koncovým uživatelům. Pokud koncoví uživatelé získávají informace z různých komunikačních kanálů pod kontrolou veřejných a/nebo soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, tyto informace by si neměly odporovat, a měly by proto sestávat ze stejných prvků a měly by být založeny na totožném popisu dotyčné události nebo podmínek.
(7)
Údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu jsou nezbytné k poskytování minimálních univerzálních dopravních informací souvisejících s bezpečností silničního provozu. Jsou shromažďovány a ukládány veřejnými a/nebo soukromými subjekty a poskytovateli služeb. Aby tyto údaje byly snadno k dispozici pro výměnu a opětovné použití pro účely poskytování informačních služeb, měli by je veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zpřístupnit prostřednictvím individuálních přístupových míst nebo zajistit, aby byly přístupné prostřednictvím vnitrostátních přístupových míst zřízených a spravovaných členskými státy. Tyto vnitrostátní přístupové body mohou mít podobu depozitáře, registru, internetového portálu, nebo podobnou.
(8)
Tyto údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by měly být přístupné v souladu s požadavky na ochranu údajů (např. anonymizace osobních údajů). Pokud má informační služba využívat shromažďování údajů, včetně zjišťování polohy, od samotných koncových uživatelů nebo v budoucnosti prostřednictvím kooperativních systémů, měli by být koncoví uživatelé jasně informováni o shromažďování těchto údajů, mechanismech sběru údajů a potenciálním sledování a o období, po které jsou tyto údaje uchovávány. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a automobilový průmysl by měli zavést vhodná technická opatření k zajištění anonymity údajů získaných od koncových uživatelů nebo z jejich vozidel.
(9)
Členským státům, které na svém území již poskytují určitou formu informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, by mělo být umožněno v tom pokračovat s využitím jejich stávajících metod, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení. Aby se maximalizoval příznivý dopad poskytování informačních služeb o bezpečnosti silničního provozu a dopravních podmínkách v podobě snižování počtu dopravních nehod a úmrtí v Unii, mělo by být poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu mezi členskými státy kompatibilní, interoperabilní a návazné, se zachováním minimální úrovně kvality a je-li to možné, bezplatné pro všechny koncové uživatele.
(10)
Aby všechny členské státy vypracovaly v celé Unii harmonizovaný a bezproblémový přístup k poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, je důležité definovat pro celou Unii požadavky, jež by se vztahovaly na poskytování veškerých služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Členské státy mohou pro zajištění interoperability a návaznosti poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v Unii využívat existující technická řešení a otevřené standardy stanovené evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi.
(11)
Aby se zajistilo, že poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu je spolehlivé a užitečné, mělo by být dosaženo minimální úrovně kvality. Členské státy by měly dále spolupracovat a sdílet své zkušenosti ohledně definice relevantních kritérií kvality, metod měření a sledování kvality a kvalitativních cílů pro každý druh události nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, silniční sítě a/nebo provozního prostředí. Členské státy by měly sdílet své znalosti a osvědčené postupy tím, že budou Komisi sdělovat výsledky svých analýz a zkušeností týkajících se tohoto tématu.
(12)
Přestože by minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu měly být, je-li to možné, jako univerzální služba poskytovány koncovým uživatelům bezplatně, mohou tito uživatelé nést ostatní náklady spojené s telekomunikačními nebo rozhlasovými poplatky nebo s nákupem vybavení umožňujícího příjem uvedených informací.
(13)
Minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by se měly dostat k co největšímu počtu koncových uživatelů, jak je technicky proveditelné s ohledem na různé technické schopnosti vozidel, komunikačních kanálů a přijímacích zařízení dostupných na trhu.
(14)
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb by měli usilovat o harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům nezávisle na jejich jazyce. Pokud ji členské státy podepsaly, měly by vycházet z Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech z roku 1968, na níž se Hospodářská a sociální rada Organizace spojených národů dohodla dne 8. listopadu 1968, zejména z Konsolidované rezoluce o dopravních značkách a signálech, kterou vypracovala pracovní skupina pro bezpečnost silniční dopravy (6).
(15)
Na základě vnitrostátního hodnocení by měly být členské státy schopny vymezit rozsah minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v rámci transevropské silniční sítě na svém území a zaměřit se na silniční úseky a oblasti, kde dopravní a bezpečnostní podmínky vyžadují poskytování informačních služeb a odůvodňují související investice. Uznává se nicméně, že by se vzhledem k různým situacím a zúčastněným stranám požadavky tohoto nařízení neměly vztahovat na městské uzly. Členské státy by měly Komisi oznámit vnitrostátní vymezení informační služby.
(16)
Ustanovení čl. 17 odst. 4 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise každé tři roky předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění uvedené směrnice. Ke zprávě by měla být připojena analýza fungování a provádění článků 5 až 11 a článku 16, a mělo by se vyhodnotit, zda je třeba směrnici upravit. Tento přezkum by měl rovněž posoudit nutnost změnit a/nebo doplnit specifikace přijaté pro prioritní opatření, je-li to na místě, s ohledem na jejich vnitrostátní zavádění, technologický vývoj a pokrok ve standardizaci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti pro zavádění a provozní využití údajů a postupů pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům na úrovni Unie, pokud možno bezplatně, v souladu se směrnicí 2010/40/EU.
Použije se na poskytování služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu na transevropské silniční síti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transevropskou silniční sítí“ se rozumí silniční síť podle definice v části 2 přílohy I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (7), s výjimkou městských uzlů;
b)
„dočasně kluzkou vozovkou“ se rozumí jakékoli nepředvídané podmínky povrchu vozovky, v důsledku čehož je vozovka po určitou dobu kluzká a vozidla na ní mají nízkou přilnavost;
c)
„zvířaty, osobami, překážkami, předměty na vozovce“ se rozumí jakákoli situace, kdy se zvířata, předměty, překážky nebo osoby neočekávaně nacházejí na vozovce, takže může být nutný nouzový manévr k vyhnutí;
d)
„nezajištěným místem nehody“ se rozumí oblast, v níž došlo k nehodě a která dosud nebyla zajištěna příslušným orgánem;
e)
„krátkodobými pracemi na silnici“ se rozumí dočasné práce na silnici prováděné na vozovce nebo na okraji silnice, jež jsou vzhledem ke své krátkodobé povaze jen minimálně označeny;
f)
„sníženou viditelností“ se rozumí viditelnost ovlivněná podmínkami, které omezují dohled řidičů a které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
g)
„vozidlem v protisměru“ se rozumí vozidlo jedoucí na nesprávné straně vozovky s oddělenými jízdními pruhy v každém směru proti správně jedoucím vozidlům;
h)
„nezajištěnou zablokovanou silnicí“ se rozumí částečné nebo úplné zablokování silnice, které není odpovídajícím způsobem zabezpečeno a označeno;
i)
„mimořádnými povětrnostními podmínkami“ se rozumí neobvyklé, drsné nebo pro dané období netypické povětrnostní podmínky, které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
j)
„uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakákoli právnická nebo fyzická osoba, která se účastní poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, například veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, pracovníci řízení dopravního provozu, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu;
k)
„koncovým uživatelem“ se rozumí kterýkoli řidič, jenž využívá službu minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu;
l)
„službou minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí služba informací o dopravním provozu, která v reálném čase poskytuje dohodnutý minimální obsah související s bezpečností silničního provozu a která je s minimálním úsilím dostupná pro maximální možný počet koncových uživatelů;
m)
„údaji o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí údaje nezbytné pro poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, jež jsou shromažďovány prostřednictvím jakéhokoli soukromého či veřejného zdroje;
n)
„minimálními univerzálními informacemi o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakékoli extrahované, souhrnné a zpracované údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu nabízené veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb koncovým uživatelům prostřednictvím jakýchkoli komunikačních kanálů;
o)
„přístupovým místem“ se rozumí digitální přístupové místo, v němž se údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, jež jsou nezbytné pro vytvoření minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, shromažďují, formátují a zpřístupňují pro výměnu a opětovné použití;
p)
pojmem „bezplatně“ se rozumí poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v místě použití bez jakýchkoli dodatečných nákladů pro koncové uživatele.
Článek 3
Seznam událostí a podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu
Události nebo podmínky zahrnuté ve službě minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu sestávají alespoň z jedné z těchto kategorií:
a)
dočasně kluzká vozovka;
b)
zvířata, osoby, překážky, předměty na vozovce;
c)
nezajištěné místo nehody;
d)
krátkodobé práce na silnici;
e)
snížená viditelnost;
f)
vozidlo v protisměru;
g)
nezajištěná zablokovaná silnice;
h)
mimořádné povětrnostní podmínky.
Článek 4
Obsah informací
1. Informace poskytované o událostech nebo podmínkách týkajících se bezpečnosti silničního provozu musí obsahovat tyto údaje:
a)
umístění události nebo podmínek;
b)
kategorie události nebo podmínek podle článku 3 a případně jejich stručný popis;
c)
je-li to na místě, doporučení pro řidiče.
2. Pokud událost nebo podmínky skončí, musí být informace staženy; dojde-li ke změně událostí nebo podmínek, musí být informace změněny.
Článek 5
Poskytování informační služby
1. Členské státy určí úseky transevropské silniční sítě, na nichž provozní a bezpečnostní podmínky vyžadují zavedení služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu.
O uvedených úsecích silnic informují Komisi.
2. Poskytování informační služby musí splňovat požadavky stanovené v článcích 6 až 8.
Článek 6
Zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďování údajů
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb vytvoří či užívají prostředky pro zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďují relevantní údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, a to výlučně pro účely poskytování informační služby.
Zavedení těchto prostředků musí být v souladu s podmínkami a požadavky vnitrostátních právních předpisů.
Článek 7
Dostupnost, výměna a opakované použití údajů
1. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb musí sdílet a vyměňovat si údaje, které shromažďují podle článku 6. Za tímto účelem tyto údaje zpřístupní prostřednictvím přístupového místa ve formátu DATEX II (CEN/TS 16157) nebo v jakémkoli strojově čitelném formátu, jenž je plně kompatibilní a interoperabilní s normou DATEX II.
2. Členské státy spravují vnitrostátní přístupové místo pro údaje uvedené v odstavci 1, v němž jsou seskupena přístupová místa zřízená veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb působícími na jejich území.
3. Tyto údaje jsou přístupné pro výměnu a opakované použití jakýmkoli uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu:
a)
na nediskriminačním základě;
b)
v rámci Unie bez ohledu na členský stát usazení;
c)
v souladu s přístupovými právy a postupy definovanými ve směrnici 2003/98/ES;
d)
v časovém rámci, který zajišťuje včasné poskytování informační služby;
e)
prostřednictvím vnitrostátního přístupového místa.
4. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zajistí včasnou obnovu a kvalitu údajů zpřístupněných prostřednictvím jejich přístupového místa.
Článek 8
Šíření informací
1. Veřejní provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu poskytují koncovým uživatelům minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu před poskytnutím jakýchkoli jiných informací o dopravním provozu nesouvisejících s bezpečností silničního provozu.
2. Informační služba musí splňovat tyto podmínky:
a)
poskytuje se takovým způsobem, aby se zajistilo co největší zasažení koncových uživatelů, jichž se týká daná událost nebo podmínky uvedené v článku 3;
b)
je koncovým uživatelům poskytována veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb a/nebo provozovateli vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, pokud možno bezplatně.
3. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci a poskytovatelé služeb spolupracují na harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům.
Informují koncové uživatele o existenci informační služby a jejím pokrytí.
Článek 9
Posouzení souladu s požadavky
1. Členské státy určí nestranný a nezávislý vnitrostátní subjekt příslušný k posuzování toho, zda veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu splňují požadavky stanovené v článcích 3 až 8. Dva nebo více členských států mohou určit společný subjekt příslušný k posuzování souladu s těmito požadavky na jejich územích.
Členské státy oznámí uvedené vnitrostátní subjekty Komisi.
2. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu předají určeným vnitrostátním subjektům své identifikační údaje a popis informační služby, kterou poskytují, a předloží prohlášení o shodě s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8.
Prohlášení obsahuje tyto prvky, je-li to na místě:
a)
kategorie týkající se bezpečnosti silničního provozu a pokrytí silniční sítě informační službou;
b)
informace o jejich přístupovém místě k údajům o dopravním provozu souvisejícím s bezpečností silničního provozu a podmínky jeho použití;
c)
formát údajů o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, které jsou přístupné prostřednictvím jejich přístupového místa;
d)
způsob šíření informační služby koncovým uživatelům.
Po provedení jakékoli změny v poskytování jejich služby veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu neprodleně aktualizují svá prohlášení o shodě.
3. Určené vnitrostátní subjekty u určitého počtu veřejných a soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu namátkově kontrolují správnost prohlášení a vyžádají si důkaz o splnění požadavků stanovených v článcích 3 až 8.
Určené vnitrostátní subjekty každoročně podávají zprávu o předložených prohlášeních a o výsledcích svých namátkových kontrol vnitrostátním orgánům.
Článek 10
Návazná opatření
1. Členské státy sdělí Komisi do dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost tyto informace:
a)
vnitrostátní subjekt určený k posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
b)
popis existujícího nebo plánovaného vnitrostátního přístupového místa.
2. Do dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každý následující kalendářní rok sdělí členské státy Komisi tyto informace:
a)
pokrok, kterého dosáhly při zavádění informační služby, včetně kritérií užitých pro definování úrovně její kvality a prostředků používaných ke sledování její kvality;
b)
výsledky posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
c)
je-li to na místě, popis změn vnitrostátního přístupového místa.
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2013. Pokud však jde o informační službu, která je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost již zavedena, použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 886/2013 AL COMISIEI
din 15 mai 2013
de completare a Directivei 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește datele și procedurile pentru furnizarea către utilizatori, în mod gratuit, atunci când este posibil, a unor informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind cadrul pentru implementarea sistemelor de transport inteligente în domeniul transportului rutier și pentru interfețele cu alte moduri de transport (1), în special articolul 3 litera (c) și articolul 6 alineatul (1),
după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor,
întrucât:
(1)
Articolul 3 litera (c) din Directiva 2010/40/UE identifică, drept acțiune prioritară, datele și procedurile pentru furnizarea către utilizatori, în mod gratuit, atunci când este posibil, a unor informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră.
(2)
Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2010/40/UE prevede obligația Comisiei de a adopta specificațiile necesare pentru a asigura compatibilitatea, interoperabilitatea și continuitatea implementării și utilizării operaționale a sistemelor de transport inteligente (STI) pentru acțiunile prioritare.
(3)
Comunicarea „Pentru un spațiu european de siguranță rutieră: orientări pentru politica de siguranță rutieră 2011-2020” (2) recunoaște că „STI pot juca un rol deloc neglijabil în ameliorarea siguranței în trafic, de exemplu prin implementarea sistemelor de detectare a accidentelor, capabile să furnizeze participanților la trafic informații în timp real”.
(4)
În ceea ce privește furnizarea de servicii de informații, Directiva 2003/98/EC a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (3) stabilește norme minime pentru reutilizarea informațiilor din sectorul public în întreaga Uniune și încurajează statele membre să depășească aceste norme minime și să adopte politici care să permită utilizarea largă a informațiilor sau a datelor deținute de organismele din sectorul public.
(5)
Implementarea și utilizarea aplicațiilor și serviciilor STI atrag după sine prelucrarea datelor cu caracter personal, care ar trebui efectuată în conformitate cu normele Uniunii, astfel cum sunt prevăzute, în special, în Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (4) și în Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (5). Prin urmare, principiul limitării scopului și cel al minimalizării datelor ar trebui să fie aplicate în cazul aplicațiilor și serviciilor STI.
(6)
Pentru realizarea compatibilității, interoperabilității și continuității, este necesar să se definească cerințe minime pentru serviciile de informații universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră. Aceste cerințe ar trebui să se refere la identificarea și utilizarea unei liste standardizate de evenimente sau condiții de trafic legate de siguranță care urmează să fie comunicare utilizatorilor finali, precum și la conținutul informațiilor care urmează să fie furnizate utilizatorilor finali. Dacă utilizatorii finali primesc informații prin intermediul unor canale de transmisie variate, aflate sub controlul unor operatori rutieri, furnizori de servicii și societăți de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și/sau privat, informațiile respective nu ar trebui să fie contradictorii, prin urmare, ele ar trebui să constea în aceleași elemente și să se bazeze pe aceeași descriere a evenimentului sau condiției în cauză.
(7)
Datele în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră sunt esențiale pentru furnizarea informațiilor minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră. Acestea sunt colectate și stocate de operatori și furnizori de servicii publici și/sau privați. Pentru a facilita punerea la dispoziție a acestor date pentru schimb și reutilizare în vederea furnizării unor servicii de informații, operatorii rutieri și furnizorii de servicii publici și/sau privați ar trebui să le facă accesibile prin intermediul unor puncte de acces individuale sau să se asigure că sunt accesibile prin intermediul unor puncte de acces naționale instituite și gestionate de statele membre. Aceste puncte de acces naționale pot lua forma unui depozit, a unui registru, a unui portal web sau alte forme similare.
(8)
Datele respective în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră ar trebui făcute accesibile în conformitate cu cerințele în materie de protecție a datelor (de exemplu, anonimizarea datelor cu caracter personal). Dacă, în viitor, serviciul de informații se va baza pe colectarea de date, inclusiv în materie de geolocalizare, furnizate de utilizatorii finali înșiși sau prin sisteme cooperative, utilizatorii finali ar trebui să fie informați în mod clar cu privire la colectarea unor astfel de date, la măsurile privind colectarea datelor și monitorizarea potențială, precum și la perioadele pentru care sunt păstrate aceste date. Operatorii rutieri, furnizorii de servicii și industriile de automobile din sectorul public și/sau privat ar trebui să aplice măsuri tehnice adecvate pentru a asigura anonimatul datelor primite de la utilizatorii finali sau de la vehiculele acestora.
(9)
Statele membre care furnizează deja pe teritoriul lor, sub o formă sau alta, informații în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră ar trebui să fie în măsură să își utilizeze în continuare metodele existente, în măsura în care acestea sunt compatibile cu cerințele prezentului regulament. Pentru a maximiza impactul pozitiv al furnizării de servicii de informații asupra siguranței rutiere și asupra condițiilor de trafic în termeni de reducere a numărului de accidente rutiere, inclusiv mortale, din Uniune, furnizarea informațiilor minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră ar trebui să fie compatibilă, interoperabilă și continuă de la un stat membru la altul, să fie menținută la un nivel minim de calitate și, acolo unde este posibil, gratuită pentru toți utilizatorii finali.
(10)
Pentru ca toate statele membre să elaboreze o abordare armonizată și continuă cu privire la furnizarea de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră în întreaga Uniune, este important să se definească cerințe aplicabile în întreaga Uniune furnizării oricărui serviciu de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră. Statele membre se pot baza pe soluțiile tehnice și pe standardele deschise existente, puse la dispoziție de organismele de standardizare europene și internaționale, pentru a asigura interoperabilitatea și continuitatea furnizării de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră în Uniune.
(11)
Pentru a se asigura că furnizarea de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră este atât fiabilă, cât și utilă, ar trebui atins un nivel minim de calitate. Statele membre ar trebui să depună eforturi suplimentare și să facă schimb de experiențe în ceea ce privește definirea criteriilor de calitate relevante, metodele de măsurare și monitorizare a calității, precum și obiectivele de calitate pentru fiecare tip de evenimente sau condiții legate de siguranța rutieră, de rețele rutiere și/sau de medii de operare. Statele membre ar trebui să facă schimb de cunoștințe și de bune practici comunicând Comisiei rezultatele analizelor și experiențelor lor legate de această temă.
(12)
Deși informațiile minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră ar trebui furnizate, acolo unde este posibil, sub forma unui serviciu universal gratuit destinat utilizatorilor finali, este posibil ca aceștia din urmă să mai aibă de suportat unele costuri legate de tarifele de telecomunicații, de licențe radio sau de achiziționarea echipamentelor care să permită recepționarea informațiilor.
(13)
Informațiile minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră ar trebui să fie transmise cât mai multor utilizatori finali, în funcție de posibilitățile tehnice, ținând seama de diferitele capacități tehnice ale vehiculelor, de diferitele canale de transmisie și de diferitele dispozitive de recepție disponibile pe piață.
(14)
Operatorii rutieri și furnizorii de servicii publici și privați ar trebui să urmărească armonizarea modului de prezentare a conținutului informațiilor furnizate utilizatorilor finali, indiferent de limba în care sunt transmise aceste informații. Statele membre ar trebui să se bazeze, dacă au semnat-o, pe Convenția de la Viena din 1968 privind semnalizarea rutieră, aprobată de Consiliul Economic și Social al Organizației Națiunilor Unite la 8 noiembrie 1968, în special pe Rezoluția consolidată privind semnalizarea rutieră, elaborată de Grupul de lucru pentru siguranța rutieră (6).
(15)
Pe baza evaluărilor naționale, statele membre ar trebui să fie în măsură să delimiteze acoperirea serviciului de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră de-a lungul rețelei rutiere transeuropene de pe teritoriul lor, pentru a se concentra asupra secțiunilor și zonelor rutiere în care condițiile de trafic și de siguranță necesită furnizarea de servicii de informații și justifică investițiile aferente. Cu toate acestea, se recunoaște faptul că, datorită diferitelor situații și părți interesate, cerințele prezentului regulament nu ar trebui aplicate nodurilor urbane. Statele membre ar trebui să comunice Comisiei delimitările naționale ale serviciului de informații.
(16)
Articolul 17 alineatul (4) din Directiva 2010/40/UE prevede obligația Comisiei de a prezenta o dată la trei ani Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a respectivei directive. Raportul trebuie să fie însoțit de o analiză a funcționării și a punerii în aplicare a articolelor 5-11 și a articolului 16 și să evalueze necesitatea de a modifica directiva, dacă este cazul. Această reexaminare trebuie să evalueze, de asemenea, necesitatea de a modifica și/sau de a completa specificațiile adoptate pentru acțiunile prioritare, dacă este necesar, în lumina implementării lor la nivel național, a evoluțiilor tehnologice și a progreselor în materie de standardizare,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
Prezentul regulament stabilește specificațiile necesare pentru a asigura compatibilitatea, interoperabilitatea și continuitatea implementării și utilizării operaționale a datelor și procedurilor pentru furnizarea către utilizatori, la nivelul Uniunii, în mod gratuit, atunci când este posibil, a unor informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră, în conformitate cu Directiva 2010/40/UE.
Prezentul regulament se aplică furnizării de servicii de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră în rețeaua rutieră transeuropeană.
Articolul 2
Definiții
În scopul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„rețea rutieră transeuropeană” înseamnă rețeaua rutieră definită în secțiunea 2 din anexa I la Decizia nr. 661/2010/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7), cu excepția nodurilor urbane;
(b)
„drum temporar lunecos” înseamnă orice condiție neprevăzută a suprafeței drumului care o face alunecoasă pentru un anumit timp, cauzând o aderență redusă a vehiculului la carosabil;
(c)
„animale, oameni, obstacole, resturi pe șosea” înseamnă orice situație în care animale, deșeuri, obstacole sau oameni se află pe șosea într-un loc neașteptat, astfel încât, pentru a le evita, ar putea fi necesară o manevră de urgență;
(d)
„zonă de accident nesecurizată” înseamnă zona unde a avut loc un accident și care nu a fost încă securizată de autoritatea competentă;
(e)
„lucrări rutiere de scurtă durată” înseamnă orice lucrări rutiere temporare efectuate pe șosea sau pe marginea acesteia și care fac obiectul doar al unei semnalizări minime datorită scurtei lor durate;
(f)
„vizibilitate redusă” înseamnă o vizibilitate afectată de orice condiție care reduce câmpul vizual al șoferilor și care ar putea afecta securitatea rutieră;
(g)
„vehicul pe contrasens” înseamnă un vehicul care se deplasează în sensul opus celui normal pe o autostradă sau pe un drum expres;
(h)
„blocaj negestionat al unui drum” înseamnă orice blocaj, parțial sau total, al unui drum, care nu a fost securizat și semnalizat în mod adecvat;
(i)
„condiții meteorologice excepționale” înseamnă condiții meteorologice neobișnuite, dificile sau nespecifice sezonului, care ar putea afecta securitatea rutieră;
(j)
„utilizator de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce participă la furnizarea serviciilor de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră, cum sunt operatorii rutieri, administratorii de trafic, furnizorii de servicii și societățile de radiodifuziune specializate în informații rutiere, atât din sectorul public, cât și din cel privat;
(k)
„utilizator final” înseamnă orice șofer care beneficiază de serviciile de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră;
(l)
„serviciu de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră” înseamnă un serviciu de informații în timp real privind traficul, care furnizează un conținut minim convenit în materie de siguranță rutieră și care poate fi accesat cu un efort minim de un număr cât mai mare de utilizatori finali;
(m)
„date privind traficul legate de siguranța rutieră” înseamnă datele necesare pentru furnizarea serviciului de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră, care sunt colectate prin intermediul oricărei surse private sau publice;
(n)
„informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră” înseamnă orice date privind traficul legate de siguranța rutieră extrase, agregate și prelucrate, oferite utilizatorilor finali de către operatori rutieri și/sau furnizori de servicii publici și/sau privați, prin intermediul oricăror canale de transmisie;
(o)
„punct de acces” înseamnă un punct de acces digital unde datele privind traficul legate de siguranța rutieră care sunt necesare pentru generarea de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră sunt colectate, formatate și puse la dispoziție pentru a face obiectul unor schimburi și pentru a fi reutilizate;
(p)
„gratuit” înseamnă fără costuri suplimentare pentru utilizatorii finali la punctul de utilizare, atunci când este vorba despre furnizarea serviciului de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră.
Articolul 3
Lista evenimentelor sau condițiilor legate de siguranța rutieră
Evenimentele sau condițiile care fac obiectul serviciului de informații minime universale în materie de trafic legate de siguranța rutieră fac parte din cel puțin una dintre următoarele categorii:
(a)
drum temporar lunecos;
(b)
animale, oameni, obstacole, resturi pe șosea;
(c)
zonă de accident nesecurizată;
(d)
lucrări rutiere de scurtă durată;
(e)
vizibilitate redusă;
(f)
vehicul pe contrasens;
(g)
blocaj negestionat al unui drum;
(h)
condiții meteorologice excepționale.
Articolul 4
Conținutul informațiilor
(1) Informațiile furnizate cu privire la evenimentele sau condițiile legate de siguranța rutieră includ următoarele elemente:
(a)
locul evenimentului sau al condiției;
(b)
categoria de evenimente sau condiții astfel cum sunt menționate la articolul 3 și, dacă este cazul, o scurtă descriere a acestora;
(c)
dacă este cazul, recomandări cu privire la comportamentul care ar trebui adoptat de șoferi.
(2) Informațiile trebuie retrase dacă evenimentul sau condiția încetează să mai existe sau trebuie modificate în funcție de evoluția acestuia/acesteia.
Articolul 5
Furnizarea serviciului de informații
(1) Statele membre desemnează secțiunile din rețeaua rutieră transeuropeană unde condițiile de trafic și de siguranță necesită implementarea serviciului de informații în materie de trafic legate de siguranța rutieră.
Ele informează Comisia cu privire la aceste secțiuni de drum.
(2) Furnizarea serviciului de informații trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la articolele 6-8.
Articolul 6
Detectarea evenimentelor sau a condițiilor și colectarea datelor
În scopul unic de a furniza serviciul de informații, operatorii rutieri și/sau furnizorii de servicii publici și privați instituie sau utilizează mijloacele de detectare a evenimentelor sau de identificare a condițiilor și colectează datele relevante privind traficul legate de siguranța rutieră.
Implementarea acestor mijloace se face cu respectarea condițiilor și a cerințelor stabilite în legislația națională.
Articolul 7
Disponibilitatea, schimbul și reutilizarea datelor
(1) Operatorii rutieri și/sau furnizorii de servicii publici și/sau privați partajează datele pe care le colectează în temeiul articolului 6 și fac schimb cu aceste date. În acest scop, ei pun la dispoziție aceste date, prin intermediul unui punct de acces, în formatul DATEX II (CEN/TS 16157) sau în orice format care să poată fi citit de calculator și care să fie pe deplin compatibil și interoperabil cu DATEX II.
(2) Fiecare stat membru gestionează un punct de acces național la datele menționate la alineatul (1), care regrupează punctele de acces stabilite de operatorii rutieri și/sau de furnizorii de servicii publici și/sau privați care își desfășoară activitatea pe teritoriul lor.
(3) Aceste date sunt accesibile pentru a face obiectul unor schimburi și pentru a fi reutilizate de orice utilizator de informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră:
(a)
pe o bază nediscriminatorie;
(b)
pe teritoriul Uniunii, indiferent de statul membru de stabilire;
(c)
în conformitate cu drepturile și procedurile de acces definite în Directiva 2003/98/CE;
(d)
într-un interval de timp care să asigure furnizarea la timp a serviciului de informații;
(e)
prin intermediul unui punct de acces național.
(4) Operatorii rutieri și furnizorii de servicii publici și privați asigură reactualizarea la timp și calitatea datelor puse la dispoziție prin intermediul punctului lor de acces.
Articolul 8
Diseminarea informațiilor
(1) Operatorii rutieri, furnizorii de servicii și societățile de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public furnizează utilizatorilor finali informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră înainte de a le transmite orice alte informații în materie de trafic care nu au legătură cu siguranța rutieră.
(2) Serviciul de informații îndeplinește următoarele condiții:
(a)
este furnizat astfel încât să se garanteze că informațiile ajung la un număr cât mai mare de utilizatori finali vizați de evenimentul sau de condiția dat(ă), menționat(ă) la articolul 3;
(b)
este pus la dispoziția utilizatorilor finali în mod gratuit, atunci când este posibil, de către operatori rutieri și/sau furnizori de servicii și/sau societăți de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și/sau privat.
(3) Operatorii rutieri și furnizorii de servicii publici și privați colaborează în vederea armonizării modului de prezentare a conținutului informațiilor furnizate utilizatorilor finali.
Ei îi informează pe utilizatorii finali cu privire la existența serviciului de informații și la acoperirea acestuia.
Articolul 9
Evaluarea conformității cu cerințele
(1) Statele membre desemnează un organism național competent imparțial și independent care să evalueze dacă operatorii rutieri, furnizorii de servicii și societățile de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și privat respectă cerințele articolelor 3-8. Două sau mai multe state membre pot desemna un organism competent comun care să evalueze conformitatea cu aceste cerințe pe teritoriile lor.
Organismele naționale sunt notificate Comisiei de către statele membre.
(2) Operatorii rutieri, furnizorii de servicii și societățile de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și privat transmit organismelor naționale desemnate datele lor de identificare și o descriere a serviciului de informații pe care îl furnizează, precum și o declarație de conformitate cu cerințele articolelor 3-8.
Declarația conține următoarele elemente, după caz:
(a)
categoriile legate de siguranța rutieră care fac obiectul serviciului de informații și gradul de acoperire a rețelei rutiere;
(b)
informații privind punctul lor de acces la datele privind traficul legate de siguranța rutieră și condițiile de utilizare a acestuia;
(c)
formatul datelor privind traficul legate de siguranța rutieră care sunt accesibile prin intermediul punctului lor de acces;
(d)
mijloacele de diseminare a serviciului de informații către utilizatorii finali.
Operatorii rutieri, furnizorii de servicii și societățile de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și privat își actualizează declarațiile de conformitate de îndată ce survine o modificare în furnizarea serviciului lor.
(3) Organismele naționale desemnate inspectează în mod aleatoriu corectitudinea declarațiilor unui număr de operatori rutieri, furnizori de servicii și societăți de radiodifuziune specializate în informații rutiere din sectorul public și privat și solicită dovada conformității cu cerințele articolelor 3-8.
În fiecare an, organismele naționale desemnate transmit autorităților naționale un raport cu privire la declarațiile primite și la rezultatele inspecțiilor lor aleatorii.
Articolul 10
Acțiuni subsecvente
(1) Cel târziu la 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre transmit Comisiei următoarele informații:
(a)
organismul național desemnat pentru evaluarea conformității cu cerințele articolelor 3-8;
(b)
descrierea punctului național de acces existent sau avut în vedere.
(2) Cel târziu la 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament și, ulterior, în fiecare an calendaristic, statele membre transmit Comisiei următoarele informații:
(a)
progresele înregistrate în ceea ce privește implementarea serviciului de informații, inclusiv criteriile utilizate pentru definirea nivelului de calitate și mijloacele folosite pentru monitorizarea calității serviciului;
(b)
rezultatele evaluării conformității cu cerințele articolelor 3-8;
(c)
dacă este cazul, o descriere a schimbărilor survenite în punctul național de acces.
Articolul 11
Intrare în vigoare și aplicare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică începând cu 1 octombrie 2013. Cu toate acestea, în cazul în care serviciul de informații este deja implementat la data intrării în vigoare a prezentului regulament, acesta se aplică începând cu 1 octombrie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 mai 2013.