NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 596/2014
ze dne 16. dubna 2014
o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Skutečný vnitřní trh s finančními službami je rozhodující pro hospodářský růst a vytváření pracovních míst v Unii.
(2)
Integrovaný, účinný a transparentní finanční trh vyžaduje integritu. Řádné fungování trhů s cennými papíry a důvěra veřejnosti v trhy jsou nezbytnými předpoklady hospodářského růstu a blahobytu. Zneužívání trhu narušuje integritu finančních trhů a důvěru veřejnosti v cenné papíry a deriváty.
(3)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES (4) doplnila a aktualizovala právní rámec Unie na ochranu integrity trhu. Nicméně vzhledem k tomu, že od vstupu uvedené směrnice v platnost došlo k vývoji v oblasti legislativy, trhu a technologií, který vedl k významným proměnám podoby finančních trhů, by tato směrnice měla být nyní nahrazena. Nový legislativní nástroj je také třeba k zajištění jednotných pravidel a přehlednosti klíčových pojmů a jednotných předpisů v souladu se závěry zprávy ze dne 25. února 2009 vypracované skupinou na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU, které předsedá Jacques de Larosière (dále jen „de Larosièrova skupina“).
(4)
Je třeba vytvořit jednotnější a pevnější rámec, který zachová integritu trhu, zabrání případným regulatorním arbitrážím, zajistí odpovědnost při pokusech o manipulaci a zvýší právní jistotu a zjednoduší regulaci pro účastníky trhu. Toto nařízení má za cíl přispět rozhodujícím způsobem k řádnému fungování vnitřního trhu, a mělo by proto vycházet z článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, jak je vykládáno jednotně v judikatuře Soudního dvora Evropské unie.
(5)
S cílem odstranit zbývající překážky obchodování a závažná narušení hospodářské soutěže mající za následek rozdílnost práva členských států a zamezit vznikání případných dalších překážek obchodování a závažných narušení hospodářské soutěže je nezbytné přijmout nařízení, kterým se stanoví jednotnější výklad právní úpravy Unie týkající se zneužívání trhu, jenž jasněji vymezuje pravidla, která budou platit ve všech členských státech. Vezmou-li na sebe požadavky týkající se zneužívání trhu formu nařízení, mělo by být zajištěno, že tyto požadavky jsou přímo uplatnitelné. Tím by měly být zajištěny jednotné podmínky, neboť se zamezí vzniku rozdílných vnitrostátních požadavků vlivem provedení směrnice. Toto nařízení bude vyžadovat, aby se všechny osoby v celé Unii řídily stejnými pravidly. Rovněž sníží složitost regulačních pravidel a náklady firem na jejich plnění, a to především pro podniky působící v přeshraničním styku, a přispěje k zamezení narušení hospodářské soutěže.
(6)
Komise ve svém sdělení ze dne 25. června 2008„Small Business Act pro Evropu“ vyzývá Unii a její členské státy, aby navrhovaly pravidla s cílem snížit administrativní zátěž, přijímaly právní předpisy pro potřeby emitentů na trzích malých a středních podniků a usnadnily přístup těchto emitentů k financování. Řada ustanovení směrnice 2003/6/ES ukládá emitentům, zejména těm, jejichž finanční nástroje jsou přijaty k obchodování na trzích pro růst malých a středních podniků, administrativní zátěž, která by měla být snížena.
(7)
Zneužívání trhu je pojem, který zahrnuje protiprávní jednání na finančních trzích, a pro účely tohoto nařízení je třeba jej chápat tak, že sestává z obchodování zasvěcené osoby, nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace a manipulace s trhem. Takové jednání snižuje úplnou a řádnou průhlednost trhu, která je předpokladem pro operace všech hospodářských subjektů na integrovaných finančních trzích.
(8)
Oblast působnosti směrnice 2003/6/ES se zaměřila na finanční nástroje, které byly přijaty k obchodování na regulovaném trhu nebo pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování na těchto trzích. V posledních letech se nicméně stále více finančních nástrojů obchodovalo v mnohostranných obchodních systémech. Existují i finanční nástroje, které se obchodují pouze na jiných typech organizovaných obchodních systémů nebo formou OTC. Působnost tohoto nařízení by proto měla zahrnovat všechny finanční nástroje obchodované na regulovaném trhu v mnohostranných obchodních systémech nebo a na jakékoliv jiné jednání nebo činnosti, které mohou mít vliv na takové finanční nástroje, bez ohledu na to, zda probíhají v obchodním systému či nikoli. V případě určitých typů mnohostranných obchodních systémů, které podobně jako regulované trhy pomáhají společnostem získávat finanční prostředky pro vlastní kapitál, platí zákaz zneužívání trhu rovněž v případě, kdy byla podána žádost o přijetí k obchodování na takovém trhu. Oblast působnosti tohoto nařízení by měla proto zahrnovat finanční nástroje, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v mnohostranném obchodním systému. To by mělo zlepšit ochranu investorů, zachovat integritu trhů a zajistit, aby byla zneužívání trhu s těmito nástroji jednoznačně zakázána.
(9)
Pro účely transparentnosti by organizátoři regulovaného trhu, mnohostranného obchodního systému či organizovaného obchodního systému měli neprodleně oznamovat svým příslušným orgánů údaje o svých finančních nástrojích, které přijali k obchodování, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování nebo které jsou obchodovány v jejich obchodním systému. Pokud již nástroj není přijat k obchodování, mělo by být podáno druhé oznámení. Tyto povinnosti by se měly vztahovat rovněž na finanční nástroje, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v jejich obchodním systému, a finanční nástroje, které byly přijaty k obchodování před vstupem tohoto nařízení v platnost. Toto oznámení by mělo být příslušnými orgány podáno Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) a ESMA by měl zveřejňovat seznam všech těchto oznámených finančních nástrojů. Toto nařízení se vztahuje na tyto finanční nástroje bez ohledu na to, zda jsou uvedeny na seznamu, který zveřejňuje orgán ESMA.
(10)
Je možné, že některé finanční nástroje, které nejsou obchodovány v obchodním systému, jsou používány ke zneužívání trhu. To platí i pro finanční nástroje, jejichž cena nebo hodnota závisí na finančních nástrojích obchodovaných v obchodním systému nebo jejichž cena nebo hodnota má vliv na tyto nástroje, a rovněž pro finanční nástroje, jejichž obchodování má vliv na cenu nebo hodnotu jiných finančních nástrojů obchodovaných v obchodním systému. Příkladem použití těchto nástrojů ke zneužívání trhu mohou být vnitřní informace týkající se určité akcie nebo obligace, které mohou být použity k nákupu derivátu této akcie nebo obligace, nebo index hodnoty závisející na této akcii nebo obligaci. Je-li určitý finanční nástroj používán jako referenční cena, může být derivát obchodovaný formou OTC použit k tomu, aby měl výhodu z manipulovaných cen, nebo k manipulaci ceny finančního nástroje obchodovaného v obchodním systému. Dalším příkladem je plánované vydání balíku cenných papírů, na něž se sice nevztahuje toto nařízení, avšak obchodování s těmito cennými papíry by mohlo ovlivnit cenu nebo hodnotu stávajících kotovaných cenných papírů, na něž se toto nařízení vztahuje. Toto nařízení se rovněž vztahuje na situaci, kdy cena nebo hodnota nástroje obchodovaného v obchodním systému závisí na nástroji obchodovaném formou OTC. Stejný princip by měl platit pro spotové komoditní smlouvy, jejichž cena je založena na ceně derivátu, a na nákupu spotových komoditních smluv, vůči nimž jsou finanční nástroje referencovány.
(11)
Obchodování s cennými papíry nebo souvisejícími nástroji za účelem stabilizace cenných papírů nebo obchodování s vlastními akciemi v rámci programů zpětného odkupu mohou být z ekonomických důvodů legitimní, a za určitých okolností by tedy měly být vyloučeny ze zákazů týkajících se zneužívání trhu, pokud jsou tyto činnosti prováděny s nezbytnou transparentností a jsou zveřejňovány informace týkající se stabilizace nebo programu zpětného odkupu.
(12)
Obchodování s vlastními akciemi v rámci programů zpětného odkupu a stabilizace finančního nástroje, na které by se nevztahovala výjimka podle tohoto nařízení, by neměly být samy o sobě považovány za zneužívání trhu.
(13)
Členské státy, členové Evropského systému centrálních bank (ESCB), ministerstva a jiné orgány a subjekty zvláštního určení jednoho či více členských států a Unie a některé další veřejné orgány nebo osoby jednající jejich jménem by neměly být omezovány v provádění měnové politiky, politiky směnných kurzů nebo správy veřejného dluhu, pokud jsou příslušné činnosti prováděny ve veřejném zájmu a výhradně za účelem provádění těchto politik. Rovněž by neměly obchody, pokyny nebo jednání Unie, subjektu zvláštního určení jednoho nebo několika členských států, Evropská investiční banka, Evropský nástroj finanční stability, Evropský mechanismus stability nebo mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma nebo více členskými stát, být omezovány při mobilizování financování a poskytování finanční pomoci ve prospěch svých členů. Takové výjimky z oblasti působnosti tohoto nařízení může být v souladu s tímto nařízením rozšířeno na některé veřejné orgány pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující a na centrální banky třetích zemí. Tyto výjimky pro měnovou politiku, politiku směnných kurzů a správu veřejného dluhu by se současně neměly vztahovat na případy, kdy tyto orgány uskutečňují obchody, pokyny nebo jednání, jež nemají za účel provádění těchto politik, nebo pokud osoby pracující v těchto orgánech uskutečňují obchody, pokyny nebo jednání svým jménem.
(14)
Racionálně uvažující investoři opírají svá investiční rozhodnutí o informace, které již mají k dispozici, to znamená, o informace dostupné ex ante. Proto by otázka, zda by při investičním rozhodování racionální investor pravděpodobně vzal v úvahu konkrétní informaci, měla být hodnocena na základě informací dostupných ex ante. Takové hodnocení musí vzít v potaz předpokládaný dopad informací v kontextu všech souvisejících činností emitenta jako celku, spolehlivost zdroje informací a jiné tržní proměnné, které mohou mít vliv na finanční nástroje, související spotové komoditní smlouvy a za určitých okolností dražené produkty odvozené od povolenek na emise.
(15)
Informace dostupné ex post se mohou použít k ověření předpokladu, že informace dostupné ex ante byly citlivé na cenu, ale neměly by se použít ke stíhání osob, které došly k přiměřeným závěrům na základě ex ante informací, které měly k dispozici.
(16)
Pokud se vnitřní informace týkají procesu, který probíhá ve více fázích, může každá z těchto fází stejně jako celý proces představovat vnitřní informace. Dílčím krokem v dlouhodobém procesu může sám o sobě být souhrn okolností nebo událost, které nastaly nebo u nichž lze na základě celkového posouzení faktorů existujících v dané době realisticky předpokládat, že nastanou. Tento pojem by však neměl být chápan tak, že je nutné brát v potaz velikost dopadu tohoto souhrnu okolností nebo této události na ceny daných finančních nástrojů. Dílčí krok by měl být považován za vnitřní informaci, pokud sám o sobě splňuje kritéria stanovená tímto nařízením pro vnitřní informace.
(17)
Informace týkající se určité události nebo souhrnu okolností, které jsou dílčím krokem v dlouhodobém procesu, se mohou týkat například stavu smluvních jednání, podmínek, na kterých se strany prozatímně dohodnou v rámci smluvních jednání, možnosti umisťování finančních nástrojů, podmínek, za kterých budou finanční nástroje uváděny na trh, prozatímních podmínek umisťování finančních nástrojů nebo, úvah o zahrnutí finančního nástroje hlavního indexu nebo odstranění finančního nástroje z takového indexu.
(18)
Právní jistota účastníků trhu by se měla zvýšit díky užšímu vymezení dvou prvků, jež jsou zásadní pro definici vnitřní informace, a sice přesné povahy takové informace a významu jejího možného dopadu na ceny finančních nástrojů, souvisejících spotových komoditních smluv a dražených produktů odvozených od povolenek na emise. V případě derivátů, které jsou velkoobchodními energetickými produkty, by se mělo jako na vnitřní informace nahlížet zejména na informace, jejichž zveřejnění se vyžaduje v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 (5).
(19)
Toto nařízení nemá za cíl zakázat diskuse obecného charakteru o obchodním a tržním vývoji mezi zúčastněnými stranami a managementem týkající se emitenta. Tyto vztahy mají zásadní význam pro efektivní fungování trhů a neměly by být tímto nařízením zakázány.
(20)
Spotové trhy a odvozené trhy s deriváty jsou vysoce propojené a globální a ke zneužívání trhu může docházet napříč všemi trhy i napříč hranicemi států, což může způsobit značná systémová rizika. To platí jak pro obchodování zasvěcené osoby, tak pro manipulaci s trhem. Vnitřní informace ze spotových trhů mohou zejména přinést prospěch osobám obchodujícím na finančním trhu. Důvěrná informace ve vztahu ke komoditním derivátům by měla být vymezena jako informace, která odpovídá obecné definici vnitřní informace ve vztahu k finančním trhům a která musí být uveřejněna v souladu s ustanoveními právních předpisů na unijní nebo vnitrostátní úrovni, tržních pravidel, smluv nebo zvyklostí na příslušném trhu s komoditními deriváty nebo spotovém trhu. Významné příklady těchto pravidel obsahuje nařízení (EU) č. 1227/2011 pro energetické trhy a databáze JODI pro ropu. Tyto informace mohou sloužit jako základ pro rozhodnutí účastníků trhu investovat do komoditních derivátů nebo uzavřít související spotové komoditní smlouvy, a měly by proto představovat vnitřní informace, které musí být uveřejněny, pokud by mohly mít významný dopad na ceny těchto derivátů nebo související spotové komoditní smlouvy.
Kromě toho se mohou manipulativní strategie vyskytovat i napříč spotovými trhy a trhy s deriváty. Obchodování s finančními nástroji včetně komoditních derivátů, lze využít k manipulaci se souvisejícími spotovými komoditními smlouvami a spotové komoditní smlouvy lze využít k manipulaci se souvisejícími finančními nástroji. Zákaz manipulace s trhem by měl tyto spojitosti zachytit. Není však vhodné ani možné rozšířit působnost tohoto nařízení na jednání, které se netýká finančních nástrojů, například na obchodování se spotovými komoditními smlouvami, které má vliv pouze na spotovém trhu. V konkrétním případě velkoobchodních energetických produktů by příslušné orgány měly brát v úvahu specifický charakter definic nařízení (EU) č. 1227/2011, když budou uplatňovat definice vnitřní informace, obchodování zasvěcené osoby a manipulace s trhem podle tohoto nařízení na finanční nástroje týkající se velkoobchodních energetických produktů.
(21)
Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (6) mají Komise, členské státy a jiné úředně stanovené subjekty odpovědnost mimo jiné za technická hlediska vydávání povolenek na emise, jejich bezplatné přidělování způsobilým průmyslovým odvětvím a novým účastníkům trhu a obecně za rozvoj a provádění rámcové politiky Unie v oblasti klimatu, což jsou aspekty, které jsou základem poskytování povolenek na emise pro subjekty splňující podmínky systému EU pro obchodování s emisemi. Při plnění těchto úkolů mohou mít tyto veřejné subjekty mimo jiné přístup k cenově citlivým neveřejným informacím a podle směrnice 2003/87/ES mohou být nuceny vykonávat určité tržní operace týkající se povolenek na emise. V důsledku klasifikace povolenek na emise jako finančních nástrojů v rámci revize směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (7), budou tyto nástroje rovněž spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Protože Komise, členské státy a jiné úředně stanovené subjekty musí být schopny rozvíjet a provádět politiku Unie v oblasti klimatu, měly by být činnosti těchto veřejných orgánů týkající se povolenek na emise, pokud jsou prováděny výlučně ve veřejném zájmu a výslovně s cílem provádět tuto politiku, vyňaty z působnosti tohoto nařízení. Tato výjimka by neměla mít negativní dopad na celkovou transparentnost trhu, neboť tyto veřejné orgány mají zákonnou povinnost vykonávat svou činnost způsobem, který zaručuje řádné, spravedlivé a nediskriminační zveřejňování nových rozhodnutí, vývoje a údajů, které jsou cenově citlivé, a přístup k nim. Záruky spravedlivého a nediskriminačního zveřejňování specifických cenově citlivých informací, které jsou v držení veřejných orgánů, jsou také dány směrnicí 2003/87/ES a prováděcími opatřeními přijatými na jejím základě. Výjimka pro veřejné orgány při plnění cílů politiky Unie v oblasti klimatu by se zároveň neměla vztahovat na případy, kdy se tyto veřejné orgány účastní činností nebo obchodů, které neprobíhají v rámci plnění cílů politiky Unie v oblasti klimatu, nebo kdy se osoby pracující pro tyto orgány účastní takových činností na vlastní odpovědnost.
(22)
V souladu s článkem 43 Smlouvy o fungování EU a za účelem provádění mezinárodních smluv uzavřených na základě Smlouvy o fungování EU Komise, členské státy a ostatní úředně určené orgány mimo jiné odpovídají za provádění společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky. Při výkonu těchto povinností provádějí tyto veřejné orgány činnosti a přijímají opatření k řízení zemědělských trhů a rybolovu, včetně veřejných intervencí, uvalení dodatečných dovozních cel nebo jejich zrušení. S ohledem na oblast působnosti tohoto nařízení, jehož některá ustanovení se rovněž vztahují na spotové komoditní smlouvy, které mají nebo pravděpodobně budou mít vliv na finanční nástroje a na finanční nástroje, jejichž hodnota závisí na hodnotě spotových komoditních smluv a které mají nebo pravděpodobně budou mít vliv na spotové komoditní smlouvy, je nezbytné zajistit, aby nebyla omezena činnost Komise, členských států a ostatních úředně určených orgánů, pokud jde o provádění společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky. Aby byla zachována schopnost Komise, členských států a jiných úředně stanovených subjektů vyvíjet a provádět společnou zemědělskou politiku a společnou rybářskou politiku, měly by být jejich činnosti, pokud jsou prováděny výlučně ve veřejném zájmu a výslovně s cílem provádět tuto politiku, vyňaty z působnosti tohoto nařízení. Tato výjimka by neměla mít negativní dopad na celkovou transparentnost trhu, neboť tyto veřejné orgány mají zákonnou povinnost vykonávat svou činnost způsobem, který zaručuje řádné, spravedlivé a nediskriminační zveřejňování nových rozhodnutí, vývoje a údajů, které jsou cenově citlivé, a přístup k nim. Výjimka pro veřejné orgány při plnění cílů společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky by se zároveň neměla vztahovat na případy, kdy se tyto veřejné orgány účastní činností nebo obchodů, které neprobíhají v rámci plnění cílů těchto společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky, nebo kdy se osoby pracující pro tyto orgány účastní takových činností na vlastní účet.
(23)
Podstatným rysem obchodování zasvěcené osoby je získání nespravedlivé výhody na základě vnitřní informace na úkor třetích stran, které tyto informace nemají, čímž je narušena integrita finančních trhů a důvěra investorů. Zákaz obchodování zasvěcené osoby by měl proto platit tehdy, získá-li osoba, která má k dispozici vnitřní informaci, díky této informaci nespravedlivou výhodu tím, že v souladu s touto informací provede tržní transakce tím, že nabude nebo zcizí finanční nástroj, pokusí se takový nástroj nabýt nebo zcizit, zruší či změní nebo se pokusí zrušit či změnit pokyn k nabytí nebo zcizení takového finančního nástroje, a to přímo nebo nepřímo na vlastní účet nebo na účet třetí strany. Použití vnitřní informace může rovněž spočívat v obchodování s povolenkami na emise a jejich deriváty a v podávání nabídek na dražbách povolenek na emise nebo od nich odvozených dražených produktů, které má daná osoba v držení podle nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 (8).
(24)
Pokud právnická nebo fyzická osoba, která disponuje vnitřní informací, nabude nebo zcizí finanční nástroje, k nimž se tato informace vztahuje, nebo se pokusí tyto nástroje nabýt nebo zcizit, a to přímo nebo nepřímo na svůj vlastní účet nebo na účet třetí strany, je třeba se domnívat, že tato osoba tuto informaci použila. Touto domněnkou není dotčena právo na obhajobu. Otázku, zda určitá osoba porušila zákaz obchodování zasvěcené osoby nebo se pokusila provádět obchodování zasvěcené osoby, je třeba analyzovat s ohledem na účel tohoto nařízení, kterým je ochrana integrity finančního trhu a posílení důvěry investorů, k čemuž je nutná záruka, že investoři budou postaveni na stejnou úroveň a chráněni před zneužíváním vnitřních informací.
(25)
Pokyny zadané dříve, než má daná osoba vnitřní informací k dispozici, by neměly být považovány za obchodování zasvěcené osoby. Avšak jakmile tato osoba začne mít vnitřní informaci k dispozici, je třeba se domnívat, že jakákoli následná změna ve vztahu k této informaci v pokynech zadaných před tím, než ji začala mít k dispozici, včetně zrušení nebo změny pokynu nebo pokusu o jeho zrušení nebo změnu, jsou považovány za obchodování zasvěcené osoby. Tato domněnka by mohla být nicméně vyvrácena, pokud daná osoba prokáže, že vnitřní informaci při provádění obchodu nepoužila.
(26)
Používání vnitřních informací může spočívat v nabytí nebo zcizení finančního nástroje nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise, ve zrušení či změně pokynu nebo v pokusu o nabytí nebo zcizení se finančního nástroje nebo o zrušení či změnu pokynu ze strany osoby, která ví nebo by měla vědět, že informace je vnitřní. V tomto ohledu by příslušné orgány měly posoudit, co by běžná a rozumná osoba za daných okolností věděla nebo měla vědět.
(27)
Toto nařízení by mělo být vykládáno způsobem slučitelným s opatřeními členských států na ochranu zájmů držitelů převoditelných cenných papírů spojených s hlasovacími právy ve společnosti (nebo které mohou být spojeny s takovými právy v důsledku výkonu práv nebo konverze), je-li společnost předmětem veřejné nabídky na převzetí nebo jakékoli jiné navrhované změny kontroly. Toto nařízení by zejména mělo být vykládáno způsobem slučitelným s právními a správními předpisy přijatými v souvislosti s nabídkami na převzetí, obchody za účelem fúze a jinými obchody majícími vliv na vlastnictví společností nebo kontrolu nad společnostmi, které jsou regulovány orgány dohledu jmenovanými členskými státy podle článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES (9).
(28)
Výzkum a odhady vycházející z veřejně dostupných údajů by neměly být považovány samy o sobě za vnitřní informace, a pouhá skutečnost, že obchod je proveden na základě výzkumů nebo odhadů, by proto neměla být považována za používání vnitřní informace. Příkladem, kdy může tato informace představovat vnitřní informaci, je situace, kdy trh běžně očekává zveřejnění nebo rozšíření informace a kdy toto zveřejnění nebo rozšíření přispívá k procesu utváření cen finančních nástrojů nebo tato informace poskytuje názory uznávaného tržního komentátora nebo instituce, kteří mohou ovlivňovat ceny souvisejících finančních nástrojů. Za účelem zjištění, zda by obchodovaly na základě vnitřní informace, proto musí tržní subjekty zvažovat, v jakém rozsahu jsou informace neveřejné a jaký by mohly mít vliv na finanční nástroje, pokud by byly tyto nástroje obchodovány před jejich zveřejněním nebo rozšířením.
(29)
Aby nebyly neúmyslně zakázány legitimní formy finanční činnosti, zejména pokud nevedou k zneužívání trhu, je nezbytné uznat určité legitimní jednání. To může například zahrnovat uznání úlohy tvůrců trhu, pokud legitimně poskytují tržní likviditu.
(30)
Pouhá skutečnost, že tvůrci trhu nebo osoby oprávněné vystupovat jako protistrany se omezí jen na provozování vlastní povolené obchodní činnosti spočívající v nákupu nebo prodeji finančních nástrojů nebo že osoby oprávněné provádět pokyny jménem třetích stran s vnitřními informacemi se omezí na svědomité vykonání, rušení nebo změnu pokynu, by neměla být považována za používání těchto vnitřních informací. Ustanovení na ochranu tvůrců trhu stanovené v tomto nařízení, orgány oprávněné jednat jako protistrany nebo osoby oprávněné vykonávat pokyny jménem třetích stran s vnitřními informacemi se nevztahují na činnosti jednoznačné zakázané tímto nařízením, včetně praxe známé jako „front-running“. Situace, kdy právnické osoby přijaly veškerá přiměřená opatření k zamezení zneužívání trhu, avšak zneužití se dopustily fyzické osoby jménem právnické osoby v rámci svého zaměstnání, by neměla být považována za zneužití trhu právnickou osobou. Jiným příkladem situace, který by neměla být považována za využití vnitřní informace, jsou obchody prováděné na základě předchozího závazku. Pouhý přístup k vnitřním informacím o jiné společnosti a jejich použití v souvislosti s veřejnou nabídkou na převzetí s cílem získat kontrolu nad touto společností nebo v souvislosti s návrhem na fúzi s touto společností by nemělo být považováno za obchodování zasvěcené osoby.
(31)
Vzhledem k tomu, že nabytí nebo zcizení finančních nástrojů nutně zahrnuje předchozí rozhodnutí o nabytí nebo zcizení přijaté osobou, která provádí některý z těchto obchodů, pouhé nabytí nebo zcizení by nemělo být považováno za použití vnitřní informace. Jednání na základě vlastních obchodních plánů a strategií by nemělo být považováno za používání vnitřní informace. Žádná z těchto osob, ani právnická ani fyzická osoba, by neměly být chráněny z důvodu své profesní funkce; tyto osoby by měly být chráněny, pouze pokud jednají vhodným způsobem a dodržují normy své profese a ustanovení tohoto nařízení, zejména pokud jde o ochranu integrity trhu a investorů. Pokud příslušný orgán zjistí, že důvod k provedení těchto obchodů nebo pokynů nebo jednání nebyl legitimní nebo že daná osoba použila vnitřní informaci, může se mít za to, že došlo k porušení.
(32)
Sondováním trhu se rozumí interakce mezi osobou prodávající finanční nástroje a jedním nebo více potenciálními investory před oznámením obchodu s cílem zjistit zájem potenciálních investorů o případný obchod a jeho cenu, velikost a strukturu. Sondování trhu by mohlo zahrnovat původní nebo sekundární nabídku příslušných cenných papírů a je odlišné od běžného obchodování. Jedná se o vysoce cenný nástroj ke zjišťování názorů potenciálních investorů, rozšíření dialogu s akcionáři, zajištění hladkého průběhu obchodů a sladění názorů emitentů, stávajících akcionářů a potenciálních nových investorů. Mohou být zvláště přínosné v situaci, kdy trhy nemají důvěru, nebo pokud chybí příslušné srovnávací kritérium, nebo pokud na trzích dochází ke kolísání. Schopnost provádět sondování trhu je důležitá pro řádné fungování finančních trhů a sondování trhu by samo o sobě nemělo být považováno za zneužívání trhu.
(33)
Příklady sondování trhu zahrnují situace, v nichž podnik na straně prodeje vede diskuse s emitentem o možném obchodu a rozhodl se zjistit zájem potenciálních investorů s cílem stanovit podmínky obchodu; pokud má emitent v úmyslu oznámit emisi dluhu nebo akcií a podnik na straně prodeje kontaktuje hlavní investory a s ohledem na úplné podmínky obchodu s cílem získat finanční závazek účasti na obchodu; nebo pokud prodávající strana hodlá prodat velký objem cenných papírů jménem určitého investora a snaží se zjistit potenciální zájem o tyto cenné papíry mezi ostatními potenciálními investory.
(34)
Provádění sondování trhu může vyžadovat, aby byly potenciálním investorům poskytnuty vnitřní informace. Potenciální finanční zisk z obchodování na základě vnitřní informace předané v rámci sondování trhu existuje obecně pouze tehdy, existuje-li trh s finančním nástrojem, který je předmětem sondování trhu, nebo se souvisejícím finančním nástrojem. Vzhledem k načasování těchto diskusí je možné, že vnitřní informace mohou být potenciálním investorům poskytnuty v průběhu sondování trhu poté, co byl finanční nástroj přijat k obchodování na regulovaném trhu nebo obchodován formou mnohostranných obchodních systémů nebo organizovaných obchodních systémů. Před tím, než se zapojí do sondování trhu, by účastníci trhu měli posoudit, zda sondování trhu bude zahrnovat poskytnutí vnitřní informace.
(35)
Vnitřní informace jsou považovány za oprávněně poskytnuté, pokud jsou poskytnuty v rámci běžného výkonu zaměstnání, profese nebo funkce určité osoby. Pokud sondování trhu zahrnuje zpřístupnění vnitřní informace, bude se mít za to, že účastník trhu zpřístupňující vnitřní informaci jedná v rámci svého běžného pracovněprávního vztahu, profese nebo povinnosti, pokud v době zpřístupnění informace dotyčnou osobu informuje, že jí poskytl vnitřní informaci, a získal její souhlas; že je jeho obchodování a jednání na základě této informace omezeno ustanoveními tohoto nařízení; že musí být učiněny přiměřené kroky na ochranu důvěrnosti informace; a že musí informovat účastníka trhu, který poskytuje informaci, o totožnosti všech fyzických a právnických osob, jimž je informace poskytnuta v průběhu přípravy reakce na sondování trhu. Účastník trhu, který poskytuje vnitřní informaci, by měl rovněž dodržovat povinnosti, které podrobně stanoví regulační technické normy, pokud jde o uchovávání záznamů o poskytnuté informaci. Na účastníky trhu, kteří nedodržují při provádění sondování trhu toto nařízení, by se neměla použít domněnka, že nedovoleně zpřístupnili vnitřní informaci, avšak neměli by mít možnost využít výjimky poskytnuté těm, kteří toto nařízení dodržují. Otázka, zda se účastníci dopustili porušení zákazu nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace, by měla být posouzena s ohledem na veškerá příslušná ustanovení tohoto nařízení a všichni účastníci trhu zpřístupňující vnitřní informace by měli mít povinnost předtím, než se zapojí do sondování trhu, písemně zaznamenat své posouzení, zda sondování trhu bude zahrnovat zpřístupnění vnitřních informací.
(36)
Potenciální investoři, kteří jsou předmětem sondování trhu, by měli naopak zvážit, zda jim zpřístupněné informace představují vnitřní informace, na jejichž základě by nesměli obchodovat a které by nesměli dále zpřístupnit. Na potenciální investory se nadále vztahují pravidla pro obchodování zasvěcené osoby a nedovolené zpřístupnění vnitřní informace stanovená v tomto nařízení. Na pomoc potenciálním investorům v jejich úvahách, a pokud jde o to, jaké kroky by měli učinit, aby neporušovali toto nařízení, by orgán ESMA měl vydat příslušné obecné pokyny.
(37)
Nařízení (EU) č. 1031/2010 stanoví pro dražby povolenek na emise dva paralelní režimy proti zneužívání trhu. Nicméně v důsledku klasifikace povolenek na emise jako finančních nástrojů by toto nařízení mělo představovat jednotný soubor pravidel s opatřeními k zamezení zneužívání trhu vztahující se na celý primární a sekundární trh s povolenkami na emise. Toto nařízení by se také mělo vztahovat na jednání nebo obchody včetně nabídek, týkající se dražeb povolenek na emise nebo jiných od nich odvozených dražených produktů, a to i když se nejedná o finanční nástroje, na dražební platformě povolené jako regulovaný trh v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010.
(38)
Toto nařízení by mělo stanovit opatření týkající se manipulace s trhem, která mohou být přizpůsobena novým formám obchodování nebo novým strategiím, které mohou mít nekalý charakter. S ohledem na skutečnost, že obchodování s finančními nástroji je stále více automatizováno, je žádoucí, aby definice manipulace s trhem poskytovala příklady konkrétních nekalých strategií, které lze provádět prostřednictvím veškerých dostupných metod obchodování, včetně algoritmického a vysokofrekvenčního obchodování. Uvedené příklady nemají za cíl být vyčerpávající ani nemají naznačovat, že stejné strategie prováděné jinými prostředky by neměly také nekalou povahu.
(39)
Zákaz zneužívání trhu by se měl rovněž vztahovat na osoby, které jednají ve vzájemné spolupráci za účelem zneužívání trhu. Příkladem mohou být mimo jiné makléři, kteří vypracovávají a doporučují obchodní strategie, které mají vést k zneužití trhu, osoby, které vybízejí osobu disponující vnitřní informací, aby tuto informaci nedovoleně zpřístupnila, osoby, které vyvíjejí software ve spolupráci s obchodníkem za účelem usnadnění zneužívání trhu.
(40)
Aby odpovědnost nesly právnické i fyzické osoby, které se podílejí na rozhodování právnických osob, je nezbytné uznat rozdílnost vnitrostátních právních úprav v členských státech. Měly by se přímo týkat metod stanovení odpovědnosti ve vnitrostátním právu.
(41)
Za účelem doplnění zákazu manipulace s trhem by toto nařízení mělo zahrnovat zákaz pokusu o manipulaci s trhem. Pokus o manipulaci s trhem je třeba odlišit od jednání, které je pravděpodobným výsledkem manipulace s trhem, neboť toto nařízení zakazuje obě tyto činnosti. Takový pokus může zahrnovat situace, kdy činnost je zahájena, avšak není dokončena, například v důsledku technického selhání nebo neuposlechnutí příkazu k obchodování. Zákaz pokusů o manipulaci s trhem je nutný proto, aby mohly příslušné orgány za takové pokusy ukládat sankce.
(42)
Aniž je dotčen cíl tohoto nařízení a jeho přímo uplatnitelná ustanovení, osoba, která provádí obchody nebo zadává pokyny k obchodování, které mohou být považovány za manipulaci s trhem, může být schopna prokázat, že její důvody pro toto jednání byly oprávněné a že její obchody a pokyny k obchodování byly v souladu s uznávanými postupy na daném trhu. Uznávané tržní postupy může stanovit pouze příslušný orgán odpovědný za dohled nad zneužíváním trhu na daném trhu. Postupy, které jsou přijímány na určitém trhu, nelze považovat za platné pro jiné trhy, pokud příslušné orgány těchto jiných trhů tyto postupy oficiálně nepřijaly. Jestliže příslušný orgán prokáže, že pro tyto obchody nebo pokyny k obchodování existoval jiný, neoprávněný důvod, má se za to, že došlo k porušení.
(43)
Toto nařízení by mělo rovněž definovat to, že dopouštět se manipulace s trhem u finančního nástroje, nebo se o to pokoušet, může mít podobu využití souvisejících finančních nástrojů, jako jsou derivátové nástroje, které se obchodují na jiném obchodním systému nebo formou OTC.
(44)
Mnoho finančních nástrojů je oceňováno pomocí referenčních hodnot. Skutečná manipulace s referenčními hodnotami, včetně mezibankovních nabídkových sazeb, nebo pokus o tuto manipulaci může mít vážný dopad na důvěru v trh a může způsobit značné ztráty investorům a narušit reálnou ekonomiku. Ve vztahu k referenčním hodnotám je tudíž nutné zavést zvláštní ustanovení, která zachovají integritu trhů a zajistí, aby příslušné orgány mohly prosadit jasný zákaz manipulace s těmito hodnotami. Tato ustanovení by se měla vztahovat na všechny zveřejněné referenční hodnoty, včetně těch, které jsou dostupné na internetu, ať už zdarma či nikoli, jako jsou referenční hodnoty CDS a indexy indexů. Je nezbytné doplnit obecný zákaz manipulace s trhem o zákaz manipulace se samotnou referenční hodnotou a předávání nepravdivých nebo zavádějících informací, zákaz poskytování nepravdivých nebo zavádějících vstupních údajů nebo zákaz jakékoliv jiné činnosti, která manipuluje s výpočtem referenční hodnoty, včetně metodiky výpočtu této referenční hodnoty, pokud je tento výpočet definován široce a zahrnuje i přijímání a hodnocení veškerých údajů, které se týkají výpočtu této referenční hodnoty a zahrnují zejména očištěné údaje, a včetně metodiky pro daný referenční údaj, která může být zčásti nebo zcela algoritmická nebo založená na úsudku. Tato pravidla doplňují nařízení (EU) č. 1227/2011, které zakazuje úmyslné poskytování nepravdivých informací podnikům provádějícím posuzování cen nebo vydávajícím zprávy týkající se trhu s velkoobchodními energetickými produkty, jež má za následek uvedení účastníků trhu, kteří na základě takových posouzení cen nebo zpráv týkajících se trhu jednají, v omyl.
(45)
Za účelem zajištění jednotných tržních podmínek mezi obchodními systémy a mechanismy, které jsou předmětem tohoto nařízení, by organizátor regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů a organizovaných obchodních systémů měl být povinen zavést a zachovávat účinná opatření, systémy a postupy pro předcházení a odhalování praktik manipulace s trhem a zneužívání trhu.
(46)
Manipulace nebo pokus o manipulaci s finančními nástroji může spočívat i v zadání pokynu, který nemusí být proveden. Dále lze finančním nástrojem manipulovat prostřednictvím jednání, k němuž dochází mimo obchodní systém. Z tohoto důvodu by měly osoby, které profesně sjednávají nebo provádějí obchody, být povinny zavést a zachovávat účinná opatření, systémy a postupy pro odhalování a oznamování podezřelých obchodů. Měly by rovněž oznamovat podezřelé pokyny a obchody, k nimž dochází mimo obchodní systém.
(47)
Manipulace nebo pokus o manipulaci s finančními nástroji může spočívat i v šíření nepravdivých nebo zavádějících informací. Rozšiřování nepravdivých nebo zavádějících informací může mít v poměrně krátké časové době významný dopad na ceny finančních nástrojů. Může spočívat ve vytvoření zjevně nepravdivé informace, ale rovněž v záměrném zatajení podstatných skutečností a ve vědomě nepřesném vykazování informací. Tato forma manipulace s trhem má obzvláště škodlivé důsledky pro investory, protože je nutí vycházet při svých investičních rozhodnutích z nepravdivých nebo zavádějících informací. Škodlivé důsledky to má i pro emitenty, protože snižuje důvěru v dostupné informace o nich. Absence důvěry v trh může zase ohrozit schopnost emitenta vydávat nové finanční nástroje nebo zajišťovat si úvěry od jiných účastníků trhu s cílem financovat svůj provoz. Informace se na trhu šíří velmi rychle. V důsledku toho mohou následky škod na straně investorů a emitentů přetrvávat po poměrně dlouhou dobu až do okamžiku, kdy dojde k odhalení, že daná informace je nepravdivá nebo zavádějící, a kdy ji také bude emitent nebo osoby odpovědné za její šíření moci opravit. Je tedy nezbytné, aby na rozšiřování nepravdivých nebo zavádějících informací, včetně zvěstí a nepravdivých nebo zavádějících zpráv, bylo pohlíženo jako na porušení tohoto nařízení. Z tohoto důvodu je vhodné znemožnit osobám působícím na finančních trzích volně sdělovat informace, které nejsou v souladu s jejich vlastním názorem a o nichž vědí nebo by měly vědět, že jsou nepravdivé nebo zavádějící, na úkor investorů a emitentů.
(48)
Vzhledem k nárůstu využívání internetových stránek, blogů a sociálních sítí je důležité vyjasnit, že šíření nepravdivých nebo zavádějících informací prostřednictvím internetu, včetně sociálních sítí nebo anonymních blogů, by mělo být považováno za zneužívání trhu pro účely tohoto nařízení rovnocenné šíření těchto informací prostřednictvím tradičnějších komunikačních kanálů.
(49)
Uveřejnění vnitřních informací emitentem je nezbytné k tomu, aby se zabránilo obchodování zasvěcené osoby a zajistilo se, že investoři nejsou uváděni v omyl. Emitenti by proto měli být povinni co nejdříve informovat veřejnost o vnitřních informacích. Tato povinnost však může být za zvláštních okolností v rozporu s oprávněnými zájmy emitenta. V těchto případech by mělo být povoleno poskytovat informace později, pokud se odkladem zveřejnění neuvede veřejnost v omyl a emitent je schopen zajistit důvěrnost informací. Emitent je povinen poskytovat vnitřní informace pouze tehdy, požádal-li o přijetí finančního nástroje k obchodování nebo schválil-li tuto žádost.
(50)
Pro účely uplatňování požadavků na uveřejnění vnitřních informací a odložení tohoto uveřejnění, jak stanoví toto nařízení, se mohou oprávněné zájmy týkat zejména následujících okolností, jejichž výčet není úplný: a) probíhající jednání nebo související okolnosti, pokud by výsledek nebo obvyklý průběh jednání mohly být ovlivněny uveřejněním. Zejména v případě, že je finanční životaschopnost emitenta ve vážném a bezprostředním ohrožení, třebaže nikoli v oblasti působnosti úpadkového práva, může být uveřejnění informací pozdrženo o omezenou dobu, pokud by takové uveřejnění vážně ohrozilo zájmy stávajících a potenciálních akcionářů závažným narušením závěru konkrétních jednání, jejichž cílem je zajistit dlouhodobé finanční oživení emitenta; b) rozhodnutí přijatá nebo smlouvy uzavřené řídicím orgánem emitenta, které musí schválit jiný orgán emitenta, aby se staly platnými, pokud struktura uvedeného emitenta vyžaduje oddělení těchto orgánů, jestliže by uveřejnění těchto informací před jejich schválením společně se současným oznámením, že ještě dojde ke schválení, ohrozilo správné vyhodnocení informací ze strany veřejnosti.
(51)
Je třeba, aby se požadavek zveřejňovat vnitřní informace vztahoval na účastníky trhu s povolenkami na emise. Aby nebylo nutné ukládat oznamovací povinnosti, které nejsou užitečné, a aby se zachovala nákladová účinnost plánovaného opatření, jeví se jako nezbytné omezit regulatorní dopad tohoto požadavku pouze na ty organizátory systému EU pro obchodování s emisemi, u nichž se lze vzhledem k jejich velikosti a činnosti důvodně domnívat, že by mohli mít významný dopad na ceny povolenek na emise, od nich odvozených dražených produktů nebo souvisejících derivátových finančních nástrojů a na nabídky v dražbách podle nařízení (EU) č. 1031/2010. Komise by měla přijmout formou aktu v přenesené pravomoci opatření, kterými se stanoví minimální hranice pro účely uplatňování této výjimky. Zveřejňované informace by se měly týkat fyzických operací subjektu, který informace zveřejňuje, a nikoli jeho vlastních plánů nebo strategií pro povolenky na emise, od nich odvozené dražené produkty nebo související derivátové finanční nástroje. Tam, kde se účastníci trhu s povolenkami na emise již řídí povinností zveřejňovat vnitřní informace, zejména na základě nařízení (EU) č. 1227/2011, by požadavek zveřejňovat vnitřní informace týkající se povolenek na emise neměl vést k opakování povinného zveřejňování informací s prakticky stejným obsahem. V případě účastníků trhu s povolenkami na emise, jejichž souhrnné emise nebo jmenovitý tepelný příkon je roven stanovené hranici nebo nižší, jsou informace o jejich fyzických opatřeních považovány za nevýznamné pro účely zveřejňování a nejsou považovány za informace mající významný dopad na ceny povolenek na emise, od nich odvozených dražených produktů nebo souvisejících derivátových finančních nástrojů. Na tyto účastníky trhu s povolenkami na emise by se však měl vztahovat zákaz obchodování zasvěcené osoby ve vztahu k jakýmkoli jiným informacím, k nimž mají přístup a které jsou vnitřními informacemi.
(52)
V zájmu ochrany veřejného zájmu, zachování stability finančního systému a zamezení například toho, aby krize likvidity ve finančních institucích vyústily v důsledku náhlého vyzvednutí prostředků v krize solventnosti, může být ve výjimečných případech vhodné odložit zveřejnění vnitřních informací v případě úvěrových institucí a finančních institucí. To se může vztahovat zejména na informace týkající se dočasných problémů s likviditou, pokud finanční instituce potřebují úvěr od centrální banky včetně nouzového poskytnutí likvidity od centrální banky a pokud by zveřejnění této informace mělo systémový dopad. Pro tento odklad by měl emitent obdržet souhlas příslušného orgánu, přičemž zájem širší veřejnosti a ekonomický zájem na odkladu zveřejnění by měl převážit nad zájmem trhu na získání informace, jejíž zveřejnění má být odloženo.
(53)
Pokud jde o finanční instituce, zejména pokud jsou tyto instituce příjemci úvěru centrálních bank včetně nouzového poskytnutí likvidity, měl by posouzení, zda má určitá informace systémový význam a zda je odložení zveřejnění ve veřejném zájmu, provést příslušný orgán, případně po konzultaci s národní centrální bankou, orgánem pro makroobezřetnostní dozor nebo jiným příslušným vnitrostátním orgánem.
(54)
Použití nebo pokus o použití vnitřní informace pro obchodování na vlastní účet nebo na účet třetí strany by mělo být jednoznačně zakázáno. Použití vnitřní informace může rovněž spočívat v obchodování s povolenkami na emise a jejich deriváty a v podávání nabídek na dražbách povolenek na emise nebo jiných od nich odvozených dražených produktů, které má osoba, která ví nebo by měla vědět, že tato informace představuje vnitřní informaci, v držení podle nařízení (EU) č. 1031/2010. Informace týkající se vlastních obchodních plánů a strategií účastníka trhu nejsou považovány za vnitřní informace, nicméně informace týkající se obchodních plánů a strategií třetích stran mohou představovat vnitřní informace.
(55)
Požadavek na zveřejnění vnitřních informací může představovat zátěž pro malé a střední podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (10), jejichž finanční nástroje jsou přijaty k obchodování na trzích pro růst malých a středních podniků, a to k nákladům na kontrolu informací, které mají, a na právní poradenství o tom, zda a kdy musí být informace zveřejněny. Přesto je rychlé zveřejnění vnitřních informací nezbytné pro zajištění důvěry investorů v tyto emitenty. Proto by měl mít orgán ESMA možnost vydávat obecné pokyny, které pomáhají emitentům splnit povinnost zveřejnit vnitřní informace a neohrozit přitom ochranu investorů.
(56)
Seznamy zasvěcených osob jsou důležitým nástrojem pro regulační orgány při vyšetřování možného zneužívání trhu, ale rozdíly mezi členskými státy v oblasti údajů, které budou v těchto seznamech uvedeny, představují pro emitenty zbytečnou administrativní zátěž. Datová pole povinná pro seznamy zasvěcených osob by se proto měla sjednotit, a tím tyto náklady snížit. Je důležité, aby osoby zařazené na seznamy zasvěcených osob byly informovány o této skutečnosti a o jejích důsledcích podle tohoto nařízení a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU (11). Požadavek vést a neustále aktualizovat seznamy zasvěcených osob představuje pro emitenty na trzích pro růst malých a středních podniků administrativní zátěž. Protože jsou příslušné orgány schopny vykonávat účinný dohled nad zneužíváním trhu, aniž by seznamy od těchto emitentů měly po celou dobu k dispozici, měli by být tito emitenti z této povinnosti vyňati za účelem snížení administrativních nákladů, které z tohoto nařízení plynou. Tito emitenti by nicméně měli poskytovat příslušným orgánům na jejich žádost seznam zasvěcených osob.
(57)
Povinnost emitentů nebo osob jednajících jejich jménem nebo na jejich účet sestavovat seznamy osob, které pro ně pracují na základě pracovní smlouvy nebo jiným způsobem a které mají přístup k vnitřním informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta, je cenným opatřením k zajištění integrity trhu. Tyto seznamy mohou sloužit emitentům nebo uvedeným osobám ke kontrole toku těchto vnitřních informací, což přispívá k lepšímu zvládání jejich povinnosti mlčenlivosti. Tyto seznamy mohou rovněž představovat pro příslušné orgány užitečný nástroj k identifikaci osob, které mají přístup k vnitřním informacím, a zjištění data, kdy tyto osoby získaly k těmto informacím přístup. Přístupem osob uvedených na tomto seznamu k vnitřním informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta nejsou dotčeny zákazy stanovené tímto nařízením.
(58)
Větší průhlednost operací prováděných osobami s řídicí pravomocí v rámci emitenta, případně osobami s nimi úzce propojenými, představuje preventivní opatření proti zneužívání trhu, zejména obchodování zasvěcené osoby. Rovněž uveřejňování těchto obchodů, přinejmenším jednotlivě, může být velmi cenným zdrojem informací pro investory. Je třeba upřesnit, že povinnost zveřejnit obchody osob s řídicí pravomocí se také týká zastavení nebo půjčování finančních nástrojů, neboť zastavování akcií může mít významný a potenciální destabilizující vliv na společnost v případě náhlého neočekávaného zcizení. Pokud by nedošlo ke zveřejnění, trh by například nevěděl, že existuje zvýšené riziko významné budoucí změny ve vlastnictví akcií, zvýšení objemu akcií na trhu nebo ztráty hlasovacích práv v této společnosti. Oznámení podle tohoto nařízení je proto nutné v případě, kdy zastavení cenných papírů je součástí rozsáhlejšího obchodu, v němž správce zastavuje cenné papíry jako kolaterál za účelem získání úvěru od třetí strany. Úplná a řádná transparentnost trhu je nezbytným předpokladem pro důvěru tržních subjektů a zejména důvěru akcionářů společnosti. Je třeba upřesnit, že povinnost zveřejnit obchody osob s řídicí pravomocí se také týká obchodů prováděných jinou osobou jednající dle svého uvážení jménem osoby s řídicí pravomocí. S cílem zajistit úměrnou rovnováhu mezi mírou transparentnosti a počtem oznámení pro příslušné orgány i veřejnost by měly být v tomto nařízení zavedeny prahové hodnoty, do nichž se obchody nemusí oznamovat.
(59)
Oznamování obchodů uskutečněných na vlastní účet osobami s řídicí pravomocí v rámci emitenta nebo osobou s nimi úzce propojenou je nejen cennou informací pro účastníky trhu, ale také dalším prostředkem kontroly trhu pro příslušné orgány. Povinností oznamovat obchody nejsou dotčeny zákazy stanovené tímto nařízením.
(60)
Obchody by měly být oznamovány v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (12).
(61)
Osobám s řídicí pravomocí by mělo být zakázáno obchodovat předtím, než je oznámena průběžná finanční zpráva nebo finanční zpráva předkládaná na konci roku, kterou je příslušný emitent povinen zveřejňovat podle pravidel platných v obchodním systému, v němž jsou akcie emitenta přijaty k obchodování, nebo podle vnitrostátních předpisů, pokud neexistují zvláštní a omezené okolnosti, které jsou důvodem pro to, aby emitenti udělili osobě s řídicí pravomocí povolení obchodovat. Povolením uděleným emitentem nejsou dotčeny zákazy stanovené tímto nařízením.
(62)
Účinnost dohledu příslušných orgánů každého členského státu zaručí soubor nástrojů, pravomocí a zdrojů. Toto nařízení proto zejména stanovuje minimální soubor pravomocí v oblasti dohledu a vyšetřování, které by měly být svěřeny příslušným orgánům členských států podle vnitrostátního práva. Pokud tak vyžaduje vnitrostátní právo, měly by být tyto pravomoci vykonávány na základě žádosti podané příslušným soudním orgánům. Při výkonu svých pravomocí podle tohoto nařízení by měly příslušné orgány jednat objektivně a nestranně a měly by rozhodovat samostatně.
(63)
K integritě trhu by měly na své úrovni též přispět podniky na trhu a hospodářské subjekty. V tomto smyslu by určení jediného orgánu příslušného pro oblast zneužívání trhu nemělo vyloučit spolupráci nebo rozdělení pravomocí příslušného orgánu mezi tento orgán a podniky na trhu za účelem zajištění účinné kontroly dodržování tohoto nařízení. Pokud osoby, které vytvářejí nebo šíří investiční doporučení nebo jiné informace, jimiž doporučují nebo navrhují určitou investiční strategii spojenou s jedním nebo více finančními nástroji, rovněž jednají v těchto nástrojích na svůj vlastní účet, měly by být příslušné orgány mimo jiné oprávněny vyžádat si od těchto osob veškeré informace nezbytné k určení, zda doporučení vypracovaná nebo šířená touto osobou splňují požadavky tohoto nařízení.
(64)
Pro účely odhalování případů obchodování zasvěcené osoby a manipulace s trhem je nezbytné, aby byly příslušné úřady v souladu s vnitrostátním právem oprávněny vstupovat do prostor fyzických a právnických osob a zajišťovat tam dokumenty. Přístupu do těchto prostor je zapotřebí, pokud existuje důvodné podezření, že existují dokumenty a jiné údaje týkající se předmětu vyšetřování, které mohou být důležité pro prokázání, že došlo k obchodování zasvěcené osoby nebo ke zneužívání trhu. Kromě toho je přístup do těchto prostor nezbytný v případě, že osoba, které byl vznesen požadavek na poskytnutí informací, tento požadavek zcela nebo zčásti nesplní, nebo existují důvodné pochyby o tom, že pokud by byl takový požadavek vznesen, byl by splněn, nebo že dokumenty nebo informace, kterých se tento požadavek týká, by nebyly odstraněny, zfalšovány nebo zničeny. Je-li v souladu s vnitrostátními právními předpisy požadováno předchozí povolení soudního orgánu příslušného členského státu, měl by se vstup do prostor uskutečnit až po obdržení tohoto předchozího soudního povolení.
(65)
Existující záznamy telefonních rozhovorů a záznamy o datových přenosech od investičních podniků, úvěrových institucí a finančních institucí, které provádějí obchody a vedou záznamy o jejich provedení, jakož i existující záznamy o telefonních a datových přenosech od telekomunikačních operátorů představují zásadní a někdy jediný důkaz pro odhalování a prokazování existence obchodování zasvěcené osoby a manipulace s trhem. Pomocí záznamů o telefonních a datových přenosech je možné stanovit totožnost osoby odpovědné za šíření nepravdivé nebo zavádějící informace nebo to, že dané osoby byly po určitou dobu v kontaktu a že mezi dvěma nebo více lidmi existuje nějaký vztah. Příslušné orgány by proto měly mít možnost požadovat existující záznamy telefonních rozhovorů, elektronické komunikace a záznamy o datových přenosech uchovávané investičním podnikem, úvěrovou institucí nebo finanční institucí v souladu se směrnicí 2014/65/EU. Přístup k datovým a telefonním záznamům je nutný k zajištění důkazů a vodítek při vyšetřování možného obchodování zasvěcené osoby nebo manipulace s trhem, a tedy pro odhalování případů zneužívání trhu a ukládání sankcí za ně. V zájmu zavedení rovných podmínek v Unii ve vztahu k přístupu k existujícím záznamům o telefonních a datových přenosech uchovávaným telekomunikačním operátorem nebo existujícím záznamům telefonních rozhovorů a datových přenosů uchovávaným investičním podnikem, by měly mít příslušné orgány možnost požadovat v souladu s vnitrostátním právem existující záznamy o telefonních a datových přenosech od telekomunikačního operátora, pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy a existující záznamy telefonních rozhovorů a datových přenosů v držení investičního podniku, úvěrové instituce nebo finanční instituce a pokud existuje důvodné podezření, že tyto záznamy týkající se předmětu kontroly nebo vyšetřování mohou být relevantní pro prokazování obchodování zasvěcené osoby nebo manipulace s trhem, kdy dochází k porušení tohoto nařízení. Přístup k záznamům o telefonních a datových přenosech uchovávaným telekomunikačním operátorem nezahrnuje přístup k obsahu hlasové telefonní komunikace.
(66)
Ačkoli toto nařízení stanovuje minimální soubor pravomocí, které by měly být svěřeny příslušným orgánům, tyto pravomoci by měly být vykonávány v rámci úplného systému vnitrostátního práva, který zaručuje dodržování základních práv, včetně práva na soukromí. Protože výkon těchto pravomoci může vést k závažnému narušení práva na ochranu soukromého a rodinného života, soukromí a komunikací, měly by členské státy uplatňovat přiměřená a účinná opatření zamezující zneužívání, jako je ve vhodných případech povinnost získat předchozí souhlas soudních orgánů daného členského státu. Členské státy by měly umožnit příslušným orgánům vykonávat tyto pravomoci v míře nezbytné pro řádné vyšetřování závažných případů, v nichž neexistují rovnocenné prostředky k účinnému dosažení stejného výsledku.
(67)
Vzhledem k tomu, že zneužívání trhu může probíhat přes hranice a trhy, měly by příslušné orgány být povinny s výjimkou výjimečných případů spolupracovat a vyměňovat si informace s jinými příslušnými regulačními orgány a s orgánem ESMA, a to zejména při vyšetřování. Pokud je příslušný orgán přesvědčen, že ke zneužívání trhu dochází nebo došlo v jiném členském státě nebo že se dotýká finančních nástrojů obchodovaných v jiném členském státě, měl by tuto skutečnost oznámit příslušnému orgánu a ESMA. V případech zneužívání trhu s přeshraničními účinky by orgán ESMA měl mít možnost koordinovat vyšetřování, pokud o to požádá jeden z dotčených příslušných orgánů.
(68)
Je nezbytné, aby příslušné orgány měly nástroje pro účinný dohled nad evidencí příkazů na různých trzích. Podle směrnice 2014/65/EU mohou příslušné orgány požadovat a obdržet údaje od ostatních příslušných orgánů týkající se evidence příkazů s cílem pomoci při sledování a odhalování manipulace s trhem na přeshraničním základě.
(69)
S cílem zajistit výměnu informací a spolupráci s orgány třetích zemí v souvislosti s účinným prosazováním tohoto nařízení by příslušné orgány měly uzavřít se svými partnery ve třetích zemích dohody o spolupráci. Veškeré předávání osobních údajů prováděné na základě těchto dohod by mělo být v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (13).
(70)
Obezřetnostní a podnikatelský rámec pro finanční sektor by měl spočívat na pevném režimu dohledu, vyšetřování a sankcí. Za tímto účelem by měly být orgány dohledu vybaveny dostatečnými pravomocemi jednat a měly by mít možnost využívat rovnocenné, silné a odrazující sankce za všechna finanční pochybení a tyto sankce by měly být účinně vymáhány. De Larosièrova skupina však měla za to, že žádný z těchto prvků v současné době není zaveden. Revize stávajících sankčních pravomocí ukládat sankce a jejich praktická aplikace zaměřená na podporu sbližování sankcí v celém rozsahu dohledových činností byla provedena v rámci sdělení Komise ze dne 8. prosince 2010 o posílení sankčních režimů ve finančním odvětví.
(71)
Proto by měl být stanoven soubor správních sankcí a jiných správních opatření, které zajistí jednotný přístup v členských státech a posílí jejich odrazující účinek. Příslušné orgány by měly mít možnost zakazovat výkon činnosti vedoucích pracovníků investičních podniků. Sankce ukládané ve specifických případech by měly být ve vhodných případech stanoveny s přihlédnutím k faktorům, jako je vrácení všech zjištěných finančních výhod, závažnost a trvání porušení pravidel, různé přitěžující a polehčující faktory a měly by mít odstrašující účinek a případně by mohly zahrnovat zmírnění sankce v případě spolupráce s příslušným orgánem. Skutečná výše správních pokut uložených v konkrétním případě může dosáhnout maximální úrovně stanovené tímto nařízením nebo vyšší úrovně stanovené vnitrostátními právními předpisy ve velmi závažných případech porušení, zatímco pokuty výrazně nižší než maximální úroveň mohou být použity v méně závažných případech porušení nebo v případě urovnání. Toto nařízení nebrání členským státům stanovit vyšší úrovně správních sankcí a jiných správních opatření.
(72)
Ačkoli nic nebrání členským státům stanovit za stejná porušení správní a trestní sankce, členské státy by neměly mít povinnost stanovit pravidla pro správní sankce v případě porušení tohoto nařízení, pokud je stejné porušení předmětem trestní sankce do 3. července 2016 podle vnitrostátního práva. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny ukládat za stejný přestupek správní i trestní sankce, avšak mohou tak učinit, pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení tohoto nařízení nebo směrnice 2014/57/EU by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů příslušných včas spolupracovat a mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s orgány příslušnými k řešení a příslušnými orgány v jiných členských státech, a to ani po postoupení daného případu porušení příslušným soudním orgánům k trestnímu stíhání.
(73)
Aby měla rozhodnutí příslušných orgánů odrazující účinek na širokou veřejnost, měla by být zpravidla zveřejňována. Zveřejňování rozhodnutí je pro příslušné orgány rovněž důležitým nástrojem k informování účastníků trhu o tom, jaké jednání je považováno za porušení tohoto nařízení, a pro podporu řádného chování účastníků trhu na obecnější úrovni. Pokud zveřejnění způsobuje zúčastněným nepřiměřenou škodu, ohrožuje stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, příslušný orgán zveřejní správní sankce a jiná správní opatření anonymním způsobem, který je v souladu s vnitrostátními předpisy, nebo zveřejnění odloží. Příslušné orgány by měly mít možnost nezveřejňovat sankce a jiná správní opatření, pokud se má za to, že anonymní nebo odložené zveřejnění nestačí k tomu, aby bylo vyloučeno ohrožení stability finančních trhů. Příslušné orgány by rovněž měly mít povinnost zveřejňovat méně významná opatření, jejichž zveřejnění by bylo nepřiměřené.
(74)
Informátoři mohou sdělovat příslušným orgánům nové informace, které jim pomáhají při odhalování případů obchodování zasvěcené osoby a manipulace s trhem a ukládání sankcí za ně. Ochota oznamovat tyto přečiny však může být nižší v důsledku strachu z odplaty nebo z nedostatku pobídek. Oznamování porušení tohoto nařízení je nutné k tomu, aby příslušné orgány mohly odhalovat případy zneužívání trhu a ukládat za ně sankce. Opatření týkající se informátorů jsou nezbytná k usnadnění odhalování případů zneužívání trhu a k zajištění ochrany a dodržování práv informátorů a obviněných osob. Toto nařízení by proto mělo zajistit, aby byla k dispozici odpovídající opatření, která umožní informátorům upozorňovat příslušné orgány na případná porušení tohoto nařízení a ochrání je před odvetou. Členské státy by měly mít možnost poskytovat finanční pobídky osobám, které nabízejí významné informace o potenciálním porušení tohoto nařízení. Informátoři by však měli mít nárok na finanční pobídky jen v případě, že poskytnou nové informace, které nejsou ze zákona povinni oznámit, a pokud tyto informace vedou k sankcím za porušení tohoto nařízení. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby informátorské programy, které zavedou, obsahovaly mechanismy, které poskytují odpovídající ochranu obviněných osob, zejména pokud jde o právo na ochranu osobních údajů, a postupy pro zajištění práva obviněné osoby na obhajobu a práva být vyslechnut před přijetím rozhodnutí, jež se této osoby týká, jakož i práva žádat u soudu o účinný opravný prostředek proti rozhodnutí, jež se této osoby týká.
(75)
Jelikož členské státy přijaly právní předpisy provádějící směrnici 2003/6/ES a jelikož se před úplným zavedením uplatnitelného rámce předpokládá přijetí aktů v přenesené pravomoci, regulačních technických norem a prováděcích technických norem podle tohoto nařízení, je třeba odložit použití hmotněprávních ustanovení tohoto nařízení na dostatečně dlouhou dobu.
(76)
S cílem usnadnit hladký přechod k používání tohoto nařízení lze pokračovat v používání tržních postupů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost a uznávaných příslušnými orgány v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2273/2003 (14) pro účely použití čl. 1 bodu 2 písm. a) směrnice 2003/6/ES, pokud jsou oznámeny orgánu ESMA ve stanovené lhůtě, a to až do doby, než příslušný orgán přijme rozhodnutí o pokračování těchto postupů v souladu s tímto nařízením.
(77)
Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Toto nařízení by proto mělo být vykládáno a používáno v souladu s těmito právy a zásadami. Pokud se toto nařízení odvolává zejména na pravidla upravující svobodu tisku a svobodu slova v ostatních médiích a pravidla nebo kodexy upravující povolání novináře, je třeba přihlédnout k těmto svobodám, jak jsou zaručeny v Unii a členských státech a uznány podle článku 11 Listiny a jiných příslušných ustanovení.
(78)
V zájmu zvýšení transparentnosti a poskytnutí více informací pro účely fungování režimu sankcí by příslušné orgány měly každoročně poskytovat orgánu ESMA souhrnné anonymizované údaje. Tyto údaje by měly uvádět počet případů, kdy bylo zahájeno vyšetřování, počet vyšetřovaných případů a počet uzavřených případů v daném období.
(79)
Směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001 upravují zpracování osobních údajů prováděné orgánem ESMA v rámci tohoto nařízení a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy. Jakákoliv výměna nebo přenos informací ze strany příslušných orgánů by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES. Jakákoliv výměna nebo předávání informací orgánem ESMA by měla být v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(80)
Tímto nařízením, jakož i akty v přenesené pravomoci, prováděcími akty, regulačními technickými normami, prováděcími technickými normami a obecnými pokyny přijatými v souladu s ním není dotčeno uplatňování pravidel Unie v oblasti hospodářské soutěže.
(81)
Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o výjimku z oblasti působnosti tohoto nařízení pro některé veřejné orgány a centrální banky třetích zemí a některé určené subjekty třetích zemí, které uzavřely dohodu o propojení s Unií ve smyslu článku 25 směrnice 2003/87/ES; ukazatele manipulativního jednání ve výčtu v příloze I k tomuto nařízení; prahové hodnoty pro stanovení uplatnění povinnosti uveřejnění na účastníky trhu s povolenkami na emise; okolnosti, za nichž může být povoleno obchodování v uzavřeném období a druhy určitých obchodů prováděných osobami s řídicí pravomocí v rámci emitenta nebo osobami úzce propojenými, jež zakládají oznamovací povinnost. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné práce vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(82)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provádění tohoto nařízení, pokud jde o postupy pro hlášení porušení tohoto nařízení, by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci s cílem stanovit uvedené postupy včetně ustanovení pro činnost na základě těchto zpráv a opatření na ochranu osob pracujících na základě pracovní smlouvy a opatření na ochranu osobních údajů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (15).
(83)
Technické normy v odvětví finančních služeb by v celé Unii měly zajistit jednotné podmínky v záležitostech, na které se vztahuje toto nařízení. Protože se jedná o orgán s vysoce specializovanou odborností, bylo by efektivní a vhodné svěřit orgánu ESMA vypracování návrhu regulačních a prováděcích technických norem pro předložení Komisi, které se nebudou týkat výběru variant politiky.
(84)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat návrhy regulačních technických norem vypracovaných orgánem ESMA, v nichž bude stanoven obsah oznámení, která budou podávat organizátoři regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů a organizovaných obchodních systémů, pokud jde o finanční nástroje přijaté k obchodování nebo obchodované nebo o finanční nástroje, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v jejich obchodním systému, dále způsob a podmínky kompilace, zveřejnění a vedení seznamu těchto nástrojů ze strany orgánu ESMA, podmínky, jež musí splňovat programy zpětného odkupu a stabilizace, včetně podmínek pro obchodování, časová a objemová omezení, povinnosti v oblasti zveřejňování a podávání zpráv a cenové podmínky pro stabilizaci, pokud jde o postupy a opatření pro obchodní systémy zaměřené na prevenci a odhalování zneužívání trhu a systémy a šablony, které budou osoby používat pro odhalování a oznamování podezřelých pokynů a obchodů, dále vhodná ustanovení, postupy a požadavky na uchovávání záznamu v procesu sondování trhu a pokud jde o technická opatření pro kategorie osob pro objektivní prezentaci informací doporučujících investiční strategii a pro zveřejnění konkrétních zájmů nebo upozornění na střety zájmů, k přijetí prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci dle článku 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (16). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(85)
Komise by rovněž měla mít pravomoc přijímat prováděcí technické normy prostřednictvím prováděcích aktů dle článku 291 Smlouvy o fungování EU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010. Orgánu ESMA by mělo být svěřeno vypracování návrhu prováděcích technických norem k předložení Komisi pro otázky zveřejňování vnitřních informací, formátů seznamů zasvěcených osob a formulářů a postupů pro spolupráci a výměnu informací příslušných orgánů mezi sebou a s ESMA.
(86)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zabránění zneužívání trhu v podobě obchodování zasvěcené osoby, nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace a manipulace s trhem, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jej z důvodu rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(87)
Jelikož ustanovení směrnice 2003/6/ES již nejsou relevantní či dostatečná, měla by být uvedená směrnice zrušena k 3. červenci 2016. Požadavky a zákazy uvedené v tomto nařízení jsou v těsném vztahu s požadavky a zákazy uvedenými ve směrnici 2014/65/EU, a proto by měly vstoupit v platnost současně se vstupem v platnost uvedené směrnice.
(88)
Pro řádné uplatňování tohoto nařízení je nutné, aby členské státy přijaly všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby do 3. července 2016 byly jejich vnitrostátní právní předpisy v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, která se týkají příslušných orgánů a jejich pravomocí, správních sankcí a jiných správních opatření, hlášení porušení a uveřejňování rozhodnutí.
(89)
Evropský inspektor ochrany údajů vydal své stanovisko dne 10. února 2012 (17),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný regulační rámec týkající se obchodování zasvěcené osoby, nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace a manipulace s trhem (zneužívání trhu) a zavádí opatření proti zneužívání trhu s cílem zajistit integritu finančních trhů v Unii, zlepšit ochranu investorů a posílit důvěru v tyto trhy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
finanční nástroje přijaté k obchodování na regulovaném trhu nebo ty, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování na regulovaném trhu;
b)
finanční nástroje obchodované v mnohostranném obchodním systému nebo přijaté k obchodování v mnohostranném obchodním systému nebo ty, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v mnohostranném obchodním systému;
c)
finanční nástroje obchodované v organizovaném obchodním systému;
d)
finanční nástroje, na které se nevztahují písmena a), b) nebo c), jejichž cena nebo hodnota závisí na ceně nebo hodnotě finančního nástroje uvedeného v těchto písmenech nebo na takovou cenu nebo hodnotu má dopad a které mohou zahrnovat mimo jiné i swapy úvěrového selhání nebo rozdílové smlouvy.
Toto nařízení se rovněž vztahuje na jednání nebo obchody včetně nabídek, týkající se dražeb povolenek na emise nebo jiných od nich odvozených dražených produktů, a to i když se nejedná o finanční nástroje, na dražební platformě povolené jako regulovaný trh v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010. Aniž by byla dotčena jakákoli ustanovení týkající se konkrétně nabídek předložených v souvislosti s dražbou, vztahují se na tyto nabídky požadavky a zákazy uvedené v tomto nařízení týkající se pokynů k obchodování.
2. Články 12 a 15 se také vztahují na:
a)
spotové komoditní smlouvy, které nejsou velkoobchodními energetickými produkty a kde obchod, pokyn nebo jednání má, pravděpodobně bude mít nebo má mít vliv na cenu nebo hodnotu finančního nástroje uvedeného v odstavci 1;
b)
druhy finančních nástrojů, včetně derivátových smluv nebo derivátových nástrojů pro přenos úvěrového rizika, kde obchod, pokyn, nabídka nebo jednání má nebo pravděpodobně bude mít vliv na cenu nebo hodnotu spotové komoditní smlouvy, kde cena nebo hodnota závisí na ceně nebo hodnotě těchto finančních nástrojů, a
c)
jednání v souvislosti s referenčními hodnotami.
3. Toto nařízení se vztahuje na jakýkoliv obchod, pokyn či jednání týkající se finančních nástrojů uvedených v odstavcích 1 a 2, bez ohledu na to, zda k tomuto obchodu, pokynu či jednání došlo v obchodním systému.
4. Zákazy a požadavky uvedené v tomto nařízení se vztahují na činnosti a opomenutí, k nimž dojde v Unii a ve třetí zemi a které se týkají nástrojů uvedených v odstavcích 1 a 2.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančním nástrojem“ jakýkoli finanční nástroj vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2014/65/EU;
2)
„investičním podnikem“ jakýkoli investiční podnik vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/65/EU;
3)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce vymezená v čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (18);
4)
„finanční institucí“ finanční instituce vymezená v čl. 4 odst. 1 bodu 26 nařízení (EU) č. 575/2013;
5)
„organizátorem trhu“ organizátor trhu vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 18 směrnice 2014/65/EU;
6)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 21 směrnice 2014/65/EU;
7)
„mnohostranným obchodním systémem“ mnohostranný systém vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 22 směrnice 2014/65/EU;
8)
„organizovaným obchodním systémem“ systém nebo mechanismus v Unii vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 23 směrnice 2014/65/EU;
9)
„uznávanými tržními postupy“ konkrétní tržní postupy, které uznává příslušný orgán v souladu s článkem 13;
10)
„obchodním systémem“ obchodní systém vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 24 směrnice 2014/65/EU;
11)
„trhem pro růst malých a středních podniků“ trh pro růst malých a středních podniků vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 12 směrnice 2014/65/EU;
12)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán určený v souladu s článkem 22, pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak;
13)
„osobou“ fyzická nebo právnická osoba;
14)
„komoditou“ komodita vymezená v čl. 2 bodě 1 nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (19);
15)
„spotovou komoditní smlouvou“ jakákoli smlouva o dodávce komodity obchodované na spotovém trhu s dodáním ihned při vypořádání obchodu, a smlouva o dodávce komodity, která není finančním nástrojem, včetně fyzického vypořádání smlouvy;
16)
„spotovým trhem“ komoditní trh, na kterém se komodity prodávají za hotové a dodávají se ihned při vypořádání obchodu, a jiné nefinanční trhy, jako jsou termínové komoditní trhy;
17)
„programem zpětného odkupu“ obchodování s vlastními akciemi v souladu s články 21 až 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/30/EU (20);
18)
„algoritmickým obchodováním“ algoritmické obchodování vymezené v čl. 4 odst. 1 bodu 39 směrnice 2014/65/EU;
19)
„povolenkami na emise“ povolenky na emise vymezené v příloze I oddíle C bodě 11 směrnice 2014/65/EU;
20)
„účastníkem trhu s povolenkami na emise“ osoba, která provádí obchody, včetně zadávání pokynů k obchodování, s povolenkami na emise, od nich odvozenými draženými produkty nebo s nimi souvisejícími deriváty a na kterou se neuplatní výjimka podle čl. 17 odst. 2 druhého pododstavce;
21)
„emitentem“ právnická osoba podle soukromého nebo veřejného práva, která emituje finanční nástroje nebo navrhuje jejich emisi, přičemž emitentem je v případě depozitních poukázek představujících finanční nástroje emitent zastoupeného finančního nástroje;
22)
„velkoobchodním energetickým produktem“ velkoobchodní energetický produkt vymezený v čl. 2 bodu 4 nařízení (EU) č. 1227/2011;
23)
„vnitrostátním regulačním orgánem“ vnitrostátní regulační orgán vymezený v čl. 2 bodu 10 nařízení (EU) č. 1227/2011;
24)
„komoditními deriváty“ komoditní deriváty vymezené v čl. 2 odst. 1 bodu 30 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (21);
25)
„osobou s řídicí pravomocí“ osoba v rámci emitenta, účastníka trhu s povolenkami na emise nebo jiného subjektu uvedeného v čl. 19 odst. 10, která je:
a)
členem správního, řídicího nebo dozorčího orgánu tohoto subjektu, nebo
b)
vedoucím pracovníkem, který není členem orgánů uvedených v písmenu a), který má pravidelný přístup k vnitřním informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo tohoto subjektu a pravomoc činit řídicí rozhodnutí, která ovlivňují budoucí vývoj a obchodní vyhlídky tohoto subjektu;
26)
„osobou úzce propojenou“:
a)
manžel/manželka či partner, kterého vnitrostátní právní předpisy uznávají za osobu rovnocennou manželovi/manželce;
b)
vyživované dítě v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
c)
příbuzný, který s ní ke dni uskutečnění předmětného obchodu žil po dobu nejméně jednoho roku ve společné domácnosti, nebo
d)
právnická osoba, svěřenský fond nebo společenství, jejichž řídicí funkce jsou vykonávány osobou s řídicí pravomocí nebo osobou uvedenou v písmenech a), b) nebo c) nebo které jsou přímo nebo nepřímo ovládány touto osobou, které byly zřízeny ve prospěch této osoby, nebo jejichž ekonomické zájmy v podstatě odpovídají ekonomickým zájmům této osoby;
27)
„záznamy o datových přenosech“ záznamy provozních údajů ve smyslu čl. 2 písm. b) druhého odstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (22);
28)
„osobou, která profesně sjednává nebo provádí obchody“ osoba, která se profesně zabývá přijímáním a předáváním pokynů nebo prováděním obchodů týkajících se finančních nástrojů;
29)
„referenční hodnotou“ veřejně dostupná nebo zveřejněná sazba, index nebo číselná hodnota, která je periodicky nebo pravidelně vypočítávána použitím určitého vzorce nebo na základě hodnoty jednoho nebo více podkladových aktiv nebo cen, včetně odhadů cen, platných či odhadovaných úrokových sazeb nebo jiných hodnot nebo údajů z průzkumů, přičemž s odkazem na tuto referenční hodnotu se určuje částka splatná u finančního nástroje nebo hodnota finančního nástroje;
30)
„tvůrcem trhu“ tvůrce trhu vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 7 směrnice 2014/65/EU;
31)
„postupným navyšováním účasti“ (stake-building) nákup cenných papírů ve společnosti, na který se nevztahuje právní ani regulační povinnost oznámit nabídku na převzetí v souvislosti s touto společností;
32)
„účastníkem trhu zpřístupňujícím vnitřní informace“ fyzická či právnická osoba spadající do jakékoli z kategorií stanovených v čl. 11 odst. 1 písm. a) až d) a čl. 11 odst. 2, která zpřístupňuje informace v průběhu sondování trhu;
33)
„vysokofrekvenčním obchodováním“ vysokofrekvenční obchodování vymezené v čl. 4 odst. 1 bodu 40 směrnice 2014/65/EU;
34)
„informací doporučující nebo navrhující investiční strategii“ informace:
i)
od nezávislého analytika, investičního podniku, úvěrové instituce, jakékoli jiné osoby, jejíž hlavní podnikatelskou činností je vypracovávání investičního doporučení, nebo fyzické osoby, které pro ně pracují na základě pracovní smlouvy nebo jiným způsobem, kteří přímo či nepřímo vyjadřují konkrétní investiční doporučení s ohledem na finanční nástroj nebo emitenta, nebo
ii)
od jiných osob, než jsou osoby uvedené v bodě i), které přímo navrhují konkrétní investiční rozhodnutí s ohledem na finanční nástroj;
35)
„investičními doporučeními“ informace doporučující nebo navrhující investiční strategii, výslovně či implicitně, s ohledem na jeden nebo více finančních nástrojů či emitentů, včetně stanoviska ohledně současné nebo budoucí hodnoty či ceny těchto nástrojů, a určené pro distribuční kanály nebo pro veřejnost.
2. Pro účely článku 5 se rozumí:
a)
„cennými papíry“:
i)
akcie a cenné papíry rovnocenné akciím,
ii)
dluhopisy a jiné formy dluhových cenných papírů, nebo
iii)
dluhové cenné papíry konvertibilní nebo vyměnitelné za akcie nebo za jiné cenné papíry rovnocenné akciím;
b)
„souvisejícími nástroji“ tyto finanční nástroje, včetně nástrojů nepřijatých k obchodování nebo obchodovaných v obchodním systému nebo pro něž nebyla podána žádost o přijetí k obchodování v obchodním systému:
i)
smlouvy nebo práva týkající se úpisu, nabývání nebo zcizování cenných papírů,
ii)
finanční deriváty cenných papírů,
iii)
jestliže jsou cennými papíry konvertibilní nebo vyměnitelné dluhové nástroje, takové cenné papíry, na které mohou být tyto konvertibilní nebo vyměnitelné dluhové nástroje konvertovány nebo vyměněny,
iv)
nástroje emitované nebo zaručené emitentem nebo ručitelem cenných papírů, jejichž tržní cena může podstatně ovlivnit cenu dotyčných cenných papírů, nebo naopak,
v)
jestliže cennými papíry jsou cenné papíry rovnocenné akciím, akcie představované těmito cennými papíry a veškeré jiné cenné papíry rovnocenné těmto akciím;
c)
„významnou distribucí“ primární nebo sekundární nabídka cenných papírů lišící se od běžného obchodování jak hodnotou nabízených cenných papírů, tak prodejními metodami;
d)
„stabilizací“ nákup nebo nabídka nákupu cenných papírů nebo obchod se s nimi rovnocennými souvisejícími nástroji, uskutečněné úvěrovou institucí či investičním podnikem v souvislosti s významnou distribucí takových cenných papírů výlučně za účelem podpory jejich tržní ceny po předem určenou dobu z důvodu prodejního tlaku na takové cenné papíry.
Článek 4
Oznamování a seznam finančních nástrojů
1. Organizátoři regulovaných trhů a investiční podniky a organizátoři mnohostranných obchodních systémů nebo organizovaných obchodních systémů oznámí bezodkladně příslušným orgánům obchodního systému každý finanční nástroj, pro nějž byla předložena žádost o přijetí k obchodování v jejich obchodním systému, jež byl přijat k obchodování nebo s nímž je obchodováno poprvé.
Rovněž oznámí příslušnému orgánu obchodního systému finanční nástroje, které již nejsou obchodovány nebo již nejsou přijaty k obchodování, ledaže je datum, kdy tento finanční nástroj přestane být obchodován nebo není přijat k obchodování, známo a bylo uvedeno v oznámení učiněném podle prvního pododstavce.
Oznámení uvedená v tomto odstavci obsahují případně názvy a identifikátory dotyčných finančních nástrojů a datum a čas, kdy byla předložena žádost o přijetí k obchodování a datum a čas prvního obchodu.
Organizátoři trhů a investiční podniky příslušným orgánům obchodního systému rovněž předají informace uvedené v třetím pododstavci, pokud se jedná o finanční nástroje, které byly předmětem žádosti o přijetí k obchodování nebo byly přijaty k obchodování před 2. červencem 2014 a které jsou po uvedeném dni stále přijaty k obchodování.
2. Příslušné orgány obchodního systému bezodkladně zašlou oznámení obdržená podle odstavce 1 orgánu ESMA, který tato oznámení okamžitě po jejich obdržení zveřejní ve formě seznamu na svých internetových stránkách. Orgán ESMA tento seznam aktualizuje okamžitě poté, co od příslušného orgánu obchodního systému obdrží oznámení. Tento seznam neomezuje oblast působnosti tohoto nařízení.
3. Tento seznam obsahuje tyto informace:
a)
názvy a identifikátory finančních nástrojů, které jsou předmětem žádosti o přijetí k obchodování, byly přijaty k obchodování nebo byly obchodovány poprvé na regulovaných trzích, v mnohostranných obchodních systémech a v organizovaných obchodních systémech;
b)
datum a čas podání žádosti o přijetí k obchodování, přijetí k obchodování nebo prvního obchodování;
c)
podrobnosti ohledně obchodních míst, v nichž jsou finanční nástroje předmětem žádosti o přijetí k obchodování, kdy byly přijaty k obchodování nebo kde byly poprvé obchodovány, a
d)
datum a čas, kdy se s finančními nástroji přestane obchodovat nebo přestanou být přijaty k obchodování.
4. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se stanoví:
a)
obsah oznámení podle odstavce 1, a
b)
podoba a podmínky sestavování, zveřejňování a vedení seznamu uvedeného v odstavci 3.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předloží Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (23).
5. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se stanoví časový harmonogram, formát a vzor podávání oznámení podle odstavců 1a 2.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předloží Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 5
Výjimka pro programy zpětného odkupu a stabilizace
1. Zákazy uvedené v článcích 14 a 15 tohoto nařízení se nevztahují na obchodování s vlastními akciemi v rámci programů zpětného odkupu, pokud:
a)
budou před začátkem obchodování uveřejněny úplné podrobnosti o daném programu;
b)
dané obchody jsou oznámeny příslušnému orgánu obchodního systému podle odstavce 3 jako součást programu zpětného odkupu a následně uveřejněny;
c)
pokud jsou dodrženy přiměřené mezní hodnoty s ohledem na objem a cenu;
d)
probíhá v souladu s cíli uvedenými v odstavci 2 a s podmínkami uvedenými v tomto článku a v regulačních technických normách podle odstavce 6.
2. Aby se na program zpětného odkupu mohla vztahovat výjimka podle odstavce 1, musí jeho jediným účelem být:
a)
snížení základního kapitálu emitenta;
b)
splnění povinností vyplývajících z dluhových finančních nástrojů vyměnitelných za kapitálové nástroje, nebo
c)
splnění podmínek vyplývajících z akciových opčních programů nebo jiné distribuce akcií zaměstnancům nebo členům správních řídicích orgánů nebo dozorčích orgánů emitenta nebo přidruženého podniku.
3. Aby se na něj vztahovala výjimka podle odstavce 1, oznámí emitent příslušnému orgánu obchodního systému, na němž byly akcie přijaty k obchodování nebo jsou obchodovány, každý obchod související s programy zpětného odkupu, včetně informací uvedených v čl. 25 odst. 1 a 2 a čl. 26 odst. 1, 2 a 3 nařízení (EU) č. 600/2014.
4. Zákazy uvedené v článcích 14 a 15 tohoto nařízení se nevztahují na obchodování s cennými papíry nebo souvisejícími nástroji za účelem stabilizace cenných papírů, pokud:
a)
je stabilizace prováděna po omezenou dobu;
b)
jsou uveřejněny relevantní informace o této stabilizaci a jsou oznámeny příslušnému orgánu obchodního systému podle odstavce 5;
c)
jsou dodrženy přiměřené mezní hodnoty s ohledem na cenu a
d)
toto obchodování probíhá v souladu s podmínkami pro stabilizaci stanovenými v regulačních technických normách uvedených v odstavci 6.
5. Aniž je dotčen čl. 23 odst. 1, musí podrobnosti o všech stabilizačních obchodech oznamovat emitenti, nabízející nebo subjekty uskutečňující stabilizaci, bez ohledu na to, zda jednají jménem takových osob či nikoli, příslušnému orgánu obchodního systému nejpozději na konci sedmého burzovního dne ode dne provedení těchto operací.
6. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem s cílem stanovit podmínky, které musí splňovat programy zpětného odkupu a stabilizační opatření uvedená v odstavcích 1 a 4, včetně podmínek pro obchodování, omezení týkajících se času a objemu, povinností zveřejňování informací a podávání zpráv a podmínek týkajících se cen.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předloží Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 6
Výjimka pro činnosti v oblasti řízení měnové politiky a správy veřejného dluhu a činnosti týkající se politiky v oblasti klimatu
1. Toto nařízení se nevztahuje na obchody, pokyny nebo jednání, které v rámci řízení měnové nebo kurzové politiky či politiky v oblasti správy veřejného dluhu provádějí:
a)
členský stát;
b)
členové ESCB;
c)
ministerstvo, agentura nebo subjekt zvláštního určení jednoho či několik členských států nebo osoba jednající jejich jménem;
d)
v případě členského státu, který je federálním státem, člen této federace.
2. Toto nařízení se rovněž nevztahuje na obchody, pokyny nebo jednání, které provádí Komise nebo jiný úředně určený subjekt nebo jakákoli osoba jednající jejich jménem při provádění správy veřejného dluhu.
Toto nařízení se rovněž nevztahuje na takové obchody, pokyny nebo jednání, které provádí
a)
Unie;
b)
subjekt zvláštního určení pro jeden nebo několik členských států;
c)
Evropská investiční banka;
d)
Evropský nástroj finanční stability;
e)
Evropský mechanismus stability;
f)
mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je mobilizovat financování a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří čelí vážným finančním problémům nebo jsou jimi ohroženi.
3. Toto nařízení se nevztahuje na činnost členských států, Komise nebo jakéhokoli jiného úředně určeného subjektu nebo jakékoli osoby jednající jejich jménem, která se týká povolenek na emise a která se provádí ve snaze dosahovat cílů politiky Unie v oblasti klimatu v souladu se směrnicí 2003/87/ES.
4. Toto nařízení se nevztahuje na činnost členských států, Komise nebo jakéhokoli jiného úředně určeného subjektu nebo jakékoli osoby jednající jejich jménem, která je prováděna v rámci společné zemědělské politiky Unie nebo společné rybářské politiky Unie v souladu s akty přijatými nebo mezinárodními dohodami uzavřenými na základě Smlouvy o fungování EU.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35 s cílem rozšířit výjimky stanovené v odstavci 1 na některé veřejné orgány a centrální banky třetích zemí.
Za tímto účelem Komise do 3. ledna 2016 vypracuje a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, jak se v mezinárodním prostředí přistupuje k veřejným orgánům pověřeným správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahujícím a k centrálním bankám třetích zemí.
Tato zpráva bude obsahovat srovnávací analýzu toho, jakým způsobem se přistupuje k těmto orgánům a k centrálním bankám v právních řádech třetích zemí, a také norem v oblasti řízení rizik, které se uplatňují na obchody prováděné těmito orgány a centrálními bankami v dotčených jurisdikcích. Pokud zpráva dospěje k závěru, zejména na základě srovnávací analýzy, že je nezbytné vyjmout měnové úkoly těchto centrálních bank třetích zemí z působnosti povinností a zákazů tohoto nařízení, rozšíří Komise výjimku uvedenou v odstavci 1 rovněž na centrální banky těchto třetích zemí.
6. Komisi je rovněž svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35 s cílem rozšířit výjimku uvedenou v odstavci 3 na některé úředně určené veřejné orgány třetích zemí, které uzavřely dohodu s Unií podle článku 25 směrnice 2003/87/ES.
7. Tento článek se neuplatní na osoby pracující na základě pracovní smlouvy či na jiném základě pro orgány uvedené v tomto článku v případech, kdy tyto osoby na svůj vlastní účet přímo či nepřímo provádějí obchody nebo pokyny či se zapojují do jednání.
KAPITOLA 2
VNITŘNÍ INFORMACE, OBCHODOVÁNÍ ZASVĚCENÉ OSOBY, NEDOVOLENÉ ZPŘÍSTUPNĚNÍ VNITŘNÍ INFORMACE A MANIPULACE S TRHEM
Článek 7
Vnitřní informace
1. Pro účely tohoto nařízení se jako vnitřní informace označují následující typy informací:
a)
informace přesné povahy, která nebyla uveřejněna, týká se přímo nebo nepřímo jednoho nebo několika emitentů nebo jednoho nebo několika finančních nástrojů a která, pokud by byla zveřejněna, by pravděpodobně měla významný dopad na ceny těchto finančních nástrojů nebo na ceny souvisejících derivátových finančních nástrojů;
b)
ve vztahu ke komoditním derivátům informace přesné povahy, která nebyla uveřejněna, týkající se přímo nebo nepřímo jednoho nebo více takových derivátů nebo týkající se přímo souvisejících spotových komoditních smluv, a která, pokud by byla uveřejněna, by pravděpodobně měla významný dopad na ceny těchto derivátů nebo souvisejících spotových komoditních smluv a která představuje informaci, u níž se dá rozumně očekávat, že bude zveřejněna v souladu s právními či regulatorními předpisy na úrovni EU nebo na vnitrostátní úrovni, pravidly trhu, smlouvou, praxí nebo zvyklostmi na příslušných trzích komoditních derivátů nebo spotových trzích nebo u níž tyto předpisy její zpřístupnění stanovují;
c)
ve vztahu k povolenkám na emise a na nich založeným draženým produktům informace přesné povahy, která nebyla uveřejněna, týká se přímo nebo nepřímo jednoho nebo více z těchto nástrojů a která, pokud by byla uveřejněna, by pravděpodobně měla významný dopad na ceny těchto nástrojů nebo na ceny souvisejících derivátových finančních nástrojů;
d)
pro osoby pověřené prováděním pokynů týkajících se finančních nástrojů to také znamená informaci dodanou klientem a týkající se dosud nevyřízených pokynů klienta k finančním nástrojům, která je přesné povahy, týká se přímo nebo nepřímo jednoho nebo více emitentů nebo jednoho nebo více finančních nástrojů a která, pokud by byla uveřejněna, by pravděpodobně měla významný dopad na ceny těchto finančních nástrojů, souvisejících spotových komoditních smluv nebo na ceny souvisejících derivátových finančních nástrojů.
2. Pro účely odstavce 1 se informace považuje za informaci přesné povahy, pokud je jejím obsahem souhrn okolností, který existuje nebo u něhož lze důvodně očekávat, že vznikne, nebo událost, která nastala nebo u níž lze důvodně očekávat, že nastane, pokud je konkrétní natolik, že umožňuje vyvozovat závěry týkající se možného vlivu tohoto souhrnu okolností nebo události na ceny finančních nástrojů nebo souvisejících derivátních finančních nástrojů, souvisejících spotových komoditních smluv nebo dražených produktů založených na povolenkách na emise. V této souvislosti v případě dlouhodobého procesu, který má vyústit nebo vyústí v konkrétní okolnosti či událost, lze tyto budoucí okolnosti či tuto budoucí událost, jakož i dílčí kroky tohoto procesu, které jsou spojeny s vyústěním v tyto budoucí okolnosti nebo v tuto budoucí událost nebo v tuto okolnost či událost vyústí považovat informace přesné povahy.
3. Dílčí krok dlouhodobého procesu představuje vnitřní informaci, pokud sám o sobě splňuje kritéria tohoto článku pro vnitřní informace.
4. Pro účely odstavce 1 se informací, která by, pokud by byla uveřejněna, pravděpodobně měla významný dopad na ceny finančních nástrojů, derivátních finančních nástrojů, souvisejících spotových komoditních smluv nebo dražených produktů založených na povolenkách na emise, rozumí informace, kterou by racionální investor pravděpodobně použil jako součást základu pro svá investiční rozhodnutí.
V případě účastníků trhu s povolenkami na emise, jejichž souhrnné emise nebo jmenovitý tepelný příkon je roven hranici stanovené v souladu s čl. 17 odst. 2 druhým pododstavcem nebo nižší, nejsou informace o jejich fyzických opatřeních považovány za informace mající významný dopad na ceny povolenek na emise, od nich odvozených dražených produktů nebo souvisejících derivátových finančních nástrojů.
5. Orgán ESMA vydá obecné pokyny k vytvoření informativního a neúplného výčtu informací, u nichž se dá rozumně očekávat, že budou zveřejněny v souladu s právními či regulatorními předpisy na úrovni Unie nebo vnitrostátním právem, s pravidly trhu, smlouvou, praxí nebo zvyklostmi na příslušných trzích komoditních derivátů nebo spotových trzích podle odst. 1 písm. b nebo u nichž tyto předpisy jejich zpřístupnění stanovují. Orgán ESMA řádně zohlední specifické rysy těchto trhů.
Článek 8
Obchodování zasvěcené osoby
1. Pro účely tohoto nařízení dochází k obchodování zasvěcené osoby tehdy, když osoba disponuje vnitřní informací a použije ji při nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, jichž se informace týká, na svůj vlastní účet nebo na účet třetí osoby, přímo nebo nepřímo. Za obchodování zasvěcené osoby se považuje také využití vnitřní informace ke zrušení nebo změně pokynu týkajícího se finančního nástroje, jehož se informace týká, pokud byl tento pokyn zadán předtím, než dotyčná osoba vnitřní informaci získala. V souvislosti s dražbami povolenek na emise nebo jiných, na nich založených dražených produktů, které se konají v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010, dochází k využití vnitřní informace rovněž při předkládání, úpravě nebo stažení nabídky osobou na její vlastní účet nebo na účet třetí osoby.
2. Pro účely tohoto nařízení osoba doporučuje jiné osobě obchodování zasvěcené osoby nebo ji k tomu navádí tehdy, když tato osoba disponuje vnitřní informací a:
a)
na základě této informace doporučuje jiné osobě nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, jichž se informace týká, nebo tuto osobu k takovémuto nabytí nebo zcizení navádí, nebo
b)
na základě této informace doporučuje jiné osobě zrušení nebo změnu pokynu týkajícího se finančního nástroje, jehož se informace týká, nebo tuto osobu k takovémuto zrušení nebo změně navádí.
3. Použití doporučení nebo navádění podle odstavce 2 se považuje za obchodování zasvěcené osoby ve smyslu tohoto článku v případě, kdy osobě, která využívá daného doporučení nebo návodu, je nebo by mělo být známo, že se zakládá na informacích zasvěcené osoby.
4. Tento článek se použije na každou osobu, která disponuje vnitřní informací v důsledku toho, že:
a)
je členem správních, řídicích nebo dozorčích orgánů emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;
b)
má podíl na kapitálu emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;
c)
má přístup k této informaci v souvislosti s výkonem zaměstnání, povolání nebo v souvislosti s plněním povinností, nebo
d)
je zapojena do trestné činnosti.
Tento článek se rovněž použije na každou osobu, která disponuje vnitřní informací za jiných okolností než těch uvedených v prvním pododstavci, pokud tato osoba ví nebo by měla vědět, že se jedná o vnitřní informaci.
5. Pokud je daná osoba právnickou osobou, tento článek se v souladu s vnitrostátním právem rovněž použije na fyzické osoby, které se podílejí na rozhodnutí o nabytí, zcizení, zrušení či změně pokynu jménem dotyčné právnické osoby.
Článek 9
Legitimní jednání
1. Pro účely článků 8 a 14 pouhá skutečnost, že právnická osoba disponuje nebo disponovala vnitřní informací, neznamená, že tato osoba uvedenou informaci využila a dopustila se tak na základě určitého nabytí nebo zcizení obchodování zasvěcené osoby, pokud tato právnická osoba:
a)
zavedla, prováděla a udržovala odpovídající a účinná vnitřní opatření a postupy, které účinně zajišťují, aby ani fyzická osoba, která jejím jménem rozhodla o nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, kterých se daná informace týká, ani žádná jiná fyzická osoba, která mohla jakýmkoli způsobem ovlivnit toto rozhodnutí, nedisponovala vnitřní informací, a
b)
nepodněcovala, nevydávala doporučení, nenaváděla nebo jiným způsobem neovlivňovala fyzickou osobu, která jménem této právnické osoby nabyla nebo zcizila finanční nástroje, kterých se tato informace týká.
2. Pro účely článků 8 a 14 pouhá skutečnost, že určitá osoba disponuje vnitřní informací, neznamená, že tato osoba uvedenou informaci využila a dopustila se tak na základě určitého nabytí nebo zcizení obchodování zasvěcené osoby, pokud tato osoba:
a)
je pro finanční nástroj, kterého se uvedená informace týká, tvůrcem trhu, nebo osobou oprávněnou jednat jako protistrana, a nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, kterých se tato informace týká, je provedeno oprávněně v rámci běžného výkonu její funkce tvůrce trhu nebo protistrany u tohoto finančního nástroje, nebo
b)
je oprávněna provádět pokyny jménem třetích stran a nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, k nimž se tento pokyn vztahuje, je provedeno jakožto oprávněný pokyn v rámci běžného výkonu zaměstnání, povolání nebo funkce této osoby.
3. Pro účely článků 8 a 14 pouhá skutečnost, že určitá osoba disponuje vnitřní informací, neznamená, že tato osoba uvedenou informaci využila a dopustila se tak na základě určitého nabytí nebo zcizení obchodování zasvěcené osoby, pokud tato osoba provádí obchod za účelem nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, přičemž tento obchod provádí v rámci plnění povinnosti, která vznikla v dobré víře a není určena k obejití zákazu obchodování zasvěcené osoby a:
a)
tato povinnost vyplývá z pokynu zadaného nebo z dohody uzavřené předtím, než dotyčná osoba získala vnitřní informaci, nebo
b)
tento obchod se provádí za účelem splnění právní nebo regulační povinnosti, která vznikla předtím, než dotyčná osoba disponovala vnitřní informací.
4. Pro účely článků 8 a 14 pouhá skutečnost, že určitá osoba disponuje vnitřní informací, neznamená, že tato osoba uvedenou informaci využila a dopustila se tak obchodování zasvěcené osoby, pokud tato osoba získala uvedenou vnitřní informaci při uskutečňování veřejného převzetí společnosti či fúze se společností, a použije uvedenou vnitřní informaci pouze za účelem uskutečnění této fúze či veřejného převzetí, za předpokladu, že ve chvíli schválení této fúze nebo přijetí nabídky ze strany akcionářů této společnosti byly veškeré vnitřní informace uveřejněny či jiným způsobem přestaly být vnitřními informacemi.
Tento odstavec se nevztahuje na postupné navyšování účasti (stake-building).
5. Pro účely článků 8 a 14 pouhá skutečnost, že určitá osoba využívá při nabytí či zcizení vlastní znalosti o tom, že se rozhodla nabýt či zcizit finanční nástroje, sama o sobě neznamená, že tato osoba využila vnitřní informaci.
6. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 5 tohoto článku, za porušení zákazu obchodování zasvěcené osoby podle článku 14 může být nicméně považován případ, kdy příslušný orgán stanoví, že v pozadí daných pokynů k obchodování, obchodů či jednání byl nelegitimní důvod.
Článek 10
Nedovolené zpřístupnění vnitřní informace
1. Pro účely tohoto nařízení dochází k nedovolenému zpřístupnění vnitřní informace tehdy, pokud osoba disponuje vnitřní informací a zpřístupní tuto informaci jakékoli jiné osobě, s výjimkou případů, kdy dojde k tomuto zpřístupnění informací v rámci běžného výkonu zaměstnání, povolání či plnění povinností.
Tento odstavec se vztahuje na všechny fyzické či právnické osoby v situacích či za okolností uvedených v čl. 8 odst. 4.
2. Pro účely tohoto nařízení se pokračující zpřístupnění doporučení nebo podnětů podle čl. 8 odst. 2 považuje za nedovolené zpřístupnění vnitřní informace podle tohoto článku v případě, že osobě, která zveřejňuje doporučení nebo podněty, je nebo by mělo být známo, že se toto jednání zakládá na vnitřní informaci.
Článek 11
Sondování trhu
1. Sondování trhu spočívá ve sdělení informací před oznámením obchodu jednomu či několika potenciálním investorům, s cílem odhadnout zájem potenciálních investorů o případný obchod a podmínky týkající se tohoto obchodu, jako je jeho případný rozsah či cena:
a)
emitentem;
b)
druhotným předkladatelem finančního nástroje, v takovém množství či hodnotě, které tento obchod odlišují od běžného obchodování, přičemž způsob prodeje se zakládá na předchozím posouzení případného zájmu potenciálních investorů;
c)
účastníkem trhu s povolenkami na emise, nebo
d)
třetí stranou jednající jménem nebo na účet osoby uvedené v písmenech a), b) či c).
2. Aniž je dotčen čl. 23 odst. 3, za sondování trhu je považováno rovněž zpřístupnění vnitřní informace osobou, která má v úmyslu učinit nabídku na převzetí cenných papírů společnosti či fúzi se společností, stranám oprávněným k těmto cenným papírům, za předpokladu, že:
a)
dotyčné informace jsou nezbytné k tomu, aby si strany oprávněné k těmto cenným papírům mohly učinit názor na to, zda jsou ochoty své cenné papíry nabídnout, a
b)
ochota stran oprávněných k cenným papírům nabídnout své cenné papíry je rozumně požadována pro rozhodnutí o tom, zda nabídka na převzetí či fúze budou učiněny.
3. Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace před zahájením sondování trhu především zváží, zda toto sondování trhu bude zahrnovat zpřístupnění vnitřní informace. Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace si svůj závěr a důvody, které jej k němu vedly, písemně zaznamená. Na žádost předá tyto písemné záznamy příslušnému orgánu. Tato povinnost se vztahuje na každý jednotlivý případ zpřístupnění informací v průběhu celého sondování trhu. Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace aktualizuje písemné záznamy uvedené v tomto odstavci odpovídajícím způsobem.
4. Pro účely čl. 10 odst. 1 se zpřístupnění vnitřní informace v průběhu sondování trhu považuje za zpřístupnění této informace v rámci běžného výkonu zaměstnání, povolání či plnění povinností, pokud účastník trhu zveřejňující vnitřní informaci splnil podmínky stanovené v odstavcích 3 a 5 tohoto článku.
5. Za účelem uplatnění odstavce 4, účastník trhu zveřejňující vnitřní informaci musí před takovýmto zpřístupněním:
a)
získat souhlas osoby, které je sondování trhu určeno, s obdržením vnitřních informací;
b)
informovat osobu, které je sondování trhu určeno, o zákazu využít tyto informace či pokusit se využít tyto informace k tomu, aby nabyla nebo zcizila, na vlastní účet či na účet třetí strany, finanční nástroje, jichž se tyto informace týkají;
c)
informovat osobu, které je sondování trhu určeno, o zákazu využít tyto informace či pokusit se využít tyto informace k tomu, aby zrušila či pozměnila pokyn, který byl již vydán a který se vztahuje na finanční nástroj, jehož se tyto informace týkají a
d)
informovat osobu, které je sondování trhu určeno, o tom, že svým souhlasem s obdržením těchto informací se zavazuje k tomu, že s těmito informacemi bude zacházet jako s vnitřními.
Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace vytvoří a uchová záznam všech informací, které předal osobě, jíž je sondování trhu určeno, včetně informací zveřejněných v souladu s písm. a) až d) prvního pododstavce, a záznamy o totožnosti potenciálních investorů, jímž byly dané informace zveřejněny, mimo jiné právnických a fyzických osob jednajících jménem potenciálního investora, a záznamy o datech a časech každého zpřístupnění informací. Na žádost předloží účastník trhu zveřejňující vnitřní informace tento záznam příslušnému orgánu.
6. Pokud zveřejněné informace přestaly být v průběhu sondování trhu vnitřními informacemi podle mínění účastníka trhu zveřejňujícího vnitřní informace, tento účastník trhu o tom co nejdříve vyrozumí osoby, které je obdržely.
Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace vede záznam o informacích podle tohoto odstavce a na žádost jej předloží příslušnému orgánu.
7. Aniž jsou dotčena ustanovení tohoto článku, osoba, které je sondování trhu určeno, sama posoudí, zda disponuje vnitřními informacemi, případně kdy přestane vnitřními informacemi disponovat.
8. Účastník trhu zveřejňující vnitřní informace uchovává záznamy uvedené v tomto článku po dobu alespoň pěti let.
9. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem ke stanovení vhodných opatření, postupů a požadavků pro vedení záznamů pro osoby v rámci plnění požadavků stanovených v odstavcích 4, 5, 6 a 8.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předá Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
10. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem pro stanovení systémů a vzorů oznámení pro osoby v rámci plnění požadavků stanovených v odstavcích 4, 5, 6 a 8 tohoto článku, zejména přesného formátu záznamů uvedených v odstavcích 4 až 8 a technických prostředků pro vhodné sdělení informací uvedených v odstavci 6 osobě, které je sondování trhu určeno.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi nejpozději do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
11. Orgán ESMA vydá obecné pokyny určené osobám, jimž je sondování trhu určeno, v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010, které se týkají:
a)
faktorů, které tyto osoby mají zohlednit, pokud jim jsou sděleny informace jako součást sondování trhu, aby posoudily, zda lze tyto informace pokládat za vnitřní;
b)
opatření, která tyto osoby mají učinit, pokud jim vnitřní informace byly sděleny, aby splnily podmínky stanovené v článcích 8 a 10 tohoto nařízení, a
c)
záznamů, které tyto osoby mají uchovávat, aby prokázaly, že splnily podmínky stanovené v článcích 8 a 10 tohoto nařízení.
Článek 12
Manipulace s trhem
1. Pro účely tohoto nařízení se jako manipulace s trhem označují následující činnosti:
a)
uzavření obchodu, zadání pokynu k obchodování nebo jiné jednání, které:
i)
dává nebo je způsobilé dávat nesprávné nebo zavádějící signály, pokud jde o nabídku, poptávku nebo cenu finančního nástroje, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise, nebo
ii)
zajišťuje nebo je způsobilé zajistit cenu jednoho nebo několika finančních nástrojů, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise na neobvyklé nebo umělé úrovni,
pokud osoba, která uzavírá obchod, vydává pokyn k obchodování nebo jinak jedná, neprokáže, že tento obchod, pokyn nebo jednání probíhá z legitimních důvodů a v souladu s uznávanými tržními postupy zavedenými podle článku 13;
b)
uzavření obchodu, zadání pokynu k obchodování nebo jiná činnost nebo jednání, které ovlivňuje nebo pravděpodobně ovlivní cenu jednoho nebo několika finančních nástrojů, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise, přičemž jsou použity fiktivní prostředky nebo jiná forma klamavého nebo lstivého jednání;
c)
šíření informací prostřednictvím médií, včetně internetu, nebo jakýmikoli jinými prostředky, které vydávají nebo budou pravděpodobně vydávat nesprávné nebo zavádějící signály týkající se nabídky, poptávky nebo ceny finančního nástroje, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise nebo zajišťují nebo pravděpodobně zajistí cenu jednoho nebo několika finančních nástrojů, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise na neobvyklé nebo umělé úrovni, včetně šíření zvěsti, pokud osoba, která tyto informace šíří, ví nebo by měla vědět, že tyto informace jsou nepravdivé nebo zavádějící;
d)
předání nepravdivých anebo zavádějících informací nebo nepravdivých nebo zavádějících vstupních údajů ve vztahu k referenční hodnotě, pokud osoba, která tyto informace či vstupní údaje předala, věděla nebo měla vědět, že jsou nepravdivé nebo zavádějící, nebo jakékoli jiné jednání, které manipuluje s výpočtem referenční hodnoty.
2. Za manipulaci s trhem je mimo jiné považováno toto jednání:
a)
jednání osoby nebo osob jednajících ve shodě směřující k získání dominantního postavení v oblasti nabídky nebo poptávky po finančním nástroji, souvisejících spotových komoditních smlouvách nebo dražených produktech odvozených od povolenek na emise, které má nebo bude pravděpodobně mít přímo nebo nepřímo za následek fixaci nákupních nebo prodejních cen nebo vytváří nebo bude pravděpodobně vytvářet jiné nespravedlivé podmínky pro obchodování;
b)
nákup nebo prodej finančních nástrojů v době otevírání nebo uzavírání trhu, který má nebo pravděpodobně bude mít účinek oklamat investory jednající na základě uvedených cen včetně zahajovacích nebo závěrečných cen;
c)
zadávání pokynů obchodnímu systému včetně jejich zrušení či jakýchkoli úprav, všemi dostupnými prostředky obchodování, včetně elektronických prostředků, jako jsou strategie algoritmického nebo vysokofrekvenčního obchodování, a které má jeden z účinků uvedených v odst. 1 písm. a) nebo b), za účelem:
i)
narušení nebo zpoždění fungování systému obchodování obchodního systému, nebo pravděpodobného dosažení tohoto účinku,
ii)
ztížení identifikace skutečných pokynů v systému obchodování obchodního systému pro další osoby, nebo pravděpodobného dosažení tohoto účinku, a to prostřednictvím zadání pokynů, které má za následek přetížení nebo destabilizaci evidence příkazů, nebo
iii)
vytvoření nebo pravděpodobného vytvoření nepravdivého nebo zavádějícího signálu o nabídce nebo poptávce po finančním nástroji nebo o jeho ceně, zejména prostřednictvím zadání pokynů na zahájení nebo posílení určitého trendu;
d)
využití příležitostného nebo pravidelného přístupu k tradičním nebo elektronickým médiím k vyslovení názoru na finanční nástroj, související spotovou komoditní smlouvu nebo dražený produkt odvozený od povolenek na emise (nebo nepřímo na jejich emitenta) po předchozím otevření pozice na tento finanční nástroj, související spotovou komoditní smlouvu nebo dražený produkt odvozený od povolenek na emise s následným prospěchem z dopadů vysloveného názoru na cenu tohoto nástroje, související spotové komoditní smlouvy nebo draženého produktu odvozeného od povolenek na emise, a to bez současného zveřejnění střetu zájmů odpovídajícím a účinným způsobem;
e)
koupě nebo prodej povolenek na emise nebo souvisejících derivátů na sekundárním trhu před dražbou konanou podle nařízení (EU) č. 1031/2010 s účinkem fixování dražebních zúčtovacích cen za dražené produkty na neobvyklých nebo umělých úrovních nebo matení účastníků dražby podávajících nabídky.
3. Pro účely použití odst. 1 písm. a) a b) a aniž jsou dotčeny formy jednání uvedené v odstavci 2, stanoví příloha I demonstrativní výčet ukazatelů týkajících se využívání fiktivních prostředků nebo jakýchkoli jiných forem klamavého nebo lstivého jednání a demonstrativní výčet ukazatelů týkajících se nepravdivých nebo zavádějících signálů a zajišťování cen.
4. Pokud je osoba uvedená v tomto článku právnickou osobou, tento článek se v souladu s vnitrostátním právem použije také na fyzické osoby, které se podílí na rozhodnutí o provedení činností na účet dotyčné právnické osoby.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35, které upřesní ukazatele uvedené v příloze I, s cílem objasnit jejich prvky a vzít v úvahu technický vývoj na finančních trzích.
Článek 13
Uznávané tržní postupy
1. Zákaz uvedený v článku 15 se nevztahuje na činnosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. a) za předpokladu, že osoba uzavírající obchod, zadávající pokyn k obchodování či jednající jinak stanoví, že tento obchod, pokyn či jednání vykonává z legitimních důvodů a v souladu s uznávanými tržními postupy zavedenými podle tohoto článku.
2. Příslušný orgán může zavést uznávaný tržní postup při zohlednění následujících kritérií:
a)
zda tržní postup stanoví významnou míru transparentnosti z hlediska trhu;
b)
zda tržní postup zajišťuje vysoký stupeň ochrany z hlediska působení tržních sil a patřičnou souhru sil nabídky a poptávky;
c)
zda tržní postup má kladný vliv na likviditu a účinnost trhu;
d)
zda tržní postup zohledňuje mechanismus obchodování na příslušném trhu a umožňuje účastníkům tohoto trhu reagovat náležitým a včasným způsobem na nově vzniklou situaci na trhu, vytvořenou tímto postupem;
e)
zda tržní postup nepředstavuje riziko pro integritu přímo nebo nepřímo souvisejících trhů, regulovaných i neregulovaných, v rámci dotčeného finančního nástroje v Unii;
f)
závěry veškerých šetření příslušného tržního postupu, která byla provedena příslušným orgánem nebo jiným orgánem, zejména pokud jde o posouzení toho, zda byla daným tržním postupem porušena pravidla nebo předpisy určené k předcházení zneužívání trhu nebo kodexy chování, bez ohledu na to, zda se týká příslušného trhu nebo trhů přímo nebo nepřímo souvisejících v rámci Unie, a
g)
strukturální charakteristiky příslušného trhu, mimo jiné, zda je regulován či nikoli, druhy obchodovaných finančních nástrojů a typy účastníků tohoto trhu, včetně míry účasti drobných investorů.
Tržní postup, který byl zaveden příslušným orgánem jako uznávaný tržní postup na určitém trhu, nelze považovat za platný pro jiné trhy, pokud příslušné orgány těchto jiných trhů uvedený postup podle tohoto článku neuznaly.
3. Dříve, než bude zaveden uznávaný tržní postup v souladu s odstavcem 2, oznámí příslušný orgán orgánu ESMA a ostatním příslušným orgánům svůj záměr zavést uznávaný tržní postup a uvede podrobné informace o posouzení provedeném podle kritérií stanovených v odstavci 2. Toto oznámení se provádí nejpozději tři měsíce předtím, než zamýšlený uznávaný tržního postup bude uplatňován.
4. Do dvou měsíců od přijetí oznámení vydá orgán ESMA stanovisko pro příslušný oznamující orgán, ve kterém posoudí slučitelnost uznávaného tržního postupu s odstavcem 2 a s regulačními technickými normami přijatými podle odstavce 7. Orgán ESMA rovněž posoudí, zda zavedení uznávaného tržního postupu nebude ohrožovat důvěru ve finanční trh Unie. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu ESMA.
5. Jestliže některý příslušný orgán zavede uznávaný tržní postup v rozporu se stanoviskem orgánu ESMA vydaným v souladu s odstavcem 4, zveřejní na svých internetových stránkách do 24 hodin od zavedení tohoto uznávaného tržního postupu oznámení, ve kterém plně vysvětlí důvody tohoto kroku, včetně zdůvodnění, proč tento uznávaný tržní postup neohrožuje důvěru v trh.
6. Domnívá-li se některý příslušný orgán, že jiný příslušný orgán zavedl uznávaný tržní postup, který nesplňuje kritéria podle odstavce 2, orgán ESMA bude v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010 dotyčným orgánům nápomocen při dosahování dohody.
Nepodaří-li se dotyčným příslušným orgánům dosáhnout dohody, může orgán ESMA přijmout rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku vypracuje orgán ESMA návrhy regulačních technických norem, které stanoví kritéria, postup a požadavky pro zavedení uznávaného tržního postupu podle odstavců 2, 3 a 4 a požadavky pro jeho zachování, ukončení nebo pro změnu podmínek pro jeho uznání.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předá Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
8. Příslušné orgány pravidelně a alespoň každé dva roky přezkoumávají uznávané tržní postupy, které přijaly, zejména s ohledem na významné změny prostředí příslušných trhů, jako jsou např. změny pravidel obchodování nebo tržních infrastruktur, s cílem rozhodnout, zda je zachovají, ukončí nebo zda změní podmínky pro jejich uznávání.
9. Orgán ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam uznávaných tržních postupů a uvede, ve kterých členských státech se tyto postupy uplatňují.
10. Orgán ESMA sleduje uplatňování uznávaných tržních postupů a předkládá Komisi každoročně zprávu o jejich uplatňování na dotčených trzích.
11. Příslušné orgány oznámí uznávané tržní postupy, které zavedly před 2. červencem 2014 orgánu ESMA do tří měsíců od vstupu regulačních technických norem podle odstavce 7 v platnost.
Uznávané tržní postupy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se v dotyčném členském státě používají, dokud příslušný orgán nepřijme rozhodnutí o pokračování daného postupu na základě stanoviska orgánu ESMA podle odstavce 4.
Článek 14
Zákaz obchodování zasvěcené osoby a nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace
Je zakázáno:
a)
provádět obchodování zasvěcené osoby nebo se o ně pokoušet;
b)
doporučovat jiné osobě, aby prováděla obchodování zasvěcené osoby, nebo ji k tomu navádět, nebo
c)
nedovoleně zveřejnit vnitřní informaci.
Článek 15
Zákaz manipulace s trhem
Je zakázáno provádět manipulaci s trhem nebo se o ni pokoušet.
Článek 16
Prevence a odhalování zneužívání trhu
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující činnost obchodního systému zavedou a zachovávají účinná opatření, systémy a postupy v souladu s články 31 a 54 směrnice 2014/65/EU zaměřené na prevenci a odhalování obchodování zasvěcené osoby a manipulace s trhem a pokusů o ně.
Osoba uvedená v prvním pododstavci ohlásí bezodkladně příslušnému orgánu obchodního systému pokyny a obchody, včetně jejich zrušení a změn, které by mohly představovat obchodování zasvěcené osoby, manipulaci s trhem či pokus o ně.
2. Osoba, která profesně sjednává nebo provádí obchody, zavede a provádí účinná opatření, systémy a postupy k detekci a hlášení podezřelých pokynů a obchodů. Má-li tato osoba důvodné podezření, že pokyn nebo obchod s jakýmkoli finančním nástrojem, ať již zadané nebo provedené v obchodním systému nebo mimo něj, by mohly představovat obchodování zasvěcené osoby, manipulaci s trhem či pokus o ně, je tato osoba povinna tuto skutečnost bez prodlení oznámit příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 3.
3. Aniž je dotčen článek 22, osoby, které profesně sjednávají nebo provádějí obchody, dodržují oznamovací předpisy členského státu, ve kterém mají sídlo nebo ústředí, nebo, v případě pobočky, členského státu, ve kterém se pobočka nachází. Oznámení se činí příslušnému orgánu tohoto členského státu.
4. Příslušné orgány uvedené v odstavci 3, které obdrží oznámení podezřelých pokynů a obchodů předají tuto informaci okamžitě příslušným orgánům dotčeného obchodního systému.
5. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, v nichž stanoví:
a)
vhodná opatření, systémy a postupy pro splnění požadavků stanovených v odstavcích 1 a 2, a
b)
vzory oznámení, které budou osoby používat v rámci plnění požadavků stanovených v odstavcích 1 a 2.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2016.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA 3
POŽADAVKY NA ZVEŘEJŇOVÁNÍ
Článek 17
Zveřejňování vnitřních informací
1. Emitent je povinen co nejdříve informovat veřejnost o vnitřních informacích, jež se tohoto emitenta přímo týkají.
Emitent zajistí, aby vnitřní informace byly zveřejněny způsobem, který umožní rychlý přístup a úplné, správné a včasné posouzení informací ze strany veřejnosti a případně v úředně určeném mechanismu podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES (24). Emitent nesmí zveřejnění vnitřních informací spojit s uváděním svých činností na trh. Emitent umístí a po dobu přinejmenším pěti let uchovává na svých internetových stránkách veškeré vnitřní informace, které je povinen zveřejnit.
Tento článek se vztahuje na emitenty, kteří požadovali nebo schválili přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na regulovaném trhu v některém z členských států nebo v případě nástrojů obchodovaných pouze v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému na emitenty, kteří schválili obchodování se svými finančními nástroji v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému nebo kteří požádali o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování v mnohostranném obchodním systému v některém z členských států.
2. Účastník trhu s povolenkami na emise je povinen účinně a včas zveřejnit vnitřní informace týkající se povolenek na emise, které drží v souvislosti se svým podnikáním, včetně činností v oblasti letectví podle vymezení v příloze I směrnice 2003/87/ES nebo zařízení ve smyslu čl. 3 písm. e) uvedené směrnice, které daný účastník, mateřská společnost nebo přidružená společnost vlastní nebo kontroluje, nebo za něž je z provozního hlediska účastník, jeho mateřská společnost nebo přidružená společnost odpovědná, a to zcela nebo částečně. Pokud jde o zařízení, musí toto sdělení obsahovat relevantní informace o kapacitě a využití zařízení, včetně plánovaných či neplánovaných odstávek těchto zařízení.
První pododstavec se nevztahuje na účastníky trhu s povolenkami na emise, pokud činnosti v oblasti letectví nebo zařízení, které vlastní, kontroluje nebo za něž je zodpovědný, produkovaly v předchozím roce emise pod úrovní minimální prahové hodnoty ekvivalentu oxidu uhličitého, a v případě zařízení, kde probíhá spalování, nepřesáhl jmenovitý tepelný příkon minimální prahovou hodnotu.
Komisi je svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35 opatření, kterými se stanoví minimální hranice ekvivalentu oxidu uhličitého a minimální hranice jmenovitého tepelného příkonu pro účely uplatnění výjimky stanovené v druhém pododstavci tohoto odstavce.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35, opatření, kterými se určí příslušný orgán pro oznamování podle odstavců 4 a 5 tohoto článku.
4. Emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise může na svou vlastní odpovědnost odložit zveřejnění vnitřních informací za předpokladu, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
okamžité zveřejnění pravděpodobně ohrozí oprávněné zájmy emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;
b)
odkladem zveřejnění pravděpodobně nedojde k uvedení veřejnosti v omyl;
c)
emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise je schopen zajistit důvěrnost těchto informací.
V případě dlouhodobého procesu, který probíhá ve fázích a který má vyústit nebo vyústí v konkrétní okolnost či událost, může emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise na svou vlastní odpovědnost zveřejnění vnitřních informací týkajících se tohoto procesu odložit za podmínek stanovených v písmenech a), b) a c) prvního pododstavce.
Pokud emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise odložil zveřejnění vnitřních informací podle tohoto odstavce, je povinen oznámit příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 3, že zveřejnění informací bylo odloženo, a poskytnout písemné vysvětlení, jakým způsobem byly splněny podmínky stanovené v tomto odstavci, okamžitě poté, co tyto informace uveřejní. Členské státy mohou alternativně zajistit, aby záznam tohoto vysvětlení byl poskytnut pouze na žádost příslušného orgánu uvedeného v odstavci 3.
5. Za účelem zachování stability finančního systému může emitent, kterým je úvěrová instituce nebo finanční instituce, na svou vlastní odpovědnost odložit zveřejnění vnitřní informace, včetně informace týkající se dočasného problému s likviditou a zejména potřeby získat od centrální banky či věřitele poslední instance dočasnou pomoc na zajištění likvidity, a to za předpokladu, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
zveřejnění vnitřních informací by mohlo ohrozit finanční stabilitu emitenta a finančního systému;
b)
odklad zveřejnění je ve veřejném zájmu;
c)
lze zajistit důvěrnost těchto informací, a
d)
příslušný orgán uvedený v odstavci 3 souhlasil s odložením za předpokladu splnění podmínek uvedených v písmenech a), b) a c).
6. Pro účely odst. 5 písm. a) až d) oznámí emitent příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 3 svůj záměr odložit zveřejnění vnitřních informací a prokáže, že podmínky uvedené v odst. 5 písm. a), b) a c) byly splněny. Příslušný orgán uvedený v odstavci 3 konzultuje ve vhodném případě s národní centrální bankou nebo makroobezřetnostním orgánem, byl-li zřízen, nebo jinak s následujícími orgány:
a)
je-li emitentem úvěrová instituce či investiční podnik, s orgánem určeným podle čl. 133 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (25);
b)
v ostatních případech neuvedených v písmenu a) s jakýmkoli jiným vnitrostátním orgánem odpovědným za dohled nad emitentem.
Příslušný orgán uvedený v odstavci 3 zajistí, aby zveřejnění vnitřních informací bylo odloženo pouze na dobu, která je nezbytná ve veřejném zájmu. Příslušný orgán uvedený v odstavci 3 alespoň jednou týdně hodnotí, zda jsou stále splněny podmínky uvedené v odst. 5 písm. a), b) a c).
Nesouhlasí-li příslušný orgán uvedený v odstavci 3 s odložením zveřejnění vnitřních informací, zveřejní emitent vnitřní informace okamžitě.
Tento odstavec se použije v případech, kdy se emitent nerozhodne o odkladu zveřejnění vnitřních informací podle odstavce 4.
Odkazy v tomto odstavci na příslušný orgán uvedený v odstavci 3 není dotčena schopnost příslušného orgánu uplatňovat své funkce jakýmkoli ze způsobů uvedených v čl. 23 odst. 1.
7. Nebylo-li zveřejnění vnitřních informací odloženo v souladu s odstavci 4 a 5 a důvěrnost těchto vnitřních informací již není zaručena, emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise zveřejní uvedené vnitřní informace co nejdříve.
Tento odstavec se týká i situací, kdy se zvěst konkrétně týká vnitřní informace, jejíž zveřejnění bylo odloženo podle odstavců 4 nebo 5, pokud je zvěst natolik přesná, že nasvědčuje tomu, že důvěrnost této informace již není zachována.
8. V případě, že emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise, nebo osoba jednající jeho jménem či na jeho účet sdělí vnitřní informaci třetí osobě při běžném výkonu zaměstnání, povolání či plnění povinností, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1, musí tuto informaci kompletně a účinně zveřejnit buď současně v případě úmyslného uveřejnění, nebo neprodleně v případě neúmyslného uveřejnění. Tento odstavec se nepoužije v případě, že osoba, která přijímá informaci, je povinna zachovávat mlčenlivost, a to bez ohledu na to, zda tato povinnost vyplývá ze zákona, předpisů, stanov nebo ze smlouvy.
9. V případě, že se obchodní systém takto rozhodne, může pro emitenty na daném trhu umístit vnitřní informace týkající se emitentů, jejichž finanční nástroje jsou přijaty k obchodování na trhu pro růst malých a středních podniků, na svých internetových stránkách namísto na internetových stránkách emitenta.
10. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které stanoví:
a)
technické prostředky pro vhodné zveřejňování vnitřních informací podle odstavců 1, 2, 8 a 9, a
b)
technické prostředky pro odklad zveřejnění vnitřních informací podle odstavců 4 a 5.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
11. Orgán ESMA vydá obecné pokyny k vytvoření informativního a neúplného seznamu oprávněných zájmů emitenta, jak je uvedeno v odst. 4 písm. a), a situací, v nichž by odložení zveřejnění vnitřních informací pravděpodobně uvedlo veřejnost v omyl, jak je uvedeno v odst. 4 písm. b).
Článek 18
Seznamy zasvěcených osob
1. Emitenti nebo osoby jednající jejich jménem nebo na jejich účet jsou povinni:
a)
sestavit seznam všech osob, které mají přístup k vnitřním informacím a které pro ně pracují na základě pracovní smlouvy nebo provádějí úkoly, na základě nichž mají přístup k vnitřním informacím, jako jsou poradci, účetní či ratingové agentury (seznam zasvěcených osob);
b)
neprodleně seznam zasvěcených osob aktualizovat v souladu s odstavcem 4, a
c)
na žádost předložit co nejdříve seznam zasvěcených osob příslušnému orgánu.
2. Emitenti nebo jakákoli osoba jednající jejich jménem nebo na jejich účet učiní veškeré přiměřené kroky k zajištění toho, aby veškeré osoby uvedené na seznamu zasvěcených osob písemně potvrdily právní a regulační povinnosti, které pro ně z této skutečnosti vyplývají, a aby si byly vědomy sankcí souvisejících s obchodováním zasvěcené osoby a nedovoleným zpřístupněním vnitřní informace.
Pokud seznam zasvěcených osob sestavuje a aktualizuje jiná osoba jednající jménem nebo na účet emitenta, je emitent nadále plně odpovědný za dodržení tohoto článku. Emitent si vždy zachovává právo přístupu k seznamu zasvěcených osob.
3. Seznam zasvěcených osob obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
totožnost každé osoby, která má přístup k vnitřním informacím;
b)
důvod, proč je tato osoba uvedena na seznamu zasvěcených osob;
c)
datum a čas, kdy tato osoba obdržela přístup k vnitřním informacím, a
d)
datum sestavení seznamu zasvěcených osob.
4. Emitenti nebo jakákoli osoba jednající jejich jménem nebo na jejich účet neprodleně aktualizují seznam zasvěcených osob, včetně data aktualizace, za těchto okolností:
a)
pokud dojde ke změně důvodu uvedení osoby na seznamu zasvěcených osob;
b)
pokud nová osoba získá přístup k vnitřním informacím a je tedy třeba ji zařadit na seznam zasvěcených osob, a
c)
pokud osoba ztrácí přístup k vnitřním informacím.
Vždy se uvádí datum a čas změny, která vedla k aktualizaci.
5. Emitenti nebo jakákoli osoba jednající jejich jménem nebo na jejich účet uchovávají seznam zasvěcených osob po dobu alespoň pěti let od chvíle, kdy byl sestaven či aktualizován.
6. Emitenti, jejichž finanční nástroje jsou přijaty k obchodování na trhu pro růst malých a středních podniků, jsou osvobozeni od povinnosti sestavit seznam zasvěcených osob, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
emitent přijme veškerá přiměřená opatření s cílem zajistit, aby veškeré osoby s přístupem k vnitřním informacím znaly právní a regulační povinnosti, které pro ně vyplývají, a byly si vědomy sankcí souvisejících s obchodováním zasvěcené osoby a nedovoleným zpřístupněním vnitřní informace, a
b)
emitent je schopný předložit na žádost příslušnému orgánu seznam zasvěcených osob.
7. Tento článek se vztahuje na emitenty, kteří požadovali nebo schválili přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na regulovaném trhu v některém z členských států nebo v případě nástroje obchodovaného pouze v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému na emitenty, kteří schválili obchodování se svými finančními nástroji v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému nebo kteří požádali o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování v mnohostranném obchodním systému v některém z členských států.
8. Odstavce 1 až 5 tohoto článku se rovněž vztahují na:
a)
účastníky trhu s povolenkami na emise ve vztahu k vnitřním informacím týkajícím se povolenek na emise, které vzniknou v souvislosti s fyzickými operacemi tohoto účastníka trhu s povolenkami na emise;
b)
všechny dražební platformy, dražitele a subjekty sledující dražby ve vztahu k dražbám povolenek na emise nebo jiných od nich odvozených dražených produktů, které se konají v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010.
9. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, kterými stanoví přesný formát seznamů zasvěcených osob a formát pro aktualizaci těchto seznamů uvedených v tomto článku.
Orgán ESMA předloží návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 19
Obchody osob s řídicí pravomocí
1. Osoby s řídicí pravomocí, jakož i osoby, jež jsou s nimi v úzce propojené, oznámí emitentovi nebo účastníku trhu s povolenkami na emise a příslušnému orgánu uvedenému v odst. 2 druhém pododstavci:
a)
v případě emitentů každý obchod uskutečněný na jejich vlastní účet, vztahující se k akciím nebo dluhovým nástrojům daného emitenta nebo k derivátům nebo k jiným finančním nástrojům s nimi spojeným;
b)
v případě účastníků trhu s povolenkami na emise každý obchod uskutečněný na jejich vlastní účet, vztahující se k povolenkám na emise, od nich odvozeným dražebním produktům nebo souvisejícím derivátům.
Toto oznámení bude učiněno neprodleně a nejpozději do tří obchodních dnů od uskutečnění uvedeného obchodu.
První pododstavec se použije, jakmile celkový objem obchodů v kalendářním roce dosáhne prahové hodnoty stanovené v odstavci 8, případně v odstavci 9.
2. Pro účely odstavce 1 a aniž je dotčeno právo každého členského státu uložit jiné oznamovací povinnosti, než jsou povinnosti uvedené v tomto článku, musí být veškeré obchody uskutečněné na vlastní účet osobami uvedenými v odstavci 1 oznámeny těmito osobami příslušným orgánům.
Platné předpisy pro oznamování, jež musí osoby uvedené v odstavci 1 dodržovat, jsou předpisy členského státu, ve kterém je emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise registrován. Oznámení se činí příslušnému orgánu dotyčného členského státu do tří pracovních dnů ode dne uskutečnění obchodu. Není-li emitent registrován v žádném členském státě, oznámí obchod příslušnému orgánu domovského členského státu v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. i) směrnice 2004/109/ES, a pokud jej nelze určit, příslušnému orgánu obchodního systému.
3. Emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise zajistí, aby informace oznámené v souladu s odstavcem 1 byly neprodleně uveřejněny, a to do tří pracovních dnů ode dne, kdy se obchod uskutečnil, a způsobem, který umožní rychlý a nediskriminační přístup k těmto informacím v souladu s prováděcími technickými normami uvedenými v čl. 17 odst. 10 písm. a).
Emitent nebo účastník trhu s povolenkami na emise využije takové sdělovací prostředky, na něž se lze rozumně spolehnout, že zajistí účinné rozšíření informací veřejnosti v celé Unii, a v případě potřeby využije úředně určený mechanismus uvedený v článku 21 směrnice 2004/109/ES.
Vnitrostátním právním předpisem lze alternativně stanovit, že dané informace může zveřejnit samotný příslušný orgán.
4. Tento článek se vztahuje na emitenty, kteří:
a)
požadovali nebo schválili přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na regulovaném trhu nebo
b)
v případě nástroje obchodovaného pouze v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému na emitenty, kteří schválili obchodování se svými finančními nástroji v mnohostranném obchodním systému či organizovaném obchodním systému nebo kteří požádali o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování v mnohostranném obchodním systému.
5. Emitenti a účastníci trhu s povolenkami na emise písemně oznámí osobám s řídicí pravomocí jejich povinnosti vyplývající z tohoto článku. Emitenti a účastníci trhu s povolenkami na emise sestaví seznam veškerých osob s řídicí pravomocí a osob, jež jsou s nimi v úzce propojené.
Osoby s řídicí pravomocí písemně oznámí osobám, jež jsou s nimi úzce propojené, jejich povinnosti vyplývající z tohoto článku a ponechají si kopii tohoto oznámení.
6. Oznámení o obchodu uvedené v odstavci 1 obsahuje tyto údaje:
a)
jméno osoby;
b)
důvod oznámení;
c)
název příslušného emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;
d)
popis a identifikátor finančního nástroje;
e)
povahu obchodu či obchodů (např. nabytí či zcizení) s uvedením, zda je obchod spojen s prováděním akciových opčních programů či s konkrétními příklady uvedenými v odstavci 7;
f)
datum a místo obchodu či obchodů, a
g)
cenu a objem obchodu či obchodů. V případě zástavy, jejíž podmínky stanoví změnu její hodnoty, je třeba tuto skutečnost zveřejnit společně s její hodnotou v den uplatnění zástavy.
7. Pro účely odstavce 1 zahrnují obchody, pro něž platí oznamovací povinnost, rovněž toto jednání:
a)
zastavení nebo půjčení finančních nástrojů osobou s řídicí pravomocí nebo jménem úzce propojené osoby uvedené v odstavci 1;
b)
obchody uskutečněné osobami, které profesně sjednávají nebo provádí obchody, nebo jinou osobou jménem osoby s řídicí pravomocí nebo osoby s ní úzce propojenou, uvedené v odstavci 1, včetně případů, kdy daná osoba jedná dle vlastního uvážení;
c)
obchody uskutečněné v rámci životního pojištění definované v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (26), pokud:
i)
pojistníkem je osoba s řídicí pravomocí nebo osoba, jež je s ní úzce propojena podle odstavce 1,
ii)
investiční riziko nese pojistník a
iii)
pojistník je oprávněn činit nebo může dle vlastního uvážení činit investiční rozhodnutí týkající se konkrétních nástrojů v rámci tohoto životního pojištění či uskutečňovat obchody týkající se konkrétních nástrojů v rámci tohoto životního pojištění.
Pro účely písmene a) není třeba oznamovat zástavu nebo obdobné zajištění týkající se finančních nástrojů v souvislosti s jejich uložením na depozitní účet, pokud a dokud tato zástava nebo zajištění nejsou určeny k zajištění konkrétního úvěrového nástroje.
Po dobu, kdy je držitel pojistné smlouvy povinen oznamovat obchody podle tohoto článku, není pojišťovna vázána oznamovací povinností.
8. Odstavec 1 se vztahuje na každý obchod uskutečněný po dosažení celkové výše 5 000 EUR za období kalendářního roku. Prahová hodnota ve výši 5 000 EUR se určí sečtením všech obchodů uvedených v odstavci 1 bez započtení.
9. Příslušný orgán může rozhodnout o navýšení prahové hodnoty stanovené v odstavci 8 na 20 000 EUR. Předtím, než tuto prahovou hodnotu zavede, informuje orgán ESMA o svém rozhodnutí a o důvodech, které jej k němu vedly, s konkrétním odkazem na tržní podmínky, a to předtím, než vyšší prahovou hodnotu zavede. Orgán ESMA na svých internetových stránkách zveřejní seznam prahových hodnot, které jsou uplatňovány v souladu s tímto článkem, a odůvodnění těchto prahových hodnot poskytnutá příslušnými orgány.
10. Tento článek se rovněž vztahuje na obchody osob s řídicí pravomocí v rámci jakékoli dražební platformy, dražitele a subjekty sledující dražby, zapojené do dražeb pořádaných podle nařízení (EU) č. 1031/2010 a osoby, jež jsou s těmito osobami úzce propojené, pokud se jejich obchody týkají povolenek na emise, jejich derivátů či od nich odvozených dražených produktů. Tyto osoby oznámí své obchody dražebním platformám, dražitelům či subjektům sledujícím dražby a příslušnému orgánu místa registrace dražební platformy, dražitele či subjektu sledujícího dražby. Informace takto oznámené musí být zveřejněny dražebními platformami, dražiteli, subjekty sledujícími dražby nebo příslušným orgánem v souladu s odstavcem 3.
11. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15, osoba s řídicí pravomocí v rámci emitenta se nesmí přímo ani nepřímo podílet na obchodech na svůj vlastní účet či na účet třetí strany v souvislosti s akciemi či dluhovými nástroji emitenta nebo deriváty či jinými s nimi souvisejícími finančními nástroji, a to během uzavřeného období 30 kalendářních dnů před oznámením průběžné finanční zprávy nebo zprávy na konci roku, kterou je emitent povinen uveřejnit v souladu s:
a)
pravidly obchodního systému, kde jsou akcie emitenta přijaty k obchodování, nebo
b)
vnitrostátními právními předpisy.
12. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15, emitent může dovolit osobě s řídicí pravomocí v jeho rámci, aby během uzavřeného období uvedeného v odstavci 11 obchodovala na svůj vlastní účet či na účet třetí strany buď:
a)
na individuálním základě s ohledem na výjimečné okolnosti vyžadující okamžitý prodej akcií, jako jsou závažné finanční potíže, nebo
b)
s ohledem na povahu daného obchodování v případě obchodů uskutečňovaných v rámci systémů zaměstnaneckých akcií, systémů spoření, nároků či oprávněnosti k akciím nebo v souvislosti s nimi nebo obchodů, kdy se podíl na výtěžku z příslušného cenného papíru nemění.
13. Komisi je v souladu s článkem 35 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými upřesní okolnosti, za kterých může emitent povolit obchodování během uzavřeného období, jak je uvedeno v odstavci 12, včetně okolností, které lze považovat za výjimečné, a druhů obchodů, které by opravňovaly k udělení povolení obchodovat.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35 opatření, kterými se stanoví druhy obchodů, jež zakládají povinnost uvedenou v odstavci 1.
15. Za účelem zajištění jednotného uplatňování odstavce 1 orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem týkajících se formátu nebo vzorové podoby, v němž mají být informace uvedené v odstavci 1 oznamovány a uveřejňovány.
Orgán ESMA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 20
Investiční doporučení a statistiky
1. Osoby, které vydávají nebo rozšiřují investiční doporučení nebo jiné informace doporučující či navrhující investiční strategii, vyvinou přiměřenou snahu o zajištění objektivní prezentace těchto informací a informují o svých zájmech nebo upozorňují na střet zájmů v souvislosti s finančními nástroji, jichž se informace týkají.
2. Veřejné instituce, které rozšiřují statistiky nebo prognózy, jež mohou mít významný vliv na finanční trhy, rozšiřují tyto statistiky objektivně a průhledně.
3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se stanoví technická opatření pro kategorie osob uvedených v odstavci 1, pro objektivní předkládání investičních doporučení nebo jiných informací doporučujících či navrhujících investiční strategii a pro uveřejňování konkrétních zájmů nebo upozorňování na střety zájmů.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Technická opatření stanovená v regulačních technických normách podle odstavce 3 se nevztahují na novináře, kteří podléhají příslušným rovnocenným právním předpisům v členských státech, včetně příslušné rovnocenné samoregulace, za předpokladu, že tyto předpisy mají obdobné účinky jako tato technická opatření. Členské státy oznámí znění těchto příslušných rovnocenných předpisů Komisi.
Článek 21
Zveřejňování nebo šíření informací ve sdělovacích prostředcích
Pro účely článku 10, čl. 12 odst. 1 písm. c) a článku 20, jsou-li informace zveřejňovány nebo šířeny a jsou-li doporučení formulována nebo šířena pro účely žurnalistiky nebo jiné formy projevu ve sdělovacích prostředcích, je třeba toto zveřejňování nebo šíření informací posoudit s ohledem na pravidla týkající se svobody tisku a svobody projevu v ostatních sdělovacích prostředcích a na pravidla nebo kodexy, jimiž se řídí výkon novinářské činnosti, s výjimkou situací:
a)
příslušné osoby nebo osoby s nimi úzce propojené získávají, přímo nebo nepřímo, výhodu nebo zisk ze zveřejňování nebo šíření zmíněných informací, nebo
b)
zveřejnění nebo šíření je činěno se záměrem uvést trh v omyl, pokud jde o nabídku, poptávku nebo cenu finančních nástrojů.
KAPITOLA 4
ORGÁN ESMA A PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY
Článek 22
Příslušné orgány
Aniž jsou dotčeny pravomoci soudních orgánů, určí každý členský stát jediný správní orgán příslušný pro účely tohoto nařízení. Členské státy o tomto orgánu informují Komisi, orgán ESMA a další příslušné orgány jiných členských států. Příslušný orgán zajistí, aby se na jeho území používala ustanovení tohoto nařízení ve vztahu k veškerým činnostem prováděným na jeho území a k činnostem prováděným v zahraničí týkajícím se nástrojů přijatých k obchodování na regulovaném trhu, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, dražené v dražební platformě nebo které jsou obchodovány v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému nebo pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v mnohostranném obchodním systému na jeho území.
Článek 23
Pravomoci příslušných orgánů
1. Příslušné orgány vykonávají své funkce a pravomoci některým z následujících způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány nebo podniky na trhu;
c)
v rámci své odpovědnosti přenesením pravomoci na jiné orgány nebo podniky na trhu;
d)
podáním žádosti u příslušných soudních orgánů.
2. Aby mohly plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, musí mít příslušné orgány v souladu s vnitrostátním právem alespoň tyto dohledové a vyšetřovací pravomoci:
a)
mít přístup k jakémukoli dokumentu a k údajům v jakékoli podobě a získat nebo pořídit jejich kopii;
b)
požadovat informace od jakékoli osoby, včetně těch, které se postupně zúčastňují předávání pokynů nebo provádění příslušných operací, jakož i jejich nadřízených, a pokud je to nutné, předvolat a vyslechnout každou takovou osobu za účelem získání informací;
c)
ve vztahu ke komoditním derivátům požadovat informace od účastníků souvisejících spotových trhů podle standardizovaných formátů, získávat zprávy o obchodech a mít přímý přístup k systémům obchodníků;
d)
provádět kontroly na místě a šetření na jiných místech, než jsou soukromá obydlí fyzických osob;
e)
s výhradou druhého pododstavce, vstupovat do prostor fyzických a právnických osob za účelem zabavení dokumentů a údajů v jakékoli formě, pokud existuje důvodné podezření, že dokumenty nebo údaje týkající se předmětu dané kontroly nebo šetření mohou být relevantní pro dokazování případu obchodování zasvěcené osoby nebo manipulace s trhem porušujícího toto nařízení;
f)
předávat záležitosti k trestnímu vyšetřování;
g)
požadovat stávající záznamy telefonních rozhovorů, elektronické komunikace nebo záznamy o datových přenosech uchovávaných investičním podnikem, úvěrovou institucí nebo finanční institucí;
h)
požadovat, pokud to není v rozporu s vnitrostátními právními předpisy, stávající záznamy o datových přenosech uchovávaných telekomunikačním operátorem v případě, kdy existuje důvodné podezření z porušení předpisů a kdy tyto záznamy mohou být relevantní pro vyšetřování porušení čl. 14 písm. a) nebo b) nebo článku 15;
i)
požadovat zmrazení nebo obstavení aktiv či obojí;
j)
pozastavit obchodování s příslušným finančním nástrojem;
k)
požadovat dočasné zrušení veškerých postupů, které jsou podle příslušného orgánu v rozporu s tímto nařízením;
l)
uložit dočasný zákaz výkonu profesionální činnosti, a
m)
přijmout všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby veřejnost byla správně informována, mimo jiné opravou zveřejněných nepravdivých nebo zavádějících informací, což se může týkat i požadavku, aby emitent nebo jiná osoba, která zveřejnila nebo šířila nepravdivé nebo zavádějící informace, zveřejnila opravné prohlášení.
Je-li v souladu s vnitrostátními právními předpisy požadováno při vstupu do prostor fyzické a právnické osoby uvedené v prvním pododstavci písm. e) předchozí povolení soudního orgánu příslušného členského státu, lze pravomoc uvedenou ve zmíněném písmenu uplatnit až po obdržení tohoto předchozího povolení.
3. Členské státy zajistí přijetí vhodných opatření tak, aby příslušné orgány měly veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro plnění jejich povinností.
Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení právních a správních předpisů přijatých v souvislosti s nabídkami na převzetí, obchody za účelem fúze a jinými obchody majícími vliv na vlastnictví společností nebo kontrolu nad společnostmi, které jsou regulovány orgány dohledu jmenovanými členskými státy podle článku 4 směrnice 2004/25/ES, jež zavádějí požadavky nad rámec požadavků vyplývajících z tohoto nařízení.
4. U osoby předávající informace příslušnému orgánu v souladu s tímto nařízením se má za to, že neporušuje žádné omezení týkající se zpřístupňování informací vyplývajícím ze smlouvy nebo právního či správního předpisu, a pro oznamující osobu nevzniká žádný typ odpovědnosti v souvislosti s jejím oznámením.
Článek 24
Spolupráce s orgánem ESMA
1. Příslušné orgány spolupracují pro účely tohoto nařízení s orgánem ESMA v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
2. Příslušné orgány neprodleně poskytnou orgánu ESMA veškeré informace nezbytné pro plnění jejích úkolů v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem za účelem určení postupů a formulářů pro výměnu informací uvedených v odstavci 2.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 25
Povinnost spolupracovat
1. Příslušné orgány spolupracují mezi sebou navzájem a s orgánem ESMA tam, kde je to nezbytné pro účely tohoto nařízení, pokud se neuplatní jedna z výjimek uvedených v odstavci 2. Příslušné orgány poskytují pomoc příslušným orgánům jiných členských států a orgánu ESMA. Především si bez zbytečného odkladu vyměňují informace a spolupracují při vyšetřování, dohledu a vymáhání práva.
Povinnost spolupráce a pomoci stanovená v prvním pododstavci se vztahuje také na Komisi, pokud jde o výměnu informací týkajících se komodit, které jsou zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy o fungování EU.
Příslušné orgány a orgán ESMA spolupracují v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010, zejména s článkem 35 uvedeného nařízení.
Pokud se členské státy rozhodly v souladu s čl. 30 odst. 1 druhým pododstavcem stanovit za porušení ustanovení tohoto nařízení podle tohoto článku trestní sankce, zajistí, aby byla přijata vhodná opatření k tomu, aby příslušné orgány měly veškeré nezbytné pravomoci ke spolupráci se soudními orgány v rámci své jurisdikce, která jim umožní získat konkrétní informace týkající se trestního vyšetřování či řízení zahájeného kvůli možnému porušení tohoto nařízení a poskytnout tyto informace ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA, aby mohly pro účely tohoto nařízení splnit svou povinnost vzájemné spolupráce a spolupráce s orgánem ESMA.
2. Příslušný orgán může odmítnout jednat na žádost o poskytnutí informací či na žádost o spolupráci na vyšetřování pouze za těchto výjimečných okolností, totiž pokud:
a)
by sdělení relevantních informací mohlo nepříznivě ovlivnit bezpečnost dotčeného členského státu, zejména co se týče boje proti terorismu a jiným závažným trestným činům;
b)
vyhovění žádosti pravděpodobně nepříznivě ovlivní vlastní vyšetřování či vymáhání práva nebo případně trestní vyšetřování;
c)
v souvislosti se stejnými činy a proti stejným osobám bylo již zahájeno soudní řízení před orgány dotčeného členského státu, nebo
d)
v dotčeném členském státě byl již vydán pravomocný rozsudek ve vztahu k těmto osobám za stejné činy.
3. Příslušné orgány a orgán ESMA spolupracují s Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (27) a s vnitrostátními regulačními orgány členských států tak, aby zajistily přijetí koordinovaného přístupu k vymáhání příslušných pravidel tam, kde se obchody, pokyny k obchodování nebo jiné kroky či jednání vztahují na jeden či více finančních nástrojů, na něž se vztahuje toto nařízení, jakož i na jeden nebo více velkoobchodních energetických produktů, na které se vztahují články 3, 4 a 5 nařízení (EU) č. 1227/2011. Při uplatňování článků 7, 8 a 12 tohoto nařízení u finančních nástrojů týkajících se velkoobchodních energetických produktů příslušné orgány zohlední specifickou povahu definic v článku 2 nařízení (EU) č. 1227/2011 a ustanovení článků 3, 4 a 5 nařízení (EU) č. 1227/2011.
4. Příslušné orgány na vyžádání neprodleně poskytují veškeré informace nutné pro účely uvedené v odstavci 1.
5. V případě, že je příslušný orgán přesvědčen o tom, že na území jiného členského státu dochází nebo došlo k jednání, které je v rozporu s ustanoveními tohoto nařízení, nebo že dochází k jednání ovlivňujícímu finanční nástroje obchodované v obchodním systému nacházejícím se v jiném členském státě, oznámí tuto skutečnost co nejpodrobněji příslušnému orgánu tohoto jiného členského státu a orgánu ESMA a v případě velkoobchodních energetických produktů agentuře ACER. Zainteresované příslušné orgány různých členských států provádějí vzájemné konzultace a konzultace s orgánem ESMA a v případě velkoobchodních energetických produktů s agenturou ACER ohledně přijetí vhodných opatření a vzájemně se informují o podstatných událostech dosavadního vývoje. Koordinují svůj postup, aby se předešlo možnému zdvojení a překrývání při uplatňování správních sankcí a jiných správních opatření, v těchto přeshraničních případech v souladu s články 30 a 31 a vzájemně si pomáhají při prosazování svých rozhodnutí.
6. Příslušný orgán jednoho členského státu může pro účely kontroly nebo šetření na místě požádat o pomoc příslušný orgán jiného členského státu.
Příslušný žádající orgán může informovat orgán ESMA o všech žádostech uvedených v prvním pododstavci. V případě šetření nebo kontroly s přeshraničním účinkem koordinuje orgán ESMA kontroly nebo šetření, je-li o to požádán některým z příslušných orgánů.
Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu nebo šetření na místě, může provést některý z následujících kroků:
a)
provést kontrolu nebo šetření na místě sám;
b)
umožnit příslušnému orgánu, který podal žádost, účastnit se kontroly nebo šetření na místě;
c)
umožnit příslušnému orgánu, který podal žádost, provést kontrolu nebo šetření na místě sám;
d)
jmenovat auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu nebo šetření na místě;
e)
rozdělit se o konkrétní úkoly související s kontrolními činnostmi s ostatními příslušnými orgány.
Příslušné orgány mohou též spolupracovat s příslušnými orgány jiných členských států v souvislosti s usnadněním vymáhání peněžitých sankcí.
7. Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU, může příslušný orgán, jehož žádosti o informace nebo pomoc podle odstavců 1, 3, 4 a 5 není v přiměřené lhůtě vyhověno nebo jehož žádost o informace nebo pomoc je zamítnuta, toto zamítnutí nebo absenci konání v přiměřeném časovém horizontu předložit orgánu ESMA.
V těchto případech může orgán ESMA jednat v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010, aniž je dotčena jeho možnost jednat v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
8. Příslušné orgány spolupracují a vyměňují si informace s příslušnými vnitrostátními a regulačními orgány třetích zemí odpovědných za související spotové trhy v případě, že mají důvodné podezření, že došlo nebo dochází k jednání, které představuje obchodování zasvěcené osoby, nedovolené zpřístupnění vnitřní informace nebo manipulaci s trhem, jež porušuje toto nařízení. Tato spolupráce zajistí konsolidovaný přehled o finančních a spotových trzích a odhalování přeshraničních případů zneužívání trhu i zneužívání napříč trhy u ukládání sankcí za ně.
V souvislosti s povolenkami na emise musí být rovněž zajištěna spolupráce a výměna informací podle prvního pododstavce se:
a)
subjektem sledujícím dražby ve vztahu k dražbám povolenek na emise nebo jiných dražených produktů na nich založených, které se konají v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010, a
b)
příslušnými orgány, správci registru, včetně hlavního správce, a dalšími veřejnými orgány pověřenými dohledem nad dodržováním směrnice 2003/87/ES.
Orgán ESMA v rámci spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány a regulačními orgány v jiných členských státech a třetích zemích vystupuje jako zprostředkovatel a koordinátor. Příslušné orgány pokud možno uzavírají ujednání o spolupráci s regulačními orgány třetích zemí odpovědnými za související spotové trhy v souladu s článkem 26.
9. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem za účelem určení postupů a formulářů pro výměnu informací a pomoc uvedených v tomto článku.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 26
Spolupráce s třetími zeměmi
1. Příslušné orgány členských států uzavírají v případě potřeby dohody o spolupráci s orgány dohledu třetích zemí, pokud jde o výměnu informací s orgány dohledu ve třetích zemích a vymáhání povinností vyplývajících z tohoto nařízení ve třetích zemích. Tyto dohody zajistí alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům umožňuje plnit své povinnosti podle tohoto nařízení.
Příslušný orgán informuje orgán ESMA a ostatní příslušné orgány, pokud navrhuje uzavřít takové dohody.
2. Kdykoli je to možné, orgán ESMA usnadňuje a koordinuje rozvoj dohod o spolupráci mezi příslušnými orgány a orgány dohledu třetích zemí.
Za účelem zajištění důsledné harmonizace tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem obsahující vzorovou dohodu o spolupráci, kterou, je-li to možné, mají používat příslušné orgány členských států.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předá Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v druhém pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Kdykoli je to možné, orgán ESMA rovněž mezi příslušnými orgány usnadňuje a koordinuje výměnu informací získaných od orgánů dohledu třetích zemí, které mohou být důležité pro přijetí opatření podle článků 30 a 31.
3. Příslušné orgány uzavírají dohody o výměně informací s orgány dohledu třetích zemí pouze tehdy, pokud sdělované informace podléhají zárukám profesního tajemství, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 27. Účelem této výměny informací je plnění úkolů těchto příslušných orgánů.
Článek 27
Profesní tajemství
1. Na veškeré vnitřní informace přijaté, vyměněné nebo předané podle tohoto nařízení se vztahují podmínky profesního tajemství stanovené v odstavci 2 a 3.
2. Veškeré informace, které se týkají obchodních nebo provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, vyměňované mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení se považují za vnitřní a podléhají požadavkům profesního tajemství s výjimkou případů, kdy příslušný orgán v okamžiku jejich předání uvede, že dané informace mohou být sdělovány nebo pokud je jejich sdělení nezbytné pro účely soudního řízení.
3. Povinnost mlčenlivosti v rámci profesního tajemství se vztahuje na všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušný orgán nebo jakýkoli orgán nebo podnik na trhu, na něhož příslušný orgán přenesl své pravomoci, včetně auditorů a odborníků smluvně najatých příslušným orgánem. Informace, na něž se vztahuje profesní tajemství, nesmějí být sděleny žádné jiné osobě nebo orgánu, vyjma na základě ustanovení unijního a vnitrostátního práva.
Článek 28
Ochrana osobních údajů
Pokud jde o zpracování osobních údajů v rámci tohoto nařízení, plní příslušné orgány své úkoly pro účely tohoto nařízení v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES. Pokud jde o zpracování osobních údajů orgánem ESMA v rámci tohoto nařízení, řídí se orgán ESMA ustanoveními nařízení (ES) č. 45/2001.
Osobní údaje se uchovávají po dobu nejvýše pěti let.
Článek 29
Poskytnutí osobních údajů třetím zemím
1. Příslušný orgán členského státu může předávat osobní údaje do třetích zemí za předpokladu, že jsou splněny požadavky směrnice 95/46/ES, a pouze po posouzení jednotlivých případů. Příslušný orgán se ujistí, že je předání nezbytné pro účely tohoto nařízení a že tato třetí země nepředá údaje jiné třetí zemi bez výslovného písemného souhlasu a splnění podmínek stanovených příslušným orgánem členského státu.
2. Příslušný orgán členského státu předá orgánu dohledu třetí země osobní údaje získané od příslušného orgánu jiného členského státu pouze v případě, že příslušný orgán daného členského státu získal výslovný souhlas od příslušného orgánu, který tyto údaje předal, a případně pokud jsou tyto údaje předány pouze pro účely, pro které tento příslušný orgán dal svůj souhlas.
3. V případě, že dohoda o spolupráci umožňuje výměnu osobních údajů, musí být v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
KAPITOLA 5
SPRÁVNÍ OPATŘENÍ A SANKCE
Článek 30
Správní sankce a jiná správní opatření
1. Aniž jsou dotčeny trestní sankce a aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů v souladu s článkem 23, členské státy poskytnou v souladu s vnitrostátním právem příslušným orgánům pravomoc přijmout příslušné správní sankce a jiná správní opatření v případě alespoň těchto porušení:
a)
porušení článků 14 a 15, čl. 16 odst. 1 a 2, čl. 17 odst. 1, 2, 4, 5 a 8, čl. 18 odst. 1 až odst. 6, čl. 19 odst. 1, 2, 3, 5, 6, 7 a 11 a čl. 20 odst. 1, a
b)
neposkytnutí spolupráce či nevyhovění v souvislosti s vyšetřováním, kontrolou nebo žádostí podle čl. 23 odst. 2.
Členské státy mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce podle prvního pododstavce, pokud jsou k 3. červenci 2016 porušení uvedená v prvním pododstavci písm. a) a b) již předmětem trestních sankcí podle jejich vnitrostátních právních předpisů. V takovémto případě členské státy oznámí Komisi a orgánu ESMA podrobně příslušné části jejich trestněprávních předpisů.
Do 3. července 2016 oznámí členské státy Komisi a orgánu ESMA podrobně předpisy uvedené v prvním a druhém pododstavci. Členské státy oznámí Komisi a orgánu ESMA neprodleně také všechny jejich následné změny.
2. Členské státy v souladu s vnitrostátním právem zajistí, aby v případě porušení uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) měly příslušné orgány pravomoc ukládat alespoň následující správní sankce a přijmout alespoň následující správní opatření:
a)
příkaz osobě odpovědné za porušení, aby toto jednání ukončila a zdržela se jeho opakování;
b)
vrácení zisku plynoucího z porušení nebo ztráty, které se dotyčná osoba díky porušením vyhnula, pokud je lze zjistit;
c)
veřejné upozornění, které označuje osobu odpovědnou za porušení a povahu tohoto porušení;
d)
odnětí nebo pozastavení oprávnění investičního podniku;
e)
dočasný zákaz výkonu řídicí funkce v investičních podnicích pro jakoukoli osobu s řídicí pravomocí v investičním podniku nebo pro jakoukoli jinou fyzickou osobu, která nese za porušení odpovědnost;
f)
v případě opakovaného porušení článků 14 nebo 15 trvalý zákaz výkonu řídicí funkce v investičních podnicích pro jakoukoli osobu s řídicí pravomocí v investičním podniku nebo pro jakoukoli jinou fyzickou osobu, která nese za porušení odpovědnost;
g)
dočasný zákaz obchodování na vlastní účet pro jakoukoli osobu s řídicí pravomocí v investičním podniku nebo pro jakoukoli jinou fyzickou osobu, která nese za porušení odpovědnost;
h)
nejvyšší správní peněžité sankce ve výši alespoň trojnásobku výše dosaženého zisku nebo zamezené ztráty, jež jsou důsledkem porušení, pokud je lze stanovit;
i)
pokud jde o fyzické osoby, nejvyšší správní peněžité sankce ve výši alespoň:
i)
5 000 000 EUR v případě porušení článků 14 a 15, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014,
ii)
1 000 000 EUR v případě porušení článků 16 a 17, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014, a
iii)
500 000 EUR v případě porušení článků 18, 19 a 20, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014;
j)
pokud jde o právnické osoby, nejvyšší správní peněžité sankce ve výši alespoň:
i)
15 000 000 EUR nebo 15 % celkového ročního obratu této právnické osoby podle poslední dostupné účetní závěrky schválené řídicím orgánem v případě porušení článků 14 a 15, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014,
ii)
2 500 000 EUR nebo 2 % jejího celkového ročního obratu podle poslední dostupné účetní závěrky schválené řídicím orgánem v případě porušení článků 16 a 17, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014,
iii)
1 000 000 EUR v případě porušení článků 18, 19 a 20, nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, ve výši odpovídající hodnoty v národní měně ke dni 2. července 2014.
Odkazy na příslušný orgán v tomto odstavci není dotčena schopnost příslušného orgánu uplatňovat své funkce jakýmkoli ze způsobů uvedených v čl. 23 odst. 1.
Pro účely prvního pododstavce písm. j) bodů i) a ii), pokud je právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem, který je povinen sestavovat konsolidované účetní závěrky podle směrnice 2013/34/EU (28), je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných účetních směrnic - směrnice Rady 86/635/EHS (29) pro banky a směrnice Rady 91/674/EHS (30) pro pojišťovny - vyplývající z nejnovější dostupné konsolidované účetní závěrky schválené řídicím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Členské státy mohou pro uvedené příslušné orgány stanovit i jiné pravomoci vedle těch, které jsou uvedeny v odstavci 2, a mohou stanovit vyšší úrovně sankcí, než jsou ty, které stanovuje uvedený odstavec.
Článek 31
Výkon pravomocí v oblasti dohledu a ukládání sankcí
1. Členské státy zajistí, že při určování druhu a úrovně správních sankcí vezmou příslušné orgány v úvahu veškeré významné okolnosti, včetně, bude-li to vhodné:
a)
závažnosti a délky trvání porušení;
b)
míry odpovědnosti osoby odpovědné za porušení;
c)
finanční síly osoby odpovědné za porušení, což je vyjádřeno například celkovým obratem právnické osoby nebo ročním příjmem fyzické osoby;
d)
významu realizovaného zisku nebo zamezených ztrát pro osobu odpovědnou za porušení, pokud je lze určit;
e)
úrovně spolupráce osoby odpovědné za porušení s příslušným orgánem, aniž by byla dotčena nutnost zajistit vrácení realizovaných zisků či zamezených ztrát;
f)
předchozího porušení osobou odpovědnou za porušení, a
g)
opatření, která poté, co k porušení došlo, přijala osoba odpovědná za porušení pro to, aby se dané porušení neopakovalo.
2. Příslušné orgány při výkonu svých pravomocí ukládat správní sankce a jiná správní opatření podle článku 30 navzájem úzce spolupracují, aby zajistily, že výkon jejich pravomoci v oblasti dohledu, vyšetřovací pravomoci a ukládané správní sankce a přijímaná jiná správní opatření jsou účinné a přiměřené podle tohoto nařízení. Své činnosti koordinují v souladu s článkem 25, aby se při výkonu svých pravomocí v oblasti dohledu a vyšetřovacích pravomocí a při ukládání správních sankcí v přeshraničních případech předešlo zdvojení a překrývání.
Článek 32
Oznamování porušení
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zavedly účinné mechanismy, které umožní oznamování skutečných nebo možných porušení tohoto nařízení příslušným orgánům.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro příjem oznámení o porušení a následná opatření včetně zavedení bezpečných komunikačních kanálů pro tato oznámení;
b)
přiměřenou ochranu pro osoby pracující na základě pracovní smlouvy, v rámci jejich zaměstnání, které oznámí porušení nebo které jsou obviněny z porušení, a to přinejmenším před odplatou, diskriminací a ostatními druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu osobních údajů jak osoby, která oznamuje porušení, tak fyzické osoby, která se tohoto porušení údajně dopustila, včetně ochrany v souvislosti se zachováním mlčenlivosti o jejich totožnosti, a to ve všech fázích řízení a aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy vyžadující zveřejnění těchto informací v rámci vyšetřování nebo následných soudních řízení.
3. Členské státy požadují, aby zaměstnavatelé vykovávající činnosti, které jsou regulovány regulací finančních služeb, zavedli pro své zaměstnance vhodné vnitřní postupy, které jim umožní oznámit porušení tohoto nařízení.
4. Členské státy mohou zavést finanční pobídky pro osoby, které nabízejí relevantní informace o možném porušení tohoto nařízení, jež jsou poskytovány v souladu s vnitrostátním právem, pokud pro tyto osoby již neexistují jiné právní nebo smluvní povinnosti oznamovat tyto informace a za předpokladu, že tyto informace jsou nové a že vedou k uložení správní nebo trestní sankce nebo přijetí jiného správního opatření za porušení tohoto nařízení.
5. Komise přijme prováděcí akty za účelem upřesnění postupů uvedených v odstavci 1, včetně způsobu oznamování a následných zpráv, a opatření na ochranu osob zaměstnaných na základě pracovní smlouvy a opatření na ochranu osobních údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 36 odst. 2.
Článek 33
Výměna informací s orgánem ESMA
1. Příslušné orgány poskytnou orgánu ESMA každoročně souhrnné informace o všech správních sankcích a jiných správních opatřeních uložených příslušným orgánem v souladu s články 30, 31 a 32. Orgán ESMA tyto informace zveřejní ve výroční zprávě. Příslušné orgány rovněž poskytnou orgánu ESMA každoročně anonymizované a souhrnné údaje o veškerých správních šetřeních uskutečněných v souladu s uvedenými články.
2. Pokud členské státy v souladu s čl. 30 odst. 1 druhým pododstavcem stanovily za porušení uvedená ve zmíněném článku trestní sankce, poskytnou jejich příslušné orgány orgánu ESMA každoročně anonymizované a souhrnné údaje o veškerých uskutečněných trestních šetřeních a trestních sankcích uložených soudními orgány v souladu s články 30, 31 a 32. Orgán ESMA zveřejní údaje o uložených trestních sankcích ve výroční zprávě.
3. V případě, že příslušný orgán uveřejnil správní nebo trestní sankce či jiná správní opatření, oznámí je současně orgánu ESMA.
4. Pokud se uveřejněné správní nebo trestní sankce či jiná správní opatření vztahují na investiční podnik povolený v souladu se směrnicí 2014/65/EU, uvede orgán ESMA odkaz na uveřejněnou sankci či opatření v rejstříku investičních podniků podle čl. 5 odst. 3 uvedené směrnice.
5. Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem za účelem určení postupů a formulářů pro výměnu informací uvedených v tomto článku.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. července 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 34
Zveřejnění rozhodnutí
1. S výhradou třetího pododstavce, příslušné orgány uveřejní jakékoli rozhodnutí o uložení správní sankce či jiného správního opatření za porušení tohoto nařízení na svých internetových stránkách ihned poté, co osoba, jíž se toto rozhodnutí týká, byla o tomto rozhodnutí informována. Při tomto zveřejnění se uvedou alespoň informace o druhu a povaze porušení a totožnosti osoby, které se týká dané rozhodnutí.
První pododstavec se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti uveřejnění těchto údajů za to, že uveřejnění totožnosti právnické osoby, jíž se toto rozhodnutí týká, nebo osobních údajů fyzické osoby by bylo nepřiměřené, nebo pokud by toto uveřejnění ohrozilo probíhající vyšetřování nebo stabilitu finančních trhů, příslušné orgány:
a)
zveřejnění rozhodnutí odloží, dokud důvody pro toto odložení nepominou;
b)
rozhodnutí uveřejní anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto zveřejnění zajistí účinnou ochranu dotyčných osobních údajů;
c)
rozhodnutí neuveřejní v případě, že příslušný orgán má za to, že toto zveřejnění v souladu s písmeny a) nebo b) nebude dostatečné, aby zajistilo, že:
i)
stabilita finančních trhů nebude ohrožena, nebo
ii)
zveřejnění těchto rozhodnutí je nepřiměřené s ohledem na opatření, která jsou považována za méně významná.
Pokud se příslušný orgán rozhodne zveřejnit rozhodnutí anonymně podle třetího pododstavce písm. b), může odložit zveřejnění příslušných údajů na přiměřenou dobu, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění během této doby pominou.
2. Je-li rozhodnutí předmětem odvolání k vnitrostátnímu soudnímu, správnímu či jinému orgánu, příslušné orgány rovněž tuto informaci okamžitě zveřejní na svých internetových stránkách, stejně jako veškeré následné informace týkající se výsledku takového odvolání. Každé rozhodnutí, kterým se ruší rozhodnutí, proti němuž lze podat odvolání, se rovněž uveřejňuje.
3. Příslušné orgány zajistí, aby každé rozhodnutí, které se uveřejní v souladu s tímto článkem, zůstalo dostupné na jejich internetových stránkách po dobu alespoň pěti let od jeho uveřejnění. Osobní údaje obsažené v rámci zveřejnění se ponechají na internetových stránkách příslušného orgánu po dobu, která je nezbytně nutná v souladu s platnými předpisy pro ochranu údajů.
KAPITOLA 6
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 35
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 5 a 6, čl. 12 odst. 5, čl. 17 odst. 2 třetím pododstavci, čl. 17 odst. 3 a čl. 19 odst. 13 nebo 14 je svěřena Komisi na dobu neurčitou ode dne 2. července 2014.
3. Přenesení pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 5 a 6, čl. 12 odst. 5, čl. 17 odst. 2 třetím pododstavci, čl. 17 odst. 3 a čl. 19 odst. 13 nebo 14 mohou Evropský parlament nebo Rada kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 6 odst. 5 a 6, čl. 12 odst. 5, čl. 17 odst. 2 třetím pododstavci, čl. 17 odst. 3 nebo čl. 19 odst. 13 nebo 14 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 36
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (31). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA 7
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 37
Zrušení směrnice 2003/6/ES a jejích prováděcích předpisů
Směrnice 2003/6/ES a směrnice Komise 2004/72/ES (32), 2003/125/ES (33) a 2003/124/ES (34) a nařízení Komise (ES) č. 2273/2003 (35) se zrušují s účinkem ode dne 3. července 2016. Odkazy na směrnici 2003/6/ES se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II tohoto nařízení.
Článek 38
Zpráva
Komise do 3. července 2019 podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, případně spolu s legislativním návrhem na jeho změny. Tato zpráva posoudí mimo jiné:
a)
vhodnost zavedení společných pravidel, pokud jde o potřebu toho, aby všechny členské státy byly povinny zavést správní sankce za obchodování zasvěcené osoby a manipulaci s trhem;
b)
skutečnost, zda je definice vnitřních informací dostačující k pokrytí veškerých informací, které příslušné orgány potřebují k tomu, aby účinně bojovaly proti zneužití trhu;
c)
vhodnost podmínek, za kterých je vydáván zákaz obchodování v souladu s čl. 19 odst. 11, s cílem určit, zda existují další okolnosti, za nichž by měl být zákaz udělen;
d)
posouzení možnosti vytvoření rámce Unie pro dohled nad evidencí příkazů napříč trhy v souvislosti se zneužitím trhu včetně doporučení pro takový rámec, a
e)
oblast působnosti ustanovení o referenčních hodnotách.
Pro účely výše prvního pododstavce písmene a) orgán ESMA vypracuje přehled o uplatňování správních sankcí a pokud se členské státy rozhodly zavést v souladu s čl. 30 odst. 1 za porušení tohoto nařízení podle uvedeného článku trestní sankce, provádění těchto trestních sankcí v členských státech. Tento přehled zahrnuje rovněž veškeré údaje předložené podle čl. 33 odst. 1 a 2.
Článek 39
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se od 3. července 2016 s výjimkou čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 5 odst. 6, čl. 6 odst. 5 a 6, čl. 7 odst. 5, čl. 11 odst. 9, 10 a 11, čl. 12 odst. 5, čl. 13 odst. 7 a 11, čl. 16 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhého pododstavce, čl. 17 odst. 3, 10 a 11, čl. 18 odst. 9, čl. 19 odst. 13, 14 a 15, čl. 20 odst. 3, čl. 24 odst. 3, čl. 25 odst. 9, čl. 26 odst. 2 druhého, třetího a čtvrtého pododstavce, čl. 32 odst. 5 a čl. 33 odst. 5, které se použijí ode dne 2. července 2014.
3. Členské státy do 3. července 2016 přijmou nezbytná opatření pro dosažení souladu s články 22, 23 a 30, čl. 31 odst. 1 a články 32 a 34.
4. Odkazy v tomto nařízení na směrnici 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 se do 3. ledna 2017 považují za odkazy na směrnici 2004/39/ES v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV směrnice 2014/65/EU, pokud uvedená srovnávací tabulka obsahuje ustanovení uvedené ve směrnici 2004/39/ES.
Pokud ustanovení této směrnice odkazují na organizované obchodní systémy, trhy pro růst malých a středních podniků, povolenky na emise nebo dražené produkty odvozené od povolenek na emise, tato ustanovení se použijí na organizované obchodní systémy, trhy pro růst malých a středních podniků, povolenky na emise nebo dražené produkty odvozené od povolenek na emise do 3. ledna 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 596/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
privind abuzul de piață (regulamentul privind abuzul de piață) și de abrogare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivelor 2003/124/CE, 2003/125/CE și 2004/72/CE ale Comisiei
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
O piață internă autentică a serviciilor financiare este esențială pentru creșterea economică și crearea de locuri de muncă în Uniune.
(2)
O piață financiară integrată, eficientă și transparentă necesită integritatea pieței. Funcționarea fără probleme a piețelor titlurilor de valoare și încrederea publică în piețe sunt condiții prealabile pentru creștere economică și bunăstare. Abuzul de piață periclitează integritatea piețelor financiare și încrederea publică în titlurile de valoare și instrumentele financiare derivate.
(3)
Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) a completat și a actualizat cadrul legislativ al Uniunii cu scopul de a proteja integritatea pieței. Cu toate acestea, date fiind evoluțiile legislative, de piață și tehnologice care au avut loc de la intrarea în vigoare a directivei respective, care au modificat semnificativ peisajul financiar, acea directivă ar trebui înlocuită. De asemenea, este necesar un instrument legislativ nou pentru a asigura existența normelor uniforme, claritatea conceptelor-cheie și existența unui cadru unic de reglementare în conformitate cu concluziile raportului din 25 februarie 2009 a grupului la nivel înalt pentru supraveghere financiară în UE, condus de Jacques de Larosière („grupul de Larosière”).
(4)
Este necesar să se stabilească un cadru mai uniform și mai solid pentru a menține integritatea pieței și pentru a se evita potențialele arbitraje de reglementare, pentru a se asigura responsabilitatea în cazul încercărilor de manipulare și pentru a se asigura o certitudine juridică mai mare și norme mai puțin complexe pentru participanții la piață. Prezentul regulament are drept obiectiv să contribuie în mod decisiv la buna funcționare a pieței interne și, în consecință, ar trebui să se bazeze pe articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), astfel cum a fost interpretat în mod consecvent în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene.
(5)
Pentru a elimina ultimele obstacole în calea comerțului și denaturările semnificative ale concurenței rezultate din diferențele dintre legislațiile naționale și pentru a evita reapariția unor obstacole în calea comerțului și denaturări semnificative ale concurenței, este necesară adoptarea unui regulament care să stabilească o interpretare mai uniformă a cadrului Uniunii privind abuzul de piață, care să definească în mod clar normele aplicabile în toate statele membre. Structurarea cerințelor referitoare la abuzul de piață sub forma unui regulament va asigura aplicabilitatea directă a acestor cerințe. Acest lucru ar trebui să asigure condiții uniforme, evitându-se cerințele naționale divergente care ar putea rezulta în urma transpunerii unei directive. Prezentul regulament va necesita ca toate persoanele să respecte aceleași reguli în întreaga Uniune. De asemenea, prezentul regulament va reduce complexitatea reglementărilor și a costurilor de conformare pentru firme, în special în cazul firmelor care desfășoară activități transfrontaliere, și, în același timp, va contribui la eliminarea denaturărilor concurenței.
(6)
Comunicarea Comisiei din 25 iunie 2008 privind un „Small Business Act” pentru Europa solicită Uniunii și statelor membre să definească norme în vederea reducerii sarcinilor administrative, a adaptării legislației la nevoile emitenților pe piețele întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și a facilitării accesului emitenților respectivi la finanțare. O serie de prevederi ale Directivei 2003/6/CE impun sarcini administrative pentru emitenți, mai ales pentru cei ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, sarcini care ar trebui diminuate.
(7)
Abuzul de piață este un concept care cuprinde comportamentul ilegal pe piețele financiare și, în sensul prezentului regulament, ar trebui înțeles ca fiind compus din utilizarea abuzivă, divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate și manipularea pieței. Un astfel de comportament dăunează transparenței integrale și corespunzătoare a pieței, care este o condiție prealabilă pentru tranzacționare pentru toți actorii economici de pe piețele financiare integrate.
(8)
Domeniul de aplicare al Directivei 2003/6/CE s-a concentrat pe instrumente financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată. Cu toate acestea, în ultimii ani instrumentele financiare au fost tranzacționate tot mai mult prin sisteme multilaterale de tranzacționare (MTF-uri). Există, de asemenea, instrumente financiare care sunt tranzacționate numai prin intermediul altor tipuri de sisteme organizate de tranzacționare (OTF-uri) sau numai extrabursier. Prin urmare, domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să includă orice instrumente financiare tranzacționate pe o piață reglementată, în cadrul unui MTF sau al unui OTF, precum și orice alt comportament sau acțiune care influențează un astfel de instrument financiar, indiferent dacă se desfășoară sau nu într-un loc de tranzacționare. În cazul anumitor tipuri de MTF-uri care, la fel ca și piețele reglementate, ajută societățile să obțină finanțare participativă, interdicția abuzului de piață se aplică, de asemenea, atunci când s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe această piață. Prin urmare, domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să includă instrumente financiare pentru care a fost depusă cererea de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF. Acest fapt ar trebui să îmbunătățească nivelul de protecție al investitorilor, să mențină integritatea piețelor și să asigure faptul că abuzul de piață al unor astfel de instrumente este interzis în mod clar.
(9)
Pentru a se asigura transparența, operatorii de pe o piață reglementată, un MTF sau un OTF ar trebui să notifice fără întârziere autoritatea lor competentă cu privire la detaliile instrumentelor financiare pe care le-au admis la tranzacționare, pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare sau care au fost tranzacționate la locul de tranzacționare al acestora. O a doua notificare ar trebui efectuată atunci când instrumentul încetează să mai fie admis la tranzacționare. Astfel de obligații ar trebui să se aplice, de asemenea, instrumentelor financiare pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare aferent și instrumentelor financiare care au fost admise la tranzacționare înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Notificările ar trebui transmise Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) de către autoritățile competente și ESMA ar trebui să publice o listă a tuturor instrumentelor financiare notificate. Prezentul regulament se aplică instrumentelor financiare, indiferent dacă acestea sunt sau nu incluse în lista publicată de ESMA.
(10)
Este posibil ca anumite instrumente financiare care nu sunt tranzacționate într-un loc de tranzacționare să fie folosite în scopul de a comite abuz de piață. Acestea includ instrumente financiare al căror preț sau valoare depinde sau are efect asupra instrumentelor financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare sau a căror tranzacționare are efect asupra prețului sau valorii altor instrumente financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare. Exemplele de cazuri în care astfel de instrumente pot fi folosite în scopul de a comite abuz de piață cuprind informațiile privilegiate care se referă la o acțiune sau la o obligațiune care pot fi folosite pentru a cumpăra un instrument derivat al respectivei acțiuni sau obligațiuni, sau un index a cărui valoare depinde de respectiva acțiune sau obligațiune. Atunci când un instrument financiar este folosit ca preț de referință, un instrument derivat tranzacționat extrabursier poate fi folosit pentru a beneficia de prețuri manipulate sau poate fi folosit pentru a manipula prețul unui instrument financiar tranzacționat într-un loc de tranzacționare. Un alt exemplu este emisiunea prevăzută a unei noi tranșe de titluri de valoare, care altfel nu intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dar a căror tranzacționare ar putea afecta prețul sau valoarea titlurilor de valoare listate existente care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament. Prezentul regulament acoperă, de asemenea, situația în care prețul sau valoarea unui instrument tranzacționat într-un loc de tranzacționare depinde de un instrument tranzacționat extrabursier. Același principiu ar trebui să se aplice și contractelor spot pe mărfuri, ale căror prețuri sunt bazate pe prețul unui instrument derivat, precum și achiziției de contracte spot pe mărfuri la care se raportează instrumentele financiare.
(11)
Tranzacțiile cu titluri de valoare sau instrumente asociate pentru stabilizarea titlurilor de valoare sau tranzacțiile cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare pot fi justificate de motive economice și de aceea, în anumite circumstanțe, ar trebui să fie exceptate de la interdicțiile de abuz de piață, cu condiția ca acțiunile să se desfășoare cu transparența necesară, publicându-se informațiile relevante privind programul de stabilizare sau de răscumpărare.
(12)
Tranzacțiile cu acțiuni proprii efectuate în cadrul programelor de răscumpărare și stabilizarea unui instrument financiar care nu beneficiază de derogări în temeiul prezentului regulament nu ar trebui în sine considerate abuz de piață.
(13)
Statele membre, statele membre ale Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), ministerele și alte agenții, vehiculele cu scop special ale unuia sau ale mai multor state membre, precum și Uniunea și anumite organisme publice sau persoane care acționează în numele acestora nu ar trebui să întâmpine obstacole în aplicarea politicii monetare, valutare sau de gestionare a datoriei publice atât timp cât aceste activități sunt realizate în interesul public și numai în scopul realizării acestor politici. Nici tranzacțiile sau ordinele executate sau comportamentul Uniunii, al unei societăți vehicul cu scop special al unuia sau mai multor state membre, al Băncii Europene de Investiții, al Mecanismului european de stabilitate sau al unei instituții financiare internaționale înființate de unul sau mai multe state membre nu ar trebui să aibă restricții în ceea ce privește mobilizarea finanțării și acordarea de asistență financiară în beneficiul membrilor săi. O astfel de derogare de la domeniul de aplicare al prezentului regulament poate, în conformitate cu prezentul regulament, să fie extinsă la anumite organisme publice însărcinate cu sau care intervin în gestionarea datoriei publice și la băncile centrale din țările terțe. În același timp, derogările acordate în favoarea politicii monetare, valutare sau de gestionare a datoriei publice nu ar trebui extinse la cazurile în care respectivele organisme se angajează în tranzacții, ordine sau comportamente care au alt scop decât realizarea acestor politici sau la cazurile în care persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează în tranzacții, ordine sau comportamente în nume propriu.
(14)
Investitorii rezonabili își întemeiază deciziile de investiții pe informațiile de care dispun deja, adică pe informațiile disponibile ex ante. În consecință, pentru a ști dacă un investitor rezonabil ar ține seama, în momentul luării unei decizii de investiție, de o informație dată, ar trebui analizate informațiile disponibile ex ante. O astfel de evaluare trebuie să țină seama de impactul anticipat al informației respective în contextul activității globale a emitentului în cauză, de fiabilitatea sursei de informație și de orice alte variabile ale pieței care ar putea, eventual, exercita o influență asupra instrumentelor financiare, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii, în circumstanțele date.
(15)
Informațiile disponibile ex post pot servi la verificarea prezumției că informațiile disponibile ex ante ar fi fost de natură să modifice prețurile, dar acestea nu ar trebui să fie folosite pentru a lua măsuri împotriva unor persoane care au ajuns la concluzii rezonabile pe baza informațiilor ex ante de care dispuneau.
(16)
Când informațiile privilegiate se referă la un proces care se desfășoară în etape, fiecare etapă a procesului, precum și întregul proces ar putea reprezenta informații privilegiate. O etapă intermediară a unui proces prelungit poate reprezenta ea însăși un set de circumstanțe sau un eveniment existent sau legat de care există o previziune realistă că va apărea sau că se va produce, pe baza evaluării generale a factorilor care există la un anumit moment. Totuși, noțiunea respectivă nu ar trebui interpretată în sensul că trebuie să se țină seama de amploarea efectului respectivului set de circumstanțe sau al evenimentului respectiv asupra prețurilor instrumentelor financiare respective. O etapă intermediară ar trebui considerată drept informație privilegiată dacă, prin ea însăși, îndeplinește criteriile privind informațiile privilegiate prevăzute în prezentul regulament.
(17)
Informațiile care se referă la un eveniment sau la un set de circumstanțe ce reprezintă o etapă intermediară în cadrul unui proces prelungit se pot referi, de exemplu, la stadiul negocierilor contractuale, la termenii conveniți provizoriu în cadrul acestor negocieri, la posibilitatea plasării de instrumente financiare, la condițiile în care vor fi comercializate instrumentele financiare, la termenii provizorii conveniți pentru plasarea instrumentelor financiare sau la analizarea posibilității de a include un instrument financiar într-un index major sau la eliminarea unui instrument financiar din respectivul index.
(18)
Certitudinea juridică a participanților la piață ar trebui consolidată prin definirea mai nuanțată a două dintre elementele esențiale din definiția informațiilor privilegiate, respectiv caracterul precis al acestei informații și amploarea impactului potențial al acesteia asupra prețului instrumentelor financiare, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. Pentru instrumentele derivate care sunt produse energetice angro ar trebui să fie considerate drept informații privilegiate în special informațiile care trebuie făcute publice în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5).
(19)
Prezentul regulament nu intenționează să interzică discuțiile de natură generală referitoare la evoluțiile afacerilor și ale pieței între acționari și personalul de conducere cu privire la un emitent. Astfel de relații sunt esențiale pentru funcționarea eficientă a piețelor și nu ar trebui interzise prin prezentul regulament.
(20)
Piețele spot și piețele instrumentelor derivate conexe sunt strâns interconectate și globale, iar abuzul de piață poate avea loc între piețe, dar și peste granițe, fapt care poate conduce la riscuri sistemice considerabile. Acest fapt este valabil atât pentru utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, cât și pentru manipularea pieței. Concret, informațiile privilegiate de pe o piață spot pot aduce beneficii unei persoane care tranzacționează pe o piață financiară. Informațiile privilegiate legate de instrumentele financiare derivate pe mărfuri ar trebui să fie definite ca fiind informații care respectă definiția generală a informațiilor privilegiate legate de piețele financiare și care trebuie totodată să fie făcute publice în conformitate cu dispozițiile legale sau statutare de la nivelul Uniunii sau de la nivel național, cu normele de piață, cu contractele sau uzanțele de pe piața instrumentelor derivate pe mărfuri sau de pe piața spot pe mărfuri relevantă. Exemple importante de astfel de norme sunt Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 pentru piața energiei și baza de date JODI (Joint Organisations Database Initiative) pentru petrol. Astfel de informații pot servi ca bază pentru deciziile participanților la piață de a încheia contracte de instrumente financiare derivate pe mărfuri sau contracte de spot pe mărfuri conexe și care ar trebui, prin urmare, să constituie informații privilegiate care trebuie să fie făcute publice, atunci când ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente financiare derivate sau al contractelor spot pe mărfuri conexe.
Mai mult, strategiile de manipulare se pot extinde și pe piețele spot și pe piețele instrumentelor derivate. Tranzacțiile cu instrumente financiare, inclusiv instrumentele financiare derivate pe mărfuri, pot fi utilizate pentru a manipula contractele spot pe mărfuri conexe, iar contractele spot pe mărfuri pot fi utilizate pentru a manipula instrumentele financiare conexe. Interdicția de manipulare a pieței ar trebui să înglobeze aceste interconexiuni. Cu toate acestea, nu este adecvat sau posibil să se extindă domeniul de aplicare al prezentului regulament pentru a cuprinde comportamente care nu implică instrumente financiare, de exemplu tranzacții cu contracte spot pe mărfuri care influențează numai piețele spot. În cazul specific al produselor energetice angro, atunci când aplică definiția informațiilor privilegiate, a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței din prezentul regulament la instrumentele financiare conexe produselor energetice angro, autoritățile competente ar trebui să țină cont de elementele specifice din definițiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1227/2011.
(21)
În temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), Comisia, statele membre și alte organisme desemnate în mod oficial sunt, printre altele, responsabile pentru emiterea tehnică de certificate de emisii, pentru alocarea gratuită a acestora sectoarelor industriale eligibile și noilor operatori eligibili și, în mod mai general, pentru dezvoltarea și punerea în aplicare a cadrului politicii climatice a Uniunii care stă la baza furnizării de certificate de emisii pentru cumpărători în scopul conformării cu sistemul Uniunii de comercializare a certificatelor de emisii (ETS UE). Pe parcursul exercitării acestor sarcini, respectivele organisme publice pot avea, printre altele, acces la informații fără caracter public susceptibile să influențeze evoluția prețurilor și, conform Directivei 2003/87/CE, este posibil să trebuiască să realizeze anumite operațiuni de piață cu privire la certificatele de emisii. Drept urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare în cadrul revizuirii Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), aceste instrumente vor intra sub incidența prezentului regulament.
În vederea menținerii capacității Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate în mod oficial pentru a dezvolta și a pune în aplicare politica climatică a Uniunii, activitățile respectivelor organisme publice, atât timp cât sunt întreprinse în interesul public și explicit cu scopul realizării acestei politici și se referă la certificatele de emisii, ar trebui să beneficieze de o derogare de la aplicarea prezentului regulament. O astfel de derogare nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra transparenței generale a pieței, având în vedere faptul că respectivele organisme publice au obligații statutare de a acționa într-un mod care să asigure publicarea și accesul corect, echitabil și nediscriminatoriu la orice noi decizii, evenimente și informații susceptibile să influențeze evoluția prețurilor. Mai mult, în Directiva 2003/87/CE și în dispozițiile de aplicare adoptate în temeiul acesteia există garanții privind publicarea în mod echitabil și nediscriminatoriu a informațiilor specifice, susceptibile să influențeze evoluția prețurilor deținute de autoritățile publice. În același timp, derogarea acordată organismelor publice care acționează în scopul aplicării politicii climatice a Uniunii nu ar trebui extinsă la cazurile în care respectivele organisme publice se angajează într-o activitate sau în tranzacții care nu au ca scop aplicarea politicii climatice a Uniunii sau când persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează într-o activitate sau în tranzacții în nume propriu.
(22)
În temeiul articolului 43 din TFUE și în vederea punerii în aplicare a acordurilor internaționale încheiate în temeiul TFUE, Comisia, statele membre și alte organisme desemnate în mod oficial sunt, printre altele, responsabile de punerea în aplicare a politicii agricole comune (PAC) și a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). În exercitarea acestor îndatoriri, respectivele organisme publice desfășoară activități și iau măsuri care au drept scop gestionarea piețelor agricole și de pescuit, inclusiv a celor de intervenție publică, impunând unele taxe la import suplimentare sau suspendându-le. Din perspectiva domeniului de aplicare al prezentului regulament, anumite dispoziții care se aplică contractelor spot pe mărfuri care au sau care pot avea influență asupra instrumentelor financiare și a instrumentelor financiare a căror valoare depinde de valoarea contractelor spot pe mărfuri și care au sau pot avea influență asupra contractelor spot pe mărfuri, este necesar să se asigure că nu este restricționată activitatea Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate oficial pentru a pune în aplicare a PAC și PCP. În vederea menținerii capacității Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate în mod oficial pentru a dezvolta și a urmări PAC și PCP, activitățile acestora, atât timp cât sunt întreprinse numai în interesul public și cu scopul realizării acestor politici, ar trebui să fie exceptate de la aplicarea prezentului regulament. O astfel de derogare nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra transparenței generale a pieței, având în vedere faptul că respectivele organisme publice au obligații statutare de a acționa într-un mod care să asigure publicarea și accesul corect, echitabil și nediscriminatoriu la orice noi decizii, evenimente și informații susceptibile să influențeze evoluția prețurilor. În același timp, derogarea acordată organismelor publice care acționează în scopul realizării PAC și PCP nu ar trebui extinsă la cazuri în care respectivele organisme publice se angajează într-o activitate sau în tranzacții care nu au ca scop realizarea acestor politici comune ale Uniunii sau când persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează într-o activitate sau în tranzacții în nume propriu.
(23)
Caracteristica esențială a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate constă în obținerea unui avantaj inechitabil de pe urma informațiilor privilegiate în detrimentul părților terțe care nu au cunoștință de aceste informații și, prin urmare, subminarea integrității piețelor financiare și a încrederii investitorilor. Prin urmare, interdicția utilizării abuzive a informațiilor privilegiate ar trebui să se aplice în cazul în care o persoană care este în posesia unor informații privilegiate obține avantaje inechitabile de pe urma beneficiilor câștigate datorită informațiilor respective prin realizarea unor tranzacții pe piață bazate pe respectivele informații, tranzacții prin care achiziționează sau cedează sau prin care încearcă să achiziționeze sau să cedeze sau prin care anulează sau modifică sau încearcă să anuleze sau să modifice un ordin de achiziționare sau de cedare, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective. Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta, de asemenea, în comercializarea certificatelor de emisii și a instrumentelor derivate din acestea și licitarea în cadrul licitațiilor pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei (8).
(24)
Atunci când o persoană fizică sau juridică care se află în posesia unor informații privilegiate achiziționează sau cedează sau încearcă să achiziționeze sau să cedeze, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective, ar trebui să se considere că respectiva persoană a folosit acele informații. Această prezumție nu aduce atingere dreptului persoanelor respective de a se apăra. Dacă o persoană a încălcat sau nu interdicția de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau dacă a încercat să utilizeze abuziv informații privilegiate, aceste fapte ar trebui analizate în sensul prezentului regulament, care este acela de a proteja integritatea pieței financiare și de a crește încrederea investitorilor, care se bazează, la rândul ei, pe garanția că investitorii vor fi plasați pe picior de egalitate și protejați de utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate.
(25)
Ordinele plasate înainte ca o persoană să intre în posesia unor informații privilegiate nu ar trebui să fie considerate utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate. Cu toate acestea, în cazul în care o persoană a intrat în posesia unor informații privilegiate, ar trebui să se presupună că orice modificare ulterioară care leagă informația respectivă de ordinele plasate înainte de intrarea în posesie a informațiilor respective, inclusiv anularea sau modificarea unui ordin sau încercarea de a anula sau de a modifica un ordin, reprezintă utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate. Prezumția ar putea fi totuși răsturnată în cazul în care persoana respectivă demonstrează că nu s-a folosit de informațiile privilegiate pentru realizarea tranzacției.
(26)
Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta în achiziționarea sau cedarea unui instrument financiar sau a unui produs licitat pe baza certificatelor de emisii sau în anularea sau modificarea unui ordin sau în încercarea de a achiziționa sau ceda un instrument financiar sau de a anula sau modifica un ordin de către o persoană care știe sau care ar fi trebuit să știe că informațiile constituie informații privilegiate. În acest caz, autoritățile competente ar trebui să stabilească ce știe sau ce ar fi trebuit să știe în circumstanțele date o persoană normală și rezonabilă.
(27)
Prezentul regulament ar trebui interpretat într-un mod conform cu măsurile adoptate de statele membre pentru a proteja interesele deținătorilor de titluri de valoare cu drept de vot în cadrul unei societăți (sau care pot deține drepturi de vot ca urmare a exercitării drepturilor sau a conversiei), în cazul în care societatea face obiectul unei licitații publice de cumpărare sau al oricărei alte propuneri de schimbare a formei de control. Prezentul regulament ar trebui interpretat, în special, conform actelor cu putere de lege și actelor administrative adoptate în legătură cu licitațiile publice de cumpărare, cu tranzacțiile de fuziune și cu alte tranzacții care afectează proprietatea sau controlul societăților, reglementate de autoritățile de control desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9).
(28)
Lucrările de cercetare și previziunile bazate pe date publice nu ar trebui să fie în sine considerate informații privilegiate, iar simplul fapt că o tranzacție este efectuată pe baza lucrărilor de cercetare sau a previziunilor nu ar trebui, prin urmare, să fie considerat utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate. Cu toate acestea, de exemplu, atunci când publicarea sau distribuirea informațiilor este așteptată de piață ca o rutină și o astfel de publicare sau distribuire contribuie la procesul de formare a prețului instrumentelor financiare sau când informațiile reprezintă opinii ale unui analist al pieței recunoscut sau ale unei instituții care poate informa cu privire la prețurile instrumentelor financiare conexe, informațiile pot constitui informații privilegiate. Actorii de pe piață trebuie, prin urmare, să analizeze măsura în care informațiile nu au caracter public și posibilul efect asupra instrumentelor financiare tranzacționate înainte de publicarea sau distribuirea acestora pentru a stabili dacă tranzacția ar urma să fie efectuată pe baza informațiilor privilegiate.
(29)
Pentru a evita interzicerea greșită a unor forme legitime de activitate financiară, prin care nu există niciun efect de abuz de piață, este necesar să se recunoască anumite forme de comportament legitim. Acestea pot include, de exemplu, recunoașterea rolului formatorilor de piață atunci când se acționează în calitatea legitimă de furnizor de lichidități pe piață.
(30)
Simplul fapt că formatorii de piață sau persoanele autorizate să acționeze în calitate de contrapartide se limitează la a desfășura activități legale de cumpărare sau de vânzare de instrumente financiare sau că persoanele autorizate să execute ordine în numele terților care dețin informații privilegiate se limitează la anularea sau modificarea cu scrupulozitate a unui ordin nu ar trebui considerat ca reprezentând o utilizare abuzivă a respectivelor informații privilegiate. Cu toate acestea, protecția acordată prin prezentul regulament formatorilor de piață, persoanelor autorizate să acționeze în calitate de contrapartide sau persoanelor autorizate să execute ordine în numele terților care dețin informații privilegiate nu se extinde la activitățile interzise în mod clar prin prezentul regulament, cum ar fi, de exemplu, practica mai bine cunoscută sub denumirea de „front-running”. În cazul în care persoanele juridice au luat toate măsurile rezonabile pentru a preveni abuzul de piață, însă, cu toate acestea, persoanele fizice care le sunt angajate comit abuz de piață în numele persoanei juridice, acesta nu ar trebui considerat abuz de piață al persoanei juridice. Un alt exemplu care nu ar trebui considerat abuz de piață al persoanei juridice este reprezentat de tranzacțiile efectuate pentru a executa o obligație anterioară scadentă. Simplul fapt de a avea acces la informații privilegiate referitoare la o altă societate și folosirea acestora în cadrul unei licitații publice de cumpărare cu scopul obținerii controlului asupra respectivei societăți sau propunerii de fuziune cu respectiva societate nu ar trebui considerat utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate.
(31)
Dat fiind faptul că achiziționarea sau cedarea de instrumente financiare presupune în mod necesar decizia prealabilă de a achiziționa sau de a ceda luată de persoana care realizează una dintre aceste operațiuni, simplul fapt de a realiza o astfel de achiziție sau de cedare nu ar trebui considerat utilizare a informațiilor privilegiate. Acțiunile întreprinse pe baza propriilor planuri și strategii de tranzacționare nu ar trebui considerate utilizare de informații privilegiate. Cu toate acestea, niciuna dintre aceste persoane fizice sau juridice nu ar trebui să fie protejată datorită funcției profesionale pe care o deține; aceste persoane ar trebui să fie protejate numai dacă acționează în mod potrivit și corespunzător, dacă respectă atât standardele profesionale care li se aplică, cât și prezentul regulament, mai precis integritatea pieței și protecția investitorilor. Se poate considera totuși că s-a produs o încălcare în cazul în care autoritatea competentă stabilește că a existat un motiv ilegitim în spatele tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor în cauză sau că persoana respectivă a folosit informații privilegiate.
(32)
Activitățile de sondare a pieței reprezintă interacțiuni dintre un vânzător de instrumente financiare și unul sau mai mulți potențiali investitori, înainte de anunțarea unei tranzacții, pentru a măsura interesul unor potențiali investitori față de o posibilă tranzacție, precum și față de prețul, dimensiunea și structura acesteia. Activitățile de sondare a pieței pot implica o ofertă inițială sau secundară pentru titlurile în cauză și sunt diferite de tranzacțiile obișnuite. Acestea reprezintă un instrument foarte valoros pentru a evalua opinia potențialilor investitori, pentru a spori dialogul dintre acționari, pentru a garanta că tranzacțiile se desfășoară fără obstacole și pentru a armoniza opiniile emitenților, ale posesorilor existenți și ale posibililor noi investitori. Aceste activități pot fi benefice în mod deosebit atunci când de pe piețe lipsește încrederea sau o valoare de referință relevantă sau când piețele sunt volatile. Astfel, capacitatea de a întreprinde activități de sondare a pieței este importantă pentru funcționarea adecvată a piețelor financiare, iar activitățile de sondare a pieței nu ar trebui să fie considerate prin ele însele abuz de piață.
(33)
Printre exemplele de activități de sondare a pieței se numără situațiile în care firma vânzătoare se află în discuții cu un emitent în legătură cu o potențială tranzacție și a decis să evalueze interesul potențialilor investitori pentru a stabili termenii în care se va efectua tranzacția; situația în care un emitent intenționează să anunțe emisiunea unor titluri de creanță sau o ofertă de capital suplimentar, iar investitorii-cheie sunt contactați de firma vânzătoare și li se oferă condiții avantajoase pentru a obține un angajament financiar pentru a participa la tranzacție; sau situația în care firma vânzătoare urmărește să vândă un număr mare de titluri de valoare în numele unui investitor și dorește să evalueze interesul potențial în aceste titluri din partea altor potențiali investitori.
(34)
Realizarea de activități de sondare a pieței poate presupune divulgarea de informații privilegiate către potențialii investitori. În general, potențialul de a beneficia financiar de pe urma tranzacționării realizate pe baza informațiilor privilegiate primite în cursul unor activități de sondare a pieței există numai atunci când există o piață pentru instrumentul financiar care face obiectul activității de sondare a pieței sau pentru un instrument financiar conex. În funcție de momentul acestor discuții, este posibil ca informațiile privilegiate să fie divulgate potențialului investitor pe parcursul activităților de sondare a pieței după ce instrumentul financiar a fost admis la tranzacționare pe o piață reglementată sau a fost tranzacționat în cadrul unui MTF sau al unui OTF. Înainte de a se angaja în activități de sondare a pieței, participantul la piață care divulgă informații ar trebui să aprecieze dacă sondarea pieței va presupune divulgarea de informații privilegiate.
(35)
Se consideră că informațiile privilegiate sunt divulgate în mod legitim dacă divulgarea are loc în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției unei persoane. În cazul în care sondarea pieței implică divulgarea de informații privilegiate, se consideră că participantul la piață care face divulgarea acționează în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției dacă, la momentul în care realizează divulgarea, acesta informează și primește consimțământul persoanei căreia îi face divulgarea referitor la furnizarea de informații privilegiate; că, potrivit dispozițiilor prezentului regulament, acesta întâmpină restricții în ceea ce privește tranzacționarea sau acțiunile realizate în baza respectivelor informații; că trebuie luate măsuri rezonabile pentru a proteja confidențialitatea permanentă a informațiilor; și că acesta trebuie să informeze participantul la piață care dezvăluie informațiile cu privire la identitatea tuturor persoanelor fizice și juridice cărora li se divulgă informațiile pe durata elaborării unui răspuns la activitățile de sondare a pieței. Participantul la piață care dezvăluie informațiile ar trebui, de asemenea, să respecte obligațiile care vor fi stabilite în detaliu în standardele tehnice de reglementare, cu privire la ținerea evidențelor informațiilor divulgate. Nu ar trebui să se presupună că participanții la piață care nu respectă prezentul regulament atunci când efectuează activități de sondare a pieței au dezvăluit informațiile privilegiate în mod neautorizat, dar aceștia nu ar trebui să poată beneficia de derogarea acordată celor care au respectat dispozițiile în cauză. Dacă aceștia au încălcat sau nu interdicția de divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate, acest lucru ar trebui analizat în lumina tuturor dispozițiilor relevante ale prezentului regulament și toți participanții la piață care dezvăluie informații privilegiate ar trebui să aibă obligația de a înregistra în scris, înainte de a se angaja în activități de sondare a pieței, evaluarea proprie cu privire la posibilitatea ca aceste activități să implice divulgarea de informații privilegiate.
(36)
Potențialii investitori care fac obiectul acțiunilor de sondare a pieței ar trebui să analizeze, la rândul lor, dacă informațiile care le sunt divulgate sunt informații privilegiate pe baza cărora nu ar putea să acționeze sau dacă le este interzis să dezvăluie mai departe informațiile respective. Potențialii investitori continuă să respecte normele privind utilizările abuzive și divulgarea neautorizată a informațiilor confidențiale, stabilite în prezentul regulament. ESMA ar trebui să emită orientări pentru a ajuta potențialii investitori să realizeze propriile analize și în ceea ce privește măsurile pe care aceștia ar trebui să le ia pentru a nu încălca prezentul regulament.
(37)
Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 prevede două regimuri paralele privind abuzul de piață aplicabile licitațiilor pentru certificate de emisii. Totuși, ca urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare, prezentul regulament ar trebui să reprezinte un cadru unic de reglementare a măsurilor privind abuzul de piață aplicabil pieței secundare și primare a certificatelor de emisii în ansamblu. Prezentul regulament ar trebui să se aplice și comportamentelor sau tranzacțiilor, inclusiv ofertelor, legate de licitarea certificatelor de emisii sau a altor produse licitate pe baza acestora pe o platformă de licitație autorizată ca piață reglementată, inclusiv în cazul în care produsele licitate nu sunt instrumente financiare, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010.
(38)
Prezentul regulament ar trebui să prevadă măsuri privind manipularea pieței, ce se pot adapta la noile tipuri de tranzacționare sau la noile strategii care pot fi abuzive. Pentru a reflecta faptul că tranzacțiile cu instrumente financiare sunt efectuate tot mai mult în mod automatizat, se dorește ca definiția manipulării pieței să cuprindă exemple de strategii abuzive specifice ce pot fi aplicate prin orice mijloace disponibile de tranzacționare, inclusiv prin tranzacționarea algoritmică și de înaltă frecvență. Exemplele prezentate nu sunt exhaustive și nici nu sugerează că aceste strategii aplicate prin alte mijloace nu sunt de asemenea abuzive.
(39)
Interdicțiile privind abuzul de piață ar trebui să vizeze, de asemenea, persoanele care colaborează pentru a comite abuzuri de piață. Exemplele pot include, în mod neexhaustiv, brokeri care concep și recomandă o strategie de tranzacționare care are scopul de a comite un abuz de piață, persoanele care încurajează o persoană ce deține informații privilegiate să divulge aceste informații în mod neautorizat sau persoane care dezvoltă software în colaborare cu un agent de tranzacționare în scopul facilitării comiterii abuzului de piață.
(40)
Pentru a garanta că responsabilitatea revine atât persoanei juridice, cât și oricărei persoane fizice care participă la procesul decizional din cadrul persoanei juridice, este necesar să se recunoască diferitele mecanisme juridice naționale din statele membre. Asemenea mecanisme ar trebui să se refere direct la metodele de atribuire a răspunderii în dreptul intern.
(41)
Pentru a completa interdicția de manipulare a pieței, prezentul regulament ar trebui să cuprindă interdicții privind tentativele de implicare în practici de manipulare a pieței. Ar trebui să se facă diferența între tentativa de implicare în practici de manipulare a pieței și comportamentul care are potențialul de a cauza manipularea pieței, deoarece ambele activități sunt interzise prin prezentul regulament. Astfel de tentative pot include situații în care activitatea este începută, dar nu este finalizată, de exemplu ca urmare a unei deficiențe tehnologice sau a unei instrucțiuni de tranzacționare căreia nu i s-a dat curs. Interzicerea tentativelor de implicare în manipulări ale pieței este necesară pentru a permite autorităților competente să aplice sancțiuni pentru astfel de tentative.
(42)
Fără a aduce atingere scopului prezentului regulament și dispozițiilor sale direct aplicabile, persoana care efectuează tranzacții sau emite ordine de tranzacționare care pot fi considerate ca reprezentând manipulări ale pieței poate demonstra că motivele pentru efectuarea tranzacțiilor sunt legitime și că tranzacțiile și ordinele de tranzacționare sunt conforme cu practicile acceptate pe piața reglementată în cauză. Practicile acceptate pe piață pot fi stabilite doar de către autoritatea competentă responsabilă cu supravegherea abuzurilor de piață de pe piața în cauză. O practică acceptată pe o anumită piață nu poate fi considerată ca fiind aplicabilă pentru alte piețe, cu excepția cazului în care autoritățile competente pentru astfel de piețe au admis oficial acea practică. Cu toate acestea, se poate considera că a existat o încălcare în cazul în care autoritatea competentă a stabilit că a existat un motiv nelegitim în spatele acestor tranzacții sau ordine de tranzacționare.
(43)
Prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să clarifice faptul că implicarea în manipulări ale pieței sau tentativa de implicare în manipulări ale pieței pentru un instrument financiar se poate efectua prin utilizarea instrumentelor financiare conexe, cum sunt instrumentele derivate tranzacționate în alt loc de tranzacționare sau extrabursier.
(44)
Prețul multor instrumente financiare se stabilește în raport cu valori de referință. Manipularea efectivă sau tentativele de a manipula valorile de referință, inclusiv ratele interbancare oferite, pot avea un impact major asupra încrederii pieței și pot conduce la pierderi considerabile pentru investitori și la denaturarea economiei reale. Prin urmare, sunt necesare dispoziții speciale legate de valorile de referință pentru a menține integritatea piețelor și a garanta faptul că autoritățile competente pot impune o interdicție clară a manipulării valorilor de referință. Aceste dispoziții ar trebui să se refere la toate valorile de referință publicate, inclusiv la cele accesibile prin internet, gratuit sau nu, cum ar fi valorile de referință CDS și indicii pentru indici. Este necesar ca interdicția generală de manipulare a pieței să fie completată prin interzicerea manipulării valorilor de referință, precum și prin interzicerea prezentării de informații false sau înșelătoare, a furnizării de date de intrare false sau înșelătoare sau a oricăror alte acțiuni care manipulează calcularea unei valori de referință, atunci când calculul respectiv este conceput pentru a include primirea și evaluarea tuturor datelor care se referă la calculul respectivei valori de referință și include în special date ajustate, inclusiv metodologia aferentă valorii de referință, indiferent dacă aceasta se face pe baza unui algoritm sau a unui raționament, integral sau parțial. Aceste norme vin în completarea Regulamentului (UE) nr. 1227/2011 care interzice furnizarea către întreprinderi, în mod intenționat, a unor informații false care includ evaluări ale prețurilor sau rapoarte de piață privind produsele energetice angro, care au ca rezultat inducerea în eroare a participanților la piață care acționează pe baza evaluărilor prețurilor sau rapoartelor de piață respective.
(45)
În vederea asigurării unor condiții de piață uniforme între locurile de tranzacționare și sistemele care fac obiectul prezentului regulament, orice operator de pe piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri ar trebui să aibă obligația de a institui și menține măsuri, sisteme și proceduri eficiente care au ca scop prevenirea și detectarea practicilor de manipulare a pieței și a practicilor abuzive.
(46)
Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în emiterea de ordine care s-ar putea să nu fie executate. Mai mult, un instrument financiar poate fi manipulat prin comportamente din afara locului de tranzacționare. Persoanele care prin profesia lor pregătesc și efectuează tranzacții ar trebui să aibă obligația de a institui și menține măsuri, sisteme și proceduri eficiente de detectare și de raportate a tranzacțiilor suspecte. Aceste persoane ar trebui să raporteze, de asemenea, ordinele și tranzacțiile suspecte efectuate în afara locurilor de tranzacționare.
(47)
Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în difuzarea de informații false sau înșelătoare. Răspândirea informațiilor false sau înșelătoare poate avea un efect important asupra prețurilor instrumentelor financiare într-un interval de timp relativ scurt. Poate fi vorba de inventarea unor informații total false, dar și de omiterea intenționată a unor fapte materiale sau de comunicarea intenționat incorectă a informațiilor. Această formă de manipulare a pieței este deosebit de dăunătoare pentru investitori, deoarece îi determină să-și fundamenteze deciziile de investiții pe informații incorecte sau distorsionate. Ea este în egală măsură dăunătoare și pentru emitenți, pentru că afectează încrederea în informațiile disponibile referitoare la aceștia. Lipsa încrederii în piață poate, la rândul său, să pună în pericol capacitatea emitenților de a emite noi instrumente financiare sau de a obține creditare din partea altor participanți la piață în vederea finanțării operațiunilor. Informațiile se răspândesc foarte repede pe piață. Ca atare, efectele negative asupra investitorilor și emitenților pot persista destul de multă vreme, până în momentul când informațiile respective se dovedesc a fi false sau înșelătoare și pot fi corectate de emitenți sau de persoanele responsabile de răspândirea lor. Prin urmare, este necesar ca difuzarea de informații false sau înșelătoare, inclusiv zvonurile și știrile false sau înșelătoare, să fie calificate drept încălcări ale prezentului regulament. Astfel, este oportun să nu se permită persoanelor active pe piețele financiare să difuzeze nestingherit informații cu care nu sunt de acord, despre care știu sau ar trebui să știe că sunt false sau înșelătoare, în detrimentul investitorilor și al emitenților.
(48)
Având în vedere utilizarea din ce în ce mai mare a site-urilor de internet, a blogurilor și a rețelelor sociale, este important să se clarifice faptul că difuzarea de informații false sau înșelătoare pe internet, inclusiv prin intermediul site-urilor de socializare sau al blogurilor neoficiale, ar trebui să fie considerată, în sensul prezentului regulament, echivalentă celei efectuate prin intermediul unor canale de comunicare mai tradiționale.
(49)
Publicarea informațiilor privilegiate de către un emitent este esențială în evitarea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și pentru a garanta că investitorii nu sunt înșelați. Prin urmare, emitenții ar trebui să aibă obligația de a publica cât mai curând posibil informațiile privilegiate. Cu toate acestea, respectiva obligație, în anumite circumstanțe speciale, poate prejudicia interesele legitime ale emitentului. În aceste circumstanțe, divulgarea cu întârziere ar trebui să fie permisă, cu condiția ca amânarea să nu inducă în eroare publicul, iar emitentul să poată asigura confidențialitatea informațiilor. Emitentul are obligația de a divulga informațiile confidențiale numai dacă a solicitat sau a aprobat admiterea la tranzacționare a instrumentului financiar.
(50)
În sensul aplicării cerințelor referitoare la publicarea informațiilor privilegiate și amânarea unei astfel de publicări, așa cum sunt prevăzute în prezentul regulament, interesele legitime pot apărea, în special, în următoarele circumstanțe, care nu formează o listă exhaustivă: (a) negocieri în curs de desfășurare sau elemente conexe, în cazul în care publicarea lor ar risca să le afecteze rezultatul sau cursul normal. În special, în caz de pericol grav și iminent care amenință viabilitatea financiară a emitentului, dar care nu intră sub incidența dispozițiilor aplicabile din dreptul insolvenței, publicarea informațiilor poate fi amânată o perioadă limitată în cazul în care publicarea respectivelor informații riscă să dăuneze grav intereselor acționarilor existenți și potențiali, compromițând încheierea negocierilor specifice care au ca scop asigurarea redresării financiare pe termen lung a emitentului; (b) decizii luate sau contracte încheiate de organul de conducere al unui emitent, care necesită aprobarea unui alt organ al emitentului pentru a intra în vigoare, în cazul în care structura emitentului necesită o separare între aceste organe, cu condiția ca publicarea acestor informații înainte de aprobarea lor, împreună cu anunțarea simultană a faptului că se așteaptă aprobarea, ar pune în pericol aprecierea corectă a informației de către public.
(51)
Mai mult, cerința de a divulga informații privilegiate trebuie să se adreseze participanților pe piața certificatelor de emisii. Pentru a evita obligația întocmirii de rapoarte inutile și pentru a menține rentabilitatea măsurilor prevăzute, devine necesar ca impactul reglementării cerinței respective să fie limitat numai la acei operatori ETS UE despre care, datorită dimensiunilor și activităților desfășurate, se poate considera în mod rezonabil că au capacitatea de a influența semnificativ prețul certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate conexe acestora, precum și depunerea de oferte în cadrul licitațiilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010. Comisia ar trebui să adopte măsuri de stabilire a unui prag minim în vederea aplicării acestei derogări prin intermediul unui act delegat. Informațiile care urmează să fie divulgate ar trebui să vizeze acțiunile fizice ale părții care publică informațiile, și nu planurile sau strategiile acesteia privind tranzacționarea certificatelor de emisii, produsele licitate pe baza acestora sau instrumentele financiare derivate conexe acestora. În cazul în care participanții la piața certificatelor de emisii respectă deja cerințe echivalente referitoare la divulgarea informațiilor privilegiate, mai ales în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1227/2011, obligația de a divulga informații privilegiate privind certificatele de emisii nu ar trebui să ducă la dublarea obligațiilor de comunicare a informațiilor cu același conținut. În cazul participanților la piața certificatelor de emisii al căror nivel agregat al emisiilor sau a căror putere termică nominală este egală sau mai mică decât pragul stabilit, deoarece informațiile legate de operațiunile lor fizice se consideră ca nefiind semnificative în sensul divulgării, se consideră de asemenea că aceștia nu au un efect semnificativ nici asupra prețului certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate conexe. Acești participanți la piața certificatelor de emisii ar trebui totuși să fie vizați de interdicția de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate cu privire la orice alte informații la care au acces și care au caracter de informații privilegiate.
(52)
Pentru a proteja interesul public, pentru a păstra stabilitatea sistemului financiar și, de exemplu, pentru a evita transformarea crizelor de lichidități din cadrul instituțiilor financiare în crize de solvabilitate din cauza unor retrageri bruște a fondurilor, se cuvine să se permită, în circumstanțe excepționale, amânarea divulgării informațiilor privilegiate pentru instituțiile de credit sau pentru instituții financiare. În special, această situație se poate aplica informațiilor legate de probleme temporare de lichiditate, atunci când instituțiile trebuie să primească împrumuturi de la banca centrală, inclusiv sprijin de urgență sub formă de lichidități din partea băncii centrale, în cazul în care divulgarea informațiilor ar avea un impact sistemic. Această amânare ar trebui să fie condiționată de obținerea de către emitent a consimțământului autorității competente relevante și de certitudinea că interesul public și economic general în ceea ce privește amânarea divulgării este mai important decât interesul pieței pentru a primi informațiile a căror publicare se amână.
(53)
În ceea ce privește instituțiile financiare, în special cele care primesc împrumuturi de la banca centrală, inclusiv sprijin de urgență sub formă de lichidități, evaluarea dacă informațiile au o importanță sistemică și dacă amânarea divulgării lor este în interesul public ar trebui să fie făcută de către autoritatea competentă după consultarea corespunzătoare cu banca națională centrală, cu autoritatea macroprudențială sau cu orice altă autoritate națională relevantă.
(54)
Ar trebui să se interzică expres utilizarea sau încercarea de utilizare a informațiilor privilegiate pentru tranzacțiile efectuate în nume propriu sau în numele unui terț. Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta, de asemenea, în comercializarea certificatelor de emisii și a instrumentelor derivate din acestea și licitarea în cadrul licitațiilor pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 de către persoane care știu sau ar trebui să știe că informațiile pe care le dețin constituie informații privilegiate. Informațiile referitoare la propriile planuri și strategii de tranzacționare ale participantului la piață nu ar trebui considerate informații privilegiate, deși informațiile referitoare la planurile și strategiile de tranzacționare ale unei părți terțe ar putea constitui informații privilegiate.
(55)
Cerința de divulgare a informațiilor privilegiate poate fi costisitoare pentru întreprinderile mici și mijlocii, așa cum sunt definite în Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (10), ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, date fiind costurile de monitorizare a informațiilor de care dispun și de solicitare de consultanță juridică în legătură cu necesitatea divulgării informațiilor și cu situațiile în care trebuie făcut acest lucru. Cu toate acestea, divulgarea promptă a informațiilor privilegiate este esențială pentru a asigura încrederea investitorilor în emitenții respectivi. Prin urmare, ESMA ar trebui să fie în măsură să publice orientări care să asiste emitenții în respectarea obligațiilor de divulgare a informațiilor privilegiate, fără a diminua protecția investitorilor.
(56)
Listele cu persoanele care au acces la informații privilegiate sunt un instrument important pentru organismele de reglementare atunci când investighează abuzul de piață, dar diferențele la nivel național cu privire la datele care trebuie incluse în aceste liste impun sarcini administrative inutile asupra emitenților. Prin urmare, câmpurile de date solicitate în listele persoanelor care au acces la informații privilegiate ar trebui să fie uniforme pentru a reduce costurile. Este important ca persoanele incluse pe listele persoanelor care au acces la informații privilegiate să fie informate cu privire la acest lucru și la implicațiile sale în temeiul prezentului regulament și al Directivei 2014/57/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11). Cerința de a întocmi și de a actualiza constant listele persoanelor care au acces la informații privilegiate impune sarcini administrative mai ales pentru emitenții de pe piețele de creștere pentru IMM-uri. Întrucât autoritățile competente sunt în măsură să supravegheze eficient abuzurile de piață fără să dispună constant de listele furnizate de emitenții respectivi, aceștia ar trebui scutiți de această obligație pentru a reduce costurile administrative impuse de prezentul regulament. Totuși, acești emitenți ar trebui să furnizeze autorității competente, la cerere, lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate.
(57)
Întocmirea de către emitenți sau de către orice persoană care acționează în numele sau în interesul lor a unor liste cu persoanele care lucrează pentru ei în temeiul unui contract de muncă sau de alt tip și care au acces la informații privilegiate cu referire directă sau indirectă la emitent este o măsură utilă pentru protecția integrității pieței. Astfel de liste ar putea fi folosite de emitenți sau de persoanele respective pentru a controla mai bine fluxul informațiilor privilegiate și, prin urmare, pentru a contribui la o mai bună gestionare a obligațiilor de confidențialitate. În plus, astfel de liste pot constitui, de asemenea, un instrument util de identificare de către autoritățile competente a oricărei persoane care are acces la informațiile privilegiate și a datei la care acestea au obținut accesul. Accesul la informațiile privilegiate care se referă, direct sau indirect, la emitent al persoanelor incluse pe respectiva listă nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(58)
O transparență mai mare a tranzacțiilor efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere în cadrul emitenților de instrumente financiare și, după caz, în rândul persoanelor care le sunt asociate constituie o măsură de prevenire a abuzului de piață, în special a utilizării în mod abuziv a informațiilor privilegiate. Publicarea tranzacțiilor respective, cel puțin la nivel individual, poate fi de asemenea o sursă valoroasă de informații pentru investitori. Este necesar să se clarifice faptul că obligația de publicare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere se referă și la garantarea sau împrumutarea instrumentelor financiare, deoarece garantarea acțiunilor poate avea ca rezultat un impact important și cu potențial de destabilizare asupra societății în cazul unei vânzări bruște și neprevăzute. În lipsa divulgării informațiilor, piața nu ar ști că a existat posibilitatea crescută ca pe viitor să apară, de exemplu, o schimbare semnificativă a acționariatului, o creștere a numărului de acțiuni pe piață sau o pierdere a drepturilor de vot în cadrul respectivei societăți. Din acest motiv, este necesară notificarea conform prezentului regulament atunci când are loc garantarea titlurilor ca parte a unei tranzacții mai ample în cadrul căreia administratorul constituie drept garanție titluri de valoare pentru a obține credit de la o terță persoană. În plus, transparența completă și adecvată a pieței reprezintă o condiție prealabilă pentru încrederea actorilor de pe piață și, în special, pentru încrederea acționarilor societății. Este, de asemenea, necesar să se clarifice faptul că obligația de publicare a tranzacțiilor efectuate de administratori se referă, de asemenea, la alte persoane care exercită drepturi discreționare în numele administratorului. Pentru a asigura un echilibru corespunzător între nivelul transparenței și numărul de rapoarte transmise autorităților competente și publicului larg, prezentul regulament ar trebui să introducă praguri sub care tranzacțiile nu este nevoie să fie făcute publice.
(59)
Notificarea tranzacțiilor efectuate în nume propriu de către persoane care exercită responsabilități de conducere sau de către o persoană care are legături strânse cu acestea constituie o informație prețioasă pentru participanții la piață, iar pentru autoritățile competente un mijloc suplimentar de supraveghere a piețelor. Obligația de a notifica tranzacțiile nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(60)
Notificarea tranzacțiilor ar trebui să se facă în conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter personal prevăzute de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12).
(61)
Persoanele care exercită responsabilități de conducere ar trebui să aibă interdicție de a realiza tranzacții înainte de anunțarea unui raport financiar intermediar sau a unui raport financiar de sfârșit de an pe care emitentul în cauză are obligația să îl publice în conformitate cu normele locului de tranzacționare în care acțiunile emitentului sunt admise la tranzacționare sau în conformitate cu dreptul intern, cu excepția cazului în care există circumstanțe specifice și restrânse care ar justifica permisiunea emitentului acordată unei persoane care exercită responsabilități de conducere să tranzacționeze. Totuși, orice astfel de permisiune din partea emitentului nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(62)
Un pachet de instrumente, competențe și resurse concrete cu care să fie învestite autoritățile competente din fiecare stat membru garantează eficacitatea măsurilor de supraveghere. În consecință, prezentul regulament prevede în special un set minim de competențe de supraveghere și investigare cu care autoritățile competente ale statelor membre ar trebui învestite în temeiul dreptului intern. Respectivele competențe ar trebui exercitate, în cazul în care dreptul intern o prevede, în baza unei cereri depuse la autoritățile judiciare competente. Atunci când își exercită competențele conform prezentului regulament, autoritățile competente ar trebui să acționeze în mod obiectiv și imparțial și ar trebui să rămână autonome în cadrul procesului decizional.
(63)
Întreprinderile de pe piață și toții operatorii economici ar trebui, de asemenea, să contribuie la integritatea pieței. În acest sens, desemnarea unei autorități competente unice care să se ocupe de abuzurile de piață nu exclude relațiile de colaborare sau delegare, sub responsabilitatea autorității competente, între autoritate și întreprinderile de pe piață, în vederea garantării unui control eficient al respectării dispozițiilor prezentului regulament. Atunci când persoanele care elaborează sau difuzează recomandări de investiții sau alte informații prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție în unul sau mai multe instrumente financiare tranzacționează și pe cont propriu respectivele instrumente, autoritățile competente ar trebui, printre altele, să poată solicita sau cere de la respectivele persoane orice informație necesară pentru a stabili dacă recomandările elaborate sau difuzate de persoanele respective respectă prezentul regulament.
(64)
Pentru a detecta cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, este necesar ca, în conformitate cu dreptul intern, autoritățile competente să poată avea acces la sediile persoanelor fizice și juridice pentru a confisca documente. Accesul la aceste sedii este necesar atunci când există o suspiciune întemeiată cu privire la existența unor documente și a altor date legate de obiectul anchetei, care ar putea fi concludentă pentru a dovedi un caz de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau abuz de piață. În plus, accesul în aceste sedii este necesar în următoarele situații: persoana căreia i s-au solicitat deja informații nu se conformează, în totalitate sau parțial, acestei obligații sau există motive rezonabile pentru a considera că, dacă s-ar formula o astfel de solicitare, persoana în cauză nu s-ar conforma sau că documentele sau informațiile la care se referă solicitarea ar fi retrase, modificate sau distruse. În cazul în care este necesară o autorizație prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru respectiv în conformitate cu dreptul intern, accesul în respectivele sedii ar trebui să aibă loc după obținerea autorizației prealabile respective.
(65)
Înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer de care dispun societățile de investiții, instituțiile de credit sau instituțiile financiare care execută și documentează execuțiile tranzacțiilor, precum și înregistrările telefonice și ale datelor de transfer existente de la operatorii de telecomunicații reprezintă probe cruciale, uneori chiar singurele probe, care ajută la detectarea și dovedirea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulărilor pieței. Aceste înregistrări pot stabili identitatea unei persoane responsabile de diseminarea informațiilor false sau înșelătoare, pot demonstra că anumite persoane s-au aflat în contact la un anumit moment sau că există o relație între două sau mai multe persoane. Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să poată solicita înregistrările existente ale convorbirilor telefonice, ale comunicațiilor electronice și ale datelor de transfer de care dispune o societate de investiții, o instituție de credit sau o instituție financiară în conformitate cu Directiva 2014/65/UE. Accesul la înregistrările cu schimburile de date și convorbirile telefonice este necesar pentru a furniza probe și piste de anchetă privind posibile utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate sau manipulări ale pieței și, prin urmare, pentru detectarea și aplicarea de sancțiuni pentru abuzul de piață. Pentru a se asigura condiții echitabile în Uniune în ceea ce privește accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații sau la înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de o societate de investiții, o instituție de credit sau o instituție financiară, autoritățile competente ar trebui, în conformitate cu dreptul intern, să poată solicita aceste înregistrări din partea operatorilor de telecomunicații, în măsura în care acest lucru este permis de dreptul intern, precum și înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de societățile de investiții în cazurile în care există motive întemeiate pentru a se bănui că astfel de înregistrări care au legătură cu obiectul inspecției sau al anchetei pot fi concludente pentru a dovedi utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament. Accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații nu include și accesul la conținutul comunicațiilor prin voce prin telefon.
(66)
Prezentul regulament specifică un set minim de atribuții pe care autoritățile competente ar trebui să le aibă, însă aceste atribuții trebuie exercitate în cadrul unui sistem complet în dreptul intern, care garantează respectarea drepturilor fundamentale, inclusiv dreptul la viață privată. În cadrul exercitării acestor competențe, care poate presupune interferențe serioase cu dreptul la respectarea vieții private și de familie, a domiciliului și a secretului comunicațiilor, statele membre ar trebui să instituie mijloace adecvate și eficace de protecție împotriva oricărui abuz, de exemplu în cazul în care este necesară o obligație de a obține o autorizație prealabilă din partea autorităților judiciare ale statului membru respectiv. Statele membre ar trebui să permită autorităților competente să exercite astfel de atribuții care presupun intruziune în măsura în care acest lucru este necesar pentru investigarea corespunzătoare a cazurilor grave, când nu există mijloace echivalente pentru obținerea eficientă a aceluiași rezultat.
(67)
Întrucât abuzul de piață poate avea loc între piețe, dar și peste granițe, ar trebui să li se solicite autorităților competente să coopereze și să facă schimburi de informații cu alte autorități competente și de reglementare și cu ESMA, în special în cazul activităților de anchetare, în toate circumstanțele, mai puțin în cele excepționale. Dacă o autoritate competentă are convingerea că în alt stat membru are sau a avut loc un abuz de piață sau care are un impact asupra instrumentelor financiare tranzacționate în alt stat membru, autoritatea respectivă ar trebui să informeze autoritatea competentă și ESMA cu privire la acest fapt. În cazul abuzului de piață cu efecte transfrontaliere, ESMA ar trebui să poată coordona ancheta, dacă acest fapt este solicitat de una dintre autoritățile competente în cauză.
(68)
Este necesar ca autoritățile competente să aibă instrumentele necesare pentru supravegherea eficace a carnetului de ordine între piețe. În temeiul Directivei 2014/65/UE, autoritățile competente pot solicita și pot primi date de la alte autorități competente în ceea ce privește carnetul de ordine pentru a ajuta la monitorizarea și depistarea acțiunilor de manipulare a pieței comise la nivel transfrontalier.
(69)
Pentru a se asigura schimbul de informații și cooperarea cu autoritățile din țări terțe în vederea aplicării eficiente a prezentului regulament, autoritățile competente ar trebui să încheie acorduri de cooperare cu autoritățile similare din țările terțe. Orice transfer de date cu caracter personal efectuat în temeiul acestor acorduri ar trebui să respecte Directiva (CE) 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (13).
(70)
Un cadru prudențial și de conduită profesională solid pentru sectorul financiar ar trebui să se bazeze pe sisteme robuste de supraveghere, de investigare și de sancțiuni. În acest scop, autoritățile de control ar trebui să fie învestite cu suficiente mijloace pentru a acționa și ar trebui să fie în măsură să se bazeze pe sisteme de sancțiune uniforme, severe și disuasive împotriva oricăror comportamente ilegale, și sancțiunile ar trebui aplicate ferm. Cu toate acestea, grupul de Larosière a considerat că niciunul dintre aceste elemente nu este funcțional. Competențele existente de aplicare a sancțiunilor și aplicarea lor în practică cu scopul de a promova convergența sancțiunilor în toate activitățile de control au fost evaluate în cadrul Comunicării Comisiei din 8 decembrie 2010 privind consolidarea regimurilor de sancțiuni din sectorul financiar.
(71)
Prin urmare, ar trebui să se prevadă un set de sancțiuni administrative și alte măsuri administrative pentru a se asigura o abordare comună în statele membre și pentru a îmbunătăți efectul disuasiv al acestora. Autoritatea competentă ar trebui să aibă la îndemână posibilitatea interdicției de a exercita funcții de conducere în cadrul societăților de investiții. Sancțiunile aplicate în cazuri specifice ar trebui stabilite ținând seama, după caz, de factori precum confiscarea beneficiilor financiare identificate, gravitatea și durata încălcării, orice circumstanțe agravante sau atenuante, necesitatea ca amenda să aibă un efect descurajant și, după caz, includerea unei reduceri pentru cooperarea cu autoritățile competente. În special, valoarea efectivă a amenzilor administrative care pot fi impuse într-un caz specific poate atinge nivelul maxim prevăzut în prezentul regulament sau un nivel mai ridicat prevăzut în dreptul intern, pentru încălcări foarte grave, iar amenzi semnificativ mai mici decât nivelul maxim pot fi aplicate pentru încălcări minore sau în caz de plată. Prezentul regulament nu limitează capacitatea statelor membre de a prevedea sancțiuni administrative mai ridicate sau alte măsuri administrative.
(72)
Deși nu există interdicții impuse statelor membre în ceea ce privește stabilirea de norme privind sancțiunile administrative și penale aplicabile acelorași încălcări, acestora nu ar trebui să li se solicite să stabilească norme privind sancțiunile administrative aplicabile încălcărilor prevăzute în prezentul regulament care intră deja sub incidența dreptului penal național până la 3 iulie 2016. În conformitate cu dreptul intern, statele membre nu au obligația de a impune atât sancțiuni administrative, cât și penale pentru aceeași încălcare, dar pot lua aceste măsuri dacă dreptul intern le-o permite. Cu toate acestea, menținerea mai degrabă a sancțiunilor penale decât a celor administrative pentru încălcări ale prezentului regulament sau ale Directivei 2014/57/UE nu ar trebui să reducă sau să afecteze în alt mod capacitatea autorităților competente de a coopera și de a accesa și de a face schimb de informații în timp util cu autoritățile competente din alte state membre în sensul prezentului regulament, inclusiv după trimiterea cazurilor de încălcare către autoritățile judiciare competente spre urmărire penală.
(73)
Pentru a garanta că deciziile luate de autoritățile competente au efect disuasiv asupra publicului larg, acestea ar trebui, în mod normal, publicate. Publicarea deciziilor este, de asemenea, un instrument important pentru autoritățile competente pentru a informa participanții la piață cu privire la tipurile de comportament care sunt considerate că încalcă prezentul regulament și pentru a promova un comportament adecvat în rândul participanților la piață. În cazul în care publicarea cauzează persoanelor implicate prejudicii disproporționate sau periclitează stabilitatea piețelor financiare sau o anchetă în curs de desfășurare, autoritatea competentă ar trebui să publice anonim sancțiunile administrative și alte măsuri administrative în conformitate cu dreptul intern sau să amâne publicarea. Autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a nu publica sancțiunile administrative și alte măsuri administrative în cazul în care publicarea anonimă sau întârziată este considerată insuficientă pentru a garanta că stabilitatea piețelor financiare nu este pusă în pericol. Autoritățile competente nu ar trebui nici să aibă obligația de a publica măsurile care sunt considerate de importanță minoră și în cazul cărora publicarea ar fi disproporționată.
(74)
Informatorii pot aduce informații noi în atenția autorităților competente sprijinindu-le astfel în detectarea și aplicarea de sancțiuni în cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței. Cu toate acestea, informarea poate fi descurajată de teama represaliilor sau din lipsa stimulentelor. Raportarea încălcărilor prezentului regulament este necesară pentru a asigura că o autoritate competentă poate detecta și aplica sancțiuni pentru abuzul de piață. Măsurile privind informatorii sunt necesare pentru a facilita detectarea abuzului de piață și pentru a asigura protecția și respectarea drepturilor informatorilor și a persoanei învinuite. Prezentul regulament ar trebui așadar să asigure existența unor proceduri corespunzătoare pentru a permite informatorilor să înștiințeze autoritățile competente cu privire la posibilele încălcări ale prezentului regulament și să le ofere protecție împotriva represaliilor. Statele membre ar trebui să poată oferi stimulente financiare pentru persoanele care furnizează informații relevante privind posibile încălcări ale prezentului regulament. Totuși, informatorii ar trebui să fie îndreptățiți la astfel de stimulente financiare numai în cazul în care aduc la lumină informații noi pe care nu erau deja obligați să le facă publice și în cazul în care astfel de informații au drept rezultat o sancțiune pentru încălcarea prezentului regulament. Statele membre ar trebui să se asigure că schemele de informare pe care le aplică includ și mecanisme prin care se oferă o protecție adecvată persoanei acuzate, în special având în vedere dreptul la protecția datelor cu caracter personal și procedurile prin care se asigură dreptul persoanei acuzate la apărare și dreptul acesteia de a fi ascultată înainte de adoptarea unei decizii care o privește, precum și dreptul la o cale de atac eficientă în instanță împotriva unei decizii care o privește.
(75)
Deoarece statele membre au adoptat legislația de punere în aplicare a Directivei 2003/6/CE și deoarece actele delegate, standardele tehnice de reglementare și standardele tehnice de punere în aplicare prevăzute în prezentul regulament ar trebui adoptate înainte de aplicarea efectivă a cadrului ce trebuie introdus, este necesar să se amâne aplicarea dispozițiilor de bază ale prezentului regulament pentru o perioadă de timp suficientă.
(76)
În vederea facilitării unei tranziții fără probleme până la punerea în aplicare a prezentului regulament, practicile de piață existente înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament și acceptate de autoritățile competente în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei (14) în sensul punerii în aplicare a articolului 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2003/6/CE pot rămâne în vigoare, cu condiția ca acestea să fie notificate către ESMA într-un anumit termen prevăzut, până când autoritatea competentă a luat o decizie referitoare la continuarea practicilor respective în conformitate cu prezentul regulament.
(77)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (Carta). În consecință, prezentul regulament ar trebui interpretat și aplicat cu respectarea acestor drepturi și principii. În special, atunci când prezentul regulament se referă la normele care reglementează libertatea presei și libertatea de exprimare în alte mijloace de comunicare în masă și la normele sau codurile care reglementează profesia de jurnalist, ar trebui să se țină seama de aceste libertăți garantate în Uniune și în statele membre și așa cum sunt recunoscute în temeiul articolului 11 din cartă și al altor dispoziții relevante.
(78)
Pentru a crește transparența și pentru o mai bună informare cu privire la funcționarea sistemelor de sancționare, autoritățile competente ar trebui să furnizeze anual ESMA date anonime și agregate. Aceste date ar trebui să cuprindă numărul de investigații care au fost deschise, numărul celor care se află în curs de desfășurare și numărul celor care au fost închise în perioada în cauză.
(79)
Directiva 95/46/CE și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată de ESMA în conformitate cu prezentul regulament și sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în special autoritățile publice independente desemnate de statele membre. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat(ă) de autoritățile competente ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Directiva 95/46/CE. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat(ă) de ESMA ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(80)
Prezentul regulament, precum și actele delegate, actele de punere în aplicare, standardele tehnice de reglementare, standardele tehnice de punere în aplicare și orientările adoptate în conformitate cu acesta nu aduc atingere aplicării normelor Uniunii în materie de concurență.
(81)
În vederea precizării cerințelor stabilite în prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește excluderea din domeniul de aplicare al prezentului regulament a anumitor organisme publice și a băncilor centrale din țările terțe și a anumitor organisme publice desemnate din țările terțe care au semnat acorduri pentru a stabili legături cu Uniunea în sensul articolului 25 din Directiva 2003/87/CE; indicatorii de comportament manipulator enumerați în anexa I la prezentul regulament; pragurile de determinare a aplicării obligației de publicare pentru participanții la piața certificatelor de emisii; circumstanțele în care poate fi permisă tranzacționarea într-o perioadă închisă; și tipurile anumitor tranzacții efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere și persoanele care au o legătură strânsă cu acestea, care ar determina o obligație de notificare. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(82)
În vederea asigurării unor condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament în ceea ce privește procedurile de raportare a încălcărilor prezentului regulament, ar trebui să se confere Comisiei competențe de punere în aplicare pentru a specifica procedurile, inclusiv mecanismele de urmărire a rapoartelor și măsurile de protecție a persoanelor care lucrează în temeiul unui contract de muncă, precum și măsuri privind protecția datelor personale. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (15).
(83)
Standardele tehnice în domeniul serviciilor financiare ar trebui să asigure condiții uniforme peste tot în Uniune cu privire la aspecte reglementate de prezentul regulament. O măsură adecvată și eficientă ar fi ca ESMA, în calitatea sa de organism care deține un nivel ridicat de cunoștințe de specialitate, să fie însărcinată cu elaborarea unor proiecte de standarde tehnice de reglementare și de standarde tehnice de punere în aplicare care să nu implice opțiuni strategice și care să fie prezentate Comisiei.
(84)
Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, prin acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (16), proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA pentru a specifica conținutul notificărilor care vor trebui efectuate de operatorii de pe piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri referitoare la instrumentele financiare admise la tranzacționare, tranzacționate sau pentru care a fost depusă o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare; modul și condițiile de compilare, publicare și păstrare a listei de instrumente de către ESMA; condițiile pe care trebuie să le îndeplinească programele de răscumpărare și măsurile de stabilizare, inclusiv condițiile de tranzacționare, durata și restricțiile de volum, obligațiile de divulgare și raportare, precum și condițiile de preț pentru stabilizare; în ceea ce privește procedurile și mecanismele destinate locurilor de tranzacționare al căror scop este prevenirea și detectarea abuzului de piață, precum și sistemele și formatele care să fie utilizate de persoanele interesate pentru a detecta și notifica ordinele și tranzacțiile suspecte; mecanismele adecvate, procedurile și cerințele privind ținerea evidențelor în cadrul activităților de sondare a pieței; și în ceea ce privește mecanismele tehnice pe categorii de persoane pentru prezentarea obiectivă a informațiilor care recomandă o anumită strategie de investiții și pentru divulgarea anumitor interese sau indicarea unor conflicte de interese. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți.
(85)
De asemenea, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de punere în aplicare prin intermediul unor acte de punere în aplicare în temeiul articolului 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. ESMA ar trebui să fie însărcinată cu elaborarea unor standarde tehnice de punere în aplicare pe care să le prezinte Comisiei în ceea ce privește divulgarea informațiilor privilegiate, formatele listelor cu persoanele care dețin informații privilegiate și formatele și procedurile de cooperare și schimb de informații dintre autoritățile competente și dintre acestea și ESMA.
(86)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume de a preveni abuzul de piață sub forma utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței, nu pot fi îndeplinite suficient de statele membre, dar, având în vedere dimensiunile și efectele sale, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum se prevede în acest articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului menționat.
(87)
Deoarece prevederile Directivei 2003/6/CE nu mai sunt relevante sau suficiente, directiva ar trebui abrogată începând cu 3 iulie 2016. Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament sunt legate strict de cele ale Directivei 2014/65/UE și ar trebui, prin urmare, să intre în vigoare la data intrării în vigoare a directivei respective.
(88)
Pentru punerea în aplicare corectă a prezentului regulament, este necesar ca statele membre să ia toate măsurile necesare pentru a asigura că dreptul intern respectă până la 3 iulie 2016 dispozițiile din prezentul regulament referitoare la autoritățile competente și competențele acestora, sancțiunile administrative și alte măsuri administrative, raportarea încălcărilor și publicarea deciziilor.
(89)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și-a dat avizul la 10 februarie 2012 (17),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește un cadru comun de reglementare a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate, a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței (abuz de piață), precum și măsuri pentru prevenirea abuzului de piață pentru a asigura integritatea piețelor financiare în Uniune și pentru a consolida protecția și încrederea investitorilor în aceste piețe.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică:
(a)
instrumentelor financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată;
(b)
instrumentelor financiare tranzacționate în cadrul unui MTF, admise la tranzacționare în cadrul unui MTF sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF;
(c)
instrumentelor financiare tranzacționate în cadrul unui OTF;
(d)
instrumentelor financiare necuprinse la litera (a), (b) sau (c), al căror preț sau valoare depinde sau are un efect asupra prețului sau valorii unui instrument financiar menționat la literele respective și care poate include, dar nu se limitează la swapuri pe riscul de credit și contracte pe diferență.
Prezentul regulament se aplică, de asemenea, comportamentelor sau tranzacțiilor, inclusiv ofertelor, legate de licitarea pe o platformă de licitație autorizată ca piață reglementată autorizată ca platformă de licitație a certificatelor de emisii sau a altor produse licitate pe baza acestora, inclusiv în cazul în care produsele licitate nu sunt instrumente financiare, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice referitoare la ofertele depuse în contextul unei licitații, cerințele și interdicțiile impuse prin prezentul regulament referitoare la ordine de tranzacționare se aplică și acestor oferte.
(2) Articolele 12 și 15 se aplică:
(a)
contractelor spot pe mărfuri care nu sunt produse energetice angro atunci când tranzacția, ordinul sau comportamentul are sau poate avea sau se intenționează să aibă un efect asupra prețului sau valorii unui instrument financiar menționat la alineatul (1);
(b)
tipurilor de instrumente financiare, inclusiv contractelor derivate sau instrumentelor financiare derivate pentru transferul riscului de credit atunci când tranzacția, ordinul, oferta sau comportamentul are sau poate avea un efect asupra prețului sau valorii contractului spot pe mărfuri a cărui preț sau valoare depinde de prețul sau valoarea respectivelor instrumente financiare; și
(c)
comportamentelor referitoare la valorile de referință.
(3) Acest regulament se aplică oricărei tranzacții, ordin sau comportament care se referă la oricare dintre instrumentele financiare definite la alineatele (1) și (2), indiferent dacă tranzacția, ordinul sau comportamentul respectiv se desfășoară sau nu într-un loc de tranzacționare.
(4) Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament se aplică acțiunilor și omisiunilor din Uniune sau dintr-o țară terță cu privire la instrumentele menționate la alineatele (1) și (2).
Articolul 3
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„instrument financiar” înseamnă un instrument financiar astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Directiva 2014/65/UE;
2.
„societate de investiții” se referă la o societate de investiții astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE;
3.
„instituție de credit” se referă la o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (18);
4.
„instituție financiară” se referă la o instituție financiară astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 26 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
5.
„operator de piață” se referă la un operator de piață astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 18 din Directiva 2014/65/UE;
6.
„piață reglementată” se referă la o piață reglementată astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 21 din Directiva 2014/65/UE;
7.
„sistem multilateral de tranzacționare” sau „MTF” se referă la un sistem multilateral astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 22 din Directiva 2014/65/UE;
8.
„sistem organizat de tranzacționare” sau „OTF” se referă la un sistem din Uniune astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 23 din Directiva 2014/65/UE;
9.
„practică de piață acceptată” înseamnă o anumită practică de piață care este acceptată de autoritățile competente în conformitate cu articolul 13;
10.
„loc de tranzacționare” se referă la un loc de tranzacționare astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE;
11.
„piață de creștere pentru IMM-uri” se referă la o piață de creștere pentru IMM-uri astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 12 din Directiva 2014/65/UE;
12.
„autoritate competentă” înseamnă o autoritate desemnată în conformitate cu articolul 22, dacă nu se specifică altfel în prezentul regulament;
13.
„persoană” înseamnă o persoană fizică sau juridică;
14.
„marfă” înseamnă o marfă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei (19);
15.
„contract spot pe mărfuri” înseamnă un contract de furnizare a unor mărfuri tranzacționate pe o piață spot, care sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția, precum și un contract de furnizare de mărfuri care nu reprezintă un instrument financiar, inclusiv un contract forward încheiat în mod fizic;
16.
„piață spot” înseamnă o piață de mărfuri pe care se vând mărfuri cu plata în numerar, iar acestea sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția, precum și alte piețe nefinanciare, cum ar fi piețele forward pentru mărfuri;
17.
„program de răscumpărare” înseamnă tranzacții cu acțiuni proprii în conformitate cu articolele 21-27 din Directiva 2012/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului (20);
18.
„tranzacționare algoritmică” înseamnă tranzacționarea algoritmică astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 39 din Directiva 2014/65/UE;
19.
„certificat de emisii” înseamnă un certificat de emisii astfel cum este descris în anexa I secțiunea C punctul 11 din Directiva 2014/65/UE;
20.
„participant la piața certificatelor de emisii” înseamnă orice persoană care efectuează o tranzacție, inclusiv emiterea ordinelor de tranzacționare, cu certificate de emisii, produse licitate pe baza acestora sau instrumente financiare derivate conexe acestora, care nu beneficiază de o derogare în temeiul articolului 17 alineatul (2) al doilea paragraf;
21.
„emitent” înseamnă o persoană juridică de drept privat sau public care emite sau propune emiterea de instrumente financiare, emitentul fiind, în cazul certificatelor de depozit reprezentând instrumente financiare, emitentul instrumentului financiar reprezentat;
22.
„produs energetic angro” se referă la un produs energetic angro astfel cum este definit la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011;
23.
„autoritate națională de reglementare” se referă la o autoritate națională de reglementare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011;
24.
„instrumente financiare derivate pe mărfuri” se referă la instrumente financiare derivate pe mărfuri astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) punctul 30 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (21);
25.
„persoană care exercită responsabilități de conducere” înseamnă o persoană din cadrul unui emitent, al unui participant la piața de certificate de emisii sau al altei entități menționate la articolul 19 alineatul (10), care este:
(a)
un membru al organului de administrație, de conducere sau de supraveghere al entității respective;
(b)
un responsabil de înalt nivel care nu este membru al organelor menționate la litera (a), care are acces regulat la informații privilegiate cu referire directă sau indirectă la entitatea respectivă, precum și competența de a lua decizii de conducere privind evoluția viitoare și strategia de afaceri a entității respective;
26.
„persoană care are o legătură strânsă” înseamnă:
(a)
soțul/soția, sau partenerul (partenera) echivalent(ă) soțului/soției în conformitate cu dreptul intern;
(b)
un copil aflat în întreținere în conformitate cu dreptul intern;
(c)
o rudă care la data tranzacției în cauză locuia în aceeași locuință de cel puțin un an; sau
(d)
o persoană juridică, un trust sau un parteneriat ale cărui responsabilități de conducere sunt exercitate de o persoană care exercită responsabilități de conducere sau de o persoană menționată la litera (a), (b) sau (c), care este direct sau indirect controlată de această persoană, care s-a constituit în beneficiul persoanei respective sau ale cărei interese economice sunt substanțial echivalente cu cele ale persoanei respective;
27.
„înregistrările datelor de transfer” înseamnă înregistrările datelor de transfer astfel cum sunt definite la articolul 2 al doilea paragraf litera (b) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului (22);
28.
„persoane care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții” înseamnă o persoană implicată prin profesia sa în primirea și transmiterea de ordine pentru sau în executarea de tranzacții cu instrumente financiare;
29.
„valoare de referință” însemnă orice rată, indice sau cifră pusă la dispoziția publicului sau publicată, care este determinată periodic sau în mod regulat prin aplicarea unei formule asupra valorii unuia sau mai multor active sau prețuri suport, inclusiv estimări ale prețurilor, ratelor reale sau estimate ale dobânzii sau altor valori, sau date din sondaje, sau determinată pe baza acestor valori, și în raport cu care se determină suma de plătit în temeiul unui instrument financiar sau valoarea instrumentului financiar;
30.
„formator de piață” înseamnă un formator de piață astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 7 din Directiva 2014/65/UE;
31.
„mărirea participației” înseamnă achiziționarea de titluri de valoare la o societate care nu atrage după sine o obligație legală sau normativă de a anunța o licitație publică de cumpărare în legătură cu societatea respectivă;
32.
„participant la piață care divulgă informații” înseamnă o persoană care intră în oricare dintre categoriile stabilite la articolul 11 alineatul (1) literele (a)-(d) sau la articolul 11 alineatul (2), care divulgă informații cu ocazia sondării pieței;
33.
„tranzacționare de mare frecvență” înseamnă o tehnică de tranzacționare algoritmică de mare frecvență, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 40 din Directiva 2014/65/UE;
34.
„informație prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție” înseamnă o informație:
(i)
prezentată de un analist independent, o societate de investiții, o instituție de credit, orice persoană a cărei activitate principală constă în emiterea de recomandări de investiții sau o persoană fizică a cărei activitate se desfășoară pentru acestea în temeiul unui contract de muncă sau de alt tip și care, în mod direct sau indirect, exprimă o propunere de investiții specifică referitoare la un instrument financiar sau la un emitent; sau
(ii)
prezentată de alte persoane decât cele menționate la subpunctul (i), care propun direct o decizie de investiții specifică referitoare la un instrument financiar;
35.
„recomandări de investiții” înseamnă informații prin care se recomandă sau se sugerează o strategie de investiție, în mod explicit sau implicit, referitoare la unul sau mai multe instrumente financiare sau la emitenți, inclusiv opiniile emise privind prețul sau valoarea prezentă sau viitoare a acestor instrumente, destinate canalelor de distribuție sau publicului.
(2) În sensul articolului 5, se aplică următoarele definiții:
(a)
„titluri de valoare” înseamnă:
(i)
acțiuni și alte titluri de valoare echivalente acțiunilor;
(ii)
obligațiuni sau alte forme de titluri de creanță securitizate;
(iii)
titluri de creanță securitizate convertibile sau care pot fi preschimbate în acțiuni sau în alte titluri de valoare echivalente cu acțiunile;
(b)
„instrumente asociate” înseamnă următoarele instrumente financiare, inclusiv cele care nu sunt admise la tranzacționare sau tranzacționate într-un loc de tranzacționare, sau care nu au făcut obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare într-un loc de tranzacționare:
(i)
contracte sau drepturi de subscriere, de cumpărare sau de cesiune a titlurilor de valoare;
(ii)
instrumente financiare derivate bazate pe titluri de valoare;
(iii)
în cazul în care titlurile de valoare sunt titluri de creanță convertibile sau transferabile, titlurile de valoare în care pot fi convertite sau schimbate aceste instrumente;
(iv)
instrumente emise sau garantate de emitent sau de garantul titlurilor de valoare al căror preț de piață ar putea influența în mod semnificativ prețul titlurilor de valoare sau invers;
(v)
în cazul în care titlurile de valoare sunt echivalente cu acțiuni, acțiunile reprezentate de aceste titluri și orice alt titlu de valoare echivalent cu aceste acțiuni;
(c)
„distribuție semnificativă” înseamnă o ofertă inițială sau secundară de titluri de valoare care este diferită de o tranzacție obișnuită atât în ceea ce privește valoarea titlurilor de valoare care urmează să fie oferite, cât și metoda de vânzare care urmează să fie utilizată;
(d)
„stabilizare” înseamnă o cumpărare sau ofertă de cumpărare a unor titluri de valoare sau o tranzacție referitoare la instrumente asociate echivalente, realizată de o societate de investiții sau de o instituție de credit în contextul unei distribuții semnificative de astfel de titluri de valoare, cu unicul scop de a susține prețul acestora pe piață pe o durată predeterminată ca urmare a unei presiuni exercitate pentru vânzarea acestor titluri de valoare.
Articolul 4
Notificările și lista de instrumente financiare
(1) Operatorii de pe o piață reglementată, societățile de investiții și operatorii de piață care acționează în cadrul unui MTF sau al unui OTF ar trebui să notifice fără întârziere autoritatea competentă de la locul de tranzacționare cu privire la orice instrument financiar pentru care se depune o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare aferent, care este admis la tranzacționare sau care este tranzacționat pentru prima dată.
Operatorii respectivi vor notifica, de asemenea, autoritatea competentă de la locul de tranzacționare atunci când un instrument financiar încetează să mai fie tranzacționat sau admis la tranzacționare, cu excepția cazului când se cunoaște data la care instrumentul financiar încetează să mai fie tranzacționat sau admis la tranzacționare, iar data a fost menționată în notificarea realizată în conformitate cu primul paragraf.
Notificările menționate la prezentul alineat includ, după caz, denumirea și identificatorii instrumentelor financiare în cauză, precum și data și ora cererii de admitere la tranzacționare, a admiterii la tranzacționare și data și ora la care a avut loc prima tranzacționare.
De asemenea, operatorii de piață și societățile de investiții transmit autorității competente de la locul de tranzacționare informațiile stabilite la al treilea paragraf privind instrumentele financiare pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare sau care au fost admise la tranzacționare înainte de 2 iulie 2014 și care sunt încă admise la tranzacționare sau tranzacționate la acea dată.
(2) Autoritățile competente de la locul de tranzacționare transmit fără întârziere notificările primite în temeiul alineatului (1) la ESMA. Imediat după primire, ESMA publică notificările respective pe site-ul său web, sub forma unei liste. ESMA actualizează această listă imediat la primirea unei notificări a unei autorități competente de la locul de tranzacționare. Această listă nu limitează domeniul de aplicare al prezentului regulament.
(3) Lista include următoarele informații:
(a)
denumirile și identificatorii instrumentelor financiare care fac obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare, sunt admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate pe piețele reglementate, în cadrul MTF-urilor sau al OTF-urilor;
(b)
datele și orele cererilor de admitere la tranzacționare, ale admiterilor la tranzacționare sau la care a avut loc prima tranzacționare;
(c)
detalii despre locurile de tranzacționare în care instrumentele financiare fac obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare, sunt admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate pentru prima dată; și
(d)
data și ora la care instrumentele financiare încetează de a mai fi tranzacționate sau admise la tranzacționare.
(4) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a)
conținutul notificărilor efectuate conform alineatului (1); și
(b)
modul și condițiile de compilare, publicare și păstrare a listei menționate la alineatul (3).
ESMA transmite Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (23), este delegată Comisiei.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a defini momentul, formatul și modelul de transmitere a notificărilor în temeiul alineatelor (1) și (2).
ESMA transmite Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este conferită Comisiei.
Articolul 5
Derogare pentru programele de răscumpărare și măsuri de stabilizare
(1) Interdicțiile prevăzute la articolele 14 și 15 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare atunci când:
(a)
detaliile complete ale programului sunt divulgate înainte de începerea tranzacționării;
(b)
tranzacțiile sunt raportate ca făcând parte din programul de răscumpărare autorității competente de la locul de tranzacționare în conformitate cu alineatul (3) și comunicate ulterior publicului;
(c)
sunt respectate limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile și volumele; și
(d)
sunt desfășurate în conformitate cu obiectivele menționate la alineatul (2) și cu condițiile stabilite în prezentul articol și în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (6).
(2) Pentru a beneficia de derogarea prevăzută la alineatul (1), un program de răscumpărare are ca unic scop:
(a)
reducerea capitalul unui emitent;
(b)
respectarea obligațiilor provenite din titlurile de creanță care sunt convertibile în instrumente de capitaluri proprii;
(c)
respectarea obligațiilor provenite din programele de opțiuni pe acțiuni sau din alte tipuri de repartizare de acțiuni către angajați sau membri ai organelor de administrație, de conducere sau de supraveghere ale emitentului sau ai unei societăți asociate.
(3) Pentru a beneficia de derogarea prevăzută la alineatul (1), emitentul raportează către autoritatea competentă de la locul de tranzacționare în care acțiunile au fost admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate fiecare tranzacție dintr-un program de răscumpărare, inclusiv informațiile menționate la articolul 25 alineatele (1) și (2) și articolul 26 alineatele (1), (2) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 600/2014.
(4) Interdicțiile stabilite la articolele 14 și 15 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu titluri de valoare sau instrumente asociate pentru stabilizarea titlurilor de valoare atunci când:
(a)
stabilizarea are loc pentru o perioadă limitată;
(b)
informațiile relevante cu privire la stabilizare sunt divulgate și notificate autorității competente de la locul de tranzacționare în conformitate cu alineatul (5);
(c)
se respectă limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile; și
(d)
tranzacția respectă condițiile prevăzute în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (6).
(5) Fără a se aduce atingere articolului 23 alineatul (1), emitenții, ofertanții sau entitățile care realizează stabilizarea, acționând sau nu în contul acestor persoane, transmit detaliile tuturor operațiunilor de stabilizare autorității competente de la locul de tranzacționare până la sfârșitul celei de a șaptea zile bursiere după data executării acestor operațiuni.
(6) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica condițiile pe care programele de răscumpărare și măsurile de stabilizare menționate la alineatele (1) și (4) trebuie să le îndeplinească, inclusiv condițiile de tranzacționare, restricțiile referitoare la durată și volum, obligațiile de divulgare și raportare și condițiile legate de prețuri.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este delegată Comisiei.
Articolul 6
Derogare pentru activități monetare, de gestionare a datoriei publice și activități privind politicile climatice
(1) Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate în vederea aplicării politicii monetare, a cursului de schimb sau de gestionare a datoriei publice de către:
(a)
un stat membru;
(b)
membrii SEBC;
(c)
un minister, o agenție sau o societate vehicul cu scop special pentru un stat membru sau mai multe state membre, sau o persoană care acționează în numele acestuia/acesteia;
(d)
în cazul unui stat membru care este un stat federal, un membru care face parte din federație.
(2) Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de Comisie sau orice alt organism desemnat în mod oficial sau de orice persoană care acționează pe seama acestora în scopuri legate de politica de gestionare a datoriei publice.
Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de:
(a)
Uniune;
(b)
o societate vehicul cu scop special a unuia sau mai multor state membre;
(c)
Banca Europeană de Investiții;
(d)
Fondul european de stabilitate financiară;
(e)
Mecanismul european de stabilitate;
(f)
o instituție financiară internațională înființată de două sau mai multe state membre care are drept scop mobilizarea finanțării și acordarea de asistență financiară în beneficiul membrilor săi afectați sau amenințați de probleme grave de finanțare.
(3) Prezentul regulament nu se aplică activității unui stat membru, a Comisiei sau a oricărui alt organism desemnat în mod oficial sau a oricărei persoane care acționează în numele acestora, care are ca obiect certificate de emisii și care se desfășoară în vederea punerii în aplicare a politicii climatice a Uniunii, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE.
(4) Prezentul regulament nu se aplică activităților unui stat membru, ale Comisiei sau ale oricărui alt organism desemnat în mod oficial, sau ale oricărei persoane care acționează în numele acestora, întreprinse în scopul realizării politicii agricole comune a Uniunii sau în temeiul politicii comune în domeniul pescuitului a Uniunii, în conformitate cu actele adoptate sau cu acordurile internaționale încheiate în temeiul TFUE.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 pentru a extinde derogarea menționată la alineatul (1) la anumite organisme publice și la băncile centrale din țările terțe.
În acest sens, Comisia întocmește și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport până la 3 ianuarie 2016, în care evaluează regimul aplicat pe plan internațional organismelor publice însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în gestionarea datoriei publice și băncilor centrale din țările terțe.
Raportul cuprinde o analiză comparativă a tratamentului aplicat respectivelor organisme și băncilor centrale în cadrul legal al țărilor terțe, precum și standardele în materie de gestionare a riscului aplicabile tranzacțiilor încheiate de respectivele organisme și de băncile centrale în respectivele jurisdicții. În cazul în care raportul concluzionează, în special pe baza analizei comparative, că este necesară exceptarea responsabilităților monetare ale băncilor centrale din respectivele țări terțe de la obligațiile și interdicțiile prezentului regulament, Comisia extinde derogarea menționată la alineatul (1) și la băncile centrale din respectivele țări terțe.
(6) Comisia este, de asemenea, împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 pentru a prelungi derogarea menționată la alineatul (3) la anumite organisme publice desemnate din țările terțe care au semnat acorduri cu Uniunea în temeiul articolului 25 din Directiva 2003/87/CE.
(7) Prezentul articol nu se aplică persoanelor care lucrează în temeiul unui contract de muncă sau sub altă formă pentru entitățile menționate la prezentul articol atunci când aceste persoane efectuează pe cont propriu tranzacții sau ordine sau se angajează în comportamente, direct sau indirect.
CAPITOLUL 2
INFORMAȚII PRIVILEGIATE, UTILIZĂRI ABUZIVE ALE INFORMAȚIILOR PRIVILEGIATE, DIVULGĂRI NEAUTORIZATE ALE INFORMAȚIILOR PRIVILEGIATE ȘI MANIPULAREA PIEȚEI
Articolul 7
Informații privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, informațiile privilegiate reprezintă următoarele tipuri de informații:
(a)
informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți sau la unul sau mai multe instrumente financiare și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză sau al instrumentelor financiare derivate conexe;
(b)
pentru instrumentele financiare derivate pe mărfuri, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente financiare derivate sau care se referă în mod direct la contractul spot pe mărfuri conex și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente financiare derivate sau al contractelor spot pe mărfuri conexe, și în cazul în care acestea sunt informații care sunt așteptate în mod rezonabil să fie divulgate sau pentru care există obligativitatea de divulgare în conformitate cu prevederi legale sau de reglementare la nivelul Uniunii sau la nivel național, norme de piață, contracte, practici sau uzanțe privind piețele instrumentelor derivate pe mărfuri sau piețele spot relevante;
(c)
pentru certificatele de emisii sau produsele licitate pe baza acestora, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe;
(d)
pentru persoanele însărcinate cu executarea ordinelor referitoare la instrumente financiare, înseamnă, de asemenea, informații transmise de un client și care au legătură cu un ordin în așteptare al clientului pentru instrumente financiare, informații cu caracter precis, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți sau la unul sau mai multe instrumente financiare și, care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză, prețul contractelor spot pe mărfuri conexe sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe.
(2) În temeiul alineatului (1), se consideră că informațiile au un caracter precis dacă indică un set de circumstanțe care există sau despre care se poate estima în mod rezonabil că vor exista sau un eveniment care a avut loc sau se poate estima în mod rezonabil că va avea loc, dacă informațiile sunt suficient de specifice pentru a permite tragerea unei concluzii cu privire la efectul posibil al acelui set de circumstanțe sau al acelui eveniment asupra prețurilor instrumentelor financiare sau ale instrumentelor financiare derivate conexe, ale contractelor spot pe mărfuri conexe sau ale produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. În acest context, în cazul unui proces prelungit menit să producă sau care are ca rezultat anumite circumstanțe sau un anumit eveniment, aceste circumstanțe viitoare sau acel eveniment viitor, precum și etapele intermediare ale acelui proces menit să producă sau să aibă drept rezultat circumstanțele viitoare sau evenimentul în cauză, pot fi privite ca informații precise.
(3) O etapă intermediară a unui proces prelungit este considerată informație privilegiată dacă, în sine, satisface criteriile aferente informațiilor privilegiate menționate la prezentul articol.
(4) În temeiul alineatului (1), informații care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare, al instrumentelor financiare derivate, al contractelor spot pe mărfuri conexe sau al produselor licitate pe baza certificatelor de emisii înseamnă informații pe care un investitor rezonabil este probabil că le va utiliza în fundamentarea deciziilor sale de investiții.
În cazul participanților la piața certificatelor de emisii cu un nivel agregat al emisiilor sau o putere termică nominală egală sau mai mică decât pragul fixat în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) al doilea paragraf, se consideră că informațiile legate de operațiunile lor fizice nu au un efect semnificativ asupra prețului certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate.
(5) ESMA redactează orientări vizând întocmirea unei liste neexhaustive a informațiilor care sunt așteptate în mod rezonabil să fie divulgate sau pentru care există obligativitatea de divulgare în conformitate cu dispozițiile legale sau normative din dreptul Uniunii sau dreptul intern, cu normele de piață, contractele, practicile sau uzanțele, privitoare la piețele instrumentelor derivate pe mărfuri sau piețele spot relevante menționate la alineatul (1) litera (b). ESMA ține cont în mod corespunzător de caracteristicile specifice ale acestor piețe.
Articolul 8
Utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate are loc atunci când o persoană deține informații privilegiate și utilizează aceste informații pentru a achiziționa sau a ceda, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective. Utilizarea informațiilor privilegiate prin anularea sau modificarea unui ordin privind un instrument financiar la care se referă informațiile, în cazul în care acel ordin a fost emis înainte ca persoana în cauză să cunoască informațiile privilegiate, se consideră de asemenea ca fiind o utilizare abuzivă a informațiilor confidențiale. În ceea ce privește licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, utilizarea informațiilor privilegiate cuprinde și lansarea, modificarea sau retragerea unei oferte de către o persoană în nume propriu sau în numele unui terț.
(2) În sensul prezentului regulament, acțiunea de a recomanda sau a convinge o altă persoană să se implice în utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate are loc în cazul în care persoana deține informații privilegiate și, pe baza informațiilor respective:
(a)
recomandă, pe baza informațiilor respective, unei alte persoane să achiziționeze sau să cedeze instrumentele financiare la care se referă informațiile sau determină acea persoană să facă o astfel de achiziție sau cedare; sau
(b)
recomandă, pe baza informațiilor respective, unei alte persoane să anuleze sau să modifice un ordin asociat unui instrument financiar la care se raportează informația respectivă sau determină persoana respectivă să facă anularea sau modificarea respectivă.
(3) Utilizarea recomandărilor sau a mijloacelor de convingere prevăzute la alineatul (2) este considerată utilizare abuzivă în înțelesul prezentului articol, în cazul în care persoana care utilizează recomandarea sau mijlocul de convingere știe sau ar trebui să știe că se bazează pe informații privilegiate.
(4) Prezentul articol se aplică oricărei persoane care deține informații privilegiate ca urmare a faptului că:
(a)
este membru în organele de administrație, de conducere sau de supraveghere ale emitentului sau participant la piața certificatelor de emisii;
(b)
deține o parte din capitalul emitentului sau participant la piața certificatelor de emisii;
(c)
are acces la informații prin exercitarea sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției; sau
(d)
este implicat în activități infracționale.
Prezentul articol se aplică, de asemenea, oricărei persoane care este în posesia unor informații privilegiate în alte împrejurări decât cele menționate la primul paragraf, în cazul în care persoana în cauză știe sau ar trebui să știe că sunt informații privilegiate.
(5) În cazul în care persoana este o persoană juridică, prezentul articol se aplică în egală măsură persoanelor fizice care, în conformitate cu dreptul intern, participă la decizia de a executa un ordin, la achiziționarea, cedarea, anularea sau modificarea unui ordin în numele persoanei juridice în cauză.
Articolul 9
Comportamentul legitim
(1) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană juridică se află sau s-a aflat în posesia unor informații privilegiate, nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana juridică în cauză:
(a)
a stabilit, a pus în aplicare și a menținut măsuri și proceduri interne adecvate și eficiente cu scopul de a se asigura că nici persoana fizică care a luat în numele său decizia de a achiziționa sau de a ceda instrumentele financiare de care se leagă informațiile, nici o altă persoană fizică care ar fi putut influența sub orice formă decizia respectivă nu se aflau în posesia informațiilor privilegiate; precum și
(b)
nu a determinat prin încurajări, recomandări, persuasiune și nici nu a influențat într-un alt mod persoana fizică care a achiziționat sau a cedat în numele persoanei juridice instrumentele financiare la care se referă informațiile.
(2) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana respectivă:
(a)
este formator de piață pentru instrumentul financiar la care se referă informațiile sau este o persoană autorizată să acționeze în calitate de contrapartidă, iar achiziționarea sau cedarea de instrumente financiare la care se referă informațiile respective se realizează în mod legitim în contextul exercitării funcțiilor sale de formator de piață sau de contrapartidă pentru instrumentul financiar respectiv; sau
(b)
este autorizată să execute ordine în numele unor părți terțe, iar achiziționarea sau cedarea instrumentelor financiare la care se referă ordinul în cauză se realizează în vederea executării în mod legitim a unui astfel de ordin în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției persoanei respective.
(3) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana respectivă efectuează o tranzacție de cumpărare sau cedare de instrumente financiare și tranzacția respectivă este efectuată pentru a îndeplini o obligație ajunsă la termen de bună credință, și nu pentru a eluda interdicția privind utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, și:
(a)
obligația decurge dintr-un ordin plasat sau un acord încheiat înainte ca persoana în cauză să dețină informațiile privilegiate; sau
(b)
tranzacția este realizată pentru a îndeplini o obligație legală sau de reglementare survenită înainte ca persoana în cauză să dețină informații privilegiate.
(4) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv, dacă persoana respectivă a obținut informațiile privilegiate în cauză cu ocazia efectuării unei preluări sau fuziuni publice în cadrul unei societăți și utilizează informațiile privilegiate respective exclusiv în contextul derulării fuziunii sau preluării publice, cu condiția ca la momentul aprobării fuziunii sau acceptării ofertei de către acționarii societății respective orice informație privilegiată să fi fost publicată sau, altfel, să fi încetat să mai constituie informație privilegiată.
Prezentul alineat nu se aplică în cazul măririi participației.
(5) În sensul articolelor 8 și 14, simplul fapt că o persoană se folosește de propria cunoaștere a faptului că s-a hotărât să achiziționeze sau să cedeze instrumente financiare cu ocazia achiziționării sau cedării instrumentelor financiare respective nu constituie în sine utilizare a informațiilor privilegiate.
(6) Fără a aduce atingere alineatelor (1)-(5) din prezentul articol, se poate totuși considera că s-a produs o încălcare a interdicției vizând utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate prevăzută la articolul 14, în cazul în care autoritățile competente stabilesc că a existat un motiv ilegitim pentru tranzacționarea ordinelor, pentru tranzacții sau pentru comportamentele în cauză.
Articolul 10
Divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate are loc în cazul în care o persoană deține informații privilegiate și le divulgă unei alte persoane, cu excepția cazului în care divulgarea se face în exercitarea normală a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției.
Prezentul alineat se aplică oricărei persoane fizice sau juridice în situațiile sau circumstanțele menționate la articolul 8 alineatul (4).
(2) În sensul prezentului regulament, divulgarea recomandărilor sau a mijloacelor de convingere menționate la articolul 8 alineatul (2) se consideră divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate conform prezentului articol, în cazul în care persoana care divulgă recomandarea sau mijlocul de convingere știe sau ar trebui să știe că ele se bazează pe informații privilegiate.
Articolul 11
Activitățile de sondare a pieței
(1) Activitatea de sondare a pieței cuprinde comunicarea de informații, înainte de anunțarea unei tranzacții, pentru a trezi interesul unor potențiali investitori față de o posibilă tranzacție și de condițiile aferente, precum volumul potențial sau prețul, către unul sau mai mulți investitori, de către:
(a)
un emitent;
(b)
un ofertant secundar al unui instrument financiar, într-o asemenea cantitate sau la o valoare atât de mare, încât se deosebește de tranzacționarea obișnuită și implică o metodă de vânzare bazată pe evaluarea prealabilă a unui eventual interes din partea unor potențiali investitori;
(c)
un participant la piața cotelor de emisie; sau
(d)
o terță parte care acționează în numele sau în contul unei persoane menționate la litera (a), (b) sau (c).
(2) Fără a aduce atingere articolului 23 alineatul (3), divulgarea informațiilor privilegiate de către o persoană care intenționează să facă o licitație publică de cumpărare a titlurilor de valoare ale unei societăți sau o fuziune cu o societate către părțile deținătoare ale titlurilor de valoare constituie, de asemenea, o acțiune de sondare a pieței, cu condiția ca:
(a)
informațiile să fie necesare pentru ca părțile deținătoare ale titlurilor de valoare să își formeze o părere în legătură cu decizia de a oferi sau nu titlurile de valoare; și
(b)
disponibilitatea părților deținătoare ale titlurilor de valoare de a-și oferi titlurile de valoare este necesară în mod rezonabil pentru decizia de a face licitația publică de cumpărare sau fuziunea.
(3) Un participant la piață care dezvăluie informații apreciază, înainte de a efectua o sondare a pieței, dacă sondarea pieței va presupune divulgarea de informații privilegiate. Participantul la piață care divulgă informații ține o evidență scrisă a concluziei sale, specificând motivele aflate la baza acesteia. El oferă aceste evidențe scrise autorității competente, la cererea acesteia. Această obligație se aplică fiecărei divulgări de informații pe tot parcursul sondării pieței. Participantul la piață care divulgă informații actualizează evidențele scrise menționate în prezentul alineat.
(4) În sensul articolului 10 alineatul (1), divulgarea de informații privilegiate făcută în cursul unei sondări a pieței se consideră a fi făcută în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției unei persoane în cazul în care participantul la piață care divulgă informații respectă alineatele (3) și (5) din prezentul articol.
(5) În sensul alineatului (4), participantul la piață care divulgă informații trebuie, înainte de divulgare:
(a)
să obțină consimțământul persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață de a primi informații privilegiate;
(b)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că îi va fi interzis să utilizeze acele informații sau să încerce să utilizeze acele informații prin achiziționarea sau cedarea, în nume propriu sau în numele unei terțe părți, direct sau indirect, a instrumentelor financiare la care se referă informațiile respective;
(c)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că îi va fi interzis să utilizeze acele informații sau să încerce să utilizeze acele informații prin anularea sau modificarea unui ordin deja plasat legat de instrumentele financiare la care se referă informațiile respective; și
(d)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că odată cu acceptarea primirii informațiilor este obligată să păstreze informațiile confidențiale.
Participantul la piață care divulgă informații realizează și ține o evidență a tuturor informațiilor furnizate persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață, inclusiv a informațiilor furnizate în conformitate cu literele (a)-(d) din primul paragraf, precum și a identității potențialilor investitori cărora le-au fost divulgate informațiile, incluzând, dar fără a se limita la, persoanele juridice și fizice care acționează în numele potențialului investitor, precum și data și ora fiecărei divulgări. Participantul la piață care divulgă informații transmite evidența autorităților competente la solicitarea acestora.
(6) În cazul în care informațiile divulgate în cursul unei sondări a pieței încetează să mai fie informații privilegiate în conformitate cu evaluarea făcută de participantul la piață care divulgă informații, acesta informează destinatarul cât mai curând posibil cu privire la acest fapt.
Participantul la piață care divulgă informații ține o evidență a informațiilor furnizate în conformitate cu prezentul alineat și o transmite autorităților competente la cerere.
(7) Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului articol, persoana căreia îi este adresată sondarea de piață evaluează singură dacă se află în posesia unor informații privilegiate sau dacă încetează să mai fie în posesia unor informații privilegiate.
(8) Participantul la piață care divulgă informații păstrează evidențele menționate la prezentul articol o perioadă de cel puțin cinci ani.
(9) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili modalitățile și procedurile adecvate și cerințele legate de păstrarea evidențelor care să le permită persoanelor respectarea cerințelor stabilite la alineatele (4), (5), (6) și (8).
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate în primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
(10) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a determina sistemele și modelele de notificare care trebuie utilizate de aceste persoane în vederea respectării cerințelor de la alineatele (4), (5), (6) și (8) de la prezentul articol, îndeosebi formatul precis al evidențelor menționate la alineatele (4)-(8) și mijloacele tehnice pentru comunicarea corespunzătoare a informațiilor menționate la alineatul (6) persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață.
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate în primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
(11) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA publică orientări adresate persoanelor cărora le este adresată sondarea de piață, cu privire la:
(a)
factorii de care trebuie să țină seama astfel de persoane atunci când li se divulgă informații cu prilejul sondării de piață care să le permită să evalueze dacă informațiile au statut de informații privilegiate;
(b)
măsurile pe care trebuie să le ia astfel de persoane dacă li s-au divulgat informații privilegiate pentru a se conforma articolelor 8 și 10 din prezentul regulament; și
(c)
evidențele pe care trebuie să le țină astfel de persoane pentru a demonstra că au respectat articolele 8 și 10 din prezentul regulament.
Articolul 12
Manipularea pieței
(1) În sensul prezentului regulament, manipularea pieței reprezintă următoarele tipuri de activități:
(a)
efectuarea unei tranzacții, emiterea unui ordin de tranzacționare sau orice alt comportament care:
(i)
oferă sau poate oferi indicații false sau înșelătoare cu privire la oferta și cererea sau prețul unui instrument financiar, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii; sau
(ii)
fixează sau poate fixa prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conexe sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii la un nivel anormal sau artificial,
cu excepția cazului în care persoana care a efectuat o tranzacție, a emis un ordin de tranzacționare sau a adoptat orice alt comportament demonstrează că tranzacția, ordinul sau comportamentul respectiv a fost îndeplinit din motive legitime și în conformitate cu o practică de piață acceptată stabilită în conformitate cu articolul 13;
(b)
efectuarea unei tranzacții, emiterea unui ordin de tranzacționare sau orice altă activitate sau comportament care influențează sau care poate influența prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conexe sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii, prin recurgerea la un procedeu fictiv sau la orice altă formă de înșelăciune sau artificiu;
(c)
difuzarea de informații prin mijloace de comunicare în masă, inclusiv prin internet sau prin orice alte mijloace, care dă sau poate da semnale false sau înșelătoare în legătură cu oferta sau cererea sau prețul unui instrument financiar, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii sau determină sau poate determina prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii la un nivel anormal sau artificial, inclusiv răspândirea de zvonuri, în contextul în care persoana care a difuzat informațiile știa sau trebuia să știe că informațiile sunt false sau înșelătoare;
(d)
transmiterea de informații false sau înșelătoare sau furnizarea de date de intrare false sau înșelătoare în legătură cu o valoare de referință, în cazul în care persoana care a transmis informațiile sau a furnizat datele știa că sunt false sau înșelătoare, sau orice comportament care manipulează calcularea unei valori de referință.
(2) Următoarele comportamente sunt considerate, printre altele, manipulare a pieței:
(a)
faptul că una sau mai multe persoane acționează în colaborare pentru a-și asigura o poziție dominantă în raport cu oferta sau cererea unui instrument financiar, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza unor certificate de emisii, având sau putând avea drept efect stabilirea directă sau indirectă a prețului de cumpărare sau de vânzare sau crearea ori posibilitatea de creare a altor condiții inechitabile de tranzacționare;
(b)
faptul de a cumpăra sau vinde instrumente financiare în momentul deschiderii sau închiderii pieței, care are sau poate avea efectul de a induce în eroare investitorii care acționează pe baza prețurilor afișate, inclusiv pe baza prețurilor la închidere;
(c)
faptul de a plasa ordine către un loc de tranzacționare, inclusiv anularea sau modificarea acestora, prin orice mijloc disponibil de tranzacționare, inclusiv prin mijloace electronice, precum tranzacționarea algoritmică și de înaltă frecvență și care are unul dintre efectele menționate la alineatul (1) litera (a) sau (b), prin:
(i)
întreruperea sau amânarea funcționării sistemului de tranzacționare al locului de tranzacționare sau crearea condițiilor care pot provoca acest lucru;
(ii)
crearea de condiții în care este dificil pentru alte persoane să identifice ordine reale în sistemul de tranzacționare al locului de tranzacționare sau crearea condițiilor care pot provoca acest lucru, inclusiv prin introducerea ordinelor care conduc la supraîncărcarea sau destabilizarea carnetului de ordine; sau
(iii)
crearea sau posibilitatea de a crea un semnal fals sau înșelător cu privire la oferta sau cererea sau prețul unui instrument financiar, în special prin introducerea de ordine pentru a iniția sau accentua o tendință;
(d)
faptul de a profita de accesul regulat sau ocazional la mijloacele de comunicare în masă electronice sau tradiționale prin exprimarea unei opinii asupra unui instrument financiar, contract spot pe mărfuri conex sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii (sau indirect asupra emitentului acestuia) după ce, în prealabil, s-a adoptat o poziție asupra acelui instrument financiar, contract spot pe mărfuri conex sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii și de a profita în urma impactului opiniei exprimate asupra prețului respectivului instrument, contract spot sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii, fără a fi făcut concomitent public, într-un mod corect și concret, conflictul de interese în cauză;
(e)
faptul de a cumpăra sau a vinde certificate de emisii sau instrumente derivate conexe pe o piață secundară anterior licitației desfășurate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, fapt care are drept efect stabilirea prețului de închidere al licitației pentru produsele licitate la un nivel anormal sau artificial sau înșelarea participanților care ofertează în cadrul licitației.
(3) În scopul punerii în aplicare a prevederilor de la alineatul (1) literele (a) și (b) și fără a aduce atingere tipurilor de comportament prezentate la alineatul (2), anexa I definește în mod neexhaustiv o serie de indicatori referitori la utilizarea procedeelor fictive sau a altor forme de înșelăciune sau artificiu și o serie de indicatori referitori la semnale false sau înșelătoare și la stabilirea prețurilor.
(4) În cazul în care persoana care se încadrează la prevederile prezentului articol este o persoană juridică, prezentul articol se aplică, în conformitate cu dreptul intern, în egală măsură persoanelor fizice care participă la decizia de a efectua activități în numele persoanei juridice în cauză.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, precizând indicatorii enumerați în cadrul anexei I în vederea clarificării elementelor acestora și pentru a ține cont de evoluțiile tehnice care au loc pe piețele financiare.
Articolul 13
Practici de piață acceptate
(1) Interdicția de la articolul 15 nu se aplică activităților menționate la articolul 12 alineatul (1) litera (a), cu condiția ca persoana care a inițiat o asemenea tranzacție, a plasat un ordin de tranzacționare sau a avut orice alt comportament demonstrează că asemenea tranzacție, ordin sau comportament a avut la bază motive legitime și este în conformitate cu o practică de piață acceptată, stabilită în conformitate cu prezentul articol.
(2) O autoritate competentă poate stabili o practică de piață acceptată ținând cont de următoarele condiții:
(a)
dacă practica de piață prevede un nivel de transparență substanțial în raport cu piața;
(b)
dacă practica de piață asigură în mare măsură elemente de siguranță în ceea ce privește funcționarea legilor pieței și interacțiunea adecvată dintre cerere și ofertă;
(c)
dacă practica de piață are un impact pozitiv asupra lichidității și eficienței pieței;
(d)
dacă practica de piață ține seama de mecanismele de tranzacționare ale pieței respective și permite participanților la această piață să reacționeze în mod rapid și adecvat la noua situație de piață creată de practica respectivă;
(e)
dacă practica de piață nu presupune riscuri pentru integritatea piețelor direct sau indirect afiliate din cadrul Uniunii pe care se tranzacționează instrumentul financiar în cauză, indiferent dacă piețele respective sunt reglementate sau nu;
(f)
concluziile oricărei anchete privind practica de piață în cauză, realizată de orice autoritate competentă sau de o altă autoritate, în special în cazul în care practica în cauză încalcă normele sau reglementările destinate prevenirii abuzului de piață sau codurile de conduită, indiferent dacă este vorba de piața în cauză sau de piețe direct sau indirect afiliate în cadrul Uniunii; și
(g)
caracteristicile structurale ale pieței în cauză, printre altele caracterul său reglementat sau nu, tipurile de instrumente financiare tranzacționate și tipurile de participanți la această piață, inclusiv importanța relativă a participării investitorilor cu amănuntul.
O practică de piață care a fost stabilită de o autoritate competentă ca fiind practică de piață acceptată pe o anumită piață nu este considerată ca fiind aplicabilă altor piețe, cu excepția cazului în care autoritățile competente pentru astfel de piețe au acceptat oficial acea practică în temeiul prezentului articol.
(3) Autoritatea competentă notifică ESMA și celelalte autorități competente, anterior stabilirii unei practici de piață acceptate în conformitate cu alineatul (2), cu privire la intenția sa de a stabili o practică de piață acceptată și oferă detalii ale evaluării efectuate în conformitate cu criteriile prevăzute la alineatul (2). O astfel de notificare se transmite cu cel puțin trei luni înainte de data la care practica de piață acceptată este prevăzută să intre în vigoare.
(4) În termen de două luni de la primirea notificării, ESMA emite un aviz autorității competente care a transmis notificarea în care evaluează compatibilitatea practicii de piață acceptate cu alineatul (2) și cu standardele tehnice de reglementare adoptate în conformitate cu alineatul (7). ESMA evaluează, de asemenea, dacă stabilirea unei practici de piață acceptate nu ar amenința încrederea pieței în piața financiară a Uniunii. Avizul se publică pe site-ul internet al ESMA.
(5) În cazul în care o autoritate competentă stabilește o practică de piață acceptată care contravine avizului ESMA emis în conformitate cu alineatul (4), aceasta publică o notificare în care expune pe larg motivele pentru care a procedat astfel pe site-ul său în termen de 24 de ore de la stabilirea practicii de piață acceptate, inclusiv de ce practica de piață acceptată nu amenință încrederea pieței.
(6) În cazul în care o autoritate competentă consideră că o altă autoritate competentă a stabilit o practică de piață care nu îndeplinește criteriile stabilite la alineatul (2), ESMA acordă asistență autorităților respective pentru a ajunge la un acord, în conformitate cu prerogativele sale conferite de articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
În cazul în care autoritățile competente în cauză nu ajung la un acord, ESMA poate lua o decizie în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(7) În vederea asigurării unei armonizări consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care specifică criteriile, procedura și cerințele pentru stabilirea unei practici de piață acceptate în temeiul alineatelor (2), (3) și (4), precum și cerințele pentru menținerea sa, încetarea sa sau modificarea condițiilor privind acceptarea sa.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
(8) Autoritățile competente analizează în mod regulat și cel puțin o dată la doi ani practicile de piață acceptate pe care le-au stabilit, în special ținând seama de evoluțiile semnificative ale mediului de piață în cauză, cum ar fi modificări ale regulilor de tranzacționare sau ale infrastructurii pieței, pentru a putea decide dacă să le mențină, să le înceteze sau să modifice condițiile privind acceptarea lor.
(9) ESMA publică pe site-ul său o listă cu practicile de piață acceptate și statele membre în care acestea sunt aplicabile.
(10) ESMA monitorizează aplicarea practicilor de piață acceptate și transmite Comisiei un raport anual în care descrie modul în care acestea sunt aplicate pe piețele în cauză.
(11) În termen de trei luni de la intrarea în vigoare a standardelor tehnice de reglementare menționate la alineatul (7), autoritățile competente notifică către ESMA practicile de piață acceptate pe care le-au stabilit înainte de 2 iulie 2014.
Practicile de piață acceptate menționate în primul paragraf din prezentul alineat se aplică în continuare în statul membru în cauză până la luarea unei decizii de către autoritatea competentă în legătură cu continuarea practicilor respective în conformitate cu avizul ESMA în conformitate cu alineatul (4).
Articolul 14
Interzicerea utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate
O persoană nu trebuie:
(a)
să participe sau să încerce să participe la practici de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate;
(b)
să recomande ca o altă persoană să participe la practici de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau să convingă o altă persoană să participe la utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate; sau
(c)
să divulge în mod neautorizat informații privilegiate.
Articolul 15
Interzicerea manipulării pieței
O persoană nu trebuie să participe sau să încerce să participe la practici de manipulare a pieței.
Articolul 16
Prevenirea și identificarea abuzului de piață
(1) Operatorii de piață și societățile de investiții care gestionează activitatea unui loc de tranzacționare stabilesc și mențin modalități, sisteme și proceduri menite să prevină și să detecteze utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, manipularea pieței și tentativele de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, în conformitate cu articolele 31 și 54 din Directiva 2014/65/UE.
O persoană la care se face referire la primul paragraf raportează fără întârziere autorității competente de la locul de tranzacționare ordinele și tranzacțiile, inclusiv orice anulare sau modificare a acestora, care ar putea constitui o utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, o manipulare a pieței sau o tentativă de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau de manipulare a pieței.
(2) Orice persoană care prin profesia sa pregătește sau efectuează tranzacții creează și menține modalități, sisteme și proceduri de detectare și raportare a ordinelor și tranzacțiilor suspecte. În cazul în care persoana respectivă suspectează în mod justificat că un ordin sau o tranzacție cu orice instrument financiar, fie că este emis sau efectuat într-un loc de tranzacționare, fie în afara acestuia, ar putea constitui o utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, o manipulare a pieței sau o tentativă de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau de manipulare a pieței, ea va informa fără întârziere autoritatea competentă astfel cum se menționează la alineatul (3).
(3) Fără a se aduce atingere articolului 22, persoanele care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții se supun normelor de notificare ale statului membru în care se află sediul lor social, administrația centrală sau sucursala. Notificarea se adresează autorității competente a statului membru respectiv.
(4) Autoritățile competente menționate la alineatul (3) cărora le sunt notificate operațiuni și tranzacții suspecte transmit de îndată această informație autorităților competente de la locurile de tranzacționare în cauză.
(5) În vederea asigurării unei armonizări consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a)
modalitățile, sistemele și procedurile adecvate care să le permită persoanelor respectarea cerințelor stabilite la alineatele (1) și (2); și
(b)
modelele de notificare care trebuie utilizate de aceste persoane în vederea respectării cerințelor de la alineatele (1) și (2).
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este delegată Comisiei.
CAPITOLUL 3
CERINȚE PRIVIND PUBLICAREA
Articolul 17
Publicarea informațiilor privilegiate
(1) Un emitent trebuie să facă publice, de îndată ce este posibil, informații privilegiate care se referă în mod direct la emitentul respectiv.
Emitentul se asigură că informațiile privilegiate sunt publicate într-un mod care să permită accesul rapid și evaluarea completă, corectă și promptă a informațiilor de către public și, dacă este cazul, de Mecanismul desemnat oficial menționat în articolul 21 din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului (24). Emitentul nu combină publicarea informațiilor privilegiate cu comercializarea propriilor activități. Emitentul postează și menține pe site-ul său de internet pe o perioadă de cel puțin cinci ani toate informațiile privilegiate pe care este necesar să le facă publice.
Prezentul articol se aplică emitenților care au solicitat sau aprobat ca instrumentele lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-un stat membru sau, în cazul instrumentelor tranzacționate numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, emitenților care au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau care au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF dintr-un stat membru.
(2) Un participant la piața certificatelor de emisii face publice în mod eficient și rapid informații privilegiate privind certificatele de emisii pe care le deține referitor la activitatea sa comercială, inclusiv activități de aviație, astfel cum se menționează în anexa I la Directiva 2003/87/CE, sau instalații în sensul articolului 3 litera (e) din respectiva directivă, pe care participantul în cauză sau compania-mamă a sa sau întreprinderile conexe le dețin(e) sau le controlează, sau pentru aspectele operaționale pentru care participantul în cauză sau compania-mamă a sa sau întreprinderile conexe răspund(e) în întregime sau parțial. În ceea ce privește instalațiile, astfel de divulgări includ informații relevante asupra capacității și utilizării instalațiilor, inclusiv disponibilitatea planificată și neplanificată a instalațiilor.
Primul paragraf nu se aplică participanților la piața certificatelor de emisii în cazul în care instalațiile sau activitățile de aviație pe care participantul le deține, le controlează sau pentru care este responsabil au înregistrat în anul anterior emisii care nu au depășit valoarea minimă de dioxid de carbon echivalent și, în cazul în care desfășoară activități de ardere, au înregistrat o putere termică nominală care nu a depășit valoarea minimă.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, în ceea ce privește stabilirea unui prag minim de dioxid de carbon echivalent și a unui prag minim pentru puterea termică nominală în vederea aplicării derogării prevăzute la paragraful al doilea din prezentul alineat.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 prin care se specifică autoritatea competentă pentru notificările menționate la alineatele (4) și (5) din prezentul articol.
(4) Un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii poate amâna pe propria răspundere publicarea informațiilor privilegiate numai dacă sunt îndeplinite toate condiții de mai jos:
(a)
publicarea imediată ar putea prejudicia interesele legitime ale emitentului sau participantului la piața certificatelor de emisii;
(b)
amânarea publicării nu este susceptibilă să inducă în eroare publicul;
(c)
emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii poate asigura confidențialitatea informațiilor respective.
În cazul unui proces prelungit care are loc în etape și care este menit să producă sau care are ca rezultat o anumită circumstanță sau un anumit eveniment, un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii poate pe propria răspundere să amâne publicarea informațiilor privilegiate asociate acestui proces, sub rezerva literelor (a), (b) și (c) din primul paragraf.
În cazul în care un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii a amânat publicarea informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează în prezentul alineat, acesta trebuie să informeze autoritatea competentă menționată la alineatul (3) că publicarea informațiilor a fost amânată și să furnizeze o explicație scrisă privind modul în care au fost îndeplinite condițiile stabilite prin acest alineat, de îndată ce informațiile au fost făcute publice. Alternativ, statele membre pot prevedea ca explicația respectivă să trebuiască a fi pusă la dispoziție numai la solicitarea autorității competente menționate la alineatul (3).
(5) Pentru a menține stabilitatea sistemului financiar, un emitent care este o instituție de credit sau o instituție financiară poate amâna pe propria răspundere publicarea informațiilor privilegiate, inclusiv informații legate de o problemă temporară de lichiditate și, în special, necesitatea de a primi asistență temporară pentru rezolvarea problemei de lichiditate din partea băncii centrale sau a unor împrumutători de ultimă instanță, dacă sunt întrunite toate condițiile de mai jos:
(a)
publicarea informațiilor privilegiate antrenează riscul de a submina stabilitatea financiară a emitentului și a sistemului financiar;
(b)
amânarea publicării este în interesul public;
(c)
se poate asigura confidențialitatea informațiilor respective; și
(d)
autoritatea competentă menționată la alineatul (3) a fost de acord cu amânarea constatând îndeplinirea condițiilor de la literele (a), (b) și (c).
(6) În sensul alineatului (5) literele (a)-(d), un emitent notifică autoritatea competentă menționată la alineatul (3) în legătură cu intenția sa de a amâna publicarea informațiilor privilegiate și oferă dovezi privind îndeplinirea condițiilor prevăzute la literele (a), (b) și (c) din alineatul (5). Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) se consultă, după caz, cu banca centrală națională sau cu autoritatea în domeniul macroprudențial, dacă este instituită, sau, alternativ, cu următoarele autorități:
(a)
în cazul în care emitentul este o instituție de credit sau o societate de investiții, autoritatea desemnată în conformitate cu articolul 133 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (25);
(b)
în alte situații decât cele menționate la litera (a), orice altă autoritate națională responsabilă cu supravegherea emitentului.
Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) se asigură că publicarea informațiilor privilegiate este amânată numai pentru o perioadă necesară pentru a servi interesului public. Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) evaluează cel puțin săptămânal îndeplinirea în continuare a condițiilor prevăzute la literele (a), (b) și (c) din alineatul (5).
Dacă autoritatea competentă menționată la alineatul (3) nu este de acord cu amânarea publicării informațiilor privilegiate, emitentul face publice informațiile privilegiate imediat.
Prezentul alineat se aplică situațiilor în care emitentul nu decide să amâne publicarea informațiilor privilegiate în conformitate cu alineatul (4).
Trimiterile din prezentul alineat la autoritatea competentă menționată la alineatul (3) nu aduc atingere capacității autorității competente de a-și îndeplini funcțiile în oricare dintre modurile menționate la articolul 23 alineatul (1).
(7) În cazul în care publicarea informațiilor privilegiate a fost amânată în conformitate cu alineatul (4) sau (5) și confidențialitatea acestor informații privilegiate nu mai este asigurată, emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii face publice respectivele informații privilegiate cât mai curând posibil.
Prezentul alineat include situațiile în care un zvon se referă în mod explicit la o informație privilegiată a cărei publicare a fost amânată în conformitate cu alineatul (4) sau (5), dacă zvonul este suficient de precis pentru a indica faptul că nu mai este asigurată confidențialitatea informației respective.
(8) În cazul în care un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii, sau o persoană care acționează în nume propriu divulgă informații privilegiate unui terț în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției, astfel cum se menționează la articolul 10 alineatul (1), persoana respectivă trebuie să facă publice informațiile integral și efectiv, fie simultan în cazul publicării intenționate, fie rapid în cazul publicării neintenționate. Prezentul alineat nu se aplică dacă persoana care obține informațiile are obligația de a păstra confidențialitatea, indiferent dacă această obligație se întemeiază pe un act cu putere de lege, act administrativ sau dispoziții statutare sau ale clauzelor contractuale.
(9) Informațiile privilegiate referitoare la emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe o piață de creștere pentru IMM-uri pot fi publicate pe site-ul internet al locului de tranzacționare, în loc să fie publicate pe site-ul internet al emitentului, în cazul în care locul de tranzacționare alege să ofere această facilitate pentru emitenții de pe piața respectivă.
(10) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili:
(a)
mijloacele tehnice de publicare în mod corespunzător a informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează la alineatele (1), (2), (8) și (9); și
(b)
mijloacele tehnice pentru a amâna comunicarea informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează la alineatele (4) și (5).
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare respective până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
(11) ESMA emite orientări vizând întocmirea unei liste neexhaustive a intereselor legitime ale emitenților potrivit alineatului (4) litera (a), precum și a situațiilor în care amânarea publicării informațiilor privilegiate este de natură să inducă publicul în eroare, astfel cum este menționat la alineatul (4) litera (b).
Articolul 18
Listele persoanelor care au acces la informații privilegiate
(1) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul acestora trebuie:
(a)
să stabilească o listă cu persoanele care au acces la informații privilegiate și care lucrează pentru ei în temeiul unui contract de muncă sau al altei forme de colaborare, care îndeplinesc sarcini prin intermediul cărora au acces la informații privilegiate, cum ar fi consultanți, contabili sau agenții de rating de credit (lista persoanelor care au acces la informații privilegiate);
(b)
să actualizeze lista persoanelor care au acces la informații privilegiate în mod regulat și cu promptitudine, în conformitate cu alineatul (4); și
(c)
să comunice lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cât mai curând posibil autorităților competente la solicitarea acestora.
(2) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor ia toate măsurile rezonabile astfel încât orice persoană de pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate să recunoască în scris sarcinile legale și normative aferente, precum și cunoașterea sancțiunilor aplicabile în cazul utilizării abuzive și al divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate.
În cazul în care o altă persoană care acționează în numele sau în contul emitentului își asumă sarcina de a întocmi și a actualiza lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate, emitentul rămâne pe deplin responsabil de respectarea prezentului articol. Emitentul menține permanent dreptul de acces la lista persoanelor care au acces la informații privilegiate.
(3) Lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cuprinde cel puțin:
(a)
identitatea tuturor persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(b)
motivele includerii persoanei respective pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(c)
data și ora la care persoana respectivă a primit acces la informațiile privilegiate; și
(d)
data la care a fost întocmită lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate.
(4) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor actualizează lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cu promptitudine, menționând și data actualizării, în următoarele situații:
(a)
în caz de schimbare a motivului pentru care o persoană a fost înscrisă pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(b)
în cazul în care apare o nouă persoană care are acces la informații privilegiate și trebuie, din acest motiv, înscrisă pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate; și
(c)
în cazul în care o persoană încetează să mai aibă acces la informații privilegiate.
La fiecare actualizare, se specifică data și ora la care s-a produs modificarea care a determinat actualizarea.
(5) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor păstrează lista persoanelor care au acces la informații privilegiate pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la întocmirea sau actualizarea acesteia.
(6) Emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe o piață de creștere pentru IMM-uri sunt scutiți de întocmirea unei liste a persoanelor care au acces la informații privilegiate, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:.
(a)
emitentul adoptă toate măsurile rezonabile pentru a asigura faptul că orice persoană care are acces la informații privilegiate are cunoștință de obligațiile stabilite prin lege sau norme și de sancțiunile aplicabile în cazul utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate; și
(b)
emitentul poate furniza autorității competente, la cerere, lista persoanelor care au acces la informații privilegiate.
(7) Prezentul articol se aplică emitenților care au solicitat sau aprobat ca instrumente lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-un stat membru sau, în cazul unui instrument tranzacționat numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, care au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau care au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF dintr-un stat membru.
(8) Alineatele (1)-(5) din prezentul articol se aplică, de asemenea:
(a)
participanților la piața certificatelor de emisii în ceea ce privește informațiile privilegiate aferente certificatelor de emisii legate de operațiunile fizice ale participantului la piața certificatelor de emisii în cauză;
(b)
platformelor de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor în raport cu licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010.
(9) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formatul exact al listelor persoanelor care au acces la informații privilegiate și formatul în care se actualizează listele cu persoanele care au acces la informații privilegiate, menționate în prezentul articol.
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare respective până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 19
Tranzacții efectuate de personalul de conducere
(1) Persoanele care exercită responsabilități de conducere, precum și persoanele care au o legătură strânsă cu acestea notifică emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii și autoritatea competentă menționată la alineatul (2) al doilea paragraf cu privire la:
(a)
fiecare tranzacție efectuată pe seama lor în legătură cu acțiunile sau titlurile de creanță ale emitentului sau cu instrumente financiare derivate sau alte instrumente financiare conexe acestora, în ceea ce îi privește pe emitenți;
(b)
fiecare tranzacție efectuată pe seama lor în legătură cu certificate de emisii, produse licitate pe baza acestora sau instrumente financiare derivate conexe, în ceea ce îi privește pe participanții la piața certificatelor de emisii.
Notificările se fac cu promptitudine și nu mai târziu de trei zile lucrătoare de la data tranzacției.
Primul paragraf se aplică de îndată ce volumul total al tranzacțiilor a atins pragul fixat la alineatul (8) sau (9), după caz, în cursul unui an calendaristic.
(2) În sensul alineatului (1) și fără a aduce atingere dreptului fiecărui stat membru de a impune obligații de notificare, altele decât cele menționate în prezentul articol, toate tranzacțiile efectuate în contul propriu de către persoanele menționate la alineatul (1) sunt notificate de către aceste persoane autorităților competente.
Normele aplicabile notificărilor, pe care persoanele menționate la alineatul (1) trebuie să le respecte, sunt cele ale statului membru în care este înregistrat emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii. Notificările se fac în termen de trei zile lucrătoare de la data tranzacției către autoritatea competentă a statului membru respectiv. În cazul în care emitentul nu este înregistrat într-un stat membru, notificarea se face către autoritatea competentă a statului membru de origine, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2004/109/CE sau, în absența acesteia, către autoritatea competentă de la locul de tranzacționare.
(3) Emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii se asigură că informațiile notificate în conformitate cu alineatul (1) sunt publicate cu promptitudine și nu mai târziu de trei zile lucrătoare de la tranzacție, într-un mod care permite accesul rapid și nediscriminatoriu la aceste informații în conformitate cu standardele tehnice de punere în aplicare menționate la articolul 17 alineatul (10) litera (a).
Emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii utilizează mijloace media suficient de fiabile pentru a asigura cu succes difuzarea informațiilor către public pe tot cuprinsul Uniunii și, dacă este cazul, utilizează mecanismul desemnat oficial menționat în articolul 21 din Directiva 2004/109/CE.
Alternativ, dreptul intern poate prevedea că autoritatea competentă poate publica ea însăși informațiile.
(4) Prezentul articol se aplică emitenților care:
(a)
au solicitat sau aprobat ca instrumente lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată; sau
(b)
în cazul unui instrument tranzacționat numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF.
(5) Emitenții și participanții la piața certificatelor de emisii notifică în scris persoana care exercită responsabilități de conducere în legătură cu obligațiile care decurg din prezentul articol. Emitenții și participanții la piața certificatelor de emisii întocmesc o listă cu toate persoanele cu responsabilități de conducere și persoanele în relații strânse cu acestea.
Persoanele care exercită responsabilități de conducere notifică persoanele în relații strânse cu acestea în scris în legătură cu obligațiile care decurg din prezentul articol și păstrează un exemplar al notificării.
(6) O notificare a tranzacțiilor menționate la alineatul (1) conține următoarele informații:
(a)
numele persoanei;
(b)
motivul notificării;
(c)
numele emitentului în cauză sau al participantului la piața certificatelor de emisii;
(d)
descrierea și identitatea instrumentului financiar;
(e)
natura tranzacției (tranzacțiilor) (de exemplu, achiziție sau cedare), indicând dacă este legată de derularea programelor de opțiune pe acțiuni sau de exemplele specifice menționate la alineatul (7);
(f)
data și locul tranzacției (tranzacțiilor); și
(g)
prețul și volumul tranzacției (tranzacțiilor). În cazul unui contract de garanție reală mobiliară fără deposedare ai cărui termeni prevăd modificarea valorii acesteia, acest lucru ar trebui divulgat împreună cu valoarea sa la data contractului.
(7) În sensul alineatului (1), tranzacțiile care trebuie comunicate includ, de asemenea:
(a)
garantarea sau împrumutul instrumentelor financiare de către sau în numele unei persoane care exercită responsabilități de conducere sau cu care aceasta din urmă are relații strânse, la care se face referire la alineatul (1);
(b)
tranzacții efectuate de persoane care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții sau de orice altă persoană care exercită responsabilități de conducere sau cu care aceasta din urmă are relații strânse, astfel cum este menționat la alineatul (1), inclusiv cazul în care se exercită drepturi discreționare;
(c)
tranzacții efectuate în contul unei polițe de asigurare de viață, definite în conformitate cu Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (26), în cazul în care:
(i)
titularul poliței este o persoană care exercită responsabilități de conducere sau o persoană care este în relații strânse cu persoana respectivă, astfel cum este menționat la alineatul (1);
(ii)
riscul investiției este suportat de titularul poliței; și
(iii)
titularul poliței are competența sau libertatea de a lua decizii de investiții legate de instrumente specifice legate de polița de asigurare de viață respectivă sau de a executa tranzacții privind instrumente specifice poliței de asigurare de viață respective.
În sensul literei (a), o garanție mobiliară sau o garanție similară asupra unei valori mobiliare, a unui instrument financiar în legătură cu depunerea instrumentului financiar într-un cont de custodie nu trebuie să fie notificată, cu excepția cazului când asemenea garanție mobiliară sau similară, de alt tip, este constituită în contul unei facilități de credit specifice.
În măsura în care un titular al unei polițe asociate unui contract de asigurare are obligația de a notifica tranzacții în conformitate cu prezentul alineat, obligația de notificare nu intră în sarcina societății de asigurări.
(8) Alineatul (1) se aplică oricăror tranzacții ulterioare odată ce a fost atinsă suma de 5 000 EUR pe durata unui an calendaristic. Pragul de 5 000 EUR se calculează însumând fără compensare toate tranzacțiile menționate la alineatul (1).
(9) O autoritate competentă poate decide să crească pragul stabilit la alineatul (8) la 20 000 EUR, caz în care informează ESMA de decizia sa de a adopta un prag mai înalt, oferind o justificare a deciziei sale cu trimitere specifică la condițiile pieței, înainte de a o aplica. ESMA publică pe site-ul său de internet lista pragurilor care se aplică în conformitate cu prezentul articol și justificările oferite de autoritățile competente pentru fixarea unor astfel de praguri.
(10) Prezentul articol se aplică și tranzacțiilor efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere în cadrul oricărei platforme de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor implicate în licitații organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, precum și persoanelor în relații strânse cu aceste persoane, în măsura în care tranzacțiile pe care le derulează implică certificate de emisii, instrumente financiare derivate ale acestora sau produse licitate pe baza acestora. Aceste persoane notifică tranzacția lor platformelor de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor, după caz, și autorității competente atunci când platforma de licitație, adjudecătorul sau entitatea de supraveghere a licitațiilor, după caz, este înregistrată. Informațiile astfel notificate sunt făcute publice prin intermediul platformelor de licitație, adjudecătorilor, entităților de supraveghere și al autorității competente în conformitate cu alineatul (3).
(11) Fără a aduce atingere articolelor 14 și 15, o persoană care exercită responsabilități de conducere în cadrul unui emitent nu derulează nicio tranzacție în nume propriu sau în contul unei terțe părți, direct sau indirect, legată de acțiunile sau titlurile de creanță ale emitentului sau de instrumente financiare derivate sau de altă natură legate de acestea, pe durata unei perioade închise de 30 de zile calendaristice înainte de anunțarea unui raport financiar intermediar sau al unui raport financiar de sfârșit de an pe care emitentul are obligația să îl publice în conformitate cu:
(a)
normele locului de tranzacționare în care acțiunile emitentului sunt admise pentru tranzacționare; sau
(b)
dreptul intern.
(12) Fără a aduce atingere articolelor 14 și 15, un emitent poate permite unei persoane care exercită responsabilități de conducere să tranzacționeze în nume propriu sau în contul unei terțe părți pe o perioadă determinată, astfel cum este menționat la alineatul (11), fie:
(a)
judecând de la caz la caz, dată fiind existența unor împrejurări excepționale, precum probleme financiare grave, care impun vânzarea imediată a acțiunilor; fie
(b)
prin prisma caracteristicilor tranzacției implicate pentru tranzacții derulate în cadrul sau în legătură cu un sistem de alocare de acțiuni angajaților sau de economii, cu calificarea sau dreptul la acțiuni, sau cu tranzacții în care interesul generator de beneficii asociate titlului respectiv rămân neschimbate.
(13) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, specificând împrejurările în care tranzacționarea pe durata unei perioade închise poate fi permisă de emitent, cu referire la alineatul (12), inclusiv situațiile în care acest lucru ar fi considerat excepțional și tipurile de tranzacții care ar justifica permisiunea de tranzacționare.
(14) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 în ceea ce privește precizarea tipurilor de tranzacții care duc la obligația menționată la alineatul (1).
(15) Pentru a asigura aplicarea în mod uniform a alineatului (1), ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare referitoare la formatul și modelul de document în care trebuie notificate și puse la dispoziția publicului informațiile menționate la alineatul (1).
ESMA trebuie să prezinte Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este conferită Comisiei.
Articolul 20
Recomandări de investiții și statistici
(1) Persoanele care elaborează sau difuzează recomandări de investiții sau alte informații prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție iau măsurile rezonabile pentru a se asigura că informațiile sunt prezentate obiectiv și pentru a divulga interesele personale sau pentru a indica existența unor conflicte de interese în raport cu instrumentele financiare la care fac referire informațiile în cauză.
(2) Instituțiile publice care difuzează statistici sau previziuni susceptibile de a influența în mod semnificativ piețele financiare difuzează informațiile în cauză în mod obiectiv și transparent.
(3) Pentru a asigura armonizarea coerentă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili modalitățile tehnice pentru categoriile de persoane menționate la alineatul (1), pentru prezentarea în mod obiectiv a recomandărilor de investiții sau a altor informații prin care se recomandă sau se sugerează o anumită strategie de investiții și pentru divulgarea anumitor interese sau pentru a indica existența unor conflicte de interese.
ESMA prezintă Comisiei proiectele respective ale standardelor tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
Dispozițiile tehnice stabilite în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (3) nu se aplică jurnaliștilor care fac obiectul unor reglementări echivalente corespunzătoare într-un stat membru, inclusiv al unei autoreglementări echivalente corespunzătoare, cu condiția ca acestea să aibă aceleași efecte ca dispozițiile tehnice menționate. Statele membre notifică Comisiei textul reglementărilor echivalente corespunzătoare respective.
Articolul 21
Divulgarea sau difuzarea informațiilor prin mass-media
În sensul aplicării articolului 10, a articolului 12 alineatul (1) litera (c) și a articolului 20, în cazul în care informațiile sunt divulgate sau difuzate și în cazul în care se fac și se difuzează recomandări în scopuri jurnalistice sau sub altă formă de exprimare în presă, aceste divulgări sau difuzări de informații sunt evaluate ținând cont de normele care reglementează libertatea presei și libertatea de exprimare în alte mijloace de comunicare în masă și de normele sau codurile care reglementează profesia de jurnalist, cu excepția cazului în care:
(a)
persoanele vizate sau persoanele apropiate lor beneficiază, direct sau indirect, de un avantaj sau de profituri din divulgarea sau difuzarea respectivelor informații; sau
(b)
informațiile sunt divulgate sau difuzate cu intenția de a induce în eroare piața și de a influența oferta, cererea sau prețul instrumentelor financiare.
CAPITOLUL 4
ESMA ȘI AUTORITĂȚILE COMPETENTE
Articolul 22
Autoritățile competente
Fără a aduce atingere competențelor autorităților judiciare, fiecare stat membru desemnează o autoritate competentă administrativă unică, în sensul prezentului regulament. Statele membre informează Comisia, ESMA și alte autorități competente din alte state membre în legătură cu autoritatea desemnată. Autoritatea competentă se asigură că prevederile prezentului regulament se aplică pe teritoriul său, referitor la toate acțiunile efectuate pe teritoriul său și la acțiunile efectuate în străinătate în raport cu instrumentele admise la tranzacționare pe o piață reglementată, pentru care s-a depus o solicitare de admitere la tranzacționare pe o astfel de piață, licitate pe o platformă de licitație sau care sunt tranzacționate în cadrul unui MTF sau al unui OTF care funcționează pe teritoriul său sau pentru care s-a depus solicitare de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF care funcționează pe teritoriul său.
Articolul 23
Atribuțiile autorităților competente
(1) Autoritățile competente își exercită funcțiile și prerogativele în oricare dintre modurile următoare:
(a)
direct;
(b)
în colaborare cu alte autorități sau cu alte întreprinderi de pe piață;
(c)
prin delegare către alte autorități sau alte întreprinderi de pe piață sub responsabilitate proprie;
(d)
prin sesizarea autorităților judiciare competente.
(2) Pentru a-și îndeplini atribuțiile în conformitate cu prezentul regulament, autoritățile competente dispun, conform dreptului intern, cel puțin de următoarele competențe de supraveghere și de investigație:
(a)
au acces la orice documente și date sub orice formă și dreptul de a primi sau de a face o copie a acestora;
(b)
solicită sau dispun transmiterea de informații din partea oricăror persoane, inclusiv a celor care intervin succesiv în emiterea ordinelor sau în efectuarea tranzacțiilor respective, precum și mandatarilor acestora și, dacă este necesar, citează și audiază orice astfel de persoană în vederea obținerii de informații;
(c)
referitor la instrumentele financiare derivate pe mărfuri, solicită informații de la participanții la piață cu privire la piețele spot conexe în conformitate cu formatele standardizate, obțin rapoarte privind tranzacțiile și au acces direct la sistemele traderilor;
(d)
să efectueze inspecții la fața locului și investigații în alte locații decât sediile private ale persoanelor fizice;
(e)
sub rezerva celui de al doilea paragraf, să intre în reședințele persoanelor fizice și în sediile persoanelor juridice pentru a confisca documente și date sub orice formă în cazul în care există bănuieli rezonabile că documente sau date legate de obiectul inspecției sau anchetei ar putea fi concludente pentru a dovedi utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament;
(f)
să înainteze cauza în vederea urmăririi penale;
(g)
să solicite înregistrări existente ale convorbirilor telefonice, ale comunicațiilor electronice și ale datelor de transfer deținute de societățile de investiții, instituțiile de creditare sau instituții financiare;
(h)
să solicite, în măsura în care dreptul intern permite acest lucru, înregistrări existente ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații, dacă există bănuieli rezonabile privind o infracțiune și dacă aceste înregistrări ar putea fi concludente pentru investigarea unei încălcări a articolului 14 litera (a) sau (b) sau a articolului 15;
(i)
să solicite înghețarea sau punerea sub sechestru a activelor, sau ambele;
(j)
să suspende tranzacționarea instrumentului financiar în cauză;
(k)
să solicite încetarea temporară a oricărei practici pe care autoritatea competentă o consideră contrară prezentului regulament;
(l)
să interzică temporar exercitarea activității profesionale; și
(m)
să ia toate măsurile necesare pentru a asigura informarea corectă a publicului, printre altele, prin corectarea informațiilor false sau înșelătoare comunicate, inclusiv prin solicitarea oricărui emitent sau persoane care a publicat sau a difuzat informații false sau înșelătoare să facă o declarație de rectificare.
În cazul în care, conform dreptului intern, este necesară o autorizație prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru în cauză pentru a intra în spațiile persoanelor fizice și juridice menționate la litera (e) din primul paragraf, prerogativa menționată la litera respectivă este folosită numai după obținerea unei astfel de autorizații prealabile.
(3) Statele membre se asigură că sunt în vigoare măsurile corespunzătoare astfel încât autoritățile competente să fie învestite cu toate competențele necesare de supraveghere și de investigare pentru a-și îndeplini atribuțiile.
Prezentul regulament nu aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative adoptate cu privire la licitațiile publice de cumpărare, la fuziuni și la alte tranzacții care afectează proprietatea sau controlul asupra societăților, reglementate de autoritățile de supraveghere desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE care impune respectarea unor cerințe suplimentare față de cerințele prezentului regulament.
(4) O persoană care pune informații la dispoziția autorității competente în conformitate cu prezentul regulament nu este considerată vinovată de încălcarea niciunei restricții privind divulgarea de informații impusă prin contract sau prin acte cu putere de lege și acte administrative și nu are niciun fel de obligații legale cu privire la notificarea respectivă.
Articolul 24
Cooperarea cu ESMA
(1) Autoritățile competente cooperează cu ESMA în sensul prezentului regulament, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(2) Autoritățile competente comunică ESMA, fără întârziere, toate informațiile necesare pentru ca aceasta să își îndeplinească atribuțiile în conformitate cu articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(3) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formele schimburilor de informații, astfel cum se menționează la alineatul (2).
ESMA trebuie să prezinte Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 25
Obligația de a coopera
(1) Autoritățile competente cooperează între ele și cu ESMA atunci când este necesar pentru aplicarea prezentului regulament, exceptând cazul când se aplică una dintre excepțiile prevăzute la alineatul (2). Autoritățile competente oferă sprijin autorităților competente din alte state membre și ESMA. Mai exact, acestea efectuează schimburi de informații, în cel mai scurt timp, și cooperează la activitățile de investigație și de punere în aplicare.
Obligația de cooperare și asistență prevăzută la primul paragraf se aplică, de asemenea, în ceea ce privește Comisia în legătură cu schimbul de informații privind mărfurile care sunt produse agricole menționate în anexa I la TFUE.
Autoritățile competente și ESMA cooperează în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, îndeosebi cu articolul 35 din respectivul regulament.
În cazul în care statele membre au ales, în conformitate cu articolul 30 alineatul (1) al doilea paragraf, să prevadă sancțiuni penale pentru încălcările prezentului regulament menționate la articolul respectiv, se asigură că sunt luate măsurile adecvate pentru ca autoritățile competente să aibă toate competențele necesare pentru a coopera cu autoritățile judiciare din jurisdicția lor pentru a primi informații specifice în legătură cu anchete sau proceduri penale inițiate pentru posibile încălcări ale prezentului regulament și oferă același tip de informații altor autorități competente și ESMA pentru a-și îndeplini obligațiile de a coopera între ele și cu ESMA în sensul prezentului regulament.
(2) O autoritate competentă poate refuza să dea curs unei cereri de informații sau unei cereri de cooperare la o anchetă numai în următoarele situații excepționale, și anume în cazul în care:
(a)
comunicarea informațiilor relevante ar putea avea consecințe negative pentru securitatea statului membru solicitat, în special în ceea ce privește lupta împotriva terorismului și a altor infracțiuni grave;
(b)
satisfacerea cererii este de natură să afecteze propria anchetă sau activitățile de asigurare a ordinii publice sau, dacă este cazul, o anchetă penală;
(c)
s-a inițiat deja o procedură judiciară pentru aceleași fapte și împotriva acelorași persoane în fața autorităților statului membru solicitat; sau
(d)
s-a pronunțat deja o hotărâre definitivă împotriva persoanelor respective cu privire la aceleași fapte comise în statul membru solicitat.
(3) Autoritățile competente și ESMA cooperează cu Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) instituită în temeiul Regulamentului (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (27), precum și cu autoritățile naționale de reglementare din statele membre pentru a se asigura că normele relevante sunt aplicate în mod coordonat în cazul tranzacțiilor, ordinelor de tranzacționare sau al altor operațiuni sau comportamente care au legătură cu unul sau mai multe instrumente financiare care fac obiectul prezentului regulament și, de asemenea, care au legătură cu unul sau mai multe produse energetice angro cărora li se aplică dispozițiile articolelor 3, 4 și 5 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011. Autoritățile competente țin cont de elementele specifice din definițiile de la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 și de dispozițiile articolelor 3, 4 și 5 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 atunci când aplică articolele 7, 8 și 12 din prezentul regulament pentru instrumente financiare conexe produselor energetice angro.
(4) La cerere, autoritățile competente furnizează imediat orice informații necesare în scopul menționat la alineatul (1).
(5) Dacă o autoritate competentă are convingerea că se derulează sau s-au derulat activități care contravin prevederilor prezentului regulament pe teritoriul unui alt stat membru sau că se desfășoară acțiuni care afectează instrumentele financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare din alt stat membru, autoritatea sesizează autoritatea competentă din celălalt stat membru și ESMA într-un mod cât mai specific; sesizările cu privire la activitățile legate de produsele energetice angro se adresează ACER. Autoritățile competente din diferite state membre se consultă între ele și cu ESMA, iar referitor la produse energetice angro cu ACER, cu privire la măsurile corespunzătoare ce trebuie luate și se informează reciproc cu privire la evoluțiile intermediare importante. Acestea își coordonează activitățile pentru a evita o posibilă dublare sau suprapunere atunci când aplică sancțiuni administrative și alte măsuri administrative în cazurile transfrontaliere respective în conformitate cu articolele 30 și 31 și își acordă asistență în aplicarea deciziilor.
(6) Autoritatea competentă a unui stat membru poate solicita sprijinul unei autorități competente din alt stat membru referitor la inspecțiile la fața locului sau referitor la investigații.
O autoritate competentă solicitantă poate informa ESMA cu privire la orice solicitare la care se face referire la primul paragraf. În cazul unei investigații sau inspecții cu impact transfrontalier, dacă una dintre autoritățile competente o solicită, ESMA coordonează investigația sau inspecția.
În cazul în care o autoritate competentă primește o solicitare din partea unei autorități competente din alt stat membru de a efectua o inspecție la fața locului sau o investigație, acesta poate să acționeze după cum urmează:
(a)
să efectueze inspecția la fața locului sau investigația pe cont propriu;
(b)
să permită autorității competente care a transmis solicitarea să participe la inspecția la fața locului sau la investigație;
(c)
să permită autorității competente care a transmis solicitarea să efectueze inspecția la fața locului sau investigația pe cont propriu;
(d)
să desemneze auditori sau experți care să efectueze inspecția la fața locului sau investigația;
(e)
să efectueze anumite activități de supraveghere împreună cu celelalte autoritățile competente.
Autoritățile competente pot, de asemenea, coopera cu autoritățile competente ale altor state membre în legătură cu facilitarea recuperării sancțiunilor pecuniare.
(7) Fără a aduce atingere articolului 258 din TFUE, o autoritate competentă a cărei solicitare de informații sau de asistență în conformitate cu alineatele (1), (3), (4) și (5) nu este preluată într-o perioadă de timp rezonabilă sau a cărei solicitare de informații sau de asistență este respinsă poate sesiza ESMA cu privire la acea respingere sau acea lipsă de reacție într-o perioadă de timp rezonabilă.
În astfel de situații, ESMA poate acționa în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, fără a aduce atingere posibilității ESMA de a acționa în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(8) Autoritățile competente cooperează și fac schimburi de informații cu autoritățile naționale relevante și cu autoritățile de reglementare din țări terțe, autorități responsabile pentru piețele spot respective, atunci când au motive rezonabile să suspecteze că se desfășoară sau s-au desfășurat activități care constituie utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament. Această cooperare asigură o perspectivă consolidată asupra piețelor financiare și spot și identifică și aplică sancțiuni pentru abuzurile între piețe și transfrontaliere.
Referitor la certificatele de emisii, cooperarea și schimbul de informații prevăzute la primul paragraf sunt asigurate și cu:
(a)
autoritatea de monitorizare a licitațiilor, referitor la licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, organizate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1031/2010; și
(b)
autoritățile competente, administratorii de registre, inclusiv administratorul central și alte organe publice însărcinate cu supravegherea conformității cu Directiva 2003/87/CE.
ESMA are un rol de facilitare și coordonare a cooperării și a schimbului de informații între autoritățile competente și autoritățile de reglementare din alte state membre și țări terțe. Atunci când este posibil, autoritățile competente vor încheia acorduri de cooperare cu autoritățile de reglementare din țări terțe, responsabile pentru piețele spot conexe în conformitate cu articolul 26.
(9) Pentru asigurarea condițiilor uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formalitățile de schimb de informații și asistență, astfel cum se menționează în prezentul articol.
ESMA transmite Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 26
Cooperarea cu țări terțe
(1) Atunci când este necesar, autoritățile competente ale statelor membre încheie acorduri de cooperare cu autoritățile competente de supraveghere din țări terțe cu privire la schimbul de informații cu autoritățile competente de supraveghere din țări terțe și aplicarea în țările terțe a obligațiilor care decurg din prezentul regulament. Aceste acorduri de cooperare asigură cel puțin un schimb eficient de informații care permite autorităților competente să își exercite atribuțiile în conformitate cu prezentul regulament.
Atunci când își propune să încheie un astfel de acord, o autoritate competentă informează ESMA și celelalte autorități competente.
(2) Atunci când este posibil, ESMA facilitează și coordonează elaborarea de acorduri de cooperare între autoritățile competente și autoritățile relevante de supraveghere din țările terțe.
Pentru asigurarea armonizării consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care conțin un model de text pentru acordurile de cooperare care urmează să fie utilizate de autoritățile competente din statele membre atunci când este posibil,.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la al doilea paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
Atunci când este posibil, ESMA facilitează și coordonează, de asemenea, schimbul dintre autoritățile competente de informații obținute de la autoritățile de supraveghere din țări terțe care pot fi utile pentru adoptarea măsurilor luate în conformitate cu articolele 30 și 31.
(3) Autoritățile competente încheie acorduri de cooperare care să prevadă schimbul de informații cu autorități de supraveghere din țări terțe doar cu condiția ca informațiile divulgate să facă obiectul unor garanții de respectare a secretului profesional cel puțin echivalente cu cele prevăzute la articolul 27. Un astfel de schimb de informații trebuie să aibă drept scop îndeplinirea sarcinilor autorităților competente respective.
Articolul 27
Secretul profesional
(1) Orice informații confidențiale primite, schimbate sau transmise în temeiul prezentului regulament fac obiectul condițiilor de respectare a secretului profesional prevăzute la alineatele (2) și (3).
(2) Toate informațiile care fac obiectul unor schimburi între autoritățile competente în conformitate cu prezentul regulament și care privesc condițiile de tranzacționare sau operaționale și alte chestiuni economice sau personale sunt considerate confidențiale și intră sub incidența obligației de secret profesional, cu excepția cazului în care autoritatea competentă precizează, la momentul comunicării, că astfel de informații pot fi divulgate sau a cazului în care divulgarea lor este necesară pentru proceduri judiciare.
(3) Obligația de respectare a secretului profesional se aplică pentru toate persoanele care lucrează sau au lucrat pentru autoritatea competentă sau pentru orice autoritate sau întreprindere de pe piață căreia autoritatea competentă i-a delegat competențele sale, inclusiv pentru auditorii și experții contractați de autoritatea competentă. Informațiile care fac obiectul obligației de respectare a secretului profesional nu pot fi divulgate niciunei alte persoane sau autorități, exceptând cazurile în care se invocă temeiul dispozițiilor dreptului Uniunii sau ale dreptului intern.
Articolul 28
Protecția datelor
În ceea ce privește procedurile de prelucrare a datelor cu caracter personal în cadrul prezentului regulament, autoritățile competente își îndeplinesc sarcinile prevăzute de prezentul regulament în conformitate cu dreptul intern, regulamentele și actele administrative de transpunere a Directivei 95/46/CE. În ceea ce privește procedurile de prelucrare a datelor cu caracter personal de către ESMA în cadrul prezentului regulament, ESMA respectă prevederile Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Datele cu caracter personal se păstrează pe o perioadă de maximum cinci ani.
Articolul 29
Divulgarea datelor cu caracter personal către țări terțe
(1) Autoritatea competentă a unui stat membru poate transfera date cu caracter personal unei țări terțe numai dacă sunt îndeplinite prevederile Directivei 95/46/CE și numai în anumite cazuri. Autoritatea competentă se asigură că transferul este necesar pentru aplicarea prezentului regulament și că țara terță nu comunică datele unei alte țări terțe decât dacă primește un acord expres în scris de la autoritatea competentă a statului membru și îndeplinește condițiile impuse de aceasta.
(2) Autoritatea competentă dintr-un stat membru poate divulga date cu caracter personal primite de la o autoritate competentă dintr-un alt stat membru unei autorități de supraveghere dintr-o țară terță numai dacă a primit acordul expres al autorității competente care i-a transmis datele și dacă, atunci când este cazul, datele sunt divulgate numai în scopul pentru care acea autoritate competentă și-a dat acordul.
(3) În cazul în care un acord de cooperare prevede schimbul de date cu caracter personal, acordul respectiv respectă dreptul intern, regulamentele și actele administrative de transpunere a Directivei 95/46/CE.
CAPITOLUL 5
MĂSURI ȘI SANCȚIUNI ADMINISTRATIVE
Articolul 30
Sancțiuni administrative și alte măsuri administrative
(1) Fără a aduce atingere sancțiunilor penale și competențelor de supraveghere ale autorităților competente în conformitate cu articolul 23, statele membre conferă autorităților competente, în conformitate cu dreptul intern, atribuțiile necesare pentru a lua sancțiuni administrative și alte măsuri administrative adecvate în ceea ce privește cel puțin următoarele încălcări:
(a)
încălcări ale articolelor 14 și 15, articolului 16 alineatele (1) și (2), articolului 17 alineatele (1), (2), (4),(5) și (8), articolului 18 alineatele (1)-(6), articolului 19 alineatele (1), (2), (3), (5), (6), (7) și (11) și articolului 20 alineatul (1); și
(b)
necooperare în cadrul unei investigații sau al unei solicitări menționată la articolul 23 alineatul (2).
Până la 3 iulie 2016, statele membre pot decide să nu stabilească reguli privind sancțiunile administrative menționate la primul paragraf în cazul în care încălcările menționate la primul paragraf litera (a) sau (b) sunt supuse sancțiunilor penale în dreptul lor intern. Dacă decid astfel, statele membre transmit în detaliu Comisiei și ESMA secțiunile relevante din dreptul lor penal.
Până la 3 iulie 2016, statele membre transmit în detaliu Comisiei și ESMA normele la care se face referire la primul și al doilea paragraf. Statele membre înștiințează în cel mai scurt timp Comisia și ESMA dacă apar orice modificări ulterioare a acestora.
(2) Statele membre se asigură, în conformitate cu dreptul intern, că autoritățile competente au atribuțiile necesare pentru a lua cel puțin următoarele sancțiuni administrative și cel puțin următoarele măsuri administrative în cazul încălcărilor menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (a):
(a)
un ordin prin care se solicită persoanei responsabile de încălcare să înceteze practicile respective și să nu le mai repete;
(b)
restituirea profiturilor obținute din încălcare sau a pierderilor evitate prin aceasta, în măsura în care acestea pot fi stabilite;
(c)
o avertizare publică care indică persoana responsabilă de încălcare și natura încălcării;
(d)
retragerea sau suspendarea autorizației în cazul societăților de investiții;
(e)
o interdicție temporară de a mai deține funcții de conducere în societăți de investiții a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(f)
în situația unor încălcări repetate ale articolului 14 sau 15, o interdicție permanentă de a mai deține funcții de conducere în societăți de investiții a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(g)
o interdicție temporară de a tranzacționa pe cont propriu a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(h)
sancțiuni pecuniare administrative maxime egale cu până la de trei ori valoarea profiturilor obținute sau a pierderilor evitate ca urmare a încălcării, în cazul în care acestea pot fi stabilite;
(i)
pentru persoanele fizice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i)
5 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 14 și 15;
(ii)
1 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 16 și 17; și
(iii)
500 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 18, 19 și 20; și
(j)
pentru persoanele juridice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i)
15 000 000 EUR sau 15 % din cifra de afaceri anuală totală a persoanei juridice potrivit ultimelor situații financiare disponibile aprobate de organul de conducere sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 14 și 15;
(ii)
2 500 000 EUR sau 2 % din cifra de afaceri anuală totală potrivit ultimelor situații financiare disponibile aprobate de organul de conducere sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 16 și 17; și
(iii)
1 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 18, 19 și 20.
Trimiterile la autoritatea competentă de la prezentul alineat nu aduc atingere capacității autorității competente de a-și îndeplini funcțiile în alte moduri menționate la articolul 23 alineatul (1).
În sensul primului paragraf litera (j) punctele (i) și (ii), în cazul în care persoana juridică este o întreprindere-mamă sau o filială a unei întreprinderi care trebuie să întocmească conturi financiare consolidate în temeiul Directivei 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (28), cifra de afaceri anuală totală relevantă este cifra de afaceri anuală totală sau tipul de venit în conformitate cu directivele contabile relevante - Directiva 86/635/CEE a Consiliului (29) pentru bănci și Directiva 91/674/CEE a Consiliului (30) pentru societăți de asigurări - pe baza ultimelor situații financiare consolidate disponibile aprobate de organul de conducere al întreprinderii-mamă superioare.
(3) Statele membre pot prevedea ca autoritățile competente să dispună de alte competențe de sancționare, în plus față de cele menționate la alineatul (2), și să poată stabili un nivel mai ridicat al sancțiunilor decât cel stabilit la respectivul alineat.
Articolul 31
Exercitarea competențelor de supraveghere și aplicarea sancțiunilor
(1) Statele membre se asigură că, atunci când decid tipul și nivelul sancțiunilor administrative, autoritățile competente țin cont de toate circumstanțele relevante, inclusiv, după caz:
(a)
gravitatea și durata încălcării;
(b)
gradul de responsabilitate a persoanei responsabile pentru încălcare;
(c)
puterea economică a persoanei responsabile pentru încălcare, indicată, de exemplu, de cifra de afaceri totală a unei persoane juridice sau de venitul anual al unei persoane fizice;
(d)
importanța profiturilor cumulate sau a pierderilor evitate de persoana responsabilă pentru încălcare, în măsura în care acestea se pot determina;
(e)
măsura în care persoana responsabilă pentru încălcare cooperează cu autoritățile competente, fără a aduce atingere necesității de a reține profitul obținut sau pierderile evitate de această persoană;
(f)
încălcări anterioare ale persoanei responsabile pentru încălcare; și
(g)
măsurile luate de către persoana responsabilă pentru încălcare, pentru a împiedica repetarea încălcării.
(2) În exercitarea prerogativelor lor de a aplica sancțiuni administrative și alte măsuri administrative în temeiul articolului 30, autoritățile competente cooperează strâns pentru a garanta că prerogativele lor de supraveghere și anchetare și sancțiunile administrative pe care le aplică, precum și celelalte măsuri administrative pe care le adoptă sunt eficiente și corespunzătoare în temeiul prezentului regulament. Ele își coordonează activitățile în conformitate cu articolul 25 pentru a evita o dublare sau suprapunere atunci când își exercită prerogativele lor de supraveghere și anchetare și când aplică sancțiuni administrative și amenzi în cazuri transfrontaliere.
Articolul 32
Raportarea încălcărilor
(1) Statele membre se asigură că autoritățile competente instituie mecanisme eficace care permit raportarea încălcărilor efective sau potențiale ale prezentului regulament către autoritățile competente.
(2) Mecanismele menționate la alineatul (1) includ cel puțin:
(a)
proceduri specifice de primire a rapoartelor privind încălcările și măsurile luate ca reacție la acestea, inclusiv stabilirea de canale de comunicare sigure pentru asemenea rapoarte;
(b)
la locul de muncă, protecție adecvată pentru persoanele care lucrează în temeiul unui contract de muncă și care raportează încălcări sau sunt acuzate de încălcări împotriva represaliilor, discriminării sau a altor tipuri de tratament incorect; și
(c)
protecția datelor cu caracter personal atât ale persoanei care raportează încălcarea, cât și ale persoanei fizice care ar fi săvârșit încălcarea, inclusiv protecție legată de păstrarea confidențialității privind identitatea lor, în toate etapele procedurii, fără a aduce atingere obligației de a divulga aceste date impuse de dreptul intern în contextul unor anchete sau al unor acțiuni în instanță ulterioare.
(3) Statele membre solicită angajatorilor care desfășoară activități reglementate de către reglementarea în domeniul serviciilor financiare să instituie proceduri la nivel intern corespunzătoare pentru ca angajații lor să raporteze încălcările prezentului regulament.
(4) Statele membre pot oferi stimulente financiare pentru persoanele care furnizează informații relevante privind posibile încălcări ale prezentului regulament care să fie oferite în conformitate cu dreptul intern, în cazul în care aceste persoane nu au alte obligații legale sau contractuale preexistente de a raporta astfel de informații și în condițiile în care informațiile sunt noi și au ca rezultat aplicarea unei sancțiuni administrative sau penale sau adoptarea unei alte măsuri administrative pentru încălcarea prezentului regulament.
(5) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, măsuri de detaliere a procedurilor la care se face referire la alineatul (1), inclusiv modalitățile de raportare și de întocmire a rapoartelor de follow-up și măsuri de protecție a persoanelor care lucrează cu contract de muncă, precum și măsuri privind protecția datelor personale. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (2).
Articolul 33
Schimbul de informații cu ESMA
(1) Autoritățile competente furnizează anual ESMA informații agregate referitoare la toate sancțiunile administrative și alte măsuri administrative aplicate de autoritățile competente, în conformitate cu articolele 30, 31 și 32. ESMA publică aceste informații într-un raport anual. Autoritățile competente mai furnizează anual către ESMA informații agregate referitoare la toate anchetele administrative întreprinse în conformitate cu articolele respective.
(2) În cazul în care statele membre au prevăzut, în conformitate cu articolul 30 alineatul (1) al doilea paragraf, sancțiuni penale pentru încălcările menționate la respectivul articol, autoritățile competente ale acestora furnizează anual ESMA date anonimizate și agregate referitoare la toate anchetele penale întreprinse și la sancțiunile penale impuse de autoritățile judiciare în conformitate cu articolele 30, 31 și 32. ESMA publică informațiile privind sancțiunile penale impuse într-un raport anual.
(3) În cazul în care a făcut publice sancțiuni administrative sau penale sau alte măsuri administrative, autoritatea competentă notifică simultan aceste măsuri către ESMA.
(4) Dacă o sancțiune administrativă sau penală sau altă măsură administrativă se referă la o societate de investiții autorizată în conformitate cu Directiva 2014/65/UE, ESMA adaugă o trimitere la sancțiunea sau măsura publicată în registrul societăților de investiții instituit în temeiul articolului 5 alineatul (3) din directiva respectivă.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formalitățile de schimb de informații, astfel cum se menționează în prezentul articol.
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 34
Publicarea deciziilor
(1) Sub rezerva celui de al treilea paragraf, autoritățile competente publică orice decizie de a impune o sancțiune administrativă sau altă măsură administrativă aplicată pentru încălcarea prezentului regulament pe site-ul lor de internet imediat după ce persoana căreia îi este aplicabilă decizia respectivă a fost informată în legătură cu decizia respectivă. Publicarea include cel puțin informații referitoare la tipul și natura încălcării și la identitatea persoanelor cărora le este aplicabilă decizia.
Primul paragraf nu se aplică deciziilor de impunere a unor măsuri de investigare.
În cazul în care o autoritate competentă consideră că ar fi disproporționată publicarea identității persoanelor juridice cărora li se aplică decizia sau a datelor cu caracter personal ale unei persoane fizice, ca urmare a unei evaluări de la caz la caz a proporționalității publicării acestor date, sau în cazul în care o astfel de publicare ar pune în pericol o anchetă în curs sau stabilitatea piețelor financiare, autoritatea competentă acționează în unul dintre următoarele moduri:
(a)
amână publicarea deciziei până când motivele amânării încetează să fie valabile;
(b)
publică decizia cu titlu anonim în conformitate cu dreptul intern, în cazul în care o astfel de publicare asigură protecția eficace a datelor cu caracter personal în cauză;
(c)
nu publică decizia, în cazul în care autoritatea competentă este de părere că publicarea în conformitate cu litera (a) sau (b) va fi insuficientă pentru a garanta:
(i)
că stabilitatea piețelor financiare nu este amenințată; sau
(ii)
proporționalitatea publicării unor asemenea decizii față de luarea unor măsuri considerate a fi de mai mică gravitate.
În cazul în care decide publicarea deciziei cu titlu anonim astfel cum se menționează la litera (b) din al treilea paragraf, autoritatea competentă poate amâna publicarea datelor relevante pentru o perioadă rezonabilă de timp, dacă se poate preconiza că motivele care au stat la baza publicării cu titlu anonim vor înceta să existe în cursul acelei perioade.
(2) În cazul în care decizia face obiectul unui recurs în fața autorităților judiciare, administrative sau a altei autorități, autoritățile competente publică de asemenea pe site-ul lor de internet, fără întârziere, această informație și orice informație ulterioară cu privire la rezultatul recursului respectiv. Mai mult, orice decizie de anulare a unei decizii care face obiectul unui recurs este, de asemenea, publicată.
(3) Autoritățile competente se asigură că orice decizie care este publicată în temeiul prezentului articol este menținută accesibilă pe site-ul lor de internet pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la publicare. Datele cu caracter personal incluse în informațiile astfel publicate sunt menținute pe site-ul de internet al autorității competente numai pe perioada impusă de normele aplicabile privind protecția datelor.
CAPITOLUL 6
ACTE DELEGATE ȘI ACTE DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 35
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei sub rezerva condițiilor stabilite în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 6 alineatele (5) și (6), articolul 12 alineatul (5), articolul 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolul 17 alineatul (3) și articolul 19 alineatele (13) și (14) este conferită Comisiei pe o perioadă nedeterminată de la 2 iulie 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 6 alineatele (5) și (6), articolul 12 alineatul (5), articolul 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolul 17 alineatul (3) și articolul 19 alineatele (13) și (14) poate fi revocată oricând de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 6 alineatele (5) și (6), articolului 12 alineatul (5), articolului 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolului 17 alineatul (3) sau articolului 19 alineatele (13) și (14) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 36
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul european pentru valori mobiliare instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (31). Comitetul respectiv este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL 7
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 37
Abrogarea Directivei 2003/6/CE și a normelor de punere în aplicare a acesteia
Directiva 2003/6/CE și Directivele 2004/72/CE (32), 2003/125/CE (33) și 2003/124/CE (34) ale Comisiei și Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei (35) se abrogă de la 3 iulie 2016. Trimiterile la Directiva 2003/6/CE se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II la prezentul regulament.
Articolul 38
Raport
Până la de 3 iulie 2019, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la aplicarea prezentului regulament, împreună cu o propunere legislativă de modificare, dacă este necesar. Raportul respectiv evaluează, inter alia:
(a)
oportunitatea introducerii unor norme comune privind necesitatea ca toate statele membre să prevadă sancțiuni administrative pentru utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței;
(b)
măsura în care definiția informațiilor privilegiate este suficientă pentru a acoperi toate informațiile relevante pentru autoritățile competente pentru a putea combate cu succes abuzul de piață;
(c)
justețea condițiilor în care este reglementată interdicția de a tranzacționa în conformitate cu articolul 19 alineatul (11) pentru a identifica eventuale alte împrejurări în care ar trebui să aplice interdicția;
(d)
posibilitatea de a institui un cadru la nivelul Uniunii pentru supravegherea între piețe a carnetului de ordine în legătură cu abuzul de piață, inclusiv recomandări pentru un astfel de cadru; și
(e)
domeniul de aplicare al dispozițiilor referitoare la valorile de referință.
În sensul literei (a) din primul paragraf, ESMA realizează o cartografiere a aplicării sancțiunilor administrative și, în cazul în care statele membre au decis, în temeiul articolului 30 alineatul (1) al doilea paragraf, să prevadă sancțiunile penale menționate la respectivul articol pentru încălcările prezentului regulament, a respectivelor sancțiuni penale aplicate în statele membre. Cartografierea mai cuprinde și orice date puse la dispoziție în conformitate cu articolul 33 alineatele (1) și (2).
Articolul 39
Intrarea în vigoare și aplicarea
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Se aplică de la 3 iulie 2016, cu excepția articolului 4 alineatele (4) și (5), a articolului 5 alineatul (6), a articolului 6 alineatele (5) și (6), a articolului 7 alienatul (5), a articolului 11 alineatele (9), (10) și (11), a articolului 12 alineatul (5), a articolului 13 alineatele (7) și (11), a articolului 16 alineatul (5), a articolului 17 alineatul (2) al treilea paragraf, a articolului 17 alineatele (3), (10) și (11), a articolului 18 alineatul (9), a articolului 19 alineatele (13), (14) și (15), a articolului 20 alineatul (3), articolului 24 alineatul (3), a articolului 25 alineatul (9), a articolului 26 alineatul (2) al doilea, al treilea și al patrulea paragraf, a articolului 32 alineatul (5) și a articolului 33 alineatul (5), care se aplică de la 2 iulie 2014.
(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru respectarea articolelor 22, 23 și 30, a articolului 31 alineatul (1) și articolelor 32 și 34 până la 3 iulie 2016.
(4) Trimiterile din prezentul regulament la Directiva 2014/65/UE și Regulamentul (UE) nr. 600/2014 se citesc înainte de 3 ianuarie 2017 ca trimiteri la Directiva 2004/39/CE în conformitate cu tabelul de corespondență prevăzut în anexa IV la Directiva 2014/65/UE, în măsura în care tabelul de corespondență conține referiri la Directiva 2004/39/CE.
În cazul în care prevederile prezentului regulament fac trimitere la OTF-uri, piețe de creștere pentru IMM-uri, certificate de emisii sau produse licitate pe baza acestora, aceste prevederi nu se aplică OTF-urilor, piețelor de creștere pentru IMM-uri, certificatelor de emisii sau produselor licitate pe baza acestora, până la 3 ianuarie 2017.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 aprilie 2014.