NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 235/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje finanční nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden z nástrojů, který přímo podporuje vnější politiky Unie, a nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 (4). Zřizuje finanční nástroj pro prosazování a podporu demokracie a lidských práv ve světě, který umožní poskytování pomoci nezávisle na souhlasu vlád a jiných orgánů veřejné moci dotčených třetích zemí.
(2)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.
(3)
Podle článku 2 a čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU a článku 8 Smlouvy o fungování EU představuje rovnost žen a mužů základní hodnotu a cíl Unie a Unie by měla podporovat a zohledňovat rovnost žen a mužů v rámci všech svých činností.
(4)
Článek 21 Smlouvy o EU stanoví, že vnější činnost Unie má spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(5)
V rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie tvoří prosazování lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění dva základní pilíře rozvojové politiky Unie. Závazek dodržovat, prosazovat a chránit lidská práva a demokratické zásady je jedním z podstatných prvků smluvních vztahů Unie se třetími zeměmi.
(6)
Společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 12. prosince 2011 nazvané „Lidská práva a demokracie jako priority vnější činnosti EU - na cestě k efektivnějšímu přístupu“ navrhlo konkrétní opatření pro zvýšenou účinnost a soudržnost přístupu Unie k lidským právům a demokracii.
(7)
Nástroj, který se tímto zřizuje, by měl přispívat k dosahování cílů vnější činnosti Unie, včetně cílů její rozvojové politiky, zejména pak cílů vytyčených ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Unie nazvaném „Evropský konsensus“ a ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvaném „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a cílů politik Unie, které souvisejí s lidskými právy, včetně cílů nastíněných ve strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii, jež Rada přijala dne 25. června 2012.
(8)
V souladu se strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii a akčním plánem pro lidská práva a demokracii a za účelem začlenění zásad v oblasti lidských práv do provádění tohoto nařízení by Unie měla uplatňovat přístup založený na právech, který by zahrnoval všechna lidská práva, ať už občanská a politická, hospodářská, sociální či kulturní.
(9)
Příspěvek Unie k demokracii a právnímu státu a k prosazování a ochraně lidských práv a základních svobod se opírá o Všeobecnou deklaraci lidských práv, Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, jakož i o jiné nástroje pro lidská práva přijaté v rámci Organizace spojených národů a příslušné regionální nástroje pro lidská práva.
(10)
Rovnost žen a mužů, práva žen včetně posílení postavení žen a nepřípustnost diskriminace patří mezi základní lidská práva a ta jsou zásadní pro sociální spravedlnost i pro boj proti nerovnosti. Jejich prosazování by mělo být jednou z průřezových priorit tohoto nařízení.
(11)
Demokracie a lidská práva jsou neoddělitelně spojeny a vzájemně se posilují, jak připomněla Rada ve svých závěrech o podpoře demokracie v rámci vnějších vztahů EU ze dne 18. listopadu 2009. Základní svobody myšlení, svědomí a náboženského vyznání nebo přesvědčení, projevu, shromažďování a sdružování jsou předpokladem pro politický pluralismus, demokratický proces a otevřenou společnost, zatímco demokratická kontrola, vnitrostátní odpovědnost a rozdělení moci jsou nezbytné pro udržení nezávislého soudnictví a právního státu, jež jsou následně nutné pro účinnou ochranu lidských práv.
(12)
Vytváření a udržování kultury lidských práv a podpora vzniku nezávislé občanské společnosti, mimo jiné posilováním její úlohy v dané zemi a zajišťováním toho, aby byla demokracie prospěšná všem, je úkol, který je naléhavý a obtížný zejména v nově vznikajících demokraciích a v podstatě nikdy nekončí; v první řadě přísluší lidem dotčené země, čímž se však nesnižuje odpovědnost mezinárodního společenství. Vyžaduje si existenci řady institucí, včetně vnitrostátních demokratických parlamentů a místně volených shromáždění, které zajišťují účast, zastoupení, vnímavost a odpovědnost. V této souvislosti je třeba zvláštní pozornost věnovat transformujícím se zemím a dále nestabilním a postkonfliktním zemím. Měly by být zohledněny zkušenosti a poznatky získané při přechodu k demokracii v rámci unijních politik rozšíření a sousedství.
(13)
Aby bylo možné řešit tyto otázky účinně, transparentně, včas a pružně i po skončení platnosti nařízení (ES) č. 1889/2006, bude i nadále zapotřebí zvláštních finančních zdrojů a samostatného finančního nástroje, který bude moci dále nezávisle fungovat.
(14)
Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla být koncipována takovým způsobem, aby doplnila různé další nástroje pro provádění jejích politik souvisejících s demokracií a lidskými právy. Tyto nástroje sahají od politického dialogu a diplomatických nót až po různé nástroje finanční a technické spolupráce, včetně zeměpisně a tematicky zaměřených programů. Pomoc Unie by rovněž měla doplňovat akce více zaměřené na krizové situace uskutečňované v rámci nástroje stability zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (5), včetně naléhavých opatření potřebných během prvních fází procesu transformace.
(15)
Unie má podle tohoto nařízení poskytovat pomoc, která má ve spolupráci s občanskou společností řešit globální, regionální, celostátní a místní otázky lidských práv a demokratizace. Občanskou společností se v této souvislosti rozumí všechny typy sociálních opatření prováděných jednotlivci či skupinami, jež jsou nezávislé na státu a jejichž činnosti přispívají k prosazování lidských práv a demokracie, včetně obránců lidských práv, jak je definuje Deklarace OSN o právu a povinnosti jednotlivců, skupin a společenských organizací prosazovat a chránit všeobecně uznávaná lidská práva a základní svobody (Deklarace OSN o obráncích lidských práv). Při provádění tohoto nařízení by se měly náležitě zohlednit místní strategie Unie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země.
(16)
Cíle demokracie a lidských práv musí být čím dál tím více začleňovány do všech nástrojů pro financování vnější činnosti. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by však měla mít navíc zvláštní doplňující a dodatečnou úlohu, která vyplývá z její globální povahy a z nezávislosti akcí na souhlasu vlád a dalších orgánů veřejné moci třetích zemí. Tato úloha by měla umožňovat spolupráci a partnerství s občanskou společností v citlivých otázkách lidských práv a demokracie, včetně požívání lidských práv migranty a práv žadatelů o azyl a vnitřně vysídlených osob, a zároveň zajišťovat pružnost a nezbytnou schopnost reagovat na měnící se situaci nebo potřeby příjemců či krizová období. Toto nařízení by mělo Unii umožnit formulovat a podporovat zvláštní cíle a opatření na mezinárodní úrovni, které nesouvisejí se zeměpisnou polohou ani s krizí a které vyžadují nadnárodní přístup nebo se vztahují na činnosti prováděné v Unii a v řadě třetích zemí. Toto nařízení by navíc mělo stanovit nezbytný rámec operacím, jakou je podpora nezávislých volebních pozorovatelských misí vedených Unií, které vyžadují soudržnost politik, jednotný systém řízení a společné normy pro realizaci.
(17)
Rozvoj a upevňování demokracie podle tohoto nařízení může případně zahrnovat poskytování strategické podpory vnitrostátním demokratickým parlamentům a ustavujícím shromážděním, zejména s cílem posílit jejich schopnost podporovat a prosazovat demokratické reformní procesy.
(18)
Unie by měla věnovat zvláštní pozornost zemím a naléhavým situacím, ve kterých jsou lidská práva a základní svobody nejvíce ohroženy a jejich nedodržování je obzvláště výrazné a systematické. V takových případech by mělo být politickou prioritou prosazovat dodržování příslušného mezinárodního práva, poskytnout místní občanské společnosti konkrétní podporu a prostředky na akce a přispět k její činnosti, jež se uskutečňuje za velmi obtížných podmínek. V těchto zemích či situacích a s cílem řešit naléhavé potřeby ochrany obránců lidských práv a demokratických aktivistů by Unie měla být schopna reagovat pružně a včas prostřednictvím rychlejších a flexibilnějších správních postupů a s využitím řady finančních mechanismů. Tak by tomu mělo být zejména v případě, kdy by výběr konkrétního postupu mohl přímo ovlivnit účinnost opatření nebo by příjemci mohli být vystaveni vážnému zastrašování, odvetným opatřením nebo jiným rizikům.
(19)
V souladu s vlastními příslušnými pokyny by měla Unie při konfliktech prosazovat, aby všechny strany konfliktu plnily své právní závazky vyplývající z mezinárodního humanitárního práva. V transformujících se zemích by měla pomoc Unie podle tohoto nařízení dále podpořit vhodné podmínky umožňující vstup politických aktérů prosazujících demokratický pluralitní systém s více politickými stranami. Toto nařízení by se měl rovněž zaměřit na prosazování demokratických struktur, rozdělení moci a odpovědné orgány veřejné moci.
(20)
Volební pozorovatelské mise Unie významně a úspěšně přispívají k demokratickým procesům ve třetích zemích. Prosazování a podpora demokracie se však zdaleka netýkají pouze samotného volebního procesu, a proto by se měl brát v potaz všechny fáze volebního cyklu. Na volební pozorovatelské mise Unie by se proto z celkového objemu finančních prostředků dostupných podle tohoto nařízení neměla vynaložit nepřiměřeně vysoká částka.
(21)
Je třeba zdůraznit význam vytvoření funkce zvláštního zástupce EU pro lidská práva. Zvláštní zástupce EU pro lidská práva by měl přispívat k jednotě, soudržnosti a účinnosti činnosti Unie a její politiky v oblasti lidských práv a pomáhat zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie.
(22)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(23)
V zájmu prosazování doplňkovosti svých činností mají Unie a členské státy usilovat o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultovat. Unie by rovněž měla konzultovat jiné dárce a příslušné aktéry.
(24)
Komise a případně Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) by měly pořádat pravidelné a časté výměny názorů a informací s Evropským parlamentem. Kromě toho by měl být Evropskému parlamentu a Radě poskytnut přístup k dokumentům, aby mohly tyto orgány mohly na základě odpovídajících informací vykonávat kontrolní pravomoci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). Opatření podle tohoto nařízení by měla řádně zohledňovat stanoviska Evropského parlamentu a Rady.
(25)
Unie by měla usilovat - ve vhodných případech i prostřednictvím svých delegací - o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích, v co nejranější fázi plánovacího procesu, aby usnadnila poskytování příslušných příspěvků občanské společnosti a zajistila, že v daném procesu plní smysluplnou úlohu.
(26)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Prováděcí pravomoci související s programováním a financováním opatření podporovaných podle tohoto nařízení by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření nebo finanční dopady, by se měl při jejich přijímání v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(28)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(29)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(30)
Organizaci a fungování ESVČ stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž prosazování demokracie a lidských práv ve světě, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíš jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(32)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nařízením (ES) č. 1889/2006 a tímto nařízením a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 d 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
Tímto nařízením se zřizuje evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“) pro období 2014-2020, v jehož rámci Unie napomáhá rozvoji a upevňování demokracie, právního státu a dodržování všech lidských práv a základních svobod.
Cílem této pomoci je zejména:
a)
podpořit, rozvíjet a upevňovat demokracii ve třetích zemích, a to zlepšením participativní a zastupitelské demokracie, posílením celkového demokratického cyklu, zejména pak posílením aktivní úlohy občanské společnosti v rámci tohoto cyklu, a právního státu a dále zlepšením spolehlivosti volebních procesů (zejména prostřednictvím volebních pozorovatelských misí Unie);
b)
zlepšit respektování a dodržování lidských práv a základních svobod, jak jsou vyhlášeny ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v dalších mezinárodních a regionálních nástrojích pro lidská práva, a posílit jejich ochranu, prosazování, uplatňování a sledování jejich dodržování, zejména podporou příslušných organizací občanské společnosti, obránců lidských práv a obětí represe a zneužívání práv.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Pomoc Unie se zaměřuje na tyto oblasti:
a)
podpora a zlepšování participativní a zastupitelské demokracie v souladu s přístupem opírajícím se o celkový demokratický cyklus, včetně parlamentní demokracie, a procesů demokratizace, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti na místní, celostátní a mezinárodní úrovni, mimo jiné:
i)
prosazováním svobody sdružování a shromažďování, neomezeného pohybu osob, svobody přesvědčení a projevu včetně projevu politického, uměleckého a kulturního, neomezeného přístupu k informacím, svobody tisku a nezávislých, pluralitních sdělovacích prostředků (tradičních i těch, které využívají informační a komunikační technologie), svobody internetu a opatření v boji proti administrativním překážkám, které brání výkonu těchto svobod, včetně boje proti cenzuře, a to zejména přijímáním a prováděním příslušných právních předpisů;
ii)
posilováním právního státu, prosazováním nezávislosti soudů a zákonodárců, podporou a vyhodnocováním právních a institucionálních reforem a jejich provádění a prosazováním přístupu ke spravedlnosti, jakož i podporou vnitrostátních institucí působících v oblasti lidských práv;
iii)
podporou a posilováním Mezinárodního trestního soudu, mezinárodních trestních tribunálů ad hoc a procesů přechodného soudnictví a mechanismů pravdy a usmiřování;
iv)
podporou přechodu k demokracii a reforem za účelem dosažení účinné a transparentní demokratické a vnitrostátní odpovědnosti a dohledu, mimo jiné i v bezpečnostním sektoru a soudnictví, a posilováním opatření proti korupci;
v)
podporou politického pluralismu a demokratické politické reprezentace a povzbuzováním politické účasti žen a mužů, zejména příslušníků marginalizovaných a ohrožených skupin, a to jako voličů i jako kandidátů, na demokratických reformních procesech na místní, regionální a celostátní úrovni;
vi)
posilováním místní demokracie zajištěním lepší spolupráce mezi organizacemi občanské společnosti a místními orgány, čímž se posílí politické zastoupení na úrovni, jež je nejblíže občanům;
vii)
podporou rovné účasti žen a mužů na společenském, hospodářském a politickém životě a podporou rovnosti žen a mužů, účasti žen na rozhodovacích procesech a politického zastoupení žen, zejména v procesech politické transformace, demokratizace a budování státu;
viii)
podporou rovné účasti osob se zdravotním postižením na společenském, hospodářském a politickém životě, včetně opatření k usnadnění výkonu souvisejících svobod, a podporou rovných příležitostí, nediskriminace a politického zastoupení;
ix)
podporou opatření směřujících k usnadnění pokojného usmíření mezi různými vrstvami společnosti, včetně podpory opatření k budování důvěry v oblasti lidských práv a demokratizace;
b)
prosazování a ochrana lidských práv a základních svobod vyhlášených ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v jiných mezinárodních a regionálních nástrojích v oblasti občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti, mimo jiné pokud jde o:
i)
zrušení trestu smrti a vyhlášení moratorií za účelem jeho zrušení a v zemích, kde trest smrti stále existuje, prosazování jeho zrušení a dodržování mezinárodních minimálních standardů;
ii)
předcházení mučení, špatnému zacházení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení nebo trestání, jakož i násilným zmizením, a dále rehabilitaci obětí mučení;
iii)
podporu a ochranu obránců lidských práv, včetně řešení jejich naléhavých potřeb ochrany, v souladu s článkem 1 Deklarace OSN o obráncích lidských práv, a poskytování pomoci těmto osobám; na tyto cíle by se mohl vztahovat mechanismus pro obránce lidských práv, včetně dlouhodobější pomoci a přístupu k úkrytu;
iv)
boj proti rasismu, xenofobii a diskriminaci z jakéhokoli důvodu, zejména na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, kasty, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jazyku, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku, sexuální orientace a genderové identity;
v)
svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení, mimo jiné opatřeními k odstranění všech forem nenávisti, nesnášenlivosti a diskriminace, které souvisejí s náboženským vyznáním či přesvědčením, a posilováním tolerance a respektování náboženské a kulturní rozmanitosti uvnitř společnosti i mezi různými společnostmi;
vi)
práva původního obyvatelstva, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel, zejména s důrazem na význam jeho zapojení do vývoje projektů, které se ho týkají, a poskytováním podpory v zájmu usnadnění interakce původního obyvatelstva s mezinárodními mechanismy a jeho účasti na nich;
vii)
práva příslušníků národnostních nebo etnických, náboženských a jazykových menšin, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech příslušníků národnostních, etnických, náboženských a jazykových menšin;
viii)
práva lesbických, gay, bisexuálních, transsexuálních a intersexuálních osob (LGBTI), včetně opatření na dekriminalizaci homosexuality, boj proti homofobnímu a transfobnímu násilí a pronásledování a prosazování svobody shromažďování, sdružování a projevu pro LGBTI osoby;
ix)
práva žen, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o odstranění všech forem diskriminace žen a v opčních protokolech k ní připojených, včetně opatření k boji proti všem formám násilí páchaného na ženách a dívkách, zejména proti mrzačení ženských pohlavních orgánů, vynuceným a předem dohodnutým sňatkům, zločinům „ze cti“, domácímu a sexuálnímu násilí a obchodování se ženami a dívkami;
x)
práva dítěte, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o právech dítěte a v opčních protokolech k ní připojených, včetně boje proti dětské práci, obchodování s dětmi a dětské prostituci a najímání a nasazování dětských vojáků, a ochranu dětí před diskriminací, ať již na základě rasy, barvy pleti, pohlaví, jazyka, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických nebo jiných názorů, národnostního, etnického nebo sociálního původu, majetku, zdravotního postižení, rodu či jiného postavení;
xi)
práva osob se zdravotním postižením, jak jsou stanovena v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením;
xii)
hospodářská, sociální a kulturní práva, včetně práva na přiměřenou životní úroveň a základní pracovní normy;
xiii)
sociální odpovědnost podniků, zejména pak prováděním obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv, a svobodu podnikání stanovenou v článku 16 Listiny základních práv Evropské unie;
xiv)
výchovu, odborné vzdělávání a sledování dodržování práv v oblasti lidských práv a demokracie;
xv)
podporu místních, regionálních, celostátních nebo mezinárodních organizací občanské společnosti působících v oblasti ochrany, prosazování nebo obrany lidských práv a základních svobod;
xvi)
podporu zlepšování podmínek a dodržování standardů ve věznicích, v souladu s lidskou důstojností a základními právy;
c)
posílení mezinárodního rámce pro ochranu lidských práv, spravedlnosti, rovnosti žen a mužů, právního státu a demokracie a pro prosazování mezinárodního humanitárního práva, zejména:
i)
poskytováním podpory mezinárodním a regionálním nástrojům a subjektům v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie;
ii)
posilováním spolupráce občanské společnosti s mezinárodními a regionálními mezivládními organizacemi a podporováním činností občanské společnosti, včetně budování kapacit nevládních organizací, jež jsou zaměřeny na podporu mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie a sledování jejich provádění;
iii)
odbornou přípravou a šířením informací o mezinárodním humanitárním právu a podporou jeho prosazování;
d)
budování důvěry v demokratické volební procesy a instituce a zlepšování jejich spolehlivosti a transparentnosti ve všech fázích volebního cyklu, zejména:
i)
prostřednictvím nasazování volebních pozorovatelských misí Unie a dalších opatření ke sledování volebních procesů;
ii)
přispíváním k rozvoji volební pozorovatelské kapacity vnitrostátních organizací občanské společnosti na regionální a místní úrovni a podporováním jejich iniciativ s cílem zvýšit účast na volebním procesu a na navazujících opatřeních;
iii)
podporováním opatření zaměřených na důsledné začlenění volebních procesů do demokratického cyklu, na šíření informací a provádění doporučení volebních pozorovatelských misí Unie, zejména prostřednictvím spolupráce s organizacemi občanské společnosti, jakož i ve spolupráci s příslušnými orgány veřejné moci, včetně parlamentů a vlád, v souladu s tímto nařízením;
iv)
prosazováním pokojného výsledku volebních procesů, omezení násilí v průběhu voleb a akceptace věrohodných výsledků všemi segmenty společnosti.
2. U všech opatření uvedených v tomto nařízení se v příslušných případech zohlední zásady nediskriminace na jakémkoli základě, začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, účasti, posílení postavení, odpovědnosti, otevřenosti a transparentnosti.
3. Opatření uvedená v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí nebo bezprostředně souvisejí se situacemi, k nimž dochází ve třetích zemích nebo s celosvětovými nebo regionálními opatřeními.
4. Opatření uvedená v tomto nařízení berou v úvahu specifika krizových nebo naléhavých situací a zemí či situací, které se vyznačují velkým deficitem základních svobod, ve kterých je nejvíce ohrožena bezpečnost lidí nebo ve kterých organizace na ochranu lidských práv a obránci lidských práv působí v nejsložitějších podmínkách.
Článek 3
Koordinace, soudržnost a doplňkovost pomoci Unie
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je v souladu s celkovým rámcem vnější činnosti Unie a doplňuje pomoc poskytovanou na základě jiných nástrojů nebo dohod o vnější pomoci.
2. V zájmu posílení účinnosti, jednoty a soudržnosti vnější činnosti Unie usilují Unie a členské státy o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultují, aby podpořily doplňkovost a soudržnost svých činností, a to jak na rozhodovací úrovni, tak i v praxi. Tyto konzultace mohou vést ke společnému programování a společným činnostem Unie a členských států. Unie rovněž konzultuje jiné dárce a subjekty.
3. Komise a případně ESVČ pořádají pravidelné výměny názorů a informací s Evropským parlamentem.
4. Unie usiluje o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích. Zejména Unie, kdykoli je to možné a v souladu s příslušnými postupy, poskytuje technické vedení a podporu v souvislosti s procesem podávání žádostí.
Článek 4
Obecný rámec pro programování a provádění
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 prostřednictvím těchto opatření:
a)
strategických dokumentů uvedených v článku 5 a popřípadě jejich revizí;
b)
ročních akčních programů, individuálních opatření a podpůrných opatření podle článků 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014;
c)
zvláštních opatření podle článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Strategické dokumenty
1. Strategické dokumenty stanovují strategii Unie ohledně pomoci, již Unie poskytuje podle tohoto nařízení, vycházející z priorit Unie, mezinárodní situace a činnosti hlavních partnerů. Jsou v souladu s celkovým záměrem, cíli, oblastí působnosti a zásadami tohoto nařízení.
2. Strategické dokumenty stanoví prioritní oblasti, jež byly vybrány pro financování Unií v době platnosti tohoto nařízení, zvláštní cíle, očekávané výsledky a ukazatele výkonnosti. V těchto dokumentech se rovněž uvedou orientační finanční příděly, jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, případně ve formě rozpětí.
3. Strategické dokumenty se schvalují přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Strategické dokumenty se aktualizují v souladu s tímto postupem, pokud to vyžadují významné změny okolností a politiky.
Článek 6
Tematické priority a přenesení pravomocí
Specifické cíle a priority, které má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, jsou uvedeny v příloze.
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci měnící tematické priority stanovené v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 7
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi na dobu platnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 8
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro demokracii a lidská práva. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Přístup k dokumentům
Aby Evropský parlament a Rada mohly vykonávat kontrolní pravomoci na základě odpovídajících informací, mají v souladu s příslušnými pravidly přístup ke všem dokumentům nástroje pro demokracii a lidská práva, které se této kontroly týkají.
Článek 10
Finanční krytí
Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 1 332 752 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 11
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 235/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 martie 2014
de instituire a unui instrument de finanțare pentru democrație și drepturile omului la scară mondială
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 209 și 212,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Prezentul regulament este unul dintre instrumentele care sprijină în mod direct politicile externe ale Uniunii și înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 1889/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Prezentul regulament instituie un instrument de finanțare pentru promovarea și sprijinirea democrației și a drepturilor omului la scară mondială, care permite acordarea asistenței în mod independent de acordul guvernelor și al autorităților publice din țările terțe vizate.
(2)
Articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) prevede că Uniunea se întemeiază pe valorile respectării demnității umane, libertății, democrației, egalității, statului de drept, precum și pe respectarea drepturilor omului, inclusiv a drepturilor persoanelor care aparțin minorităților. Aceste valori sunt comune statelor membre într-o societate caracterizată prin pluralism, nediscriminare, toleranță, justiție, solidaritate și egalitate între femei și bărbați.
(3)
În temeiul articolului 2 și articolului 3 alineatul (3) din TUE și articolului 8 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), egalitatea între femei și bărbați constituie o valoare fundamentală și un obiectiv al Uniunii, iar Uniunea promovează și integrează egalitatea de gen în cadrul tuturor activităților sale.
(4)
În temeiul articolului 21 din TUE, acțiunea externă a Uniunii are la bază principiile care au inspirat crearea sa, și anume democrația, statul de drept, universalitatea și indivizibilitatea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, respectarea demnității umane, principiile egalității și solidarității, precum și respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite și a dreptului internațional.
(5)
În cadrul principiilor și obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, promovarea drepturilor omului, a democrației, a statului de drept și a bunei guvernanțe, precum și a creșterii durabile și favorabile incluziunii reprezintă doi piloni de bază ai politicii de dezvoltare a Uniunii. Angajamentul în favoarea respectării, promovării și apărării drepturilor omului și ale principiilor democratice este un element esențial al relațiilor contractuale ale Uniunii cu țări terțe.
(6)
Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politică de securitate și a Comisiei Europene din 12 decembrie 2011 intitulată „Drepturile omului și democrația în centrul acțiunilor externe ale Uniunii Europene - Către o abordare mai eficientă” a propus măsuri specifice pentru consolidarea eficacității și coerenței abordării Uniunii în domeniul drepturilor omului și democrației.
(7)
Instrumentul instituit prin prezentul regulament este destinat să contribuie la realizarea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, inclusiv cele ale politicii de dezvoltare, în special obiectivele prevăzute în Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, a Parlamentului European și a Comisiei privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene intitulată „Consensul european”și în Comunicarea Comisiei din 13 octombrie 2011 intitulată „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării”, precum și politicile Uniunii referitoare la drepturile omului, inclusiv obiectivele prezentate în Cadrul strategic și Planul de acțiune al UE privind drepturile omului și democrația, adoptate de Consiliu la 25 iunie 2012.
(8)
În conformitate cu Cadrul strategic și Planul de acțiune ale UE privind drepturile omului și democrația, în scopul integrării principiilor drepturilor omului în punerea în aplicare a prezentului regulament, Uniunea ar trebui să aplice o abordare bazată pe drepturi, care să cuprindă toate drepturile omului, fie că este vorba de cele civile și politice, fie cele economice, sociale sau culturale.
(9)
Contribuția Uniunii la dezvoltarea democrației și a statului de drept și la promovarea și apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale se bazează pe Declarația universală a drepturilor omului a Organizației Națiunilor Unite, Pactul internațional privind drepturile civile și politice și Pactul internațional privind drepturile economice, sociale și culturale și pe alte instrumente adoptate în cadrul Organizației Națiunilor Unite (ONU) în domeniul drepturilor omului, precum și pe instrumente regionale relevante în acest domeniu.
(10)
Egalitatea de gen, drepturile femeilor, inclusiv emanciparea femeilor, și nediscriminarea sunt drepturi fundamentale ale omului și sunt esențiale pentru justiția socială, precum și pentru combaterea inegalităților. Promovarea acestora ar trebui să fie o prioritate transversală a prezentului regulament.
(11)
După cum s-a reamintit în Concluziile Consiliului din 18 noiembrie 2009 privind sprijinirea democrației în relațiile externe ale UE, democrația și drepturile omului sunt inextricabil legate și se susțin reciproc. Libertățile fundamentale de gândire, de conștiință și de religie sau convingere, de exprimare, de întrunire și de asociere sunt condiții prealabile pentru pluralismul politic, pentru procesul democratic și pentru o societate deschisă, în timp ce controlul democratic, răspunderea pe plan intern și separarea puterilor sunt esențiale pentru menținerea unui sistem judiciar independent și a statului de drept, care, la rândul lor, sunt necesare pentru apărarea eficace a drepturilor omului.
(12)
Deși este o sarcină deosebit de urgentă și de dificilă în democrațiile emergente, crearea și menținerea unei culturi a drepturilor omului și sprijinirea emergenței unei societăți civile independente, inclusiv prin consolidarea rolului unei astfel de societăți în țările relevante, precum și asigurarea funcționării democrației pentru toți, reprezintă o provocare permanentă care revine în primul rând și mai ales populației fiecărei țări vizate, dar care nu diminuează în niciun fel angajamentul comunității internaționale. În acest scop, sunt necesare o serie de instituții, inclusiv parlamente naționale democratice și adunări alese la nivel local, care să asigure participarea, reprezentarea, capacitatea de reacție și răspunderea. În acest context, ar trebui să se acorde o atenție deosebită țărilor aflate în tranziție, precum și situațiilor de fragilitate sau post-conflict. Ar trebui să se țină seama de experiențele dobândite și învățămintele desprinse din tranziția către democrație în cadrul politicilor de extindere și de vecinătate ale Uniunii.
(13)
După expirarea Regulamentului (CE) nr. 1889/2006, pentru a aborda aceste chestiuni în mod transparent, flexibil și oportun, este nevoie în continuare de resurse financiare specifice și de un instrument de finanțare separat care să poată funcționa mai departe în mod independent.
(14)
Asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament ar trebui concepută astfel încât să completeze alte instrumente diverse de punere în aplicare a politicilor Uniunii referitoare la democrație și drepturile omului. Instrumentele respective variază de la dialogul politic și demersurile diplomatice până la diverse instrumente de cooperare financiară și tehnică, inclusiv programele geografice și tematice. Asistența Uniunii ar trebui să completeze, de asemenea, acțiunile axate în mai mare măsură pe crize în temeiul instrumentului care contribuie la stabilitate și pace instituit prin Regulamentul (UE) nr. 230/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (5), inclusiv acțiunile urgente necesare în primele etape ale procesului de tranziție.
(15)
În temeiul prezentului regulament, Uniunea urmează să acorde asistență destinată unor probleme globale, regionale, naționale și locale legate de drepturile omului și de democratizare, în parteneriat cu societatea civilă. În acest sens, prin societate civilă urmează să se înțeleagă includerea tuturor tipurilor de acțiuni sociale desfășurate de persoane sau de grupuri independente de stat și ale căror activități contribuie la promovarea drepturilor omului și a democrației, inclusiv apărătorii drepturilor omului, astfel cum sunt definiți în Declarația ONU privind dreptul și responsabilitatea persoanelor, a grupurilor și a organelor societății de a promova și a proteja drepturile omului și libertățile fundamentale universal recunoscute (denumită în continuare „Declarația privind apărătorii drepturilor omului”). La punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să se ia în considerare în mod corespunzător strategiile locale ale Uniunii specifice fiecărei țări în domeniul drepturilor omului.
(16)
În plus, în vreme ce obiectivele legate de democrație și de respectarea drepturilor omului trebuie integrate din ce în ce mai mult în toate instrumentele pentru finanțarea acțiunii externe, asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament ar trebui să joace un rol specific complementar și suplimentar, datorită caracterului său global și independenței sale de acțiune în raport cu acordul guvernelor și autorităților publice ale țărilor terțe în cauză. Acest rol ar trebui să permită cooperarea și parteneriatul cu societatea civilă pe probleme sensibile legate de drepturile omului și de democrație, inclusiv măsura în care migranții beneficiază de drepturile omului și drepturile solicitanților de azil și ale persoanelor strămutate în interiorul țării, oferind flexibilitatea și reactivitatea necesară pentru a permite reacția la situații instabile sau la nevoile beneficiarilor sau la perioade de criză. De asemenea, prezentul regulament ar trebui să permită Uniunii să definească și să susțină obiective și măsuri specifice la nivel internațional care nu sunt legate nici de o zonă geografică, nici de o anumită criză și care necesită o abordare la nivel transnațional sau să implice operațiuni atât în Uniune, cât și într-o serie de țări terțe. În plus, prezentul regulament ar trebui să furnizeze cadrul necesar operațiunilor, precum sprijinul pentru misiunile UE de observare a alegerilor independente care necesită o coerență a politicilor, un sistem de gestionare unificat și standarde de funcționare comune.
(17)
Dezvoltarea și consolidarea democrației în temeiul prezentului regulament poate include acordarea de sprijin strategic parlamentelor democratice naționale și adunărilor constituante, în special pentru a consolida capacitatea acestora de a susține și a promova procesele democratice de reformă.
(18)
Uniunea ar trebui să acorde o atenție deosebită țărilor și cazurilor urgente în care drepturile omului și libertățile fundamentale sunt cel mai amenințate și în care aceste drepturi și libertăți sunt încălcate în mod deosebit de accentuat și sistematic. În asemenea cazuri, prioritățile politice ar trebui să fie promovarea respectării dreptului internațional în domeniu, acordarea de sprijin concret și de mijloace de acțiune societății civile locale și contribuția la activitatea acesteia, care se desfășoară în condiții deosebit de dificile. În astfel de țări sau situații și pentru a se aborda nevoile urgente în materie de protecție a apărătorilor drepturilor omului și activiștilor pentru democrație, ar trebui ca Uniunea să fie în măsură să răspundă în mod flexibil și oportun, prin intermediul utilizării unor proceduri administrative mai rapide și mai flexibile și printr-o serie de mecanisme de finanțare. Acest lucru ar trebui să se aplice în special în cazul în care alegerea normelor de procedură ar putea avea un impact direct asupra eficacității măsurilor sau i-ar putea expune pe beneficiari la grave acțiuni de intimidare, represalii sau alte tipuri de riscuri
(19)
În situații de conflict, Uniunea ar trebui să încurajeze respectarea de către toate părțile conflictului a obligațiilor legale care le revin în temeiul dreptului internațional umanitar, în conformitate cu orientările UE relevante. În plus, în țările în tranziție, asistența din partea Uniunii în temeiul prezentului regulament ar trebui să sprijine un mediu adecvat favorabil emergenței de actori politici care sunt dedicați unui sistem multipartit pluralist și democratic. Prezentul regulament ar trebui de asemenea să urmărească promovarea structurilor democratice, separarea puterilor și autorități publice responsabile..
(20)
Misiunile UE de observare a alegerilor contribuie semnificativ și cu succes la instaurarea procesului democratic în țările terțe. Cu toate acestea, promovarea și sprijinirea democrației depășește cu mult cadrul procesului electoral și, prin urmare, ar trebui să se țină seama de toate etapele ciclului electoral. Cheltuielile alocate misiunilor UE de observare a alegerilor nu ar trebui, în consecință, să utilizeze o sumă disproporționată din totalul finanțării disponibile în temeiul prezentului regulament.
(21)
Ar trebui subliniată importanța instituirii funcției de Reprezentant Special al UE pentru drepturile omului (RSUE). RSUE ar trebui să contribuie la unitatea, coerența și eficacitatea acțiunii și a politicii Uniunii în domeniul drepturilor omului și ar trebui să își aducă contribuția la asigurarea unei angajări consecvente a tuturor instrumentelor Uniunii și a acțiunilor statelor membre, în vederea realizării obiectivelor politicilor Uniunii.
(22)
Uniunea ar trebui să urmărească un nivel maxim de eficiență în utilizarea resurselor disponibile, pentru a optimiza impactul acțiunii sale externe. Acest lucru ar trebui să fie realizat prin intermediul coerenței și al complementarității între instrumentele Uniunii pentru acțiune externă, precum și prin crearea de sinergii între prezentul regulament, alte instrumente ale Uniunii pentru finanțarea acțiunii externe și alte politici ale Uniunii. Aceasta ar trebui să aibă drept consecință consolidarea reciprocă a programelor concepute în temeiul instrumentelor pentru finanțarea acțiunii externe.
(23)
Uniunea și statele membre depun eforturi pentru a realiza schimburi de informații periodice și să se consulte reciproc într-o etapă timpurie a procesului de programare, pentru a promova complementaritatea activităților lor. De asemenea, Uniunea ar trebui să consulte și alți donatori și actori relevanți.
(24)
Comisia și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) ar trebui să desfășoare, după caz, schimburi periodice și frecvente de opinii și de informații cu Parlamentul European. În plus, Parlamentului European și Consiliului ar trebui să li se acorde accesul la documente pentru ca acestea să-și poată exercita dreptul lor de control în temeiul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (6) în mod informat. Măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament ar trebui să țină seama în mod corespunzător de opiniile Parlamentului European și ale Consiliului.
(25)
Uniunea ar trebui, inclusiv, după caz, prin intermediul delegațiilor sale, să realizeze schimburi periodice de informații și să se consulte cu societatea civilă, la toate nivelurile, inclusiv din țările terțe, cât de devreme ar fi adecvat pentru procesul de programare, în scopul de a facilita contribuțiile respective ale societății civile și să garanteze că aceasta joacă un rol semnificativ în procesul în cauză.
(26)
Pentru a adapta domeniul de aplicare al prezentului regulament la realitățile în schimbare rapidă din țările terțe, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește prioritățile definite în anexa la prezentul regulament. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(27)
Competențele de executare legate de măsurile de programare și de finanțare a acțiunilor sprijinite în temeiul prezentului regulament ar trebui să se exercite în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Luând în considerare natura actelor de punere în aplicare, în special natura acestora de orientare a politicii și implicațiile lor financiare, pentru adoptarea acestora ar trebui utilizată, în principiu, procedura de examinare, cu excepția cazului măsurilor tehnice de aplicare de importanță financiară redusă.
(28)
Normele și procedurile comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii pentru finanțarea acțiunii externe sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 236/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(29)
Prezentul regulament stabilește pachetul financiar pentru durat sa de aplicare care constituie principala valoare de referință pentru Parlamentul European și Consiliu în cursul procedurii bugetare anuale, în înțelesul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (8).
(30)
Organizarea și funcționarea SEAE sunt stabilite în Decizia 2010/427/UE a Consiliului (9).
(31)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume promovarea democrației și a drepturilor omului la scară mondială, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele acestora, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate.
(32)
Este oportună asigurarea unei tranziții ușoare și fără întreruperi între Regulamentul (CE) nr. 1889/2006 și prezentul regulament și alinierea perioadei de aplicare a prezentului regulament cu cea a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (10). În consecință, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și obiective
Prezentul regulament instituie un Instrument european pentru democrație și drepturile omului la scară mondială (IEDDO) pentru perioada 2014 - 2020 în temeiul căruia Uniunea acordă asistență pentru dezvoltarea și consolidarea democrației și a statului de drept, precum și pentru respectarea tuturor drepturilor omului și a libertăților fundamentale.
Asistența în cauză urmărește în special:
(a)
să sprijine, să dezvolte și să consolideze democrația în țările terțe, prin îmbunătățirea democrației participative și reprezentative, consolidarea ciclului democratic în ansamblu, în special prin consolidarea rolului activ al societății civile în cadrul acestui ciclu, prin consolidarea statului de drept și prin îmbunătățirea fiabilității proceselor electorale, în special prin misiuni UE de observare a alegerilor;
(b)
să consolideze respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și conformitatea cu acestea, astfel cum sunt proclamate în Declarația Universală a Drepturilor Omului a ONU și în celelalte instrumente internaționale și regionale în materie de drepturi ale omului și să întărească apărarea, promovarea, punerea în aplicare și monitorizarea acestora, în principal prin sprijinul acordat organizațiilor relevante ale societății civile, apărătorilor drepturilor omului și victimelor represiunilor și abuzurilor.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Asistența Uniunii se concentrează pe următoarele aspecte:
(a)
sprijinirea și consolidarea, în conformitate cu abordarea bazată pe ciclul democratic în ansamblul său, democrației participative și reprezentative, inclusiv a democrației parlamentare, și a proceselor de democratizare, în principal prin intermediul organizațiilor societății civile la nivel local, național și internațional, printre altele, prin:
(i)
promovarea libertății de asociere și de întrunire, a circulației neîngrădite a persoanelor, a libertății de opinie și de exprimare, inclusiv de exprimare politică, artistică și culturală, a accesului neîngrădit la informație, a unei prese libere și a mijloacelor pluraliste și independente de comunicare în masă, atât a celor convenționale, cât și a celor bazate pe TIC, a libertății internetului precum și a măsurilor de combatere a obstacolelor administrative în exercitarea acestor libertăți, inclusiv combaterea cenzurii, în special prin adoptarea și punerea în aplicare a unei legislații relevante;
(ii)
consolidarea statului de drept, promovarea independenței organelor judiciare și legislative, promovarea și evaluarea reformelor juridice și instituționale și a punerii lor în aplicare, promovarea accesului la justiție, precum și sprijinirea instituțiilor naționale consacrate drepturilor omului;
(iii)
promovarea și consolidarea Curții Penale Internaționale, a tribunalelor penale internaționale ad-hoc și a proceselor de justiție tranzițională, precum și a mecanismelor „adevăr și reconciliere”;
(iv)
susținerea tranziției către democrație și a reformelor în scopul de a obține o responsabilitate și o supraveghere democratică și pe plan intern eficiente și transparente, inclusiv în sectoarele securității și justiției, și consolidarea măsurilor împotriva corupției;
(v)
promovarea pluralismului politic și a reprezentării politice democratice și încurajarea participării politice a femeilor și bărbaților, în special a membrilor grupurilor marginalizate și vulnerabile, atât în calitate de alegători, cât și în calitate de candidați, la procesele democratice de reformă la nivel local, regional și național;
(vi)
consolidarea democrației locale, prin asigurarea unei mai bune cooperări între organizațiile societății civile și autoritățile locale, consolidând astfel o reprezentare politică la nivelul cel mai apropiat de cetățeni;
(vii)
promovarea participării egale a femeilor și bărbaților la viața socială, economică și politică și susținerea egalității de gen, a participării femeilor la procesele decizionale și a reprezentării politice a femeilor, în special în procesele de tranziție politică, de democratizare și de construcție a statului;
(viii)
promovarea participării egale a persoanelor cu handicap la viața socială, economică și politică, incluzând măsuri de facilitare a exercitării de către aceștia a libertăților conexe, și sprijinirea egalității de șanse, a nediscriminării și a reprezentării politice;
(ix)
sprijinirea măsurilor de facilitare a concilierii pe cale pașnică între segmente ale societăților, inclusiv sprijinirea măsurilor de consolidare a încrederii care privesc drepturile omului și procesul de democratizare;
(b)
promovarea și apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, astfel cum sunt proclamate în Declarația Universală a Drepturilor Omului a ONU și în celelalte instrumente internaționale și regionale în materie de drepturi civile, politice, economice, sociale și culturale, în principal prin intermediul organizațiilor societății civile, în ceea ce privește, printre altele:
(i)
abolirea pedepsei cu moartea și instituirea unor moratorii în vederea abolirii acesteia, și, acolo unde pedeapsa cu moartea încă există, activitatea de promovare a abolirii acesteia și respectarea standardelor internaționale minime;
(ii)
prevenirea torturii, a tratamentelor rele și a altor tratamente sau pedepse crude, inumane și degradante, precum și a disparițiilor forțate și reabilitarea victimelor torturii;
(iii)
acordarea de sprijin, protecție și asistență apărătorilor drepturilor omului, inclusiv prin abordarea nevoilor lor urgente în materie de protecție, în conformitate cu articolul 1 din Declarația ONU privind apărătorii drepturilor omului; obiectivele respective, inclusiv asistența pe termen mai lung și acces la adăpost, ar putea face obiectul unui mecanism în favoarea apărătorilor drepturilor omului;
(iv)
combaterea rasismului, a xenofobiei și a discriminării bazate pe orice motive, inclusiv pe criterii de sex, rasă, culoare, castă, origine etnică sau socială, caracteristici genetice, limbă, religie sau convingeri, opinii politice sau orice alt gen de opinii, apartenență la o minoritate națională, avere, naștere, handicap, vârstă, orientare sexuală sau identitate de gen;
(v)
libertatea de gândire, conștiință și religie sau convingeri, inclusiv prin intermediul unor măsuri menite să elimine orice formă de ură, intoleranță și discriminare din motive religioase sau de convingeri și prin încurajarea toleranței și a respectului pentru diversitatea culturală și religioasă în interiorul societăților și între acestea;
(vi)
drepturile popoarelor indigene, astfel cum sunt proclamate în Declarația ONU privind drepturile popoarelor indigene, printre altele prin accentuarea importanței implicării acestora în dezvoltarea de proiecte care îi privesc și acordarea de sprijin pentru a facilita interacțiunea acestora cu mecanismele internaționale, precum și participarea lor la acestea;
(vii)
drepturile persoanelor aparținând minorităților naționale ori etnice, religioase sau lingvistice, astfel cum sunt proclamate în Declarația ONU privind drepturile persoanelor care aparțin minorităților naționale, etnice, religioase sau lingvistice;
(viii)
drepturile persoanelor lesbiene, homosexuale, bisexuale, transsexuale și intersexuale (LGBTI), inclusiv măsuri de scoatere de sub incidența legii penale a homosexualității, de combatere a violenței și persecuțiilor homofobe și transfobe și promovarea libertății de întrunire, asociere și exprimare a persoanelor LGBTI;
(ix)
drepturile femeilor, astfel cum sunt prevăzute în Convenția ONU privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor și în protocoalele facultative la aceasta, inclusiv măsuri de combatere a tuturor formelor de violență împotriva femeilor și fetelor, în special a mutilării genitale a femeilor, a căsătoriilor forțate și aranjate, a crimelor „de onoare”, a violenței domestice și sexuale și a traficului de femei și de fete;
(x)
drepturile copilului, astfel cum sunt prevăzute în Convenția ONU cu privire la drepturile copilului și în protocoalele facultative la aceasta, inclusiv combaterea muncii copiilor, a traficului de copii și a prostituției infantile, a recrutării și exploatării copiilor-soldați și protecția copiilor împotriva discriminării, indiferent de rasă, culoare, sex, limbă, religie sau convingeri, opinii politice ori de altă natură, origine națională, etnică sau socială, avere, handicap, naștere sau alt statut;
(xi)
drepturile persoanelor cu handicap, astfel cum sunt prevăzute în Convenția ONU privind drepturile persoanelor cu handicap;
(xii)
drepturile economice, sociale și culturale, inclusiv dreptul la un nivel de trai corespunzător și standarde fundamentale de muncă;
(xiii)
responsabilitatea socială a întreprinderilor, în special prin punerea în aplicare a Principiilor directoare ale ONU privind activitățile întreprinderilor și drepturile omului și libertatea de a desfășura o activitate comercială, astfel cum este prevăzută în articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;
(xiv)
educația, formarea și monitorizarea în domeniul drepturilor omului și al democrației;
(xv)
sprijinirea organizațiilor locale, regionale, naționale sau internaționale ale societății civile implicate în protejarea, promovarea sau apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale;
(xvi)
promovarea condițiilor mai bune și respectarea standardelor în închisori, în conformitate cu demnitatea umană și drepturile fundamentale;
(c)
consolidarea cadrului internațional pentru apărarea drepturilor omului, a justiției, a egalității de gen, a statului de drept și a democrației și pentru promovarea dreptului internațional umanitar, în special prin:
(i)
sprijinirea instrumentelor și organismelor internaționale și regionale în domeniul drepturilor omului, justiției, statului de drept și democrației;
(ii)
încurajarea cooperării societății civile cu organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale și sprijinirea activităților societății civile, inclusiv consolidarea capacității organizațiilor neguvernamentale, care urmăresc să promoveze și să monitorizeze punerea în aplicare a instrumentelor internaționale și regionale referitoare la drepturile omului, justiție, statul de drept și democrație;
(iii)
formarea în domeniul dreptului internațional umanitar, diseminarea informațiilor cu privire la acesta și sprijinirea asigurării respectării acestuia;
(d)
instaurarea unui climat de încredere în procesele și instituțiile electorale democratice, precum și consolidarea fiabilității și a transparenței acestora, în toate etapele ciclului electoral, în special prin:
(i)
desfășurarea unor misiuni ale UE de observare a alegerilor și alte măsuri pentru monitorizarea proceselor electorale;
(ii)
contribuția la dezvoltarea capacității de observare a alegerilor a organizațiilor societății civile din țările în cauză la nivel regional și local și sprijinirea inițiativelor acestora care urmăresc să consolideze participarea la procesele electorale, precum și acțiunile ulterioare acestora;
(iii)
sprijinirea măsurilor menite să asigure integrarea în mod consecvent a proceselor electorale în ciclul democratic, diseminarea informațiilor și punerea în aplicare a recomandărilor formulate de misiunile UE de observare a alegerilor, conlucrând în special cu organizațiile societății civile, precum și în cooperare cu autorități publice relevante, inclusiv parlamente și guverne, în conformitate cu prezentul regulament;
(iv)
promovarea desfășurării pașnice a proceselor electorale, reducerea violențelor electorale și acceptarea unor rezultate credibile de către toate segmentele societății.
(2) Principiile nediscriminării pe baza niciunui motiv, al integrării egalității de gen, al participării, al autonomizării, al responsabilizării, al deschiderii și al transparenței sunt luate în considerare ori de câte ori este necesar pentru toate măsurile menționate în prezentul regulament.
(3) Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt puse în aplicare pe teritoriile țărilor terțe sau sunt legate direct de situațiile care apar în țările terțe ori de acțiunile la nivel global sau regional.
(4) Măsurile prevăzute de prezentul regulament țin seama de caracteristicile specifice situațiilor de criză sau situațiilor urgente și de țările sau cazurile în care există o lipsă acută de libertăți fundamentale, securitatea umană este puternic amenințată sau organizațiile de apărare a drepturilor omului și apărătorii acestor drepturi își desfășoară activitatea în condiții extrem de dificile.
Articolul 3
Coordonarea, coerența și complementaritatea asistenței Uniunii
(1) Asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament respectă cadrul general al acțiunii externe a Uniunii și este complementară asistenței acordate prin alte instrumente sau acorduri de asistență externă.
(2) Pentru a spori eficacitatea, coerența și consecvența acțiunii externe a Uniunii, Uniunea și statele membre realizează schimburi periodice de informații și se consultă reciproc într-o etapă timpurie a procesului de programare, pentru a promova complementaritatea și coerența între activitățile lor, atât la nivel decizional cât și la fața locului. Aceste consultări pot duce la programare în comun și la activități comune între Uniune și statele membre. De asemenea, Uniunea consultă și alți donatori și actori.
(3) Comisia și SEAE desfășoară, după caz, schimburi periodice de opinii și de informații cu Parlamentul European.
(4) Uniunea realizează schimburi periodice de informații cu societatea civilă și o consultă la toate nivelurile, inclusiv în state terțe. În special, Uniunea furnizează orientări și asistență de ordin tehnic în ceea ce privește procedura de solicitare, ori de câte ori este posibil și în conformitate cu procedurile relevante.
Articolul 4
Cadru general de programare și punere în aplicare
(1) Asistența Uniunii acordată în temeiul prezentului regulament este pusă în aplicare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 236/2014 și prin următoarele măsuri:
(a)
documente de strategie, așa cum sunt menționate la articolul 5, și revizuiri ale acestora, după caz;
(b)
programe anuale de acțiune, măsuri individuale și măsuri de sprijin în temeiul articolelor 2 și 3 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014;
(c)
măsuri speciale în temeiul articolului 2 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014.
(2) Orice programare sau revizuire a programelor care are loc ulterior publicării raportului intermediar de evaluare prevăzut la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 236/2014 (denumit în continuare „raportul intermediar de evaluare”) ține seama de rezultatele și concluziile raportului respectiv.
Articolul 5
Documente de strategie
(1) Documentele de strategie definesc strategia Uniunii în materie de asistență acordată în temeiul prezentului regulament, pe baza priorităților Uniunii, a situației internaționale și a activităților principalilor parteneri. Acestea sunt în conformitate cu scopul general, obiectivele, domeniul de aplicare și principiile prezentului regulament.
(2) Documentele de strategie definesc domeniile prioritare selectate pentru finanțare din partea Uniunii pe durata perioadei de valabilitate a prezentului regulament, obiectivele specifice, rezultatele preconizate și indicatorii de performanță. Ele prezintă, de asemenea, alocările financiare indicative, atât la nivel global, cât și pentru fiecare domeniu prioritar, după caz, sub forma unui interval.
(3) Documentele de strategie se aprobă în conformitate cu procedura de examinare stabilită la articolul 16 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 236/2014. Documentele de strategie sunt actualizate în conformitate cu aceeași procedură în cazul în care acest lucru este impus de schimbări semnificative ale circumstanțelor și politicilor.
Articolul 6
Priorități tematice și delegarea de competențe
Obiectivele specifice și prioritățile urmărite prin asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament sunt enumerate în anexă.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate care să modifice prioritățile tematice care figurează în anexă. În special, ulterior publicării raportului intermediar de evaluare, și pe baza recomandărilor din acesta, Comisia adoptă până la 31 martie 2018 un act delegat de modificare a anexei.
Articolul 7
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 6 este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 6 se conferă Comisiei pe perioada de valabilitate a prezentului regulament.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 6 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 6 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 8
Procedura comitetului
Comisia este asistată de Comitetul pentru drepturile omului și democrație. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
Articolul 9
Accesul la documente
Pentru a se asigura că acestea sunt în măsură să își exercite competențele de control în mod informat, Parlamentul European și Consiliul au acces la toate documentele IEDDO relevante pentru acest exercițiu, în conformitate cu normele aplicabile.
Articolul 10
Pachetul financiar
Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în perioada 2014-2020 se stabilește la 1 332 752 000 EUR.
Creditele anuale sunt autorizate de Parlamentul European și Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
Articolul 11
Serviciul European de Acțiune Externă
Prezentul regulament se aplică în conformitate cu Decizia 2010/427/UE.
Articolul 12
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 martie 2014.