NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 229/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1405/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených mimořádnou zeměpisnou polohou některých menších ostrovů v Egejském moři byla stanovena zvláštní opatření v oblasti zemědělství nařízením Rady (ES) č. 1405/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programu podpory, který představuje podstatný nástroj pro zásobování těchto ostrovů zemědělskými produkty a pro podporu místní zemědělské produkce. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba nařízení (ES) č. 1405/2006 zrušit a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři napomáhat.
(3)
Je rovněž třeba upřesnit obsah programu podpory pro menší ostrovy v Egejském moři (dále jen „program podpory“), který by podle zásady subsidiarity mělo vytvořit Řecko na nejvhodnější zeměpisné úrovni a který by Řecko mělo předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři by měl program podpory zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místní zemědělské produkce. Je třeba sblížit úroveň plánování programů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a Řeckem. Komise by měla přijmout postupy a ukazatele, jejichž pomocí zajistí bezproblémové uplatňování a patřičné sledování programu.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy tvořící základ programování přijatého pro režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři, mohou orgány určené Řeckem navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě těchto ostrovů. Za tímto účelem by se měla podporovat výraznější spolupráce s příslušnými místními a oblastními orgány a dalšími zúčastněnými stranami. Ve stejném duchu by měl být postup pro změnu programu přizpůsoben míře vhodnosti jednotlivých druhů změn.
(6)
Mimořádná zeměpisná poloha některých menších ostrovů v Egejském moři vede v případě těchto ostrovů k vícenákladům na dopravu v souvislosti se zdroji zásobování základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Objektivní skutečnosti vyplývající z izolace a vzdálenosti od trhů navíc působí hospodářským subjektům a producentům z těchto ostrovů v Egejském moři další obtíže, které jejich činnost velmi ztěžují. V určitých případech hospodářské subjekty a producenti trpí dvojí odloučeností, totiž skutečností, že zásobování probíhá přes jiné ostrovy. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Je tedy vhodné zavést zvláštní režim zásobování, aby se zajistilo zásobování menších ostrovů v Egejském moři a snížily vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů,.
(7)
Problémy, se kterými se potýkají menší ostrovy v Egejském moři, dále zhoršuje jejich malá rozloha. Aby bylo možné zajistit účinnost navrhovaných opatření, měla by se tato opatření vztahovat na všechny ostrovy v Egejském moři kromě Kréty a Euboie.
(8)
Aby bylo dosaženo záměru snížit na menších ostrovech v Egejském moři ceny a snížit vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů, a přitom zachovat konkurenceschopnost produktů Unie, je třeba na dodávku produktů z Unie na tyto menší ostrovy v Egejském moři poskytnout podporu. Tato podpora by měla přihlížet k vícenákladům na dopravu na menší ostrovy v Egejském moři, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům spojeným s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
(9)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům na menších ostrovech, je třeba upřesnit, že zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(10)
Jelikož množství, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, je omezeno potřebami zásobování menších ostrovů v Egejském moři, neměl by tento režim narušit řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vyvolat odklon obchodu s dotyčnými produkty. Zasílání nebo vývoz těchto produktů z menších ostrovů v Egejském moři je tedy třeba zakázat. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(11)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba mezi menšími ostrovy v Egejském moři povolit směnu těchto produktů a snížit náklady na jejich přepravu tak, aby byl mezi těmito ostrovy umožněn obchod. Rovněž je třeba zohlednit obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání do zbývající části Unie nebo do třetích zemí, a tudíž povolit vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům.
(12)
Aby se realizovaly cíle zvláštního režimu zásobování, měly by se hospodářské výhody tohoto režimu odrazit na úrovni nákladů produkce a měly by snížit ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se jeho účinek skutečně projeví, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle osvědčení uvedených v článku 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(14)
Politika Unie na podporu místní produkce na menších ostrovech v Egejském moři, stanovená nařízením (ES) č. 1405/2006, se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy menších ostrovů v Egejském moři, měla pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci cíleněji se zaměřit na konkrétní otázky, jež mají pro dané ostrovy význam. Je proto třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místní produkce prostřednictvím programu podpory, který byl poprvé vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006. V tomto ohledu by měl být kladen důraz na zachování tradičního zemědělství a na tradiční rysy způsobů produkce, místních produktů a bioproduktů.
(15)
Měly by být stanoveny minimální prvky, jež by program podpory měl obsahovat, aby mohla být vymezena opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržené strategie, cílů a opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady soudržnosti těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučila veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(16)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být rovněž možné, aby program podpory obsahoval opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(17)
Zemědělce z menších ostrovů v Egejském moři je třeba přimět k tomu, aby dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s uváděním takových produktů na trh.
(18)
Může být povolena odchylka od konzistentní politiky Komise nepovolovat státní provozní podpory v odvětví produkce, zpracování a přepravy zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) a uvádění těchto produktů na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce na menších ostrovech v Egejském moři v důsledku jejich izolace, malé rozlohy, hornatosti, podnebí, hospodářské závislosti na malém množství produktů a jejich vzdálenosti od trhů.
(19)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit míru zvláštní podpory, které menší ostrovy v Egejském moři dosud využívaly. K provádění vhodných opatření by tudíž Řecko mělo disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 1405/2006.
(20)
Od roku 2007 se na některých menších ostrovech v Egejském moři zvýšila potřeba základních produktů z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Měla by být tudíž zvýšena ta část rozpočtu, kterou by Řecko mělo mít možnost používat pro zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři.
(21)
Aby Řecko mohlo vyhodnotit všechny náležitosti týkající se provádění programu podpory za předchozí rok a předložit Komisi úplnou výroční hodnotící zprávu, je třeba posunout datum pro předložení uvedené zprávy z 30. června na 30. září roku následujícího po roce referenčním.
(22)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě nejpozději 31. prosince 2016 předložit souhrnnou zprávu o dopadu opatření přijatých v rámci provádění tohoto nařízení, která bude případně doplněna o vhodná doporučení, a tuto zprávu by poté měla předkládat každých pět let.
(23)
S cílem zajistit řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci příprav vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři ve vztahu k jiným obdobným režimům a zamezit narušování hospodářské soutěže nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (5).
(25)
S cílem zajistit bezodkladné uplatňování plánovaných opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k odstranění obtíží způsobených izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů menších ostrovů v Egejském moři (dále jen „menší ostrovy“).
2. Pro účely tohoto nařízení se „menšími ostrovy“ rozumějí všechny ostrovy v Egejském moři s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia.
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování menších ostrovů základními produkty sloužícími k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jako zemědělské vstupy, a to snížením vícenákladů spojených s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů;
b)
zachovávat a rozvíjet zemědělskou činnost na menších ostrovech, včetně produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy místních surovin a zpracovaných produktů.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAM PODPORY
Článek 3
Vytvoření programu podpory
1. Opatření uvedená v článku 1 se stanoví prostřednictvím programu podpory, který obsahuje:
a)
zvláštní režim zásobování stanovený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce stanovená v kapitole IV.
2. Podpůrný program se zavádí na územní úrovni, kterou Řecko pokládá za nejvhodnější. Vypracují ho příslušné místní a oblastní orgány určené Řeckem, které jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programu podpory musí být v souladu s právem Unie. Taková opatření musí být soudržná s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programu podpory s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhu, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Unie financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (6);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (7).
Článek 5
Obsah programu podpory
Program podpory obsahuje:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programu s kritérii a kvantitativními ukazateli sloužícími ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programu, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a definici kvantifikovaných ukazatelů sloužících k hodnocení;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů odpovědných za provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programu
1. Program podpory je vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006 a je financován z finančních prostředků uvedených v čl. 18 odst. 2 a 3.
Program obsahuje předběžný odhad zásobování označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování a návrh programu podpory ve prospěch místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programu podpory, může Řecko předložit Komisi náležitě zdůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 18 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům menších ostrovů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohlednit následující prvky: význam změn navržených Řeckem ohledně nových opatření, zda jsou změny v rozpočtu přiděleném na opatření značné, změny v množství a v úrovni pomoci pro produkty v předběžném odhadu zásobování nebo úpravy kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž u každého postupu určují četnost žádostí o změny i lhůty, v nichž mají být schválené změny provedeny.
Článek 7
Kontroly a sledování
Řecko provádí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět.
Komise také přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 8
Předběžný odhad zásobování
1. Ustavuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty Unie uvedenými v příloze I Smlouvy (dále jen „zemědělské produkty“), jež jsou na menších ostrovech základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, k výrobě jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Řecko vytvoří na zeměpisné úrovni, kterou pokládá za nejvhodnější, předběžný odhad zásobování k vyčíslení ročních potřeb zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro hodnocení potřeb podniků balících a zpracovávajících produkty určené pro místní trh, zasílané do zbývající části Unie nebo vyvážené do třetích zemí v rámci tradičního obchodu podle čl. 13 odst. 2 a 3.
Článek 9
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. Na zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty se poskytuje podpora.
Částka podpory se stanoví u každého dotyčného produktu s přihlédnutím k vícenákladům spojeným s uváděním produktů na trh na menších ostrovech, vypočteným z přístavů v kontinentálním Řecku, ze kterých je zajišťováno zásobování, a z přístavů ostrovů tranzitu nebo překládky produktů pro ostrovy konečného určení. V případě zemědělských vstupů nebo produktů určených ke zpracování by při stanovení výše podpory měly být zohledněny vícenáklady spojené s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
2. Zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u zemědělských produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
Článek 10
Provádění
Při provádění zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke specifickým potřebám menších ostrovů a k předepsaným požadavkům na jakost;
b)
k tradičním obchodním tokům mezi přístavy v kontinentálním Řecku a ostrovy v Egejském moři a mezi těmito ostrovy;
c)
k hospodářské stránce navrhovaných podpor;
d)
případně k potřebě nebránit rozvoji místních produkcí.
Článek 11
Osvědčení
1. Podpora stanovená v čl. 9 odst. 1 se přiznává na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Tato osvědčení nejsou převoditelná.
2. U žádostí o osvědčení se nevyžaduje složení jistoty. Příslušný orgán může nicméně v míře, která je nezbytná k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení, požadovat složení jistoty, která se rovná částce udělené výhody uvedené v článku 12. V takových případech se uplatňují čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (9).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se všech opatření nezbytných k zajištění toho, aby Řecko uplatňovalo tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, jež na sebe berou hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 12
Dopad výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z poskytnutí podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který v závislosti na jednotlivých případech může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci se rovná výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné uplatňování odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel stanovených v odstavci 1, a zejména podmínek pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 13
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky na vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nebo jejich zasílání do zbývající části Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Tyto požadavky zahrnují zejména vrácení podpory obdržené v rámci zvláštního režimu zásobování.
Vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované na menších ostrovech ze zemědělských produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičním zásilkám a tradičnímu vývozu;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálního obchodu v souladu s místy určení a podrobnými požadavky, které stanoví Komise;
c)
zasílány mezi menšími ostrovy.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
Při vývozu produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná náhrada.
Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví množstevní limity pro produkty uvedené v písmenu a) a podrobné požadavky uvedené v písmenu b). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Zpracovatelské úkony, které mohou být podnětem k tradičnímu obchodnímu vývozu nebo tradičním zásilkám, splňují obdobným způsobem podmínky zpracování použitelné pod celním dohledem v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou všech obvyklých způsobů manipulace.
Článek 14
Kontroly a sankce
1. Zemědělské produkty spadající do zvláštního režimu zásobování podléhají správním kontrolám při vstupu na menší ostrovy, jakož i při vývozu nebo odeslání z těchto ostrovů.
Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
2. Aniž jsou dotčeny sankce použitelné podle vnitrostátního práva, nedodržuje-li hospodářský subjekt uvedený v článku 11 závazky přijaté na základě tohoto článku, přijme příslušný orgán následující opatření:
a)
odejme hospodářskému subjektu poskytnutou výhodu;
b)
podle závažnosti porušování závazků pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku.
3. Pokud hospodářské subjekty neprovedou plánovaný zápis do rejstříku v souladu s článkem 11, pozastaví příslušný orgán poté, co vyprší platnost příslušného osvědčení, jejich oprávnění žádat o osvědčení na dobu šedesáti dnů. Toto ustanovení se nevztahuje na případy vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek. Po této době se vydají další osvědčení, pokud bude složena jistota rovnající se částce výhody, která má být poskytnuta na období určené příslušnými orgány.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakéhokoli množství produktů, které je k dispozici v důsledku nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených osvědčení nebo pro zpětné získání poskytnuté výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VE PROSPĚCH MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 15
Opatření
1. Program podpory zahrnuje opatření nezbytná k zajištění trvání a rozvoje místní zemědělské produkce na menších ostrovech v rámci třetí části hlavy III Smlouvy.
2. Část programu věnovaná opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnuje alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis situace příslušné zemědělské produkce s ohledem na dostupné výsledky hodnocení, který uvádí nerovnosti, rozdíly, možnosti rozvoje a mobilizované finanční zdroje;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského, environmentálního a sociálního dopadu, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou dotyčných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (10);
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a prozatímní částku pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se požadavků pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy zemědělských surovin a zpracovaných zemědělských produktů z menších ostrovů.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21 týkající se podmínek pro stanovení částky podpory poskytované na podporu uvádění surovin a zpracovaných produktů na trh a jejich přepravy mimo oblast jejich produkce a případně podmínek pro určení množství produktů, na něž se tato podpora vztahuje.
Článek 16
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen příslušné částky vrátit. Obdobně se použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11).
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 17
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování, uvádění těchto produktů na trh a jejich přepravy schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce na menších ostrovech způsobené jejich izolací, malou rozlohou, hornatostí, podnebím, hospodářskou závislostí na malém množství produktů a jejich vzdáleností od trhů.
2. Řecko může poskytnout dodatečné finanční prostředky na provádění programu podpory. V takovém případě musí Řecko oznámit státní podporu Komisi a ta ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást tohoto programu. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12), se na platby uskutečněné Řeckem podle kapitol III a IV tohoto nařízení nepoužijí v souladu s tímto nařízením články 107, 108 a 109 Smlouvy.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 18
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená tímto nařízením představují intervenční opatření zaměřená na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (13).
2. Unie financuje opatření stanovená v kapitole III a IV do maximální roční výše 23,93 milionu EUR.
3. Částka přidělovaná ročně na financování zvláštního režimu zásobování uvedeného v kapitole III nepřesáhne 7,11 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky, v souladu s nimiž může Řecko měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vnitrostátní opatření
Řecko přijme opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o správní kontroly a sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 20
Sdělení a zprávy
1. Řecko sdělí Komisi nejpozději do 15. února každého roku částky, které mu byly dány k dispozici a které hodlá během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu zásobování a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programu podpory.
2. Řecko předloží Komisi nejpozději do 30. září každého roku zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Nejpozději do 31. prosince 2016 a následně každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou zprávu o dopadu činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a případně k ní připojí vhodné návrhy.
Článek 21
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 se svěřuje Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise vypracuje nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období zprávu o přenesené pravomoci. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl příslušný akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 22
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 23
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1405/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 229/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 13 martie 2013
privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea insulelor mici din Marea Egee și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 42 primul paragraf și articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului (3) a stabilit măsuri specifice în domeniul agricol pentru a remedia dificultățile cauzate de situarea geografică excepțională a anumitor insule mici din Marea Egee. Aceste măsuri s-au concretizat sub forma unui program de sprijin reprezentând un instrument esențial pentru aprovizionarea acestor insule cu produse agricole și pentru sprijinirea producției agricole locale. Având în vedere necesitatea actualizării măsurilor aflate în vigoare, inclusiv ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, este necesară abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1405/2006 și înlocuirea acestuia cu un regulament nou.
(2)
Este necesară precizarea obiectivelor fundamentale la a căror realizare contribuie sistemul de măsuri în favoarea insulelor mici din Marea Egee.
(3)
Este de asemenea necesară precizarea conținutului programului de sprijin pentru insulele mici din Marea Egee (denumit în continuare „programul de sprijin”) care, în conformitate cu principiul subsidiarității, ar trebui să fie stabilit de Grecia la nivelul geografic cel mai adecvat și transmis de către aceasta pentru aprobare Comisiei.
(4)
Pentru a realiza cât mai eficace obiectivele sistemului de măsuri în favoarea insulelor mici din Marea Egee, programul de sprijin ar trebui să cuprindă măsuri care să garanteze aprovizionarea cu produse agricole și menținerea și dezvoltarea producției agricole locale. Ar trebui armonizat nivelul de programare și sistematizată abordarea de tip parteneriat dintre Comisie și Grecia. Comisia ar trebui să adopte proceduri și indicatori pentru a asigura punerea în aplicare în bune condiții a programului și monitorizarea sa adecvată.
(5)
În conformitate cu principiul subsidiarității și în spiritul flexibilității care stau la baza abordării privind programarea adoptată pentru sistemul de măsuri în favoarea insulelor mici din Marea Egee, autoritățile desemnate de Grecia pot propune modificări ale programului în vederea adaptării acestuia la realitatea acestor insule. În acest scop, o mai mare implicare a autorităților regionale și locale competente și a altor părți interesate ar trebui încurajată. În același sens, procedura de modificare a programului ar trebui adaptată pentru a reflecta nivelul de pertinență al fiecărui tip de modificare.
(6)
Situarea geografică excepțională a anumitor insule mici din Marea Egee în raport cu sursele de aprovizionare cu produse esențiale pentru consumul uman, pentru prelucrare sau ca factori de producție agricolă impune în aceste insule costuri suplimentare de transport. De asemenea, factori obiectivi legați de insularitate și distanța față de piețe impun operatorilor economici și producătorilor din aceste insule din Marea Egee constrângeri suplimentare care îngreunează într-o mare măsură activitățile acestora. În anumite cazuri, operatorii și producătorii au de suferit din cauza „dublei insularități”, mai precis faptul că aprovizionarea se efectuează trecând prin alte insule. Aceste obstacole pot fi diminuate prin scăderea prețurilor respectivelor produse esențiale. Astfel, pentru a garanta aprovizionarea insulelor mici din Marea Egee și pentru a atenua costurile suplimentare provocate de insularitatea, suprafața redusă a acestor insule și distanța față de piețe, este necesar să se instituie un regim specific de aprovizionare.
(7)
Problemele insulelor mici din Marea Egee sunt accentuate de dimensiunea redusă a insulelor. Pentru a garanta eficacitatea măsurilor prevăzute, aceste măsuri ar trebui să se aplice tuturor insulelor din Marea Egee, cu excepția insulelor Creta și Eubeea.
(8)
Pentru a realiza în mod eficient obiectivul reducerii prețurilor în insulele mici din Marea Egee, pentru a atenua costurile suplimentare de insularitate, suprafață redusă și distanță față de piețe, menținându-se în același timp competitivitatea produselor din Uniune, este necesar să se acorde ajutoare pentru furnizarea de produse din Uniune în insulele mici din Marea Egee. Este necesar ca aceste ajutoare să ia în considerare costurile suplimentare de transport către insulele mici din Marea Egee și, în cazul unor factori de producție agricolă sau al unor produse destinate prelucrării, costurile suplimentare de insularitate, suprafața redusă și distanța față de piețe.
(9)
Pentru a se evita speculațiile care ar aduce prejudicii utilizatorilor finali din insulele mici din Marea Egee, este necesar să se precizeze că de regimul specific de aprovizionare pot beneficia numai produsele de calitate bună, corectă și vandabilă.
(10)
Având în vedere faptul că toate cantitățile care fac obiectul regimului specific de aprovizionare se limitează la necesitățile de aprovizionare ale insulelor mici din Marea Egee, acest regim nu ar trebui să afecteze buna funcționare a pieței interne. De asemenea, avantajele economice ale regimului specific de aprovizionare nu ar trebui să perturbe comerțul cu produsele în cauză. Prin urmare, este necesar să se interzică expedierea sau exportul acestor produse din insulele mici din Marea Egee. Totuși, ar trebui autorizată expedierea sau exportul produselor respective atunci când este rambursat avantajul financiar care rezultă din regimul specific de aprovizionare.
(11)
În ceea ce privește produsele prelucrate, este necesară autorizarea schimburilor dintre insulele mici din Marea Egee, iar costurile de transport pentru aceste produse ar trebui reduse pentru a permite practicarea unui comerț între aceste insule. De asemenea, ar trebui să se țină seama de fluxurile de schimburi din cadrul comerțului regional și de exportul și expedierile tradiționale cu restul Uniunii sau cu țările terțe și să se autorizeze exportul de produse prelucrate care corespunde fluxurilor comerciale tradiționale.
(12)
Pentru realizarea obiectivelor regimului de aprovizionare, beneficiile economice ale regimului specific de aprovizionare ar trebui să se reflecte în costurile de producție și să reducă prețurile până la nivelul utilizatorului final. Prin urmare, aceste avantaje ar trebui acordate numai cu condiția să aibă un impact efectiv și ar trebui efectuate controale adecvate.
(13)
Este necesar să se prevadă norme pentru funcționarea regimului, în special în ceea ce privește crearea unui registru al operatorilor și a unui sistem de certificate, după modelul certificatelor menționate la articolul 161 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (4).
(14)
Politica Uniunii în favoarea producției locale din insulele mici din Marea Egee, stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1405/2006, a cuprins numeroase produse și măsuri privind producția, comercializarea sau prelucrarea acestora. Aceste măsuri și-au demonstrat eficacitatea și au asigurat continuarea activităților agricole și dezvoltarea acestora. Uniunea ar trebui să susțină în continuare aceste producții, element fundamental al echilibrului ecologic, social și economic al insulelor mici din Marea Egee. Experiența a demonstrat că, asemenea politicii de dezvoltare rurală, parteneriatul consolidat cu autoritățile locale poate permite abordarea mai precisă a problematicilor specifice insulelor respective. Prin urmare, este necesar să se acorde și în continuare sprijinul în favoarea producției locale prin intermediul programului de sprijin instituit pentru prima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1405/2006. În acest sens, ar trebui să se acorde o atenție deosebită conservării patrimoniului agricol tradițional și menținerii caracteristicilor tradiționale ale metodelor de producție și ale produselor locale și ecologice.
(15)
Este necesară stabilirea elementelor minime care ar trebui furnizate în cadrul programului de sprijin pentru definirea măsurilor în favoarea producției agricole locale, și anume descrierea locului, a strategiei propuse, a obiectivelor și a măsurilor. De asemenea, ar trebui precizate principiile care asigură coeziunea dintre aceste măsuri și alte politici ale Uniunii pentru a se evita incompatibilitățile și suprapunerile între ajutoare.
(16)
Pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, programul de sprijin ar trebui să poată conține și măsuri de finanțare destinate unor studii, proiecte de demonstrație, formări profesionale și asistenței tehnice.
(17)
Producătorii agricoli din insulele mici din Marea Egee ar trebui să fie încurajați să furnizeze produse de calitate și ar trebui să beneficieze de asistență pentru comercializarea acestor produse.
(18)
Pentru a atenua constrângerile specifice asupra producției agricole din insulele mici din Marea Egee legate de insularitate, suprafața redusă, relieful montan, climă, dependența economică de un număr redus de produse și distanța față de piețe, se poate acorda o derogare de la politica consecventă a Comisiei de a nu autoriza ajutoare de stat de funcționare în sectorul producției, prelucrării, comercializării și transportului produselor agricole enumerate în anexa I la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”).
(19)
Punerea în aplicare a prezentului regulament nu ar trebui să afecteze nivelul sprijinului specific de care au beneficiat până în prezent insulele mici din Marea Egee. Pentru executarea măsurilor adecvate, Grecia ar trebui să dispună în continuare de sumele care corespund sprijinului acordat deja de Uniune în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1405/2006.
(20)
Din anul 2007, în insulele mici din Marea Egee a sporit necesarul de produse esențiale din cauza dezvoltării șeptelului și a presiunii demografice. Este, prin urmare, necesar să se majoreze partea din buget pe care Grecia o poate utiliza pentru regimul specific de aprovizionare a insulelor mici din Marea Egee.
(21)
Este necesar să se amâne data de prezentare a raportului anual de evaluare de la 30 iunie la 30 septembrie în anul următor anului de referință, pentru a permite Greciei să evalueze toate elementele referitoare la punerea în aplicare a programului de sprijin pentru anul precedent și să prezinte Comisiei un raport complet.
(22)
Până cel târziu la 31 decembrie 2016, iar apoi o dată la cinci ani, Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport general privind impactul măsurilor adoptate pentru a pune în aplicare prezentul regulament, însoțit, dacă este cazul, de recomandări adecvate.
(23)
Pentru a asigura buna funcționare a sistemului introdus de prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei, pentru a completa sau a modifica anumite elemente neesențiale din prezentul regulament. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(24)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a programului în insulele mici din Marea Egee, împreună cu alte regimuri asemănătoare, și pentru a evita denaturarea concurenței sau discriminări între operatori, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (5).
(25)
Pentru a asigura aplicarea cu promptitudine a măsurilor prevăzute, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECTUL ȘI OBIECTIVELE
Articolul 1
Obiect
(1) Prezentul regulament stabilește măsuri specifice în sectorul agricol pentru a remedia dificultățile cauzate de insularitatea, suprafața redusă și distanța față de piețe a insulelor mici din Marea Egee („insulele mici”).
(2) În sensul prezentului regulament, „insulele mici” înseamnă toate insulele din Marea Egee, cu excepția insulelor Creta și Eubeea.
Articolul 2
Obiective
(1) Măsurile specifice menționate la articolul 1 contribuie la realizarea următoarelor obiective:
(a)
garantarea aprovizionării insulelor mici cu produse esențiale pentru consumul uman sau pentru prelucrare și ca factori de producție agricolă, atenuând costurile suplimentare generate de insularitatea, suprafața redusă și distanța față de piețe a acestora;
(b)
menținerea și dezvoltarea activității agricole în insulele mici, inclusiv a producției, prelucrării, comercializării și transportului de produse locale neprocesate și procesate.
(2) Obiectivele prevăzute la alineatul (1) sunt puse în aplicare prin intermediul măsurilor menționate în capitolele III, IV și V.
CAPITOLUL II
PROGRAMUL DE SPRIJIN
Articolul 3
Stabilirea programului de sprijin
(1) Măsurile vizate la articolul 1 se definesc printr-un program de sprijin, care conține:
(a)
un regim specific de aprovizionare, prevăzut în capitolul III; și
(b)
măsuri specifice în favoarea producției agricole locale, prevăzute în capitolul IV.
(2) Programul de sprijin este creat la nivelul geografic pe care Grecia îl consideră cel mai adecvat. Acesta este elaborat de autoritățile locale și regionale competente desemnate de Grecia, care îl prezintă Comisiei spre aprobare în conformitate cu articolul 6, după consultarea autorităților competente și a organizațiilor de la nivelul regional corespunzător.
Articolul 4
Compatibilitate și coerență
(1) Măsurile luate în cadrul programului de sprijin sunt conforme cu legislația Uniunii. Aceste măsuri sunt coerente cu celelalte politici ale Uniunii și cu măsurile luate în temeiul acestora.
(2) Se asigură coerența măsurilor luate în cadrul programului de sprijin cu măsurile puse în aplicare în temeiul celorlalte instrumente ale politicii agricole comune, în special organizările comune ale piețelor, dezvoltarea rurală, calitatea produselor, bunăstarea animalelor și protecția mediului.
În special, nu se poate finanța nicio măsură în temeiul prezentului regulament:
(a)
ca sprijin suplimentar al regimurilor de prime sau de ajutoare instituite în cadrul unei organizări comune a pieței, cu excepția cazurilor excepționale justificate de criterii obiective;
(b)
ca sprijin pentru proiectele de cercetare, ca măsuri destinate să sprijine proiectele de cercetare sau ca măsuri eligibile pentru finanțare din partea Uniunii în temeiul Deciziei 2009/470/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind anumite cheltuieli în domeniul veterinar (6);
(c)
ca sprijin pentru măsuri care țin de domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (7).
Articolul 5
Conținutul programului de sprijin
Programul de sprijin conține:
(a)
un calendar de punere în aplicare a măsurilor și un tabel financiar anual, general și orientativ, în care se rezumă resursele care urmează să fie mobilizate;
(b)
dovada compatibilității și coerenței dintre diferitele măsuri ale programului, precum și cu criteriile și indicatorii cantitativi destinați monitorizării și evaluării;
(c)
dispozițiile luate pentru a asigura o punere în aplicare eficace și adecvată a programului, inclusiv în materie de publicitate, de monitorizare și de evaluare, precum și definirea indicatorilor cuantificați care servesc la evaluare;
(d)
desemnarea autorităților competente și a organismelor responsabile cu punerea în aplicare a programului, desemnarea, la nivelurile corespunzătoare, a autorităților sau a organismelor asociate și a partenerilor socioeconomici, precum și rezultatele consultărilor desfășurate.
Articolul 6
Aprobarea programului și modificările aduse acestuia
(1) Programul de sprijin este înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1405/2006 și este finanțat din resursele financiare prevăzute la articolul 18 alineatele (2) și (3).
Programul cuprinde un bilanț previzional de aprovizionare cu indicarea produselor, a cantităților acestora și a valorilor ajutorului pentru aprovizionare din Uniune, precum și un proiect de program de sprijin în favoarea producției locale.
(2) În funcție de evaluarea anuală a executării măsurilor incluse în programul de sprijin, Grecia poate supune Comisiei propuneri justificate corespunzător de modificare a acestora în cadrul resurselor financiare menționate la articolul 18 alineatele (2) și (3), pentru a adapta mai bine măsurile respective la cerințele insulelor mici și la strategia propusă. Comisia adoptă măsuri de punere în aplicare de stabilire a procedurilor pentru evaluarea conformității modificărilor propuse cu dreptul Uniunii și pentru a decide dacă să le aprobe. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 22 alineatul (2).
(3) Procedurile stabilite de actele de punere în aplicare prevăzute la alineatul (2) iau în considerare următoarele elemente: importanța modificărilor propuse de Grecia în ceea ce privește introducerea de noi măsuri, împrejurarea dacă modificarea bugetului alocat măsurilor este substanțială, modificarea cantităților și a nivelului ajutorului pentru produse, precum și a bilanțurilor previzionale de aprovizionare, precum și orice modificări ale codurilor și ale descrierilor prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (8).
(4) Actele de punere în aplicare menționate la alineatul (2) stabilesc, de asemenea, pentru fiecare procedură, frecvența cu care trebuie făcute cererile de modificare, precum și calendarul conform căruia modificările aprobate urmează să fie aplicate.
Articolul 7
Monitorizare și măsuri ulterioare
Grecia efectuează verificări prin controale administrative și controale la fața locului. Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind caracteristicile minime ale controalelor pe care trebuie să le aplice Grecia.
Comisia adoptă de asemenea actele de punere în aplicare privind procedurile și indicatorii fizici și financiari pentru asigurarea unei monitorizări eficace a punerii în aplicare a programului.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
CAPITOLUL III
REGIMUL SPECIFIC DE APROVIZIONARE
Articolul 8
Bilanțul previzional de aprovizionare
(1) Se instituie un regim specific de aprovizionare pentru produsele agricole din Uniune enumerate în anexa I la tratat (denumite în continuare „produsele agricole”), esențiale în insulele mici pentru consumul uman, pentru fabricarea de alte produse sau ca factori de producție agricolă.
(2) Grecia stabilește, la nivelul geografic considerat cel mai adecvat, un bilanț previzional de aprovizionare pentru cuantificarea necesarului anual de aprovizionare al insulelor mici în privința produselor agricole.
Evaluarea necesităților întreprinderilor de ambalare sau de prelucrare a produselor destinate pieței locale, expedierii către restul Uniunii sau exportului către țări terțe în cadrul unui comerț regional, în conformitate cu articolul 13 alineatele (2) și (3), poate face obiectul unui bilanț previzional separat.
Articolul 9
Funcționarea regimului specific de aprovizionare
(1) Se acordă un ajutor pentru aprovizionarea insulelor mici cu produse agricole.
Valoarea ajutorului se stabilește pentru fiecare produs în cauză, luând în considerare costurile suplimentare de comercializare a produselor în insulele mici, calculate începând din porturile Greciei continentale de unde se efectuează aprovizionările obișnuite, precum și din porturile insulelor de tranzit sau de încărcare a produselor către insulele de destinație finală. În cazul unor factori de producție agricolă sau al unor produse destinate prelucrării, stabilirea valorii ajutorului trebuie să țină cont de costurile suplimentare generate de insularitate, suprafața redusă și distanța față de piețe.
(2) De regimul specific de aprovizionare beneficiază numai produsele de calitate bună, corectă și vandabilă.
Articolul 10
Punerea în aplicare
Regimul specific de aprovizionare se pune în aplicare astfel încât să se țină seama în special de:
(a)
nevoile specifice insulelor mici și de cerințele exacte de calitate;
(b)
fluxurile comerciale tradiționale cu porturile Greciei continentale și dintre insulele din Marea Egee;
(c)
aspectul economic al ajutoarelor prevăzute;
(d)
dacă este cazul, necesitatea de a nu împiedica dezvoltarea produselor locale.
Articolul 11
Certificate
(1) Ajutorul prevăzut la articolul 9 alineatul (1) se acordă cu condiția prezentării unui certificat.
Certificatele se eliberează numai operatorilor înscriși într-un registru ținut de autoritățile competente.
Certificatele respective nu sunt cesionabile.
(2) Nu se solicită nicio garanție atunci când se prezintă cereri pentru certificate. Cu toate acestea, în măsura în care acest lucru este necesar pentru a asigura punerea adecvată în aplicare a prezentului regulament, autoritatea competentă poate solicita constituirea unei garanții cu o valoare egală cu cea a avantajului menționat la articolul 12. În astfel de cazuri se aplică articolul 34 alineatele (1), (4), (5), (6), (7) și (8) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 al Comisiei din 23 aprilie 2008 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de licențe de import și export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole (9).
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 21, acte delegate prin care să stabilească condițiile de înscriere a operatorilor în registru, garantând operatorilor exercitarea deplină a drepturilor lor de a participa la regimul specific de aprovizionare.
(3) Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind măsurile necesare pentru asigurarea punerii în aplicare uniforme de către Grecia a prezentului articol, în special în ceea ce privește instituirea regimului certificatelor și angajamentele luate de operatori în momentul înregistrării. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
Articolul 12
Impactul avantajului
(1) Faptul de a beneficia de regimul specific de aprovizionare rezultând din acordarea ajutorului se subordonează condiției ca impactul avantajului economic să ajungă până la utilizatorul final care, după caz, poate fi un consumator, atunci când este vorba de produse destinate consumului direct, ultimul operator de prelucrare sau de ambalare, atunci când este vorba de produse destinate industriilor de prelucrare sau de ambalare, sau agricultorul, atunci când este vorba de produse utilizate pentru hrana animalelor sau ca factori de producție agricolă.
Avantajul menționat la primul paragraf este egal cu valoarea ajutorului.
(2) Pentru a asigura aplicarea uniformă a alineatului (1), Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind aplicarea dispozițiilor de la alineatul (1), în special condițiile în care statul membru verifică dacă avantajul a fost transferat, în realitate, utilizatorului final. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
Articolul 13
Exportul către țări terțe și expedierea către restul Uniunii
(1) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește cerințele conform cărora produsele care beneficiază de regimul specific de aprovizionare pot fi exportate către țări terțe sau expediate către restul Uniunii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
Aceste cerințe cuprind în special rambursarea ajutorului primit în cadrul regimului specific de aprovizionare.
Pentru exportarea către țări terțe a produselor care beneficiază de regimul specific de aprovizionare nu este necesară prezentarea unui certificat.
(2) Alineatul (1) primul paragraf nu se aplică produselor care au fost prelucrate în insulele mici utilizând produse care au beneficiat de regimul specific de aprovizionare și care sunt:
(a)
exportate către țări terțe sau expediate către restul Uniunii în limitele exporturilor tradiționale și ale expedierilor tradiționale;
(b)
exportate către țări terțe în cadrul comerțului regional, conform destinațiilor și dispozițiilor detaliate care urmează să fie stabilite de Comisie;
(c)
expediate între insulele mici.
Pentru exportarea către țări terțe a produselor menționate la primul paragraf literele (a) și (b) nu este necesară prezentarea unui certificat.
La exportarea produselor menționate la primul paragraf literele (a) și (b) nu se acordă nicio restituire.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește limitele cantitative pentru produsele menționate la litera (a) și dispozițiile detaliate menționate la litera (b). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
(3) Operațiunile de prelucrare care pot conduce la exporturi tradiționale sau expedieri tradiționale îndeplinesc, mutatis mutandis, condițiile de prelucrare aplicabile conform controalelor vamale prevăzute în legislația relevantă a Uniunii, cu excepția tuturor formelor obișnuite de manipulare.
Articolul 14
Controale și sancțiuni
(1) Produsele agricole care fac obiectul regimului specific de aprovizionare sunt supuse unor controale administrative la momentul introducerii în insulele mici, precum și la exportul sau expedierea acestora din insulele respective.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind caracteristicile minime ale controalelor pe care trebuie să le aplice Grecia. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
(2) Cu excepția cazurilor de forță majoră sau a condițiilor climatice excepționale, dacă un operator menționat la articolul 11 nu respectă angajamentele asumate în conformitate cu articolul respectiv, autoritatea competentă, fără a aduce atingere eventualelor sancțiuni aplicabile în temeiul legislației naționale:
(a)
recuperează avantajul acordat operatorului;
(b)
suspendă temporar înregistrarea operatorului sau o revocă, în funcție de gravitatea încălcării.
(3) Cu excepția cazurilor de forță majoră sau de condiții climatice excepționale, dacă operatorii menționați la articolul 11 nu realizează introducerea planificată, autoritatea competentă le suspendă dreptul de a solicita certificate pentru o perioadă de 60 de zile de la expirarea certificatului respectiv. După perioada de suspendare, eliberarea certificatelor ulterioare este supusă constituirii unei garanții egale cu valoarea avantajului ce urmează să fie acordat pentru o perioadă care va fi stabilită de autoritatea competentă.
Autoritatea competentă adoptă măsurile necesare pentru reutilizarea cantităților de produse devenite disponibile prin neexecuție, execuție parțială sau anularea certificatelor eliberate sau recuperarea avantajului.
CAPITOLUL IV
MĂSURI ÎN FAVOAREA PRODUSELOR AGRICOLE LOCALE
Articolul 15
Măsuri
(1) Programul de sprijin cuprinde măsurile necesare pentru asigurarea continuității și dezvoltării producțiilor agricole locale în insulele mici, în cadrul părții a treia titlul III din tratat.
(2) Partea programului consacrată măsurilor în favoarea producției agricole locale conține cel puțin următoarele elemente:
(a)
o descriere cuantificată a situației producției agricole în cauză, luând în considerare rezultatele evaluărilor disponibile, indicând disparitățile, lacunele și potențialul de dezvoltare, precum și resursele financiare mobilizate;
(b)
descrierea strategiei propuse, prioritățile selectate și obiectivele generale și operaționale cuantificate, precum și o evaluare a impactului economic, social și de mediu, inclusiv în materie de ocupare a forței de muncă;
(c)
descrierea măsurilor prevăzute, în special a schemelor de ajutoare pentru punerea în aplicare a acestora, precum și, dacă este cazul, informații privind nevoile în materie de studii, proiecte de demonstrație, acțiuni de formare profesională și de asistență tehnică legate de pregătirea, de punerea în aplicare sau de adaptarea măsurilor în cauză;
(d)
lista ajutoarelor care constituie plăți directe în sensul articolului 2 litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori (10);
(e)
valoarea ajutorului stabilită pentru fiecare măsură și valoarea indicativă prevăzută pentru fiecare acțiune în vederea atingerii unuia sau a mai multor obiective vizate de program.
(3) Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind cerințele pentru plata ajutoarelor menționate la alineatul (2). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
(4) Programul poate cuprinde măsuri de sprijin pentru producția, prelucrarea, comercializarea și transportul produselor agricole neprocesate și procesate din insulele mici.
Fiecare măsură poate cuprinde mai multe acțiuni. Pentru fiecare acțiune, programul definește cel puțin următoarele elemente:
(a)
beneficiarii;
(b)
condițiile de eligibilitate;
(c)
valoarea unitară a ajutorului.
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 21 privind condițiile pentru stabilirea valorii ajutorului acordat pentru sprijinirea comercializării și transportului produselor neprocesate și procesate în afara regiunii de producție și, dacă este cazul, privind condițiile de stabilire a cantităților de produse care pot face obiectul ajutorului respectiv.
Articolul 16
Controale și plata sumelor necuvenite
(1) Controalele măsurilor stabilite în prezentul capitol se efectuează prin intermediul controalelor administrative și al controalelor la fața locului.
(2) În cazul unei plăți necuvenite, beneficiarul în cauză are obligația de a rambursa sumele respective. Articolul 80 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol (11) se aplică mutatis mutandis.
CAPITOLUL V
MĂSURI DE ÎNSOȚIRE
Articolul 17
Ajutoare de stat
(1) Pentru produsele agricole prevăzute în anexa I la tratat, cărora li se aplică articolele 107, 108 și 109 din tratatul respectiv, Comisia poate autoriza, în conformitate cu articolul 108 din tratat, în sectoarele producției, prelucrării, comercializării și transportului produselor menționate, ajutoare de funcționare care au ca scop atenuarea constrângerilor specifice producției agricole din insulele mici, legate de insularitate, suprafața redusă, relieful muntos, climă, dependența economică de un număr mic de produse și distanța față de piețe.
(2) Grecia poate acorda o finanțare complementară pentru punerea în aplicare a programului de sprijin. În acest caz, Grecia notifică ajutorul de stat Comisiei, iar Comisia îl poate aproba în conformitate cu prezentul regulament, ca parte din programul menționat. Ajutorul astfel notificat este considerat notificat în sensul articolului 108 alineatul (3) prima teză din tratat.
(3) Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (2) ale prezentului articol și prin derogare de la articolul 180 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și de la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1184/2006 al Consiliului din 24 iulie 2006 de aplicare a anumitor norme de concurență în domeniul producției și comerțului cu produse agricole (12), articolele 107, 108 și 109 din tratat nu se aplică plăților efectuate în temeiul capitolelor III și IV din prezentul regulament de către Grecia în conformitate cu prezentul regulament.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINANCIARE
Articolul 18
Resurse financiare
(1) Măsurile prevăzute de prezentul regulament constituie măsuri de intervenție destinate să regleze piețele agricole în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (13).
(2) Uniunea finanțează măsurile prevăzute în capitolele III și IV până la valoarea maximă anuală de 23,93 milioane EUR.
(3) Suma alocată anual pentru finanțarea regimului specific de aprovizionare prevăzut în capitolul III nu poate depăși 7,11 milioane EUR.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește cerințele conform cărora Grecia poate modifica alocarea resurselor stabilite în fiecare an pentru diferitele produse care beneficiază de regimul specific de aprovizionare. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (2).
(4) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 21, prin care prevede condițiile de stabilire a sumei maxime anuale care poate fi alocată măsurilor de finanțare a studiilor, a proiectelor de demonstrație, a formării profesionale și a asistenței tehnice, cu condiția ca această alocare să fie rațională și proporțională.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE
Articolul 19
Măsuri naționale
Grecia adoptă măsurile necesare pentru a asigura respectarea prezentului regulament, în special în ceea ce privește controalele și sancțiunile administrative, și informează Comisia cu privire la aceasta.
Articolul 20
Comunicări și rapoarte
(1) Grecia comunică Comisiei, până cel târziu la data de 15 februarie a fiecărui an, creditele care i-au fost puse la dispoziție și pe care intenționează să le cheltuiască în anul următor pentru punerea în aplicare a bilanțului previzional de aprovizionare și a fiecărei măsuri în favoarea producției agricole locale incluse în programul de sprijin.
(2) Grecia prezintă Comisiei, până cel târziu la data de 30 septembrie a fiecărui an, un raport privind punerea în aplicare, în anul precedent, a măsurilor prevăzute de prezentul regulament.
(3) Până la 31 decembrie 2016, iar apoi o dată la cinci ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport general din care să reiasă impactul acțiunilor realizate în temeiul prezentului regulament, însoțit, după caz, de propuneri adecvate.
Articolul 21
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 11 alineatul (2), la articolul 15 alineatul (4) și la articolul 18 alineatul (4) se conferă Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la 21 martie 2013. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 11 alineatul (2), la articolul 15 alineatul (4) și la articolul 18 alineatul (4) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolelor 11 alineatul (2), 15 alineatul (4) și 18 alineatul (4) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 22
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul de gestionare a plăților directe instituit prin articolul 141 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 23
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexă.
Articolul 24
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 13 martie 2013.