PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 889/2014
ze dne 14. srpna 2014,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, pokud jde o uznávání společných bezpečnostních požadavků v rámci programu schválených agentů a známých odesílatelů a programu oprávněných hospodářských subjektů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V oblastech celní i letecké bezpečnosti existují příslušné právní předpisy, zejména nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2) o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, které umožňují, že subjekty splňující určité podmínky a požadavky mohou být osvědčeny k zajištění zabezpečeného dodavatelského řetězce a k přispívání k němu.
(2)
Stávající právní úprava v oblasti celnictví a letectví stanoví určité uznávání osvědčení podle příslušných programů, zejména pokud jde o bezpečnostní zkoušky provedené pro každý z nich. V čl. 14k odst. 2 písm. b) a čl. 14k odst. 3 nařízení Komise č. 2454/93 (3) se stanoví, že pokud žadatel o postavení oprávněného hospodářského subjektu (AEO) je již schváleným agentem, považuje se kritérium „odpovídajících norem v oblasti bezpečnosti a zabezpečení“ za splněné ve vztahu k prostorám, pro které hospodářský subjekt obdržel postavení schváleného agenta. V bodech 6.3.1.2 a 6.4.1.2 přílohy nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (4) se stanoví, že příslušný orgán nebo nezávislá osoba provádějící ověření, která jedná jeho jménem, by měly vzít v úvahu skutečnost, zda je žadatel o postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele držitelem osvědčení AEO.
(3)
Při praktickém provádění celních předpisů upravujících postavení oprávněných hospodářských subjektů, jakož i právních předpisů v oblasti letectví upravujících postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, se ukázalo, že stávající uznávání mezi programy nestačí k zajištění nejvyšší možné součinnosti mezi příslušnými bezpečnostními programy. Bezpečnostní požadavky na program schválených agentů v oblasti letecké bezpečnosti a známých odesílatelů a na celní program oprávněných hospodářských subjektů jsou rovnocenné do takové míry, že je možné je více sblížit.
(4)
Další sbližování obou programů, pokud jde o stejnou úroveň uznávání, včetně požadované výměny informací, je nezbytná k tomu, aby se snížila administrativní zátěž pro dotčené hospodářské odvětví a státní orgány (jak celní úřady, tak úřady pro civilní letectví), zatímco by se dále posílila současná úroveň bezpečnosti.
(5)
Je nezbytné změnit nařízení (EHS) č. 2454/93 za účelem aktualizace odkazů na platné právní předpisy, zahrnutí uznání postavení známého odesílatele a jeho významu pro AEO, zformulování rámce působnosti pro uznávání společných požadavků mezi příslušnými programy a umožnění nezbytné výměny informací mezi celními a leteckými úřady.
(6)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Článek 14k se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
být schváleným agentem podle definice v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (5) (‚schváleným agentem‘) a splňovat požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 185/2010 (6);
(5) Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72." 						
(6) Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 4“;" 						
b)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Jestliže je letecká společnost schváleným agentem, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel postavení schváleného agenta obdržel, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Jestliže je žadatel usazen na celním území Společenství, je schváleným agentem nebo známým odesílatelem podle definice v článku 3 nařízení (ES) č. 300/2008 a splňuje požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 185/2010, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel obdržel postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“
2)
V článku 14w se doplňuje nový odstavec 4, který zní:
„4. Celní orgán vydávající osvědčení neprodleně zpřístupní příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví alespoň tyto údaje týkající se postavení oprávněného hospodářského subjektu, které má k dispozici:
a)
osvědčení AEO - bezpečnost a zabezpečení (AEOS) a osvědčení AEO - zjednodušené celní postupy/bezpečnost a zabezpečení (AEOF), včetně jména držitele osvědčení, a případně jejich změny nebo zrušení nebo pozastavení postavení schváleného hospodářského subjektu, a příslušných důvodů;
b)
informace o tom, zda celní orgány navštívily konkrétní dotčené místo, datum poslední návštěvy a její účel (povolovací postup, opětovné posouzení, monitorování);
c)
jakákoli opětovné posouzení osvědčení AEOS nebo AEOF a jejich výsledky.
Po dohodě s příslušným vnitrostátním orgánem pro bezpečnost civilního letectví mohou vnitrostátní celní orgány nejpozději do 1. března 2015 stanovit podrobné způsoby výměny informací podle prvního pododstavce, na něž se nevztahuje elektronický informační a komunikační systém uvedený v článku 14x, a to nejpozději do 1. března 2015.
Vnitrostátní orgány odpovědné za bezpečnost civilního letectví, které s dotčenými informacemi nakládají, tyto informace použijí pouze pro účely příslušných programů pro schválené agenty nebo známé odesílatele a přijmou vhodná technická a organizační opatření, aby zajistily bezpečnost těchto informací.“
3)
V článku 14x se vkládá nový odstavec 2a, který zní:
„2a. Tam, kde to připadá v úvahu, zejména pokud se postavení schváleného hospodářského subjektu považuje za základ pro udělení souhlasu nebo schválení nebo povolení podle jiných právních předpisů Unie, může být udělen přístup k informacím uvedeným v čl. 14w odst. 4 písm. a) a c) také příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví.“
4)
Příloha 1C se mění takto:
a)
název kolonky 15 se nahrazuje tímto:
b)
název vysvětlivky ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„15.
Již udělená povolení pro zjednodušené celní postupy nebo zjednodušení, osvědčení podle čl. 14k odst. 4 a/nebo postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele získaná podle čl. 14k odst. 2 a 3“;
c)
vysvětlivka ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„V případě již udělených povolení pro zjednodušené celní postupy uveďte druh zjednodušení, příslušný celní režim a číslo povolení.Příslušný celní režim se uvádí formou písmen používaných jako názvy sloupců (A až K) k určení celních režimů v tabulce uvedené v příloze 37 hlavě I bodu B.
V případě čl. 14k odst. 2 a 3 uveďte získané postavení:schválený agent nebo známý odesílatel a číslo osvědčení.
V případě, že žadatel je držitelem jednoho nebo více osvědčení uvedených v čl. 14k odst. 4, uveďte druh a číslo osvědčení.“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. srpna 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 889/2014 AL COMISIEI
din 14 august 2014
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2454/93 în ceea ce privește recunoașterea cerințelor de securitate comune în cadrul programului privind agenții abilitați și expeditorii cunoscuți și al programului privind operatorii economici autorizați
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Atât în domeniul vamal, cât și în cel al securității aviației, legislația relevantă, în special Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 de instituire a Codului vamal comunitar și Regulamentul (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (2) privind norme comune în domeniul securității aviației civile, permite ca entitățile care îndeplinesc anumite condiții și cerințe să poată fi certificate pentru a asigura și a contribui la un lanț de aprovizionare securizat.
(2)
Legislația existentă în domeniul vamal și în domeniul aviației prevede o anumită recunoaștere a certificărilorîn cadrul programelor respective, în special în ceea ce privește examenele de securitate efectuate pentru fiecare dintre ele. Articolul 14k alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2454/93 al Comisiei (3) prevede că, dacă solicitantul statutului de operator economic autorizat (AEO) este deja un agent abilitat, criteriul privind „standardele de securitate și de siguranță” corespunzătoare este considerat ca fiind îndeplinit în ceea ce privește spațiile pentru care operatorul economic a obținut statutul de agent abilitat. Punctele 6.3.1.2 și 6.4.1.2 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 185/2010 al Comisiei (4) prevăd că autoritatea competentă sau validatorul independent care acționează în numele acesteia trebuie să țină cont de faptul că solicitantul de statut de agent abilitat sau de expeditor cunoscut este sau nu titularul unui certificat AEO.
(3)
Punerea în practică atât a legislației vamale care reglementează statutul de AEO, cât și a legislației din domeniul aviației care reglementează agenții abilitați și expeditorii cunoscuți a arătat că recunoașterea existentă în prezent între programe nu este suficientă pentru a asigura cele mai mari sinergii posibile între programele de securitate respective. Cerințele de securitate, atât pentru programul privind agenții abilitați și expeditorii cunoscuți din domeniul aviației, cât și pentru programul privind AEO din domeniul vamal, sunt echivalente în așa măsură încât ambele programe pot fi aliniate într-un grad mai ridicat.
(4)
Gradul mai ridicat de aliniere a ambelor programe în ceea ce privește un nivel egal de recunoaștere, inclusiv obligația de face schimb de informații, este necesar pentru a reduce sarcina administrativă pentru sectorul economic în cauză și pentru autoritățile guvernamentale (atât cele vamale, cât și cele din domeniul aviației civile), consolidând în același timp și mai mult nivelul de securitate actual.
(5)
Este necesară modificarea Regulamentului (CE) nr. 2454/93 al Comisiei pentru a actualiza trimiterile la legislația în vigoare în domeniul aviației, pentru a include recunoașterea statutului de expeditor cunoscut cu relevanța sa și pentru AEO, pentru a defini sfera recunoașterii cerințelor comune între programele respective și pentru a permite schimbul necesar de informații între autoritățile vamale și autoritățile aeronautice civile.
(6)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2454/93 al Comisiei ar trebui modificat în consecință.
(7)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
articolul 14k se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
să fie un agent abilitat, conform definiției de la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (5) (”agent abilitat„) și să îndeplinească cerințele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 185/2010 al Comisiei (6);
(5) JO L 97, 9.4.2008, p. 72." 						
(6) JO L 55, 5.3.2010, p. 1.”;" 						
(b)
la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
„În cazul în care compania aeriană este un agent abilitat, condițiile stabilite la alineatul (1) sunt considerate ca fiind îndeplinite în ceea ce privește amplasamentele și operațiunile pentru care solicitantul a obținut statutul de agent abilitat, în măsura în care condițiile pentru acordarea statutului de agent abilitat sunt identice sau comparabile cu cele enunțate la alineatul (1).”;
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În cazul în care solicitantul este stabilit pe teritoriul vamal al Comunității și este un agent abilitat sau un expeditor cunoscut, conform definițiilor de la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 300/2008, și îndeplinește cerințele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 185/2010, condițiile stabilite la alineatul (1) sunt considerate îndeplinite în ceea ce privește amplasamentele și operațiunile pentru care solicitantul a obținut statutul de agent abilitat sau de expeditor cunoscut, în măsura în care condițiile pentru acordarea statutului de agent abilitat sau de expeditor cunoscut sunt identice sau comparabile cu cele prevăzute la alineatul (1).”;
2.
la articolul 14w se adaugă următorul alineat (4):
„(4) Autoritatea vamală emitentă pune imediat la dispoziția autorității naționale competente responsabile cu securitatea aviației civile următoarele informații minime de care dispune referitoare la statutul de operator economic autorizat:
(a)
certificatul AEO - securitate și siguranță (AEOS) și certificatul AEO - simplificări vamale/securitate și siguranță (AEOF), inclusiv numele titularului certificatului și, dacă este cazul, modificarea sau revocarea acestora sau suspendarea statutului de operator economic autorizat, precum și motivele care stau la baza acestor decizii;
(b)
informații cu privire la faptul dacă amplasamentul specific în cauză a fost vizitat de către autoritățile vamale, data ultimei vizite și scopul vizitei (monitorizare, reevaluare, proces de autorizare);
(c)
orice reevaluări ale certificatelor AEOS și AEOF și rezultatele acestora.
Autoritățile vamale naționale, în acord cu autoritatea națională competentă responsabilă cu securitatea aviației civile, stabilește modalitățile detaliate pentru efectuarea schimbului de informații menționat la primul paragraf care nu este inclus în sistemul electronic de informare și de comunicare menționat la articolul 14x, până cel târziu la 1 martie 2015.
Autoritățile naționale responsabile cu siguranța aviației civile care prelucrează informațiile respective le utilizează exclusiv în scopul programelor relevante privind agenții abilitați sau expeditorii cunoscuți și iau măsuri tehnice și organizatorice adecvate pentru a asigura securitatea acestor informații.”;
3.
la articolul 14x se introduce următorul alineat(2a):
„(2a) După caz, în special atunci când statutul de operator economic autorizat este luat ca bază pentru acordarea aprobării sau a unor autorizații sau facilități în temeiul altor acte legislative ale Uniunii, accesul la informațiile menționate la articolul 14w alineatul (4) literele (a) și (c) poate fi acordat, de asemenea, autorității naționale competente responsabile cu securitatea aviației civile.”;
4.
anexa 1C se modifică după cum urmează:
(a)
titlul căsuței 15 se înlocuiește cu următorul text:
(b)
titlul notelor explicative la căsuța 15 se înlocuiește cu următorul text:
„15.
Simplificări sau facilități deja acordate, certificate menționate la articolul 14k alineatul (4) și/sau statutul de agent abilitat sau de expeditor cunoscut obținut astfel cum se menționează la articolul 14k alineatele (2) și (3)”;
(c)
notele explicative la căsuța 15 se înlocuiesc cu următorul text:
„Dacă s-au acordat deja simplificări, a se indica tipul simplificării, procedura vamală relevantă și numărul autorizației.Procedura vamală relevantă trebuie înscrisă sub forma literelor utilizate ca titlu de coloană (A-K) pentru identificarea procedurilor vamale în grila din anexa 37 titlul I punctul B.
În cazurile menționate la articolul 14k alineatele (2) și (3), a se indica statutul obținut:agent abilitat sau expeditor cunoscut, precum și numărul certificatului.
În cazul în care solicitantul este titularul unuia sau mai multor certificate menționate la articolul 14k alineatul (4), a se indica tipul și numărul certificatului (certificatelor).”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 august 2014.