PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 749/2014 AL COMISIEI
din 30 iunie 2014
privind structura, formatul, procedurile de transmitere și revizuirea informațiilor raportate de statele membre în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind un mecanism de monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum și de raportare, la nivel național și al Uniunii, a altor informații relevante pentru schimbările climatice și de abrogare a Deciziei nr. 280/2004/CE (1), în special articolul 7 alineatul (7), articolul 7 alineatul (8), articolul 8 alineatul (2), articolul 12 alineatul (3), articolul 17 alineatul (4) și articolul 19 alineatul (5),
întrucât:
(1)
Informațiile comunicate Comisiei în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013 sunt necesare pentru a permite evaluarea progreselor efective înregistrate în vederea îndeplinirii angajamentelor de limitare sau de reducere a tuturor emisiilor de gaze cu efect de seră, asumate de Uniune și de statele membre în temeiul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC), aprobată prin Decizia 94/69/CE a Consiliului (2), în temeiul protocolului de la Kyoto, aprobat prin Decizia 2002/358/CE a Consiliului (3), precum și în temeiul unei serii de acte juridice ale Uniunii, adoptate în 2009, denumite în mod colectiv „pachetul energie/climă”. Aceste informații permit, de asemenea, întocmirea unor rapoarte anuale de către Uniune, în conformitate cu obligațiile care îi revin în temeiul CCONUSC și al Protocolului de la Kyoto.
(2)
În Decizia 19/CMP.1 a Conferinței părților la CCONUSC, care servește drept reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto, sunt prevăzute orientările pe care părțile la convenție ar trebui să le aplice sistemelor naționale de inventariere a emisiilor de gaze cu efect de seră. În Decizia 24/CP.19 a Conferinței părților la CCONUSC referitoare la revizuirea orientărilor CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale de către părțile incluse în anexa I la CCONUSC, Conferința părților la CCONUSC a convenit utilizarea de către părțile la CCONUSC a Orientărilor pentru inventarele naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră, formulate în 2006 de Grupul interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC), și utilizarea noilor valori ale potențialului de încălzire globală publicate de IPCC și a tabelelor din cadrul formatului comun de raportare revizuit, incluse în anexa la decizia respectivă.
(3)
În urma înlocuirii Deciziei 280/2004/CE (4) cu Regulamentul (UE) nr. 525/2013, Decizia 2005/166/CE a Comisiei de stabilire a normelor de punere în aplicare a Deciziei 280/2004/CE (5) trebuie actualizată pentru a se ține seama de modificările aduse orientărilor convenite la nivel internațional și pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a dispozițiilor noi din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, care nu se regăsesc în Decizia 280/2004/CE. Ar trebui să existe dispoziții uniforme de punere în aplicare pentru raportarea inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră, a inventarelor emisiilor aproximate de gaze cu efect de seră, a informațiilor privind sistemele de politici, măsuri și prognoze, precum și pentru utilizarea veniturilor din licitații și a creditelor din proiecte și în scopul aplicării Deciziei 529/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6). Dat fiind numărul de modificări care trebuie aduse Directivei 2005/166/CE, este indicat ca aceasta să fie abrogată și înlocuită.
(4)
Pentru a se asigura faptul că respectarea Deciziei nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) este evaluată într-o manieră credibilă, uniformă și transparentă și în timp util, prin Regulamentul (UE) nr. 525/2013 se instituie la nivelul Uniunii un proces de revizuire a inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră transmise de către statele membre. Pentru a se asigura faptul că procesul de revizuire este pus în aplicare în timp util și cu eficacitate, este necesar să se stabilească termenele și etapele pentru desfășurarea revizuirilor complete și anuale ale inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră ale statelor membre.
(5)
În Regulament delegat (UE) nr. C(2014) 1539 al Comisiei (8) sunt stabilite cerințe substanțiale pentru sistemul de inventariere al Uniunii în vederea îndeplinirii obligațiilor prevăzute în Decizia 19/CMP.1 a Conferinței părților la CCONUSC, care servește drept reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto. Pentru a se asigura faptul că obligațiile sunt respectate în timp util și cu eficacitate, este necesar să se stabilească calendare de cooperare și de coordonare între Comisie și statele membre pentru pregătirea raportului privind inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii.
(6)
Pentru a asigura certitudinea juridică în ceea ce privește obligațiile de raportare ale Uniunii și ale statelor membre la expirarea perioadei suplimentare pentru îndeplinirea angajamentelor asumate prin Protocolul de la Kyoto, ar trebui menținute efectele articolelor 18, 19 și 24 din Decizia 2005/166/CE.
(7)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
În prezentul regulament sunt stabilite norme de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 în ceea ce privește următoarele:
(a)
raportarea de către statele membre a inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră, a inventarelor emisiilor aproximate de gaze cu efect de seră și a informațiilor referitoare la politici, măsuri și prognoze, cu privire la utilizarea veniturilor din licitații și a creditelor din proiecte în temeiul articolelor 7, 8, 12, 13, 14 și 17 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013;
(b)
activitatea de raportare a statelor membre în sensul Deciziei nr. 529/2013/UE;
(c)
termenele și etapele pentru desfășurarea revizuirilor complete și anuale ale inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră ale statelor membre în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013;
(d)
calendarele de cooperare și coordonare între Comisie și statele membre pentru pregătirea raportului privind inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii.
Articolul 2
Definițiile
În sensul prezentului regulament, se folosesc următoarele definiții:
1.
„tabel din cadrul formatului comun de raportare” înseamnă un tabel cu informații referitoare la emisiile antropice din surse și la reținerile prin sechestrare ale gazelor cu efect de seră incluse în anexa II la Decizia 24/CP.19 a Conferinței părților la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) (Decizia 24/CP.19) și în anexa la Decizia 6/CMP.9 a Conferinței părților la CCONUSC, care servește drept reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto;
2.
„abordarea de referință” înseamnă abordarea adoptată ca referință de către Grupul interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC), astfel cum figurează în Orientările din 2006 ale IPCC privind inventarele naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră, aplicabile în temeiul articolului 6 din Regulamentul delegat (UE) nr. C(2014) 1539;
3.
„abordarea 1” înseamnă metoda de bază inclusă în Orientările din 2006 ale IPCC sau în Orientările din 2003 ale IPCC privind bunele practici;
4.
„categorie-cheie” înseamnă o categorie care are o influență semnificativă asupra inventarului emisiilor de gaze cu efect de seră al unui stat membru sau asupra inventarului total al emisiilor de gaze cu efect de seră al Uniunii în ceea ce privește nivelul absolut al emisiilor și al reținerilor, tendința în domeniul emisiilor și al reținerilor sau incertitudinea în domeniul emisiilor și al reținerilor;
5.
„abordare sectorială” înseamnă abordarea sectorială a IPCC, astfel cum figurează în Orientările din 2006 ale IPCC.
CAPITOLUL II
ACTIVITATEA DE RAPORTARE A STATELOR MEMBRE
Articolul 3
Normele generale de raportare a inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră
(1) Statele membre raportează Comisiei informațiile menționate la articolul 7 alineatele (1)-(5) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 și transmit o copie a acestor informații Agenției Europene de Mediu, prin completarea, în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul delegat (UE) nr. C(2014) 1539 și cu normele prevăzute în prezentul regulament, a următoarelor:
(a)
tabelele din cadrul formatului comun de raportare, prin furnizarea unui set complet de foi de calcul sau XML (Extensible Markup Language), în funcție de software-ul adecvat avut la dispoziție, și prin acoperirea zonei geografice a statului membru în cauză, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013;
(b)
formatul electronic standard de raportare a unităților Protocolului de la Kyoto și instrucțiunile de raportare aferente, astfel cum au fost adoptate de către Conferința părților la CCONUSC, care servește drept reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto;
(c)
anexele I-VIII și X-XV la prezentul regulament.
(2) Raportul complet privind inventarul național, menționat la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, se redactează pe baza structurii stabilite în apendicele la Orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale ale emisiilor de gaze cu efect de seră, incluse în anexa I la Decizia 24/CP.19, și în conformitate cu normele prevăzute în prezentul regulament.
Articolul 4
Raportarea în cadrul raportului privind inventarul național sau în cadrul unei anexe la raportul privind inventarul național
(1) Statele membre includ informațiile și formatele tabelare prevăzute la articolele 6 și 7 și la articolele 9-16 în raportul privind inventarul național sau într-o anexă separată la raportul privind inventarul național, astfel cum se specifică în anexa I.
(2) Atunci când pot opta pentru raportarea informațiilor și a formatelor tabelare fie în cadrul raportului privind inventarul național, fie în cadrul unei anexe separate la raportul privind inventarul național, statele membre indică în mod clar unde sunt incluse informațiile respective prin completarea anexei I.
Articolul 5
Procesele de raportare
Statele membre utilizează instrumentele ReportNet ale Agenției Europene de Mediu, disponibile în temeiul Regulamentului (CE) nr. 401/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (9), pentru transmiterea informațiilor prevăzute la articolele 4, 5, 7 și 8 și la articolele 12-17 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
Articolul 6
Raportarea cu privire la sistemele naționale de inventariere
(1) Statele membre raportează informațiile referitoare la propriile sisteme naționale de inventariere, menționate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, sub formă de text, indicând:
(a)
denumirea și datele de contact ale entității naționale care deține responsabilitatea generală pentru inventarul național al statului membru;
(b)
rolurile și responsabilitățile diferitelor agenții și entități în legătură cu procesul de planificare, întocmire și gestionare a inventarului, precum și măsurile instituționale, juridice și procedurale adoptate pentru întocmirea inventarului;
(c)
o descriere a procesului de colectare a datelor de activitate, de selectare a factorilor de emisie și a metodelor și de elaborare a estimărilor de emisii;
(d)
o descriere a abordărilor utilizate și a rezultatelor procesului de identificare a categoriilor-cheie;
(e)
o descriere a proceselor pe baza cărora se stabilește momentul recalculării datelor din inventarele transmise anterior;
(f)
o descriere a planului de asigurare a calității și de control al calității, a punerii în aplicare a acestuia și a obiectivelor de calitate stabilite, precum și informații referitoare la procesele de evaluare și de revizuire internă și externă și la rezultatelor acestor procese, în conformitate cu orientările pentru sistemele naționale prevăzute în anexa la Decizia 19/CMP.1 a Conferinței părților la CCONUSC, care servește drept reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto;
(g)
o descriere a procedurilor de examinare și de aprobare oficială a inventarului.
(2) Statele membre raportează o descriere a măsurilor adoptate pentru asigurarea accesului autorităților de inventariere competente la informațiile menționate la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, inclusiv la informațiile privind organizațiile care transmit informații, programarea periodică a accesului la informații, nivelul de dezagregare și caracterul complet la care se oferă accesul.
Articolul 7
Raportarea cu privire la coerența datelor raportate privind poluanții atmosferici
(1) Statele membre raportează informații sub formă de text cu privire la rezultatele verificărilor menționate la articolul 7 alineatul (1) litera (m) punctul (i) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, precum și cu privire la coerența datelor, în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013. Aceste informații cuprind:
(a)
o scurtă evaluare din care să reiasă dacă estimările emisiilor de monoxid de carbon (CO), dioxid de sulf (SO2), oxizi de azot (NOx) și compuși organici volatili, incluse în inventarele prezentate de statul membru în temeiul Directivei 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10) și în temeiul Convenției UNECE asupra poluării atmosferice transfrontaliere pe distanțe lungi, sunt coerente cu estimările corespunzătoare ale emisiilor din inventarele emisiilor de gaze cu efect de seră prezentate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013;
(b)
datele de transmitere a rapoartelor în temeiul Directivei 2001/81/CE și în temeiul Convenției UNECE asupra poluării atmosferice transfrontaliere pe distanțe lungi care au fost comparate cu datele de transmitere a inventarului în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013.
(2) Atunci când din verificările menționate la alineatul (1) de la prezentul articol rezultă diferențe mai mari de ± 5 % între emisiile totale, în care nu intră exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultura, ale unui anumit poluant atmosferic raportat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013 și, respectiv, în temeiul Directivei 2001/81/CE sau al Convenției UNECE asupra poluării atmosferice transfrontaliere pe distanțe lungi pentru anul X-2, statul membru în cauză comunică informații despre poluantul atmosferic respectiv atât sub formă de text, în temeiul alineatului (1) de la prezentul articol, cât și informații în formatul tabelar prevăzut în anexa II la prezentul regulament.
(3) Statelor membre le este permis să raporteze numai informații sub formă de text dacă diferența mai mare de ± 5 %, menționată la alineatul (2), rezultă din corectarea unor erori de date, din diferențe de acoperire geografică sau din diferențe de domeniu de aplicare între instrumentele juridice respective.
Articolul 8
Raportarea cu privire la recalculări
Statele membre raportează motivul recalculării anului sau a perioadei de referință și a anului X-3 menționat la articolul 7 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în formatul tabelar prevăzut în anexa III la prezentul regulament.
Articolul 9
Raportarea cu privire la punerea în aplicare a recomandărilor și a ajustărilor
(1) În temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (j) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre raportează stadiul punerii în aplicare a fiecărei ajustări și a fiecărei recomandări enumerate în cel mai recent raport individual de revizuire publicat de CCONUSC, inclusiv motivele pentru care nu a pus în aplicare o anumită recomandare, în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa IV la prezentul regulament.
(2) Statele membre raportează, în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa IV, stadiul de punere în aplicare a fiecărei recomandări enumerate în cel mai recent raport de revizuire prezentat în temeiul articolului 35 alineatul (2).
Articolul 10
Raportarea cu privire la coerența dintre emisiile raportate și datele din schema de comercializare a certificatelor de emisii
(1) Statele membre raportează informațiile menționate la articolul 7 alineatul (1) litera (k) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa V la prezentul regulament.
(2) Statele membre raportează informații sub formă de text cu privire la rezultatele verificărilor efectuate în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (l) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
Articolul 11
Raportarea cu privire la coerența datelor raportate privind gazele fluorurate cu efect de seră
Statele membre raportează informații sub formă de text cu privire la rezultatele verificărilor menționate la articolul 7 alineatul (1) litera (m) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013. Aceste informații cuprind:
(a)
o descriere a verificărilor efectuate de statul membru în ceea ce privește gradul de detaliere, seturile de date și informațiile raportate care au fost comparate;
(b)
o descriere a principalelor rezultate ale verificărilor și explicații pentru principalele incoerențe;
(c)
informații din care să reiasă dacă și în ce mod au fost utilizate datele colectate de operatori în temeiul articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (11);
(d)
în cazul în care verificările nu au fost efectuate, o explicație a motivelor pentru care verificările nu au fost considerate relevante.
Articolul 12
Raportarea cu privire la coerența cu datele privind energia
(1) În temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (m) punctul (iii) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre raportează informații sub formă de text cu privire la comparația dintre abordarea de referință calculată pe baza datelor incluse în inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră și abordarea de referință calculată pe baza datelor raportate în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1099/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (12) și al anexei B la respectivul regulament.
(2) Statele membre transmit informații cantitative și explicații pentru diferențele mai mari ± 2 % din totalul național al consumului aparent de combustibili fosili la nivel agregat pentru toate categoriile de combustibil fosil pentru anul X-2, în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa VI.
Articolul 13
Raportarea cu privire la modificările din descrierile sistemelor naționale de inventariere sau ale registrelor naționale
Statele membre indică în mod clar, în capitolele corespunzătoare din raportul privind inventarul național, dacă de la depunerea inventarului național anterior nu au apărut modificări în descrierea sistemelor lor naționale de inventariere sau a registrele lor naționale menționate la articolul 7 alineatul (1) literele (n) și (o) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
Articolul 14
Raportarea cu privire la incertitudine și la caracterul complet
(1) În scopul raportării cu privire la incertitudine în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (p) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre raportează estimări ale incertitudinii conform abordării 1 pentru următoarele:
(a)
nivelurile și tendințele emisiilor; și
(b)
datele de activitate și factorii de emisie sau alți parametri de estimare utilizați la nivelul categoriei corespunzătoare, în formatul tabelar prevăzut în anexa VII la prezentul regulament.
(2) Evaluarea generală a caracterului complet, la care se face referire la articolul 7 alineatul (1) litera (p) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, cuprinde:
(a)
o prezentare generală a categoriilor despre care s-a raportat că nu au fost estimate (NE), astfel cum se precizează în orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale ale emisiilor de gaze cu efect de seră incluse în anexa I la Decizia 24/CP.19, și explicații detaliate pentru utilizarea acestei indicații, în special în cazurile pentru care Orientările din 2006 ale IPCC privind inventarele naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră prevăd metode de estimare a emisiilor de gaze cu efect de seră;
(b)
o descriere a acoperirii geografice a inventarului emisiilor de gaze cu efect de seră.
(3) Atunci când depune inventare cu acoperire geografică diferită în cadrul CCONUSC și al Protocolului de la Kyoto, pe de o parte, și în cadrul Regulamentului (UE) nr. 525/2013, pe de altă parte, statul membru transmite o scurtă descriere a principiilor și a metodelor aplicate pentru a face distincția între emisiile și reținerile raportate pentru teritoriul Uniunii și emisiile și reținerile raportate pentru teritoriile din afara Uniunii în momentul compilării inventarului pentru teritoriul Uniunii al statului membru respectiv.
Articolul 15
Raportarea cu privire la alte elemente pentru pregătirea raportului privind inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii
(1) Pentru a permite pregătirea raportului privind inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (1) litera (p) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre comunică informații cu privire la metodele și la factorii de emisie utilizați pentru categoriile-cheie ale Uniunii identificate în fișierele XML relevante și în tabelele relevante din cadrul formatului comun de raportare.
(2) În sensul alineatului (1), Comisia transmite lista celor mai recente categorii-cheie ale Uniunii până la data de 31 octombrie a anului care precede transmiterea inventarului.
(3) Statele membre explică și interpretează tendințele trecute ale emisiilor și variațiile interanuale la nivel agregat în fiecare sector, incluzând o trimitere la principalii factori despre care s-a constat că au un impact semnificativ asupra tendințelor. Accentul se pune pe explicarea modificărilor din cel mai recent an de inventariere față de anul 1990 și pe explicarea variațiilor interanuale semnificative din cei mai recenți ani de raportare, în special din anul X-3 până în anul X-2.
Articolul 16
Raportarea cu privire la modificările majore aduse descrierilor metodologice
Până la data de 15 martie a fiecărui an, statele membre raportează, în formatul tabelar prevăzut în anexa VIII, modificările majore aduse descrierilor metodologice din raportul privind inventarul național în intervalul scurs de la transmiterea sa din data de 15 aprilie a anului precedent.
Articolul 17
Raportarea inventarelor emisiilor aproximate de gaze cu efect de seră
(1) Statele membre raportează inventarele emisiilor aproximate de gaze cu efect de seră prevăzute la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, în conformitate cu tabelul din cadrul formatului comun de raportare - Tabelul recapitulativ 2, după cum urmează:
(a)
la un nivel de dezagregare a categoriilor de surse care să reflecte datele de activitate și metodele disponibile pentru elaborarea estimărilor pentru anul X-1;
(b)
cu excluderea emisiilor și a reținerilor totale aproximate de CO2 echivalent din exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură;
(c)
cu adăugarea a două coloane pentru raportarea distincției dintre emisiile care intră în domeniul de aplicare al schemei Uniunii de comercializare a certificatelor de emisii, instituită prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13), și emisiile care intră în domeniul de aplicare al Deciziei nr. 406/2009/CE, pe categorii de surse, dacă este cazul.
(2) Statele membre furnizează explicații inclusiv în ceea ce privește principalii factori care influențează tendințele în materie de emisii raportate în Tabelul recapitulativ 2, în comparație cu inventarul raportat deja. Explicațiile respective reflectă numai informațiile disponibile pentru elaborarea estimărilor pentru anul X-1.
Articolul 18
Calendarele de cooperare și coordonare pentru pregătirea raportului privind inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii
Statele membre și Comisia cooperează și se coordonează în ceea ce privește pregătirea inventarului emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii și al raportului privind inventarul Uniunii și respectarea termenelor stabilite în anexa IX.
Articolul 19
Raportarea cu privire la calcularea cantității atribuite
Statele membre transmit Comisiei un raport cu informațiile necesare pentru facilitarea calculării cantității comune atribuite și a cantității atribuite a Uniunii, în temeiul articolului 3 alineatele (7a), (8) și (8a) din Protocolul de la Kyoto, pentru a doua perioadă de angajament în conformitate cu anexa I la Decizia 2/CMP.8 referitoare la raportul respectiv, cu trei luni înainte de data-limită stabilită pentru transmiterea raportului respectiv către CCONUSC.
Articolul 20
Raportarea cu privire la sistemele naționale de politici, măsuri și prognoze
Cu privire la sistemele naționale de politici, măsuri și prognoze, menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre raportează următoarele:
(a)
informații referitoare la măsurile instituționale, juridice și procedurale relevante, inclusiv desemnarea entității sau a entităților naționale competente cărora le-a fost încredințată responsabilitatea generală pentru evaluarea politicii statului membru în cauză și pentru efectuarea de prognoze ale emisiilor antropice de gaze cu efect de seră;
(b)
o descriere a măsurilor instituționale, juridice și procedurale relevante stabilite în cadrul unui stat membru pentru evaluarea politicii și pentru efectuarea de prognoze în domeniul emisiilor antropice din surse și al reținerilor prin sechestrare ale gazelor cu efect de seră;
(c)
o descriere a măsurilor procedurale relevante și a calendarelor pentru asigurarea actualității, a transparenței, a acurateței, a coerenței, a comparabilității și a caracterului complet al informațiilor raportate cu privire la politici, măsuri și prognoze;
(d)
o descriere a procesului general de colectare și de utilizare a datelor, alături de o evaluare din care să reiasă dacă politicile și măsurile elaborate și prognozele efectuate, precum și diferitele sectoare avute în vedere în efectuarea de prognoze sunt evaluate pe baza unor procese coerente de colectare și de utilizare a datelor;
(e)
o descriere a procesului de alegere a ipotezelor, a metodologiilor și a modelelor pentru evaluarea politicii și pentru efectuarea de prognoze referitoare la emisiile antropice de gaze cu efect de seră;
(f)
o descriere a activităților de asigurare a calității și de control al calității și a analizei de sensibilitate a prognozelor efectuate.
Articolul 21
Raportarea cu privire la actualizările strategiilor de dezvoltare cu emisii reduse de carbon ale statelor membre
Cu privire la actualizările strategiilor lor de dezvoltare cu emisii reduse de carbon, menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre raportează următoarele:
(a)
obiectivul și o scurtă descriere a actualizării efectuate;
(b)
statutul juridic al strategiei de dezvoltare cu emisii scăzute de dioxid de carbon și al actualizării acesteia;
(c)
modificările și efectele preconizate produse de actualizare asupra punerii în aplicare a strategiei de dezvoltare cu emisii reduse de carbon;
(d)
calendarul strategiei de dezvoltare cu emisii reduse de carbon și al actualizării acesteia, precum și o descriere a progreselor realizate în punerea în aplicare a strategiei, și, dacă este cazul, o evaluare a costurilor și a beneficiilor preconizate ale actualizării;
(e)
modul în care informațiile sunt puse la dispoziția publicului în temeiul articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
Articolul 22
Raportarea cu privire la politici și măsuri
(1) Cu privire la politici și măsuri, statele membre raportează informațiile menționate la articolul 13 alineatul (1) literele (c), (d) și (e) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, în conformitate cu formatele tabelare prevăzute în anexa XI la prezentul regulament și pe baza modelului de raportare pus la dispoziție și a procesului de transmitere a informațiilor introdus de Comisie.
(2) Statele membre raportează sub formă de text, în plus față de formatul tabelar menționat la alineatul (1), informații calitative despre legăturile dintre diferitele politici și măsuri raportate în temeiul alineatului (1) și despre modul în care politicile și măsurile respective contribuie la diferitele scenarii de prognoze, inclusiv o evaluare a contribuției acestora la realizarea unei strategii de dezvoltare cu emisii reduse de carbon.
Articolul 23
Raportarea cu privire la prognoze
(1) Cu privire la prognozele emisiilor antropice din surse și ale reținerilor prin sechestrare ale gazelor cu efect de seră, statele membre raportează informațiile menționate la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în conformitate cu formatele tabelare prevăzute în anexa XII la prezentul regulament și pe baza modelului de raportare pus la dispoziție și a procesului de transmitere a informațiilor introdus de Comisie.
(2) Statele membre furnizează, sub formă de text, informații suplimentare cu privire la:
(a)
rezultatele analizei de sensibilitate pentru totalul emisiilor de gaze cu efect de seră raportate, alături de o scurtă explicație privind parametrii care au variat și modul în care au variat;
(b)
rezultatele analizei de sensibilitate, în care să se facă distincția între emisiile totale, conform Deciziei nr. 406/2009/CE, emisiile totale care intră sub incidența schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, instituită prin Directiva 2003/87/CE, și emisiile totale din exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură, atunci când astfel de informații sunt disponibile;
(c)
anul datelor de inventar (anul de bază) și anul raportului privind inventarul ca punct de plecare pentru prognoze;
(d)
metodologiile utilizate pentru prognoze, inclusiv o scurtă descriere a modelelor utilizate și a acoperirii sectoriale, geografice și temporale a acestora, referințe pentru informații suplimentare despre modelele și informații despre principalele ipoteze exogene și principalii parametri utilizați.
(3) Cu nouă luni înainte de data-limită pentru transmiterea unui raport privind prognozele în temeiul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 și în urma consultării cu statele membre, Comisia recomandă valori armonizate pentru parametrii-cheie stabiliți la nivel supranațional, inclusiv prețurile carbonului în cadrul schemei de comercializare a certificatelor de emisii, prețurile de import al petrolului și al cărbunelui practicate la nivel internațional, în vederea asigurării coerenței prognozelor agregate ale Uniunii.
Articolul 24
Raportarea cu privire la utilizarea veniturilor din licitații
Cu privire la utilizarea veniturilor din licitații, statele membre raportează informațiile menționate la articolul 17 alineatul (1) literele (b) și (c) și la articolul 17 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa XIII la prezentul regulament.
Articolul 25
Raportarea cu privire la utilizarea creditelor din proiecte pentru respectarea Deciziei nr. 406/2009/CE
Cu privire la utilizarea creditelor din proiecte pentru respectarea Deciziei nr. 406/2009/CE, statele membre raportează informațiile menționate la articolul 17 alineatul (1) literele (a) și (d) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa XIV la prezentul regulament.
Articolul 26
Raportarea informațiilor sintetizate cu privire la transferurile încheiate
(1) Cu privire la transferurile încheiate în temeiul articolului 3 alineatele (4) și (5) din Decizia nr. 406/2009/CE, statele membre raportează informațiile sintetizate în conformitate cu formatul tabelar prevăzut în anexa XV la prezentul regulament.
(2) Serviciile Comisiei compilează informațiile transmise de statele membre și publică un raport electronic cu acestea o dată pe an. În raport se includ numai date agregate și nu se publică informații de la diferitele state membre cu privire la prețurile pe unitate anuală de emisii alocate.
CAPITOLUL III
REVIZUIRI ALE EMISIILOR DE GAZE CU EFECT DE SERĂ EFECTUATE DE EXPERȚI AI UNIUNII
Articolul 27
Organizarea revizuirilor
(1) La efectuarea revizuirilor menționate la articolul 19 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, Comisia și Agenția Europeană de Mediu sunt sprijinite de o echipă de revizuire formată din experți tehnici.
(2) Agenția Europeană de Mediu îndeplinește rolul de secretariat în cadrul revizuirilor.
(3) Comisia și Agenția Europeană de Mediu aleg un număr suficient de experți care să acopere sectoarele corespunzătoare de inventariere, în vederea asigurării unei revizuiri adecvate a inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră în cauză în perioada disponibilă.
(4) Experții responsabili de revizuire selectați în temeiul alineatului (3) au experiență în domeniul compilării inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră și își desfășoară activitatea, de preferință, în domeniul proceselor de revizuire a emisiilor de gaze cu efect de seră.
(5) Nu participă la revizuirea inventarului unui anumit stat membru acei experți tehnici din cadrul echipei de revizuire care au contribuit la compilarea inventarului emisiilor de gaze cu efect de seră al statului membru respectiv sau care sunt cetățeni ai statului membru al cărui inventar face obiectul revizuirii.
(6) Comisia și Agenția Europeană de Mediu depun toate eforturile necesare pentru a se asigura că inventarele emisiilor de gaze cu efect de seră ale tuturor statelor membre în cauză sunt revizuite în mod coerent și obiectiv, garantând astfel o înaltă calitate a evaluărilor tehnice rezultate.
(7) Revizuirile se efectuează sub formă de revizuiri documentare sau centralizate.
(8) Secretariatul poate decide să organizeze:
(a)
o revizuire documentară și centralizată în același an;
(b)
o vizită în țara respectivă, în plus față de revizuirile documentare sau centralizate, la recomandarea echipei de revizuire formate din experți tehnici și după consultarea statului membru în cauză.
Articolul 28
Sarcinile secretariatului
Printre sarcinile secretariatului menționat la articolul 27 alineatul (2) se numără:
(a)
elaborarea planului de lucru pentru revizuire;
(b)
compilarea și furnizarea informațiilor necesare pentru activitatea echipei de revizuire formate din experți tehnici;
(c)
coordonarea activităților de evaluare prevăzute în prezentul regulament, inclusiv comunicarea dintre echipa de revizuire formată din experți tehnici și persoana sau persoanele de contact desemnate din statul membru al cărui inventar face obiectul revizuirii, precum și întreprinderea altor măsuri practice;
(d)
confirmarea cazurilor în care inventarele emisiilor de gaze cu efect de seră ale statelor membre prezintă aspecte problematice semnificative, în sensul articolului 31, după consultarea Comisiei;
(e)
compilarea și editarea rapoartele finale de revizuire finale și intermediare, precum și comunicarea acestora către statul membru în cauză și către Comisie.
Articolul 29
Prima etapă a revizuirii anuale
Verificările în ceea ce privește transparența, acuratețea, coerența, comparabilitatea și caracterul complet al informațiilor prezentate, care sunt menționate la articolul 19 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, pot include:
(a)
o evaluare din care să reiasă dacă au fost raportate toate categoriile de surse de emisii și toate gazele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 525/2013;
(b)
o evaluare din care să reiasă dacă seriile cronologice ale datelor privind emisiile sunt coerente;
(c)
o evaluare din care să reiasă dacă factorii de emisie impliciți din diferitele statele membre sunt comparabili, luând în considerare factorii de emisie prestabiliți de IPCC pentru diferite circumstanțe naționale;
(d)
o evaluare a utilizării indicației „nu a fost estimat” atunci când există metodologii IPCC de nivelul 1 și când utilizarea indicației nu este justificată în conformitate cu punctul 37 din orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale ale emisiilor de gaze cu efect de seră, incluse în anexa I la Decizia 24/CP.19;
(e)
o analiză a recalculărilor efectuate pentru transmiterea inventarului, în special dacă la baza recalculărilor respective se află modificări metodologice;
(f)
o comparație între emisiile verificate care au fost raportate în cadrul schemei Uniunii de comercializare a certificatelor de emisii și emisiile de gaze cu efect de seră care au fost raportate în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, în vederea determinării domeniilor în care datele și tendințele privind emisiile, astfel cum reies din documentele transmise de statul membru al cărui inventar face obiectul bilanțului, deviază în mod considerabil de la cele ale altor state membre;
(g)
o comparație între rezultatele obținute pe baza abordării de referință a Eurostat și rezultatele obținute pe baza abordării de referință a statelor membre;
(h)
o comparație între rezultatele obținute pe baza abordării sectoriale a Eurostat și rezultatele obținute pe baza abordării sectoriale a statelor membre;
(i)
o evaluare din care să reiasă dacă anumite recomandări care au fost formulate în urma unor revizuiri anterioare ale Uniunii sau ale CCONUSC și care nu au fost puse în aplicare de către statul membru ar putea conduce la o corecție tehnică;
(j)
o evaluare din care să reiasă dacă inventarul unui stat membru conține supraestimări sau subestimări legate de o categorie-cheie.
Articolul 30
Factorul declanșator al celei de a doua etape a revizuirii anuale
În cadrul revizuirii anuale, atunci când verificările efectuate în temeiul articolului 29 indică existența unor aspecte problematice semnificative în sensul articolului 31, la cererea unui stat membru se efectuează verificările prevăzute la articolul 32 în cazul depunerii cu întârziere a inventarului, ceea ce împiedică efectuarea verificărilor de revizuire specifice primei etape, conform calendarului prevăzut în anexa XVI, sau în cazul lipsei unui răspuns la rezultatele primei etape a revizuirii.
Articolul 31
Pragul de semnificație
(1) Constituie un aspect problematic semnificativ în temeiul articolului 19 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 recomandările formulate în urma unor revizuiri anterioare ale Uniunii sau ale CCONUSC care nu au fost puse în aplicare dacă recomandarea sau întrebarea respectivă se referă la supraestimări sau subestimări ale datelor din inventarul emisiilor de gaze cu efect de seră care ar putea conduce la o corecție tehnică și dacă statul membru în cauză nu a oferit explicații satisfăcătoare pentru lipsa punerii în aplicare a recomandării respective.
(2) Nu sunt considerate aspecte problematice semnificative în temeiul articolului 19 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 subestimările sau supraestimările care prezintă cea mai mică dintre următoarele valori: sub 0,05 % din totalul național al emisiilor de gaze cu efect de seră ale unui stat membru, în care nu intră exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultura, valabil pentru anul inventarului supus revizuirii sau nu mai mult de 500 kt de CO2 echivalent.
Articolul 32
A doua etapă a revizuirii anuale
(1) Verificările efectuate pentru identificarea situațiilor în care datele din inventar nu sunt pregătite în conformitate cu orientările CCONUSC sau cu normele Uniunii menționate la articolul 19 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 pot include:
(a)
o examinare detaliată a estimărilor din inventar, inclusiv a metodologiile utilizate de statul membru la întocmirea inventarelor;
(b)
o analiză detaliată a modului în care statul membru a pus în aplicare recomandările referitoare la îmbunătățirea estimărilor din inventar, astfel cum sunt enumerate fie în cel mai recent raport al CCONUSC privind revizuirea anuală care a fost pus la dispoziția statului membru respectiv înainte de transmiterea inventarului care face obiectul revizuirii, fie în raportul final de revizuire în temeiul articolului 35 alineatul (2) din prezentul regulament; atunci când recomandările nu au fost puse în aplicare, o analiză detaliată a justificărilor oferite de statul membru pentru lipsa punerii în aplicare;
(c)
o evaluare detaliată a coerenței estimărilor emisiilor de gaze cu efect de seră din punctul de vedere al seriilor cronologice;
(d)
o evaluare detaliată din care să reiasă dacă recalculările efectuate de un stat membru într-un anumit inventar în comparație cu cel precedent sunt raportate în mod transparent și sunt efectuate în conformitate cu Orientările din 2006 ale IPCC privind inventarele naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră;
(e)
o monitorizare a rezultatelor verificărilor menționate la articolul 29 din prezentul regulament și a oricăror informații suplimentare furnizate de către statul membru al cărui inventar face obiectul revizuirii ca răspuns la întrebările adresate de echipa de revizuire formată din experți tehnici, precum și alte verificări relevante.
(2) Statele membre care doresc să se supună verificărilor menționate la alineatul (1) la cerere notifică acest lucru Comisiei până la data de 31 octombrie a anului care precedă anul de efectuare a reviziei relevante.
Articolul 33
Revizuirea completă
(1) Revizuirea completă menționată la articolul 19 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 cuprinde și verificările prevăzute la articolele 29 și 32 din prezentul regulament pentru întregul inventar.
(2) Revizuirea completă poate cuprinde și verificările efectuate pentru a se stabili dacă problemele identificate pentru un stat membru în cadrul revizuirilor realizate de CCONUSC sau de Uniune pot constitui o problemă și pentru alte state membre.
Articolul 34
Corecțiile tehnice
(1) Se consideră că o corecție tehnică, în sensul articolului 19 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, este necesară dacă o subestimare sau o supraestimare depășește pragul de semnificație prevăzut la articolul 31 din prezentul regulament. În raportul final de revizuire menționat la articolul 35 alineatul (2) din prezentul regulament se includ numai corecțiile tehnice care sunt considerate necesare, însoțite justificări bazate pe date concrete.
(2) În cazul în care o corecție tehnică depășește pragul de semnificație pentru cel puțin un an al inventarului care face obiectul revizuirii, dar nu pentru toți anii seriei cronologice, se calculează corecția tehnică pentru toți ceilalți ani revizuiți, în vederea asigurării coerenței seriei cronologice.
Articolul 35
Rapoartele de revizuire
(1) În cazul revizuirilor anuale, secretariatul informează statul membru în cauză, până la data de 20 aprilie a fiecărui an, cu privire la orice aspect problematic semnificativ în temeiul articolelor 30 și 31, prin intermediul unui raport intermediar de revizuire. În acest raport sunt abordate aspectele identificate cel mai târziu la data de 31 martie.
(2) Secretariatul informează statul membru în cauză cu privire la sfârșitul revizuirii prin intermediul unui raport final de revizuire după cum urmează:
(a)
până la data de 20 aprilie în cazul în care nu a fost transmis niciun raport intermediar în temeiul alineatului (1);
(b)
până la data de 30 iunie la sfârșitul celei de a doua etape a revizuirii anuale;
(c)
până la data de 30 august la sfârșitul revizuirii complete.
Articolul 36
Cooperarea cu statele membre
(1) Statele membre:
(a)
participă la toate etapele revizuirii conform calendarului prevăzut în anexa XVI;
(b)
desemnează un punct de contact național pentru revizuirea efectuată de Uniune;
(c)
dacă este necesar, participă la organizarea unei vizite de țară și facilitează această vizită, în strânsă cooperare cu secretariatul;
(d)
transmit, după caz, răspunsuri și informații suplimentare, precum și observații cu privire la rapoartele de revizuire.
(2) La cererea statelor membre, observațiile cu privire la constatările revizuirii sunt incluse în raportul final de revizuire.
(3) Comisia informează statele membre cu privire la componența echipelor de revizuire formate din experți tehnici.
Articolul 37
Calendarul revizuirilor
Revizuirile complete și anuale se efectuează conform calendarelor prevăzute în anexa XVI.
CAPITOLUL IV
ACTIVITATEA DE RAPORTARE ÎN SENSUL DECIZIEI NR. 529/2013/UE
Articolul 38
Evitarea dublei raportări
În măsura în care un stat membru include în raportul său privind inventarul național informații în conformitate cu articolul 3 din prezentul regulament care sunt prevăzute și în Decizia nr. 529/2013/UE, se consideră că statul membru respectiv și-a îndeplinit obligațiile de raportare care îi revin în temeiul deciziei respective.
Articolul 39
Cerințele de raportare cu privire la sistemele de gestionare a terenurilor cultivate și de gestionare a pajiștilor
(1) În măsura în care un stat membru nu a inclus în raportul său privind inventarul național informațiile prevăzute la articolul 38 din prezentul regulament, acesta raportează informații sub formă de text cu privire la sistemele introduse și în curs de dezvoltare pentru estimarea emisiilor și a reținerilor rezultate din gestionarea terenurilor cultivate și din gestionarea pajiștilor, astfel cum sunt menționate la articolul 3 alineatul (2) al doilea paragraf litera (a) din Decizia nr. 529/2013/UE, incluzând următoarele elemente:
(a)
o descriere a măsurilor instituționale, juridice și procedurale adoptate în conformitate cu cerințele prevăzute pentru sistemele naționale în Protocolul de la Kyoto, astfel cum sunt enunțate în anexa la Decizia 19/CMP.1, și în conformitate cu cerințele prevăzute pentru măsurile naționale în orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră, astfel cum sunt enunțate în anexa I la Decizia 24/CP.19;
(b)
o descriere a modului în care sistemele introduse respectă cerințele metodologice pentru întocmirea rapoartelor IPCC prevăzute în versiunea revizuită din 2013 a metodelor suplimentare și a orientărilor în materie de bune practici care decurg din Protocolul de la Kyoto (2013 Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), Orientările din 2006 ale IPCC privind inventarele naționale ale emisiilor de gaze cu efect de seră (2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories) și, după caz, suplimentul din 2013 la Orientările din 2006 ale IPCC privind inventarele emisiilor de gaze cu efect de seră: zone umede (2013 Supplement to 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories: Wetlands).
(2) Statele membre transmit Comisiei informațiile prevăzute la alineatul (1) într-un raport separat, conform următorului calendar:
(a)
primul raport în anul 2016 pentru anul de raportare 2014, inclusiv toate evoluțiile începând cu 1 ianuarie 2013;
(b)
al doilea raport în anul 2017 pentru anul de raportare 2015; și
(c)
al treilea raport în anul 2018 pentru anul de raportare 2016.
(3) În rapoartele ulterioare primului raport, statele membre își concentrează informațiile asupra eventualelor modificări și evoluții survenite în sistemele lor în comparație cu informațiile incluse în raportul lor anterior.
Articolul 40
Cerințele de raportare cu privire la estimările anuale ale emisiilor și ale reținerilor generate de gestionarea terenurilor cultivate și a pajiștilor
(1) State membre care nu au optat pentru gestionarea terenurilor cultivate sau pentru gestionarea pajiștilor în cadrul Protocolului de la Kyoto raportează estimări anuale inițiale, preliminare și fără caracter obligatoriu ale emisiilor și reținerilor generate de gestionarea terenurilor cultivate sau a pajiștilor, astfel cum se prevede la articolul 3 alineatul (2) al doilea paragraf litera (b) din Decizia nr. 529/2013/UE, prin includerea unor informații pentru anul sau perioada de referință relevante indicate în anexa VI la Decizia nr. 529/2013/UE.
(2) Primul raport anual se transmite în anul 2015 pentru anul de raportare 2013.
(3) Statele membre cărora li se aplică alineatul (1) de la prezentul articol transmit estimări anuale finale ale emisiile și reținerilor generate de gestionarea terenurilor cultivate sau a pajiștilor în temeiul articolului 3 alineatul (2) al doilea paragraf litera (c) din Decizia nr. 529/2013/UE pentru toți anii de raportare din perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2013 și 31 decembrie 2020, prin includerea unor informații finale pentru anul sau perioada de referință relevante, indicate în anexa VI la Decizia nr. 529/2013/UE.
(4) La furnizarea informațiilor specificate la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol, statele membre respectă următoarele cerințe:
(a)
completarea tuturor tabelelor relevante din cadrul formatului comun de raportare, incluse în anexa la Decizia 6/CMP.9, pentru activitatea respectivă în temeiul Protocolului de la Kyoto pentru a doua perioadă de angajament, inclusiv tabelele transversale privind acoperirea activității, matricea de tranziție privind terenurile și tabelul informativ referitor la contabilizare; și
(b)
includerea unor informații explicative referitoare la metodologiile și datele utilizate în raportul privind inventarul național, în conformitate cerințele din Decizia 2/CMP.8 din cadrul Protocolului de la Kyoto și cu anexa II.
Articolul 41
Cerințele specifice de raportare
(1) Prin derogare de la articolul 38 din prezentul regulament, atunci când, pentru îndeplinirea obligației de contabilizare care îi revine în temeiul Protocolului de la Kyoto, un stat membru raportează informații în conformitate cu dispozițiile privind plantațiile forestiere de la punctele 37-39 din anexa la Decizia 2/CMP.7, acesta transmite, în vederea îndeplinirii obligațiilor care îi revin în temeiul Deciziei nr. 529/2013/UE, tabele separate din cadrul formatului comun de raportare pentru activitățile de gestionare a pădurilor și de despădurire, la completarea cărora nu se aplică dispozițiilor de la punctele 37-39 din anexa la Decizia 2/CMP.7.
(2) Prin derogare de la articolul 38 din prezentul regulament, atunci când un stat membru care nu a optat pentru gestionarea terenurilor cultivate sau a pajiștilor în cadrul Protocolului de la Kyoto raportează informații privind drenarea și reumidificarea zonelor umede pentru îndeplinirea obligației de contabilizare care îi revine în temeiul protocolului și atunci când statul membru respectiv aplică articolul 3 alineatul (3) din Decizia nr. 529/2013/UE, aceasta transmite tabele separate din cadrul formatului comun de raportare pentru activitățile respective, completate în conformitate cu decizia menționată.
Articolul 42
Transmiterea informațiilor
(1) Informațiile corespunzătoare cerințelor de raportare prevăzute la articolele 39, 40 și 41 din prezentul regulament se transmit Comisiei ca anexă separată la raportul privind inventarul național menționat la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
(2) În măsura în care articolul 38 din prezentul regulament nu se aplică, pentru îndeplinirea obligațiilor de raportare care le revin în temeiul articolului 3 alineatul (2) primul paragraf și al articolului 3 alineatul (3) din Decizia nr. 529/2013/UE, statele membre raportează în conformitate cu articolul 3 din prezentul regulament și includ informațiile corespunzătoare în anexa la raportul privind inventarul național menționat la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
Articolul 43
Raportarea la sfârșitul unei perioade contabile
În sensul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, statele membre transmit informații în conformitate cu articolul 3 din prezentul regulament și în conformitate cu dispozițiile stabilite în prezentul capitol.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 44
Abrogarea și dispozițiile tranzitorii
Se abrogă Decizia 2005/166/CE. Se mențin efectele aplicării articolelor 18, 19 și 24.
Articolul 45
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 iunie 2014.