PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 999/2014 AL COMISIEI
din 23 septembrie 2014
de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (2) și (5),
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile aflate în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2022/95 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia, care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90. În urma unei anchete ulterioare, prin care s-a stabilit absorbția taxei, măsurile au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 663/98 al Consiliului (3). În urma unei prime reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor și a unei prime reexaminări intermediare în conformitate cu articolul 11 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (denumit în continuare „regulamentul de bază”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 658/2002 (4), o taxă antidumping definitivă de 47,07 EUR/tonă la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia, care se încadrează la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90. Ulterior, a fost efectuată o reexaminare intermediară a definiției produsului în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază și, prin Regulamentul (CE) nr. 945/2005 al Consiliului (5), s-a instituit o taxă antidumping definitivă variind între 41,42 EUR/tonă și 47,07 EUR/tonă la importurile de îngrășăminte solide cu un conținut de nitrat de amoniu de peste 80 % din greutate, originare din Rusia, care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 și ex 3105 90 20.
(2)
În urma unei a doua reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor și a unei a doua reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 661/2008 (6), a menținut măsurile în vigoare. Taxa a rămas neschimbată, cu excepția grupului EuroChem (7), pentru care suma fixă a taxei varia între 28,88 EUR/tonă și 32,82 EUR/tonă.
(3)
Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”), prin Decizia 2008/577/CE (8), a acceptat ofertele de angajament cu un plafon cantitativ din partea producătorilor ruși JSC Acron și JSC Dorogobuzh, membri ai holdingului „Acron” (denumiți în continuare în comun „Acron”), și din partea grupului EuroChem. Prin Decizia 2012/629/UE (9), Comisia și-a retras acceptul pentru angajamentul luat de grupul EuroChem din cauza imposibilității respectării angajamentului.
(4)
Prin Hotărârea din 10 septembrie 2008 (10), interpretată prin Hotărârea din 9 iulie 2009 (11), Tribunalul a anulat Regulamentul (CE) nr. 945/2005 în măsura în care acesta privea JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (denumit în continuare „Kirovo”), parte din OJSC UCC UralChem (denumit în continuare „UralChem”). Prin Regulamentul (CE) nr. 989/2009 (12), Consiliul a modificat în consecință Regulamentul (CE) nr. 661/2008. Prin urmare, în ceea ce privește societatea Kirovo, taxa antidumping (47,07 EUR/tonă) se aplică numai importurilor de nitrat de amoniu care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90.
1.2. Cererea de reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor
(5)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (13) a măsurilor antidumping în vigoare, Comisia a primit o cerere de deschidere a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor respective, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost introdusă la data de 28 martie 2013 de o asociație a producătorilor de îngrășăminte din Uniune, „Fertilizers Europe” (solicitantul), în numele producătorilor din Uniune reprezentând mai mult de 25 % din producția totală a produsului în cauză din Uniune.
(6)
Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor ar conduce probabil la continuarea și reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii.
(7)
În urma informării părților, Asociația Rusă a Producătorilor de Îngrășăminte (RFPA) a susținut că cererea de reexaminare era susținută doar de o anumită proporție a producătorilor de nitrat de amoniu de tip îngrășământ (FGAN) din Uniune și că producătorii tuturor tipurilor de nitrat de amoniu și de alte îngrășăminte cu nitrat de amoniu din Uniune reprezentau un volum de trei ori mai mare decât solicitantul. Această afirmație este totuși neîntemeiată, întrucât solicitantul și susținătorii cererii sunt producători atât de FGAN, cât și de alte produse care fac obiectul acestei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Prin urmare, cererea nu era susținută doar de producătorii de FGAN, ci și de producătorii de alte tipuri ale produsului în cauză, iar pragul cantitativ pentru deschiderea unei reexaminări era respectat.
1.3. Deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor
(8)
Stabilind, în urma consultării comitetului consultativ, existența unor dovezi suficiente pentru justificarea deschiderii unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat la 12 iulie 2013, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere”) (14), deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(9)
RFPA a prezentat observații referitoare la măsurile aflate în vigoare și a contestat legalitatea lor înainte de deschiderea anchetei. Aceeași parte a susținut și faptul că nu existau motive pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, bazată pe elementele trimise Comisiei înainte de deschidere cu privire la probabilitatea continuării sau reapariției prejudiciului în eventualitatea expirării măsurilor.
(10)
Serviciile Comisiei au răspuns părții interesate că examinează în detaliu punctele de vedere exprimate de alte părți decât solicitanții numai după deschiderea anchetei.
(11)
Aceeași parte interesată a solicitat, de asemenea, accesul la cererea de reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor în versiunea sa introdusă la data de 28 martie 2013, astfel cum se menționează în avizul de deschidere, precum și la cererea de informații suplimentare trimisă solicitanților de serviciile Comisiei cu privire la cererea lor de reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor pentru a-și putea exercita mai bine drepturile la apărare. Serviciile Comisiei au informat partea interesată că decizia de deschidere a unei anchete se baza doar pe versiunea consolidată a cererii, care cuprindea răspunsul la cererea de informații suplimentare. Versiunile și proiectele anterioare nu au nicio relevanță. Prin urmare, neasigurarea accesului la versiunea inițială și la cererea de informații suplimentare nu ar încălca drepturile la apărare ale părții. Partea a solicitat consilierului-auditor pentru DG Comerț să intervină în privința acestei presupuse încălcări a drepturilor la apărare. Consilierul-auditor a susținut poziția serviciilor Comisiei la data de 4 martie 2014.
(12)
Partea interesată a solicitat, de asemenea, acces la cererile de reexaminare efectuate în perspectiva expirării măsurilor referitoare la alte două proceduri distincte. Partea a susținut că aceste cereri fuseseră respinse ca fiind nefondate și că accesul la respectivele documente i-ar permite să compare circumstanțele celor două cazuri cu examinare pendinte, să înțeleagă analiza Comisiei cu privire la suficiența cererii în fiecare caz și astfel să își exercite drepturile la apărare. Partea a primit toate clarificările din partea serviciilor Comisiei, iar consilierul-auditor a susținut poziția serviciilor Comisiei la data de 4 martie 2014.
1.4. Ancheta
1.4.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada examinată
(13)
Ancheta privind continuarea și reapariția dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2012 și 30 iunie 2013 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Analiza tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei reapariții a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și 30 iunie 2013 (denumită în continuare „perioada examinată”).
(14)
În urma informării părților, RFPA a susținut că, în comparație cu reexaminarea anterioară efectuată în perspectiva expirării măsurilor care a dus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 661/2008, a existat o modificare nejustificată a metodologiei, întrucât perioada examinată în cadrul respectivei reexaminări a fost mai lungă.
(15)
Comisia consideră că circumstanțele invocate de RFPA nu constituie o modificare a metodologiei în sensul articolului 11 alineatul (9) din regulamentul de bază. În orice caz, trebuie reținute următoarele aspecte. În practica Comisiei, perioada examinată acoperă în mod normal PAR și cei trei ani calendaristici anteriori, cu excepția cazului în care PAR acoperă o parte semnificativă a anului calendaristic anterior. În cea de a doua situație, pot fi examinați, în mod excepțional, patru ani. Aceasta a fost situația în cazul examinării anterioare în perspectiva expirării măsurilor. În consecință, această afirmație se respinge.
1.4.2. Părțile vizate de anchetă
(16)
În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze în vederea participării la anchetă. În plus, Comisia a informat în mod special solicitanții, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și autoritățile din Rusia (denumită în continuare „țara în cauză”), importatori, furnizori și utilizatori cunoscuți, operatori comerciali, precum și asociații despre care se cunoaște că sunt interesate de deschiderea anchetei și i-a invitat să participe.
(17)
Părțile interesate au avut ocazia de a face observații cu privire la deschiderea anchetei și să solicite o audiere cu Comisia și/sau cu consilierul-auditor pentru Direcția Generală Comerț.
1.4.3. Eșantionarea
(18)
În avizul de deschidere, Comisia a afirmat că ar putea eșantiona părțile interesate în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
(a) Eșantionarea producătorilor din Uniune
(19)
În avizul de deschidere, Comisia a precizat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Comisia a selectat eșantionul pe baza producției din Uniune și a volumelor vânzărilor produsului similar de pe piața Uniunii în cursul PAR. Acest eșantion a fost format din patru producători din Uniune aflați în Franța, Lituania, Polonia și Regatul Unit (15), reprezentând în jur de 42 % din producția Uniunii și 41 % din vânzările Uniunii. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la eșantionul provizoriu.
(20)
O parte interesată a afirmat că eșantionul de producători din Uniune selectat provizoriu ar trebui să includă numai producători de nitrat de amoniu care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90, astfel cum a fost prevăzut inițial de Regulamentul (CE) nr. 2022/95, fără să includă și producători de îngrășăminte solide cu un conținut de nitrat de amoniu mai mare de 80 % din greutate, care se încadrează în prezent la codurile NC ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 și ex 3105 90 20, astfel cum este prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 945/2005.
(21)
Motivul acestei afirmații a fost că hotărârea Tribunalului de Primă Instanță în cauza T-348/05, menționată în considerentul 4, a anulat Regulamentul (CE) nr. 945/2005 care extindea definiția produsului în comparație cu ancheta inițială.
(22)
Această afirmație este neîntemeiată. Hotărârea în cauză a anulat Regulamentul (CE) nr. 945/2005 numai în privința unui singur producător-exportator rus. Pentru toți ceilalți producători ruși, definiția aplicabilă a produsului rămâne cea specificată în Regulamentul (CE) nr. 945/2005. În orice caz, toți producătorii din Uniune care au fost incluși în eșantion produc nitrat de amoniu care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90. Îngrășămintele solide enumerate la celelalte coduri NC sunt produse de industria Uniunii și reprezintă doar rezultatul unor activități chimice sau de amestecare suplimentare pentru crearea îngrășămintelor compuse, denumite și „îngrășăminte stabilizate” sau „amestecuri”, cu condiția ca conținutul de azot să depășească 28 % din greutate sau conținutul de nitrat de amoniu să depășească 80 % din greutate.
(23)
Prin urmare, eșantionul este reprezentativ pentru industria Uniunii.
(b) Eșantionarea importatorilor
(24)
Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor independenți să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere.
(25)
Niciun importator independent nu a răspuns la formularul privind eșantionarea și, prin urmare, eșantionarea nu a fost necesară.
(c) Eșantionarea producătorilor-exportatori din Rusia
(26)
Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Permanente a Rusiei pe lângă Uniune să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă există, care ar putea fi interesați de participarea la anchetă.
(27)
Opt producători-exportatori din țara în cauză au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În cursul PAR, importurile în Uniune au fost efectuate în mare parte în temeiul angajamentelor care fuseseră acceptate. În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de patru producători-exportatori care putea fi studiat în mod rezonabil în timpul disponibil. Producătorii respectivi au înregistrat cel mai mare volum de vânzări la export totale. Printre aceștia se numărau cele două societăți care au efectuat vânzări la export către Uniune în temeiul angajamentului în cursul PAR. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză și autoritățile din țara în cauză au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului. Nu s-au prezentat observații. Prin urmare, Comisia a decis să păstreze eșantionul propus, iar toate părțile interesate au fost informate în consecință cu privire la eșantionul selectat în cele din urmă.
(28)
Comisia a selectat următoarele patru societăți pentru eșantion:
-
Acron;
-
EuroChem;
-
UralChem;
-
OJSC SBU Azot (denumită în continuare „SBU Azot”).
(29)
Eșantionul reprezenta 88 % din vânzările totale la export din Rusia ca volum (către Uniune și către țări terțe) în cursul PAR, pe baza răspunsurilor la formularul privind eșantionarea.
1.4.4. Răspunsurile la chestionar și vizitele de verificare
(30)
Comisia a trimis chestionare tuturor producătorilor-exportatori ruși care solicitaseră acest lucru, precum și producătorilor din Uniune care au fost incluși în eșantion, utilizatorilor și asociațiilor comerciale care se făcuseră cunoscute în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(31)
S-au primit răspunsuri la chestionar din partea celor patru producători-exportatori ruși incluși în eșantion și din partea celor patru producători din Uniune incluși în eșantion. O asociație comercială reprezentând utilizatorii, și anume Sindicatul Național al Fermierilor din Anglia și Țara Galilor (NFU), a furnizat răspunsuri parțiale la chestionar.
(32)
În ceea ce privește producătorii-exportatori ruși, doar Acron a furnizat răspunsuri complete la chestionar. Celelalte trei societăți care au fost incluse în eșantion - EuroChem, UralChem și SBU Azot - au furnizat doar răspunsuri parțiale, limitându-se la date privind capacitatea, cifrele agregate ale vânzărilor la nivel franco fabrică și la anumite informații privind costul lor de producție. Aceste răspunsuri parțiale nu au permis Comisiei să verifice în totalitate datele lor referitoare la vânzări și costul lor de producție.
(33)
Comisia a informat cei trei producători-exportatori în cauză incluși în eșantion cu privire la intenția sa de a aplica articolul 18 din regulamentul de bază în ceea ce privește informațiile pe care nu le-au furnizat, iar aceștia și-au utilizat dreptul de a fi audiați de consilierul-auditor. În plus, în informările specifice adresate fiecăruia dintre producătorii-exportatori în cauză incluși în eșantion, Comisia a indicat datele furnizate de fiecare societate pe care le utilizase în analiza sa și datele pe care le-a considerat incomplete, utilizând, prin urmare, „datele disponibile”, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază. Mai precis, Comisia a utilizat cifrele agregate ale vânzărilor la nivel franco fabrică în locul cifrelor detaliate bazate pe liste cuprinzând fiecare tranzacție în parte.
(34)
În plus, o asociație reprezentând importatorii, Asociația Europeană de Import de Îngrășăminte („EFIA”) a solicitat să fie recunoscută ca parte interesată în numele membrilor săi și a prezentat observații scrise. Trei importatori individuali au indicat faptul că sistaseră toate importurile de îngrășăminte originare din Rusia.
(35)
Au fost primite observații scrise și din partea mai multor asociații de utilizatori, în special Comitetul Organizațiilor Profesionale din Agricultura Uniunii Europene (COPA)/Confederația generală a cooperativelor agricole din Uniunea Europeană (COGECA), NFU și din partea asociațiilor franceze AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) și AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru determinarea dumpingului, a prejudiciului care rezultă din acesta și a interesului Uniunii. Vizite de verificare, în conformitate cu articolul 16 din regulamentul de bază, au fost efectuate la sediile următoarelor societăți:
Producători din Uniune
-
AB „ACHEMA”, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Lituania;
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy” S.A, Polonia;
-
Grow How UK limited, Ince, Regatul Unit;
-
YARA France S.A., Franța.
Producători-exportatori din Rusia
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, operatorul comercial afiliat ZAO Agronova - Bryansk (Acron);
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot și OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem);
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot și Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem);
-
Kemerovo JSC „Azot” și LLC „Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant” (SBU Azot).
Importator afiliat
-
Agronova Europe AG, Elveția (afiliat cu Acron).
1.5. Informarea părților
(37)
La data de 13 iunie 2014, Comisia a informat toate părțile interesate cu privire la faptele și motivele principale pe baza cărora intenționa să propună menținerea măsurilor antidumping aflate în vigoare și a invitat toate părțile interesate să prezinte observații. Observațiile prezentate de părțile interesate au fost analizate de Comisie și s-a ținut cont de ele, după caz.
(38)
În urma informării părților, RFPA a reiterat faptul că ar fi avut loc o serie de presupuse nereguli procedurale pe parcursul examinării și a menționat refuzul Comisiei de a acorda accesul la versiunea inițială a cererii depuse de solicitant la data de 28 martie 2013, precum și presupusa acordare întârziată a accesului la dosarul neconfidențial.
(39)
În ceea ce privește cererea de acces la cererea inițială de reexaminare, serviciile Comisiei au explicat în mai multe rânduri în scris și oral, inclusiv în cadrul reuniunilor prezidate de consilierul-auditor, motivele pentru care această cerere nu putea fi acceptată în temeiul cadrului legal aplicabil.
(40)
În ceea ce privește presupusa acordare întârziată a accesului la dosarul neconfidențial, Comisia consideră că, chiar dacă această cerere ar fi întemeiată, drepturile RFPA la apărare nu au fost afectate. În primul rând, Comisia a informat RFPA în timp util cu privire la faptele principale pe baza cărora Comisia intenționa să continue aplicarea măsurilor și a acordat RFPA suficient timp de reacție. În al doilea rând, înainte de această informare, RFPA primise accesul la întregul dosar neconfidențial.
(41)
De asemenea, RFPA a susținut că, „contrar practicii standard”, reuniunile organizate între serviciile Comisiei și solicitant în mai și în aprilie 2014 nu au fost consemnate în dosarul neconfidențial și că datele limitate depuse de solicitant în mai 2014 nu au fost însoțite de un rezumat neconfidențial adecvat.
(42)
Face parte din practica standard ca părțile interesate care solicită o audiere să își prezinte punctele de vedere oral și să le susțină prin observații scrise. Versiunile neconfidențiale ale acestor observații sunt introduse în dosarul deschis pentru consultare și pus la dispoziția oricărei alte părți interesate. Aceste documente consemnează reuniunile și audierea organizate de serviciile Comisiei. Prin urmare, această afirmație se respinge ca fiind incorectă din punctul de vedere al faptelor.
(43)
În ceea ce privește a doua afirmație, versiunea neconfidențială a datelor limitate prezentate în mai 2014 nu putea fi prezentată în alt mod fără a divulga secretele comerciale ale producătorilor din Uniune. Prin urmare, nici această afirmație nu poate fi acceptată.
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Produsul în cauză
(44)
Produsul care face obiectul prezentei reexaminări este același cu produsul definit în Regulamentul (CE) nr. 661/2008, și anume îngrășămintele solide cu un conținut de nitrat de amoniu de peste 80 % din greutate, care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 și ex 3105 90 20, originare din Rusia (denumite în continuare „NA” sau „produsul în cauză”). Cu toate acestea, în ceea ce privește NA produs de JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), numai NA care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90 reprezintă produsul în cauză în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 989/2009.
(45)
Principala materie primă utilizată în producția de NA este gazul, care reprezintă 70-80 % din costul total de producție. Extinderea definiției produsului din 2005 a avut ca scop să includă și nitratul de amoniu la care se adăugau nutrienți din fosfor și/sau potasiu, întrucât se constatase că aceste amestecuri aveau în principal aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași proprietăți agronomice.
(46)
Ar trebui remarcat faptul că codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90 (respectiv, „nitrat de amoniu, altfel decât în soluție apoasă” și „amestecurile de nitrat de amoniu cu carbonat de calciu sau cu alte substanțe anorganice fără putere de fertilizare, cu un conținut de azot de peste 28 % din greutate”) pot include NA utilizat în scopuri industriale (precum producția de explozivi), precum și NA utilizat în scopuri agricole. Ambele tipuri au aceleași caracteristici tehnice și chimice, pot fi ușor interschimbabile și sunt considerate a fi produsul în cauză.
(47)
În urma informării părților, reprezentanții autorităților ruse au susținut că extinderea definiției produsului realizată în 2005 nu este în concordanță cu Acordul antidumping al OMC, deoarece nu s-ar fi stabilit dumpingul, prejudiciul și legătura cauzală în privința produselor suplimentare care fac obiectul extinderii din 2005.
(48)
Această afirmație este neîntemeiată pentru motivele deja menționate în considerentul 22 și, prin urmare, se respinge.
2.2. Produsul similar
(49)
Ca și în anchetele anterioare, s-a constatat că NA produs și comercializat pe piața internă din Rusia și cel exportat din Rusia către Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice și aceleași întrebuințări de bază. În consecință, acestea sunt produse similare în cadrul prezentei anchete, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(50)
Din punctul de vedere al caracteristicilor fizice și tehnice, NA produs de industria Uniunii este un produs similar cu NA exportat din Rusia către Uniune.
3. PROBABILITATEA UNEI CONTINUĂRI SAU A UNEI REAPARIȚII A DUMPINGULUI
3.1. Observații preliminare
(51)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă expirarea măsurilor existente ar putea duce la o continuare sau o reapariție a dumpingului.
3.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR
(52)
Astfel cum se indică în considerentul 32, numai unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion (Acron) a cooperat pe deplin în cadrul anchetei. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat în considerentul 3, Comisia a acceptat în 2008 o ofertă de angajament privind prețurile din partea Acron, care era încă în vigoare pe parcursul PAR. Datorită existenței angajamentului de preț, prețurile de export practicate de Acron pe parcursul PAR au fost determinate de angajamentul respectiv, care stabilește un preț de import minim. În consecință, aceste prețuri de export nu au fost considerate un element fiabil în evaluarea probabilității continuării sau reapariției dumpingului, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor.
(53)
După informarea părților, RFPA a afirmat că aceasta înseamnă că Comisia a constat că nu are loc niciun dumping real. Acest fapt nu este exact. Întrucât producătorii-exportatori ruși incluși în eșantion, cu excepția Acron, nu au cooperat pe deplin, Comisia nu a dispus de suficiente date pentru a calcula dumpingul pe baza propriilor date ale societăților. Pentru Acron s-ar fi putut realiza un calcul al dumpingului, însă, conform explicațiilor din considerentul 52, Comisia a considerat că datele sale nu erau fiabile în sensul acestei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor.
(54)
Acron a afirmat că argumentul Comisiei potrivit căruia prețurile sale reale pentru UE nu sunt fiabile din cauza existenței angajamentului privind prețul și, prin urmare, nu pot fi utilizate pentru a stabili un preț de export este ilegal. Cu toate acestea, Comisia nu a afirmat același lucru. Comisia nu a afirmat că prețurile de export nu puteau fi utilizate ca atare din cauza angajamentului privind prețul, ci a concluzionat că aceste prețuri de export erau considerate un element nefiabil în analiza probabilității continuării sau reapariției dumpingului în circumstanțele specifice ale acestei anchete. Comisia nu consideră că prețurile de export bazate pe un angajament privind prețul reprezintă un indicator semnificativ în analiza comportamentului viitor al producătorilor-exportatori, în absența unor măsuri și a oricărui angajament privind prețul.
(55)
Contrar celor afirmate de Acron, prețurile sale de export către UE nu pot fi considerate a fi doar rezultatul unor condiții normale de piață. În cursul întregii PAR, Acron a fost singurul producător-exportator rus care a beneficiat de un angajament privind prețul, toți ceilalți producători-exportatori ruși fiind supuși taxelor. Aceste elemente au afectat cu siguranță poziția concurențială a Acron ca unic furnizor rus către piața UE.
3.3. Probabilitatea reapariției dumpingului
(56)
Având în vedere cele menționate în considerentele 52-55, Comisia a analizat dacă există elemente de probă privind probabilitatea reapariției dumpingului în cazul expirării măsurilor. Comisia a analizat factorii următori: prețul de export din Rusia către alte destinații, capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din Rusia în ansamblu și atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe din țări terțe.
3.3.1. Exporturile din Rusia către alte destinații
(57)
Comisia a stabilit faptul că prețul de export franco fabrică mediu ponderat practicat de Acron față de piețe din țări terțe precum Brazilia, Columbia și Peru pe parcursul PAR a fost mai scăzut decât prețul franco fabrică mediu plătit efectiv sau de plătit pe piața internă pe parcursul PAR. Prin urmare, Acron a efectuat vânzări la prețuri de dumping către piețe din țări terțe, în special către Brazilia, care este, de departe, principala piață de export dintr-o țară terță.
(58)
Pentru ceilalți trei producători-exportatori incluși în eșantion, Comisia a stabilit, de asemenea, că prețurile de vânzare franco fabrică medii ponderate către țări terțe precum Brazilia, Peru, Columbia, Ucraina și Kazahstan erau, pentru fiecare dintre cei trei, mai mici decât prețurile franco fabrică medii practicate pe piața internă plătite sau de plătit în cursul PAR și, prin urmare, erau de asemenea practicate prețuri de dumping. Această concluzie a fost bazată pe date verificate furnizate de producătorii-exportatori ruși, care reprezentau în jur de 80 % din exporturile către țări terțe. În consecință, nu a mai fost nevoie ca Comisia să recurgă la statistici rusești privind exporturile, așa cum sugerase RFPA. Vânzările la export ale tuturor celor patru producători-exportatori incluși în eșantion erau realizate la un nivel sustenabil al prețului în cursul PAR.
(59)
RFPA a afirmat că datele disponibile în documentul de informare a părților sugerează că, în măsura în care Eurochem este vizat, nu există dumping sau, în cel mai bun caz, există un dumping de minimis. Argumentul este irelevant. Scopul analizei nu este de a calcula marja de dumping exactă a Eurochem, ci de a stabili dacă ar exista probabilitatea reapariției dumpingului din Rusia în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor. În acest context, ancheta a dezvăluit că și în cazul Eurochem prețurile franco fabrică medii către țări terțe erau mai scăzute decât prețurile franco fabrică medii practicate pe piața internă și, prin urmare, erau vândute la prețuri de dumping. Politica Eurochem de stabilire a prețurilor pentru vânzările către țări terțe (vânzări la export sub prețurile practicate pe piața internă) reprezintă un factor relevant pe care se bazează concluzia generală că reapariția dumpingului în UE este probabilă în cazul în care se permite expirarea măsurilor.
(60)
RFPA a afirmat că nu au fost utilizate metodologii corecte pentru calcularea dumpingului. Astfel cum s-a explicat, Comisia nu a calculat marjele de dumping, ci doar a comparat prețurile franco fabrică medii practicate pe piața internă cu prețurile de export franco fabrică pe baza datelor raportate de societățile incluse în eșantion. Într-o analiză a probabilității reapariției dumpingului nu este nevoie de calcularea marjelor de dumping exacte; prin urmare, nu a existat niciun motiv să se utilizeze valorile CIF, așa cum sugerase RFPA.
(61)
RFPA a afirmat că Comisia nu a comparat prețurile pe o bază de tip produs cu produs și că nu a fost realizată o ajustare în funcție de nivelul de comercializare. Comisia a analizat afirmația și a constatat existența unei diferențe de preț similare, chiar dacă comparația ar fi fost realizată la un nivel produs cu produs. Ajustările în funcție de nivelul de comercializare nu s-ar fi putut realiza în niciun caz, întrucât societățile incluse în eșantion, cu excepția Acron, au cooperat doar parțial și nu au furnizat date suficient de detaliate, în special liste detaliate cuprinzând fiecare tranzacție în parte. Prin urmare, acest argument se respinge.
(62)
Vânzările la export către Uniune în cursul PAR nu au putut fi utilizate pentru stabilirea comportamentului viitor al celorlalți trei producători-exportatori incluși în eșantion pentru următoarele motive. În cursul PAR, EuroChem, la fel ca și Acron, a exportat numai în temeiul angajamentului privind prețul. EuroChem a avut vânzări către Uniune numai în perioada în care a avut un angajament în vigoare, neavând vânzări după retragerea de către Comisie a angajamentului la data de 11 octombrie 2012 prin intermediul Deciziei 2012/629/UE. În ceea ce privește SBU Azot și UralChem, aceștia nu au vândut produsul în cauză către Uniune în cursul PAR.
(63)
Comisia nu a considerat că este necesar să se stabilească dacă vânzările interne au fost realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale. Într-adevăr, prețurile reale practicate pe piața internă indică deja că vânzările la export către piețe din țări terțe fac obiectul unui dumping. Prin urmare, o examinare a rentabilității vânzărilor interne, cu potențiala consecință ca valoarea normală să trebuiască să fie calculată (pe baza costurilor și a unei marje de profit rezonabile), în cazul în care s-ar constata că aceste vânzări înregistrează pierderi, ar fi dus doar la o creștere a valorii normale și, așadar, la marja de dumping constatată pentru vânzările la export către piețe din țări terțe.
(64)
În contextul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor și al analizei probabilității reapariției dumpingului, este suficient să se stabilească dacă reapariția dumpingului este probabilă în cazul expirării măsurilor. Drept urmare, Comisia a considerat că nu este necesar să se analizeze rentabilitatea vânzărilor interne și, în consecință, nu a evaluat fiabilitatea costurilor de producție în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(65)
Având în vedere aceste motive, Comisia concluzionează că producătorii-exportatori ruși vând în prezent produsul în cauză la prețuri de dumping către țări terțe din America Latină, Europa de Est, Africa și Asia. În cursul PAR, prețul de export franco fabrică mediu al celor patru producători-exportatori incluși în eșantion a fost de 201 EUR/tonă către țările terțe, în timp ce prețul franco fabrică mediu practicat pe piața internă a fost de 221 EUR/tonă. Prin urmare, Comisia consideră că este probabil ca, în cazul abrogării măsurilor actuale, producătorii-exportatori ruși să vândă și către Uniune la niveluri de dumping.
(66)
RFPA a afirmat că o comparație între prețurile rusești practicate pe piața internă și prețurile de export rusești către țări terțe este lipsită de sens. Totuși, Comisia consideră în această privință că prețurile respective reprezintă un indicator important în cadrul evaluării modului în care s-ar putea dezvolta exporturile viitoare către Uniune în cazul expirării măsurilor, întrucât exporturile rusești către marea majoritate a țărilor terțe nu sunt supuse unor taxe antidumping. Mai precis, în absența unor date fiabile referitoare la exporturile rusești către Uniune în cursul PAR, astfel cum s-a explicat în considerentul 52, prețurile de export către țări terțe reprezintă un element important în cadrul acestei evaluări generale.
(67)
Guvernul rus și Acron au afirmat în acest sens că prelungirea aplicării măsurilor este deja ilegală pe baza faptului că în primul rând aceste măsuri au fost impuse, prin Regulamentul (CE) nr. 661/2008, utilizând presupusa metodologie ilegală de ajustare pentru gazele naturale pentru calcularea valorii normale.
(68)
Astfel cum s-a specificat în considerentul 63, Comisia nu a considerat necesar, în cadrul acestei anchete, să stabilească dacă vânzările interne au fost realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale, cu potențiala consecință de a fi necesar să se calculeze valoarea normală. După cum a subliniat în mod corect Acron în observațiile sale ulterioare informării părților, acest lucru nu exclude calcularea valorii normale, inclusiv ajustările necesare, dacă este cazul în cadrul eventualelor anchete viitoare.
3.3.2. Capacitățile neutilizate
(69)
Comisia a stabilit capacitatea neutilizată a producătorilor ruși cunoscuți pe următoarea bază. Datele privind capacitatea neutilizată pentru cele patru societăți incluse în eșantion erau bazate pe răspunsurile la chestionar, corectate, după caz, în urma vizitelor de verificare. Pentru fabricile care produc atât nitrat de amoniu utilizat ca îngrășământ, cât și nitrat de amoniu utilizat în scopuri industriale (de exemplu, pentru producția de explozivi), așa-zisul „nitrat de amoniu cu densitate mică”, care reprezintă și produsul în cauză astfel cum se specifică în considerentul 46, s-a ținut cont de capacitatea lor neutilizată totală. În același sens, capacitatea neutilizată a fabricilor care produc doar nitrat de amoniu utilizat în scopuri industriale a fost luată, de asemenea, în considerare. În plus, capacitatea neutilizată totală a Kirovo a fost inclusă în calculul capacității neutilizate, întrucât capacitatea neutilizată de alte tipuri de nitrat de amoniu care sunt excluse în prezent de la aplicarea măsurilor antidumping (16) poate fi utilizată foarte ușor pentru producția de nitrat de amoniu care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90 și 3102 40 90.
(70)
Dintre cei cinci producători ruși rămași, o societate a prezentat Comisiei un răspuns individual cu privire la capacitatea sa neutilizată. Pentru ceilalți, datele au fost furnizate de RFPA.
(71)
În cazurile în care cifrele producției reale prezentate de producătorii ruși care nu au fost incluși în eșantion au fost mai mari decât capacitatea raportată, pentru a stabili capacitatea reală s-a utilizat ca bază producția reală. În cazurile respective, capacitatea raportată a vizat capacitățile nominale (capacitatea proiectată a fabricilor) care nu au fost corectate după ce fabricile au trecut printr-o modernizare ce a dus la o creștere a capacității lor.
(72)
Pe această bază, Comisia a stabilit că, în cursul PAR, producătorii-exportatori ruși au avut o capacitate totală de 9 592 000 de tone, în timp ce producția lor reală [inclusiv nitratul de amoniu utilizat în scopuri industriale și alte tipuri de nitrat de amoniu care sunt excluse în prezent de la aplicarea măsurilor antidumping (17)] a fost de 8 519 105 tone.
(73)
În consecință și contrar afirmațiilor RFPA conform cărora capacitatea instalată a producătorilor-exportatori este utilizată în totalitate, în cursul PAR, producătorii exportatori au avut o capacitate neutilizată de 1,07 milioane tone. Cantitatea din urmă corespunde unei proporții de 16,9 % din consumul Uniunii (pe baza consumului stabilit de 6,35 milioane tone în cursul PAR, a se vedea secțiunea 5.1 de mai jos).
(74)
Cu toate acestea, Comisia a mai stabilit, în contextul analizei sale prospective, că după PAR capacitatea ar mai crește cu aproximativ 472 000 de tone datorită instalării de noi capacități de către unii dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion. Prin urmare, capacitatea neutilizată totală se ridică la 24,3 % din consumul Uniunii.
(75)
După informarea părților, RFPA a susținut că nu mai există capacități neutilizate sau cel puțin că Comisia ar trebui să analizeze faptul că nu mai există capacități nominale neutilizate. De asemenea, RFPA nu a fost de acord că noile capacități fuseseră construite ulterior PAR.
(76)
RFPA și producătorii-exportatori ruși au raportat capacitatea lor instalată pe baza capacității nominale teoretice, ceea ce, în anumite cazuri, nu a luat în considerare modernizările recente. Aceste aspecte au devenit clare pentru Comisie în urma vizitelor de verificare și au fost luate în considerare. După cum a afirmat în mod corect RFPA în observațiile sale ulterioare informării părților, în ceea ce privește producătorii ruși care nu au fost incluși în eșantion, capacitatea nominală raportată a fost acceptată pentru acei producători ruși care nu au fost incluși în eșantion care produc mai puțin decât capacitatea raportată. Pentru alți producători care nu au fost incluși în eșantion, în cazul cărora cifrele raportate ale producției reale au fost mai mari decât capacitatea raportată, pentru a stabili capacitatea reală s-a utilizat ca bază producția reală. Pentru trei producători care nu au fost incluși în eșantion, care nu au prezentat date privind capacitatea și producția, au fost utilizate datele furnizate de RFPA.
(77)
Comisia consideră ca aceasta este o abordare clară și coerentă pentru stabilirea capacității totale de producție a producătorilor ruși ai produsului în cauză. Contrar celor afirmate, în cazul tuturor producătorilor s-a utilizat aceeași metodologie. În cazul în care producția reală a fost mai mare decât capacitatea nominală raportată, de exemplu, datorită unei modernizări a instalațiilor de producție, Comisia nu vede niciun motiv pentru care această capacitate suplimentară nu poate fi luată în considerare în fapt, având în vedere că imprecizia capacității nominale este evidentă. Argumentul că o astfel de metodologie nu este comună pe piață, astfel cum s-a afirmat, nu este considerat a fi un motiv pentru a neglija datele privind producția reală. De asemenea, modul în care este calculată capacitatea industriei Uniunii, adus în discuție de RFPA, este irelevant pentru stabilirea capacității totale de producție a producătorilor ruși.
(78)
Contrar celor susținute de RFPA, neutilizarea capacităților nominale raportate în anumite cazuri și înlocuirea lor cu datele reale, în mare parte verificate, privind producția nu înseamnă că Comisia a aplicat conceptul celor mai bune informații disponibile în sensul articolului 18 din regulamentul de bază. În ceea ce privește capacitatea, Comisia a utilizat pe deplin datele furnizate de înșiși producătorii ruși, însă a aplicat metodologia de calcul al capacității totale de producție, prin care s-a luat considerare nu numai capacitatea nominală, ci și producția și capacitatea reale. Această metodologie a fost prezentată în documentul general de informare a părților, iar rezultatul aplicării acestei metodologii, pentru fiecare societate și chiar pentru fiecare fabrică în parte, a fost comunicat societăților în cauză. În consecință, pentru stabilirea capacității totale de producție, Comisia a utilizat numai date care fuseseră furnizate de producătorii ruși și de RFPA. Toate datele relevante fuseseră furnizate și nu mai era nevoie să se recurgă la alte surse de date în acest sens.
(79)
În general, în ceea ce privește producătorii care nu fost supuși inspecției, au fost utilizate datele privind capacitatea și producția raportate de acești producători în răspunsurile lor. RFPA a prezentat observații privind calcularea capacității anumitor societăți și fabrici. S-a afirmat că, în privința producătorului Uralchem Kirovo, volumul producției în cursul PAR, astfel cum s-a specificat în documentul de informare a părților, nu era corect. Comisia a acceptat acest punct și a utilizat în loc volumul producției menționat în observațiile prezentate după informarea părților. Raportul tehnic privind capacitatea, furnizat pe parcursul vizitei la fabrică, care era legat de producția maximă de NA realizată de fabrica în cauză, astfel cum fusese subliniat în mod corect de RFPA, a fost luat de asemenea în considerare. În privința producătorului Uralchem Berezniki, la calcularea capacității s-a utilizat un număr de zece zile pentru întreținere, astfel cum a raportat această societate pe parcursul vizitei de verificare. Observațiile primite după informarea părților referitoare la alte încetări ale activității nu au fost dovedite și au părut a fi bazate pe datele unei alte societăți. Prin urmare, aceste observații au fost respinse.
(80)
Deopotrivă, observațiile referitoare la anumite blocaje pe parcursul procesului de producție al altor fabrici nu au fost dovedite, nu au putut fi verificate și, prin urmare nici acestea nu au fost luate în considerare. Referitor la o anumită fabrică, blocajul a părut să fie legat de producția de acid azotic. Cu toate acestea, chiar luând în considerare producția maximă de acid azotic declarată, tot ar fi posibil să se obțină capacitatea stabilită de Comisie, ținând cont de faptul că pentru a produce o tonă de NA este necesar mai puțin de o tonă de acid azotic.
(81)
În ceea ce privește creșterea capacității după PAR, RFPA a afirmat că creșterea capacității în privința unui producător care a făcut o investiție legată de o nouă linie de producție fusese supraestimată. Cu toate acestea, Comisia a utilizat ca bază pentru capacitatea estimată o traducere în limba engleză a unui raport tehnic referitor la această nouă linie de producție, care a fost furnizat de societate pe parcursul vizitei de verificare de la sediul societății, și a considerat prin urmare că este fiabil.
(82)
Acron a afirmat că nu are o capacitate neutilizată semnificativă, în special din cauza dificultăților legate de accesul la materiile prime. Cu toate acestea, ancheta a dezvăluit că materiile prime nu erau utilizate numai pentru producția produsului în cauză, ci și pentru producția multor alte produse. Având în vedere această utilizare largă și, în consecință, posibilitatea de a redirecționa ușor utilizarea materiilor prime către producția produsului în cauză, dificultățile invocate nu au fost considerate a fi un element care să limiteze capacitatea totală de producție a produsului în cauză.
(83)
Utilizarea metodologiei descrise în considerentele anterioare a condus Comisia la concluzia că există o supracapacitate semnificativă. Argumentele aduse de RFPA și Acron nu au putut fi dovedite și se resping.
(84)
Comisia consideră că, dacă s-ar elimina măsurile actuale, există probabilitatea ca cel puțin o parte din această capacitate neutilizată să fie utilizată și direcționată către piețele Uniunii din motivele următoare.
(85)
În primul rând, unele dintre probabil cele mai mari piețe de export pentru NA din lume (cum ar fi Statele Unite ale Americii și Australia) continuă să fie protejate împotriva exporturilor rusești prin măsuri antidumping. În plus, piața chineză continuă să rămână închisă pentru importurile de NA. Prin urmare, producătorii ruși nu pot exporta către piețele respective sau este puțin probabil să exporte către acestea.
(86)
La data de 22 mai 2014, Departamentul Comerțului al SUA a publicat rezultatele preliminare ale unei reexaminări administrative a taxei antidumping (18), propunând ca Acron și EuroChem să beneficieze de taxe zero pentru exporturile lor de NA către SUA. Cu toate acestea, chiar dacă această propunere ar fi confirmată, taxele aflate în vigoare în prezent vor continua să se aplice tuturor celorlalți producători-exportatori din Rusia. În plus, în conformitate cu secțiunea 751(a)(2) din Legea privind tarifarea a SUA din 1930, astfel cum a fost modificată (legea), eliminarea taxelor pentru Acron și EuroChem va fi aplicabilă numai timp de un an, după care va fi supusă unei noi reexaminări administrative care ar putea, în funcție de rezultatul respectivei reexaminări, să reinstituie taxele antidumping. În cele din urmă, piața de NA utilizat ca îngrășământ din SUA a scăzut pe parcursul ultimei decade din pricina cerințelor din ce în ce mai mari în materie de securitate și a refuzului distribuitorilor de a continua să comercializeze NA (19). În plus, datorită extracției de gaz de șist, care a început să fie practicată în ultimii ani, producătorii americani de NA au acces, în prezent, la gaz mai ieftin. Prin urmare, este probabil ca Acron și EuroChem să se confrunte cu o concurență puternică și să nu poată obține cote de piață substanțiale în SUA.
(87)
RFPA a afirmat că celelalte destinații de export principale pentru NA din Rusia, precum America Latină (în special Brazilia), Egipt și Turcia vor crește semnificativ până în 2017 în comparație cu 2012. Aceasta a citat un raport care a estimat o creștere generală cu 15 % a cererii de NA pentru Brazilia, Egipt, Peru, Turcia, Ecuador și Columbia, în ansamblu. Această creștere este egală cu 749 000 de tone (adică de la 4,851 milioane de tone în 2012 la 5,6 milioane de tone în 2017), ceea ce reprezintă o creștere medie cu 149 800 de tone pe an. Totuși, aceasta reprezintă doar 9,7 % din capacitatea neutilizată anuală estimată a producătorilor ruși. Solicitantul susține că creșterea consumului din țările respective ar putea fi preluată parțial de viitoarea producție internă, întrucât se presupune că țările în cauză au o serie de proiecte privind crearea propriei capacități în producția de NA sau de alte îngrășăminte pe bază de azot. Indiferent dacă respectivele proiecte vor fi într-adevăr realizate și ar prelua cel puțin parțial creșterea consumului, Comisia consideră că consumul estimat din țările în cauză se află la un nivel care ar permite doar absorbția parțială a capacității neutilizate a producătorilor ruși.
(88)
După informarea părților, RFPA a afirmat că Comisia nu a ținut cont de creșterile consumului de NA rusesc de pe alte piețe din țări terțe, în special din regiunea fostei Uniuni Sovietice. Cu toate acestea, și pe una dintre principalele piețe din respectiva regiune, Ucraina, sunt în vigoare taxe antidumping la importurile de NA rusesc. În iulie 2014, taxele au fost prelungite pe o perioadă de cinci ani, iar nivelul taxelor a fost majorat în mod semnificativ. Prin urmare, această piață se închide și mai mult pentru importurile de NA rusesc.
(89)
În plus, nivelul prețului de pe alte piețe, cum ar fi Kazahstan, este de așa natură încât ar fi mai atractiv pentru producătorii-exportatori ruși să își direcționeze exporturile către Uniune. De asemenea, aceste piețe sunt mult mai mici decât piața Uniunii. De exemplu, consumul din Kazahstan reprezintă mai puțin de 4 % din consumul din Uniune.
(90)
În plus, s-a afirmat că creșterea estimată a altor destinații de export principale nu a fost calculată corect. Cu toate acestea, datele utilizate au avut la bază raportul independent citat în considerentul 87. Chiar dacă aceste date s-ar dovedi a fi subestimate, astfel cum s-a afirmat, creșterea estimată a cererii poate fi în continuare ușor atinsă prin utilizarea doar a unei părți din capacitatea neutilizată a producătorilor ruși.
(91)
În al doilea rând, piața internă nu va absorbi, foarte probabil, capacitatea neutilizată. RFPA a afirmat că, în conformitate cu același raport, consumul din Rusia rămâne, de asemenea, puternic, se estimează că va crește în viitor, iar producătorii ruși vor încerca în primul rând să satisfacă cererea de pe piața internă. RFPA a repetat acest argument după informarea părților. Cu toate acestea, în cursul PAR, vânzările interne au reprezentat 53 % din vânzările totale ale producătorilor ruși, iar creșterea estimată cu 3 % pe an pentru următorii 5 ani (în medie, aproximativ 120 000 de tone pe an) ar putea fi ușor acoperită de capacitatea neutilizată pe care producătorii ruși o au deja la dispoziție. Creșterea anuală estimată constituie mai puțin de 7,8 % din capacitatea disponibilă anuală estimată a producătorilor ruși de după PAR. În plus, viitoarea creștere a consumului este doar o previziune și ar putea să nu aibă loc sau să fie mai lentă întrucât, conform aceluiași raport, în ultimii cinci ani au existat fluctuații semnificative ale consumului intern în comparație cu consumul Uniunii sau al țărilor terțe (20).
(92)
În al treilea rând, Uniunea rămâne cea mai importantă piață de NA din lume, întrucât reprezintă în jur de 18 % din consumul mondial. Proximitatea geografică față de Rusia, precum și faptul că unii dintre exportatorii ruși au canale de distribuție bine stabilite în Uniune, facilitează exporturile din punct de vedere logistic.
(93)
În urma informării părților, RFPA a afirmat că ar trebui avute în vedere presupusele bariere tehnice în calea comerțului pentru intrarea NA rusesc în Uniune, și anume interdicția la vânzări (în Germania) sau reglementarea strictă a depozitării NA din unele dintre celelalte state membre. Cu toate acestea, contrar afirmațiilor RFPA, respectivele limitări se aplică atât exportatorilor din țări terțe, cât și producătorilor din Uniune în mod nediscriminatoriu și nu afectează importurile în mod disproporționat. În plus, respectivele limitări nu au avut niciun impact asupra atractivității generale a pieței Uniunii, întrucât aceasta rămâne printre cele mai mari din lume din punctul de vedere al consumului. Prin urmare, Comisia respinge această afirmație.
(94)
Prin urmare, Comisia concluzionează că producătorii ruși dispun de o capacitate neutilizată semnificativă care este foarte probabil să fie utilizată pentru exporturi suplimentare considerabile către Uniune, în cazul expirării măsurilor.
3.3.3. Stimulente pentru reorientarea vânzărilor către Uniune
(95)
Nivelul prețurilor din Uniune este în prezent mult mai ridicat decât în țările terțe importante aprovizionate de Rusia și decât pe piața internă rusă. În cursul PAR, prețul de export franco fabrică mediu (201 EUR/tonă) către țări terțe și prețul franco fabrică mediu practicat pe piața internă (221 EUR/tonă) al celor patru producători-exportatori incluși în eșantion a fost cu 34 % și, respectiv, 27 % mai scăzut decât prețul franco fabrică mediu al producătorilor din Uniune incluși în eșantion (303 EUR/tonă) (a se vedea tabelul 7) și, de asemenea, mai scăzut decât prețul franco fabrică mediu al importurilor din Rusia în Uniune (a se vedea tabelul 2) și din țări terțe în Uniune (a se vedea tabelul 3).
(96)
În eventualitatea abrogării măsurilor, prețurile Uniunii ar putea scădea ca urmare a creșterii ofertei de importuri la prețuri mai mici. Cu toate acestea, având în vedere diferența importantă dintre prețurile de export ale producătorilor-exportatori ruși către țările terțe și prețurile percepute în cursul PAR pe piața Uniunii de producătorii-exportatori ruși, producătorii-exportatori din țări terțe și producătorii din Uniune, pare improbabil ca prețurile percepute pe piața Uniunii să scadă la nivelul observat în prezent pe piețele din țări terțe în care exportă producătorii ruși. Prin urmare, producătorii-exportatori ar putea depune eforturi pentru a obține o marjă de profit mai mare prin vânzări către Uniune. Drept rezultat, producătorii-exportatori ar putea avea un stimulent pentru a reorienta către Uniune o parte dintre volumele lor de export actuale către țări terțe (care au ajuns la aproximativ 3,4 milioane de tone în PAR, echivalentul a peste 50 % din consumul Uniunii) (21).
3.4. Concluzie
(97)
Având în vedere considerațiile din secțiunea 3.3, Comisia concluzionează că există probabilitatea reapariției dumpingului și a unei creșteri substanțiale a cantităților exportate către Uniune, în cazul expirării măsurilor în vigoare.
4. DEFINIȚIA INDUSTRIEI UNIUNII
(98)
Industria Uniunii a fost definită ca fiind formată din producătorii de NA cunoscuți din Uniune în perioada examinată.
(99)
Astfel cum se menționează în considerentul 19, a fost selectat un eșantion format din patru societăți. Toți producătorii din Uniune incluși în eșantion au cooperat, au trimis răspunsurile la chestionare la timp și au primit vizite pe durata anchetei. În plus, Fertilisers Europe a furnizat date suplimentare referitoare la capacitatea, producția și vânzările producătorilor cooperanți care nu au fost incluși în eșantion și estimări pentru restul producătorilor. În cazurile în care a fost posibil, Comisia a confruntat datele respective cu datele furnizate de alte părți interesate și/sau cu date accesibile publicului.
(100)
În urma informării părților, RFPA a afirmat că eșantionul ales de Comisie nu era reprezentativ pentru industria Uniunii. Afirmația se bazează pe acuzația că aceiași indicatori economici (în special rentabilitatea) diferă între societățile incluse în eșantion și industria Uniunii în ansamblu.
(101)
Această afirmație nu poate fi acceptată. Cele patru societăți incluse în eșantion au fost selectate în mod obiectiv pe baza volumelor lor de producție și de vânzări ale produsului în cauză în Uniune, astfel cum este prevăzut la articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază. Scopul eșantionării este de a permite serviciilor Comisiei să realizeze o anchetă detaliată privind unii dintre factorii prejudiciabili pentru o parte reprezentativă a industriei Uniunii în timpul disponibil. Faptul că unii indicatori de prejudiciu pot fi diferiți între societățile incluse în eșantion și industria Uniunii nu face ca eșantionul să devină nereprezentativ. Având în vedere că datele producătorilor incluși în eșantion au fost verificate pe loc la sediul societăților în cauză, se consideră că acestea sunt date fiabile. În orice caz, astfel cum se menționează în considerentul 145, s-a dovedit că industria Uniunii nu s-a aflat într-o situație prejudiciabilă în cursul PAR.
(102)
În plus, RFPA a afirmat că unele dintre societățile incluse în eșantion nu au cooperat cu Comisia, prin nefurnizarea anumitor date sau prin furnizarea unor date parțiale și incorecte. Drept consecință, RFPA a solicitat ca respectivele date să nu fie utilizate ca bază pentru a trage concluzii cu privire la situația industriei Uniunii și să se tragă concluzii defavorabile din cauza lipsei de cooperare a industriei Uniunii sau să se utilizeze în locul acestor date indicatorii pentru întreaga industrie a Uniunii.
(103)
Această afirmație nu poate fi acceptată. Comisia este mulțumită de datele furnizate de societățile incluse în eșantion, care au fost verificate pe loc la sediul societăților în cauză și care reprezintă o parte fiabilă din evaluarea situației industriei Uniunii.
5. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
5.1. Consumul Uniunii
(104)
Comisia a stabilit consumul aparent al Uniunii pe baza (i) volumului de vânzări al industriei Uniunii pe piața Uniunii pe baza datelor furnizate de solicitant; și (ii) a importurilor din țări terțe pe baza datelor extrase din baza de date prevăzută la articolul 14 alineatul (6) (22).
(105)
Consumul Uniunii a evoluat după cum urmează:
Tabelul 1
Consumul Uniunii (tone metrice)
2010
2011
2012
PAR
Consumul total al Uniunii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Indice (2010 = 100)
100
93
93
89
Sursa: Date furnizate de solicitant, date verificate și baza de date prevăzută la articolul 14 alineatul (6).
(106)
Între 2010 și PAR, consumul Uniunii de NA a scăzut cu 11 %, în ciuda faptului că producția de produse agricole nu a scăzut în aceeași măsură. Există trei motive principale pentru o astfel de scădere. În primul rând, echipamentele și tehnicile de distribuție s-au îmbunătățit și, drept urmare, este nevoie de o cantitate mai mică de îngrășăminte pentru fiecare metru pătrat de teren. În al doilea rând, scăderea consumului de NA este compensată de utilizarea altor îngrășăminte precum nitrocalcar sau îngrășăminte compuse. În al treilea rând, preocupările legate de siguranță și normele stricte privind producția și depozitarea nitratului de amoniu descurajează utilizarea acestui produs.
(107)
În urma informării părților, RFPA a solicitat informații suplimentare privind sursele datelor privind consumul dezvăluite de Comisie, iar la data de 26 iunie 2014 a avut loc o audiere prezidată de consilierul-auditor. Ulterior, RFPA a susținut că datele furnizate de solicitant au fost depuse într-un stadiu prea târziu al procedurii, nu au fost verificate și nu erau în concordanță cu datele furnizate anterior de solicitant. În plus, RFPA a afirmat că cel mai probabil datele respective nu includeau date privind nitratul de amoniu tehnic și privind amestecurile de nitrați de amoniu cu alte substanțe cu sau fără putere de fertilizare, întrucât acestea erau diferite de datele similare aflate la dispoziția solicitantului și furnizate membrilor săi. Prin urmare, acestea nu ar trebui luate în considerare și în locul lor ar trebui să se utilizeze cele mai bune informații disponibile.
(108)
Afirmația se respinge. Comisia a utilizat datele furnizate de solicitant pentru vânzările UE și a confruntat datele respective cu datele verificate ale producătorilor incluși în eșantion. La cifrele respective s-au adăugat datele referitoare la importuri pentru a se stabili consumul din Uniune. Se consideră, prin urmare, că aceste date sunt fiabile.
(109)
RFPA a afirmat, de asemenea, că baza utilizată de Comisie pentru calcularea consumului total al Uniunii este minimalizată și că, potrivit unui raport publicat de un analist de piață independent, consumul crește în loc să scadă. Mai precis, datele extrase din acest raport privind cererea de FGAN și EGAN (nitrat de amoniu de tip exploziv) din Uniune pentru anul 2010 corespund datelor Comisiei în jurul a 7,1 milioane de tone, însă primele date cresc în loc să descrească în următorii ani.
(110)
Această afirmație este nefondată întrucât Comisia a utilizat datele reale furnizate de solicitant care au fost parțial verificate plus datele statistice disponibile și consideră că aceste date sunt fiabile.
5.2. Volumul, prețurile și cota de piață ale importurilor din Rusia
(111)
Volumul, cotele de piață și prețurile medii ale importurilor din Rusia ale produsului în cauză au evoluat după cum se prezintă în continuare:
Tabelul 2
Volumul importurilor (tone metrice), cotă de piață și prețuri
2010
2011
2012
PAR
Volumul importurilor (tone)
164 658
134 060
200 542
199 604
Indice
100
81
122
121
Cotă de piață
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Indice
100
88
130
137
Preț CIF mediu (EUR/tonă)
201
258
262
264
Indice
100
128
130
131
Sursa: Baza de date prevăzută la articolul 14 alineatul (6).
(112)
Volumul importurilor din Rusia a crescut cu peste 20 % în cursul perioadei examinate. Cota lor de piață a crescut cu peste 30 % - de la 2,3 % în 2010 până la 3,1 % în cursul PAR. Prețurile CIF au evoluat de la 201 EUR/tonă până la 264 EUR/tonă pe parcursul perioadei examinate. Comparând prețurile de export CIF rusești medii către Uniune cu prețurile franco fabrică medii ale producătorilor din Uniune în cursul PAR, rezultă că prețurile rusești antrenează o subcotare a prețurilor Uniunii. Prețul de vânzare franco fabrică al producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți independenți din Uniune în cursul PAR a fost de 303 EUR/tonă. Cu toate acestea, astfel cum se indică în secțiunea 3, aproape toți producătorii-exportatori care au vândut produsul în cauză în cursul PAR aveau angajamente privind prețul, iar prețurile lor de export către UE au fost stabilite de acele angajamente privind prețul care au stabilit prețuri de import minime. În consecință, aceste prețuri de export nu pot fi considerate a fi un indicator fiabil pentru realizarea unui calcul fiabil și semnificativ al subcotării.
(113)
În urma informării părților, RFPA a remarcat că Comisia a realizat incorect calculul subcotării prețurilor de vânzare și a prețurilor indicative, întrucât acesta necesită mai multe ajustări (pentru a ține cont de taxele vamale obișnuite, costurile ulterioare importului, diferențele legate de produs, de ambalaj și nivelul de comercializare). De asemenea, RFPA a remarcat că, în comparație cu o reexaminare anterioară efectuată în perspectiva expirării măsurilor din 2002, a existat o schimbare a metodologiei privind utilizarea ajustărilor. RFPA a mai sugerat că, pentru calculul subcotării, ar trebui să se utilizeze prețurile de vânzare la export către Uniune ale unui producător rus care nu beneficiază de un angajament, precum și prețurile de export ale unui producător rus scutit de taxele antidumping.
(114)
În această privință, este suficient să se reamintească faptul că Comisia nu a realizat niciun calcul al subcotării prețurilor de vânzare și a prețurilor indicative din motivele menționate în considerentul 112. Prin urmare, aceste afirmații sunt nefondate.
5.3. Volumul, prețurile și cota de piață ale importurilor din alte țări terțe
(115)
Volumul importurilor din alte țări terțe în perioada examinată este prezentat în tabelul de mai jos. Următoarele tendințe în materie de cantitate și preț se bazează, de asemenea, pe datele Eurostat.
Tabelul 3
Volumul importurilor (tone metrice), cotă de piață și prețuri
2010
2011
2012
PAR
Alte țări terțe
Volum în tone
348 100
312 043
295 139
285 962
Indice
100
90
85
82
Cotă de piață
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Indice
100
96
91
93
Preț mediu (CIF)
201
270
279
275
Indice
100
134
139
137
Sursa: Eurostat.
(116)
NA se importă în principal din Ucraina, Georgia și Serbia. Măsurile antidumping împotriva importurilor din Ucraina au expirat în 2012. Volumul total al importurilor originare din alte țări terțe decât Rusia a scăzut; cota de piață a acestora a rămas, în general, stabilă pe parcursul perioadei examinate și a depășit cota de piață a importurilor ruse. Acest fenomen se poate explica prin scăderea consumului în cursul aceleiași perioade. Prețurile medii generale ale importurilor din alte țări au crescut în conformitate cu aceeași tendință a prețurilor rusești și a prețurilor Uniunii.
5.4. Situația economică a industriei Uniunii
(117)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicii economici care influențează situația industriei Uniunii.
(118)
În scopul analizei prejudiciului, situația economică a industriei Uniunii este evaluată pe baza unor indicatori macroeconomici (producția, capacitatea de producție, rata de utilizare a capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea economică, ocuparea forței de muncă, productivitatea și redresarea în urma practicilor de dumping anterioare) și a unor indicatori microeconomici (prețurile unitare medii, costul unitar, costurile cu forța de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri). Primii indicatori au la bază datele furnizate de solicitant în cererea inițială de reexaminare și în observațiile ulterioare, precum și statistici și se referă la toți producătorii cunoscuți din Uniune. Cei din urmă au la bază datele cuprinse în răspunsurile la chestionare formulate de producătorii din Uniune incluși în eșantion, care au fost verificate pe parcursul anchetei.
5.4.1. Producția, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității
(119)
Actuala reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor a confirmat concluziile anchetelor anterioare, și anume că colectarea de date precise și fiabile referitoare la capacitate și la producția produsului în cauză este un demers complex. Îngrășământul solid se obține în instalația de formare a particulelor (turnul de granulare) după producția nitratului de amoniu topit/lichid printr-un proces de sinteză chimică. Substanța topită/lichidă poate fi utilizată pentru a produce produsul solid, dar și alte produse în aval, cum ar fi nitrocalcarul. În plus, produsul solid poate fi utilizat ca îngrășământ, dar și pentru scopuri industriale. Erorile statistice pot apărea din cauza existenței instalațiilor multifuncționale, care pot schimba rapid producția la sau de la alte îngrășăminte. O rată scăzută de utilizare a capacității pentru produsul în cauză este, prin urmare, un indicator mai puțin semnificativ al situației economice generale a industriei Uniunii.
(120)
Având în vedere aceste avertismente, producția totală a Uniunii, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității au evoluat în cursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 4
Producția, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității
2010
2011
2012
PAR
Volumul producției (în tone)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Indice
100
99
103
99
Capacitatea de producție (în tone)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Indice
100
101
102
102
Rata de utilizare a capacității
46 %
45 %
46 %
45 %
Indice
100
98
100
98
Sursa: Informații primite de la solicitant, din răspunsurile la chestionarul de eșantionare și din răspunsurile verificate la chestionar.
(121)
Producția produsului în cauză a industriei Uniunii a rămas relativ stabilă între 2010 și PAR, în jurul a 7 milioane de tone.
(122)
Capacitatea de producție a rămas, de asemenea, în general stabilă pe parcursul întregii perioade. Capacitatea de producție raportată de industria Uniunii ține cont de capacitatea totală de producție de NA, nu numai pentru produsul în cauză, ci și pentru alte produse. Într-adevăr, rata reală de utilizare a capacității privind NA este în mod considerabil mai ridicată dacă se ține cont de aceste alte produse. De exemplu, pe baza datelor verificate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion, rata de utilizare a capacității în cursul perioadei examinate a fost cu aproximativ 20 de puncte procentuale mai ridicată (de la 72 % în 2010 la 68 % în cursul PAR).
5.4.2. Volumul vânzărilor, cota de piață și creșterea economică
(123)
Volumul vânzărilor industriei Uniunii pe piața Uniunii către clienți independenți și cota de piață au evoluat în cursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 5
Volumul vânzărilor și cota de piață
2010
2011
2012
PAR
Volumul vânzărilor pe piața Uniunii (în tone)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Indice
100
93
93
88
Cotă de piață
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Indice
100
100
100
99
Sursa: Informații primite de la solicitant, din răspunsurile la chestionarul de eșantionare și din răspunsurile verificate la chestionar.
(124)
Volumele vânzărilor pe piața Uniunii către clienți independenți a scăzut cu 12 % în cursul PAR în comparație cu volumele vândute în 2010. Această evoluție este în conformitate cu tendința generală a scăderii consumului pe piața Uniunii, pentru motivele explicate în considerentul 106.
(125)
Având în vedere că atât vânzările, cât și consumul au scăzut în cursul perioadei examinate, cota de piață a industriei Uniunii a rămas în general stabilă și, prin urmare, industria Uniunii nu a înregistrat creștere economică.
5.4.3. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(126)
Pe baza datelor verificate ale celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat în cursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 6
Ocuparea forței de muncă și productivitatea
2010
2011
2012
PAR
Numărul de angajați
1 253
1 110
1 128
1 105
Indice
100
89
90
88
Productivitate (unitate/angajat)
2 390
2 616
2 648
2 579
Indice
100
109
110
107
Sursa: Răspunsurile verificate la chestionar.
(127)
În cursul perioadei examinate, numărul de angajați ai celor patru societăți incluse în eșantion a scăzut (cu 12 % comparând 2010 și PAR). Întrucât această scădere a fost mai mare decât scăderea producției, productivitatea forței de muncă a producătorilor din Uniune incluși în eșantion, măsurată ca randament (tone) pe persoană angajată pe an, a crescut cu 7 % între 2010 și PAR.
5.4.4. Amploarea marjei de dumping și redresarea în urma practicilor de dumping anterioare
(128)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 52, Comisia nu a stabilit amploarea actuală a marjelor de dumping, întrucât prețurile de import rusești erau bazate pe angajamentele privind prețul minim și, prin urmare, erau nefiabile pentru a realiza o evaluare semnificativă a existenței probabilității continuării sau reapariției dumpingului, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor.
(129)
Astfel cum au demonstrat marjele de profit actuale (tabelul 10) și cota mare de piață (tabelul 5), industria Uniunii s-a redresat în urma practicilor de dumping anterioare.
5.4.5. Prețurile de vânzare și factorii care influențează prețurile practicate pe piața internă
(130)
Prețurile de vânzare unitare medii ponderate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți independenți din Uniune au evoluat după cum urmează în cursul perioadei examinate:
Tabelul 7
Prețurile de vânzare din Uniune
2010
2011
2012
PAR
Prețul de vânzare unitar franco fabrică mediu din Uniune (EUR/tonă)
204
291
305
303
Indice
100
143
149
149
Costul de producție unitar (EUR/tonă)
180-195 (23)
200
216
225
Indice
100
108
113
Sursa: Date verificate ale societăților incluse în eșantion.
(131)
Prețul de vânzare net mediu al producătorilor din Uniune incluși în eșantion a crescut în mod considerabil între 2010 și 2012, dar a scăzut ușor în cursul PAR.
(132)
Costurile medii de producție au crescut de asemenea, în mare parte din cauza majorării costurilor gazelor naturale, care reprezintă principala materie primă.
5.4.6. Costurile cu forța de muncă
(133)
Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 8
Costurile medii cu forța de muncă pe angajat
2010
2011
2012
PAR
Salarii medii pe angajat (EUR)
31 909
37 764
40 938
41 736
Indice
100
118
128
131
Sursa: Date verificate ale societăților incluse în eșantion.
(134)
Costurile medii cu forța de muncă pe angajat au avut o tendință crescătoare pe parcursul perioadei examinate. Cea mai semnificativă creștere a avut loc între 2010 și 2011, în timp ce între 2012 și PAR a fost de 3 puncte procentuale.
5.4.7. Stocurile
(135)
Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 9
Stocuri
2010
2011
2012
PAR
Stocuri finale (în tone)
108 300
151 562
195 351
97 092
Indice
100
140
180
90
Stocuri finale ca procentaj din producție
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Indice
100
142
176
90
Sursa: Date verificate ale societăților incluse în eșantion.
(136)
În primă instanță, stocul final a crescut considerabil în 2011 și 2012 în comparație cu 2010, după care a scăzut cu 10 % în cursul PAR în comparație cu 2010. În comparație cu nivelul producției, stocul final a urmat aceleași tendințe din 2010 până la PAR.
5.4.8. Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri
(137)
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 10
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor
2010
2011
2012
PAR
Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți independenți (% din cifra de afaceri generată de vânzări)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Indice
100
178
150
123
Fluxul de lichidități (EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Indice
100
195
191
182
Investițiile (EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Indice
100
88
78
96
Randamentul investițiilor
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Indice
100
217
190
159
Sursa: Date verificate ale societăților incluse în eșantion.
(138)
Comisia a determinat rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion prin exprimarea profitului net înainte de impozitare realizat din vânzarea produsului similar către clienți independenți din Uniune ca procentaj din cifra de afaceri generată de aceste vânzări.
(139)
Pe parcursul perioadei examinate, rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion a crescut de la 11,7 % în 2010 până la 14,4 pe parcursul PAR. În această privință, reclamantul a afirmat că profitul țintă pentru analiză ar trebui să țină cont de necesitatea pentru o astfel de industrie cu investiții masive de capital să obțină o rentabilitate a capitalului angajat (ROCE) satisfăcătoare, pe măsura așteptărilor investitorilor. Această afirmație nu a putut fi acceptată deoarece profitul-țintă pentru analiză trebuie limitat la profitul pe care industria Uniunii ar putea aștepta să îl obțină în condiții de concurență normale, în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(140)
Fluxul de lichidități net reprezintă capacitatea producătorilor din Uniune de a-și autofinanța activitățile. Fluxul de lichidități a crescut între 2010 și PAR cu 82 %, deși în cursul PAR a fost puțin mai scăzut decât în 2011 și 2012 (cu 13 și, respectiv, 5 puncte procentuale mai scăzut).
(141)
Investițiile au urmat o tendință descrescătoare. Scăderea a fost mai semnificativă în 2011 și 2012, dar s-a ridicat doar la minus 4 % în cursul PAR în comparație cu 2010. Investițiile au fost legate în principal de asigurarea conformității cu cerințele din ce în ce mai stricte privind mediul.
(142)
Randamentul investițiilor reprezintă profitul în procentaj din valoarea contabilă netă a investițiilor. Acesta a urmat în linii mari tendința rentabilității pe parcursul întregii perioade examinate.
(143)
Ancheta nu a evidențiat niciun fel de dificultăți în a atrage capital pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion.
5.5. Concluzie privind situația industriei Uniunii
(144)
Regulamentul (CE) nr. 661/2008 a concluzionat că situația economică a industriei Uniunii era neprejudiciabilă și că existența măsurilor antidumping împotriva importurilor produsului în cauză din Rusia reprezenta motivul principal pentru o astfel de situație pozitivă.
(145)
Concluziile prezentei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor confirmă concluziile trase în urma anchetei anterioare. Între 2010 și PAR, indicatorii economici au fost la fel de pozitivi. Consumul Uniunii a scăzut, iar importurile din Rusia au crescut, însă industria Uniunii a reușit să păstreze o cotă de piață semnificativă și să își sporească rentabilitatea, deși profiturile din 2012 și din cursul PAR au fost mai scăzute decât în 2011, indicând astfel o tendință descrescătoare. Costurile de producție au crescut, în special din cauza majorării prețurilor gazelor naturale (principala materie primă pentru producția produsului în cauză), însă prețurile de vânzare au crescut de asemenea și au permis industriei Uniunii să atingă un nivel solid de rentabilitate.
(146)
Conform explicațiilor prezentate în considerentul 119 și următoarele, datele privind rata de utilizare a capacității nu pot fi utilizate ca bază pentru a trage concluzii decisive referitoare la situația industriei Uniunii și, per ansamblu, se poate concluziona că în general industria Uniunii se află într-o situație solidă, nesuferind prejudicii din cauza exporturilor rusești de NA datorită existenței măsurilor antidumping.
(147)
În urma informării părților, RFPA și reprezentanții autorităților ruse au susținut că situația pozitivă a industriei Uniunii, inclusiv exporturile sale către țări terțe, susțin concluzia imposibilității reapariției prejudiciului material. Comisia consideră, totuși, că actuala situație economică pozitivă a industriei Uniunii, inclusiv volumul său de vânzări la export către țări terțe, nu exclude în mod automat posibilitatea ca situația să se schimbe în viitor, în cazul în care se permite expirarea măsurilor aflate în vigoare.
6. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(148)
Pentru a evalua probabilitatea reapariției prejudiciului în cazul în care se permite expirarea măsurilor aflate în vigoare în prezent, a fost analizat impactul potențial al exporturilor rusești asupra pieței și industriei Uniunii, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(149)
Analiza s-a axat pe tendințele consumului pieței Uniunii, capacitățile neutilizate, fluxurile comerciale, atractivitatea pieței Uniunii și pe comportamentul în materie de prețuri al producătorilor ruși.
6.1. Consumul în Uniune
(150)
Consumul produsului în cauză în Uniune a scăzut cu 11 % în PAR, în comparație cu anii precedenți. Această reducere a consumului produsului în cauză este antrenată de utilizarea altor îngrășăminte, de utilizarea mai eficientă a NA de către fermieri și de preocupările în materie de siguranță și securitate. Prin urmare, industria Uniunii concurează cu produsele rusești pe o piața aflată în declin. În schimb, acest lucru ar putea exercita o presiune descendentă asupra prețurilor.
(151)
În urma informării părților și astfel cum s-a menționat în considerentul 109, RFPA nu a fost de acord cu concluzia potrivit căreia consumul produsului în cauză în UE va scădea în viitor. Cu toate acestea, raportul menționat de RFPA sugerează o redresare marginală a cererii de îngrășăminte pe bază de azot, dar nu neapărat o creștere a consumului produsului în cauză. Cerințele din ce în ce mai stricte în materie de mediu și siguranță care se aplică în cazul depozitării nitratului de amoniu, alături de nivelul de maturitate atins de anumite piețe și tehnicile de răspândire a acestuia din ce în ce mai eficiente indică faptul că, chiar și în cazul creșterii consumului de îngrășăminte și în special a consumului de îngrășăminte pe bază de azot, consumul produsului în cauză nu va crește în viitorul apropiat. Prin urmare, această afirmație se respinge.
6.2. Capacitatea neutilizată, fluxurile comerciale, atractivitatea pieței Uniunii și comportamentul în materie de prețuri
(152)
Comisia a determinat în cursul PAR capacitatea neutilizată din Rusia, care se ridică la peste 16,9 % din întregul consum din Uniune al produsului în cauză (a se vedea considerentele 73-74). După PAR, această capacitate a mai crescut, iar în prezent este estimată a fi în jur de 24,3 % din consumul Uniunii.
(153)
În absența măsurilor, această capacitate neutilizată ar fi utilizată, după toate probabilitățile, pentru a produce cantități suplimentare substanțiale de NA pentru export către Uniune. Producătorii ruși exportă deja jumătate din producția lor către țări terțe. Se preconizează că consumul intern al Rusiei va crește în viitor numai cu 3 % pe an. Prețurile de export rusești către piețe din țări terțe sunt considerabil mai mici decât prețurile actuale din Uniune. Dacă prețurile de pe piața Uniunii ar rămâne la un nivel considerabil peste prețurile de pe respectivele piețe din țări terțe, după expirarea măsurilor, producătorii ruși vor avea un stimulent puternic nu numai de a-și utiliza capacitatea neutilizată pentru piața Uniunii, ci și de a-și reorienta o parte dintre exporturile actuale dinspre țări terțe spre piața Uniunii.
(154)
În plus, există limite pentru exporturile rusești suplimentare către țări terțe. Unele dintre probabil cele mai mari piețe de export de NA (China, SUA și Australia) sunt inaccesibile exporturilor rusești (a se vedea considerentul 85). Posibila stabilire a unor taxe zero pentru doi producători ruși timp de un an în SUA (a se vedea considerentul 86) nu ar putea antrena o reorientare semnificativă a exporturilor rusești către SUA, întrucât prețurile gazelor naturale practicate pe piața internă a SUA au scăzut și se așteaptă să rămână la un nivel scăzut din cauza creșterii explorării gazelor naturale de șist și a restricțiilor existente la export pentru gazele naturale de șist, care mențin scăzut prețul gazelor naturale practicat pe piața internă a SUA (a se vedea tot considerentul 86). Piața chineză continuă, și ea, să rămână închisă pentru importurile de NA. Se preconizează că consumul de NA de pe actualele piețe de export rusești (în mare parte America Latină și în special Brazilia) va crește, însă actuala capacitate neutilizată rusească este de peste două ori mai mare decât creșterea preconizată a consumului de pe piețele respective și este improbabil ca acest consum suplimentar preconizat să fie preluat (numai) de producătorii ruși. Mai multe piețe tradiționale de destinație pentru exporturile rusești - precum Egipt, Turcia, Peru și Brazilia - își creează, de asemenea, propria capacitate de producție de NA sau de alte îngrășăminte pe bază de azot (a se vedea considerentul 87).
(155)
În orice caz, piața Uniunii este mai atractivă decât America Latină datorită proximității geografice și a existenței unor canale de distribuție bine stabilite. Într-adevăr, costurile considerabil mai reduse ale transportului de mărfuri ar aduce un profit mai mare exportatorilor ruși care, dacă li se oferă opțiunea, vor prefera să vândă către Uniune, cu condiția ca nivelul prețurilor din Uniune să rămână mai ridicate decât în țările terțe.
(156)
Comisia a determinat prețul neprejudiciabil în cursul PAR pentru industria Uniunii prin adăugarea la costul de producție (stabilit pe baza datelor verificate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion prezentate în tabelul 7) a costurilor VAG și a profitului-țintă.
(157)
Pe baza datelor verificate ale celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, costurile VAG se situează între 5 și 8 % din costurile de producție, iar profitul-țintă pentru această industrie este de 8 %, astfel cum s-a stabilit în cadrul unei anchete anterioare (24).
(158)
Pe baza cifrelor respective, în cursul PAR, prețul neprejudiciabil pentru industria Uniunii este cuprins între 257 EUR/tonă și 264 EUR/tonă.
(159)
Comisia remarcă faptul că unul dintre cei doi producători-exportatori ruși care au făcut obiectul unui angajament privind prețul în cursul PAR au vândut produsul în cauză la un preț mai mare decât prețul de import minim prevăzut în angajament. Pe de altă parte, al doilea producător-exportator - care a făcut obiectul angajamentului numai pentru o perioadă limitată în cursul PAR - a vândut sub prețul de import minim. În aceste circumstanțe, este neclar modul în care își vor stabili prețurile în cazul în care angajamentele expiră odată cu taxele antidumping. De asemenea, se observă că, în cursul PAR, cantitățile implicate pentru acești doi producători-exportatori nu au fost semnificative. În plus, trebuie avută în vedere probabilitatea ca ceilalți producători ruși să reintre pe piața UE în absența măsurilor, ceea ce ar crește presiunea prețului competitiv asupra pieței, inclusiv asupra celor doi producători-exportatori pentru care au fost în vigoare angajamente în cursul PAR.
(160)
Unul dintre elementele decisive pentru evaluarea probabilității reapariției prejudiciului este reprezentat de prețurile la care s-ar putea face exporturile suplimentare din partea societăților care nu fac obiectul unui angajament privind prețul. În cursul PAR, prețurile de export rusești către țări terțe au fost în medie de 201 EUR/tonă, adică cu 34 % mai mici decât prețul mediu actual la care vând în Uniune producătorii din Uniune. Respectivele prețuri de export rusești se află, astfel cum se specifică în considerentul 58, la un nivel sustenabil. Este posibil ca, în absența măsurilor antidumping, exporturile rusești din partea societăților care nu fac obiectul unui angajament privind prețul să intre pe piața Uniunii la un nivel mediu al prețului sub cel al prețurilor de import din țări terțe și, de asemenea, sub cel al importurilor din Rusia în temeiul angajamentului, care se află la limita superioară a prețului neprejudiciabil vizat al industriei Uniunii. În caz contrar, nu și-ar putea crește cota de piață. Întrucât nivelul actual al prețului importurilor rusești care fac în prezent obiectul angajamentului privind prețul pentru unul dintre producătorii-exportatori corespunde limitei superioare a nivelului neprejudiciabil al prețului, Comisia consideră, pe baza informațiilor de care dispune la acest moment, că există probabilitatea ca respectivele importuri suplimentare să fie realizate la un nivel prejudiciabil. Fără a aduce atingere nivelului actual al profitului industriei Uniunii, astfel de prețuri probabile ar pune în pericol capacitatea industriei Uniunii de a obține profitul normal pe care l-ar putea aștepta în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(161)
În urma informării părților, RPFA a susținut că comparația dintre prețurile de export rusești către țări terțe și prețurile Uniunii este lipsită de sens, întrucât o comparație ar trebui făcută între vânzările către aceleași piețe și cu ajustările corespunzătoare pentru taxe, nivelul de comercializare etc.
(162)
Această afirmație nu poate fi acceptată. Comisia nu afirmă că, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor, exporturile rusești ar antrena o subcotare cu 34 % a prețurilor Uniunii. Comisia consideră că există probabilitatea ca nivelurile prețurilor la care exporturile rusești vor intra în Uniune în absența măsurilor ar fi sub costul de producție al Uniunii plus o marjă de profit rezonabilă și, prin urmare, ar fi prejudiciabile. Aceste niveluri ale prețurilor ar fi în continuare mai atractive pentru exportatorii ruși decât nivelul actual al prețurilor de vânzare către piețe terțe. Prin urmare, este posibil să aibă loc o abatere de la fluxurile comerciale actuale.
(163)
De asemenea, ancheta a demonstrat că probabil costul de producție actual și, prin urmare, prețul neprejudiciabil actual nu vor scădea pe termen scurt, având în vedere tendința de creștere a costului de producție pe parcursul perioadei examinate (a se vedea tabelul 7). Într-adevăr, ancheta nu a scos la lumină niciun indiciu că această tendință s-ar putea schimba.
(164)
În urma informării părților, RFPA a subliniat că în ziua anterioară informării furnizase informații cu privire la scăderea costurilor gazelor naturale în Uniune. RFPA a menționat în special datele furnizate de o publicație importantă de pe piața îngrășămintelor care a comparat prețurile centrale ale UE mai degrabă cu prețurile pieței neerlandeze a gazelor naturale „Title Transfer Facility” (TTF) decât cu prețurile Waidhaus nereprezentative. RFPA a citat și prețurile SUA ale gazelor naturale și raportul întocmit de Yara international pentru primul trimestru al anului 2014 pentru investitorii săi, unde se menționează că societatea se confruntă cu o scădere semnificativă a costurilor gazelor naturale.
(165)
Comisia observă că în studiul economic prezentat de unele asociații de fermieri (a se vedea secțiunea 7 de mai jos privind interesul Uniunii) se specifică următoarele: „[p]rețurile gazelor naturale din Uniune sunt mai mari decât în majoritatea celorlalte regiuni și se preconizează o creștere a acestora în viitorul apropiat”. În ceea ce privește scăderea costurilor gazelor naturale anunțată de Yara international, acesta este un caz aparte deoarece grupul Yara este un grup multinațional cu acces la mai multe surse de gaze naturale ieftine din afara Uniunii. Alți producători ai produsului în cauză și în special cei situați în regiunile estice ale Uniunii se bazează pe gazele naturale rusești. Prin urmare, Comisia consideră, în continuare, că nu există nicio dovadă convingătoare care să ateste faptul că prețurile gazelor naturale pentru producătorii din Uniune vor scădea în mod semnificativ în viitorul apropiat.
6.3. Impactul volumului estimat de importuri și efectele asupra prețurilor în cazul abrogării măsurilor
(166)
Întrucât NA rusesc ar fi exportat pe piața Uniunii în volume considerabile și la un nivel prejudiciabil al prețului, producătorii din Uniune ar fi obligați să își reducă prețurile pentru a-și menține volumele de vânzări și cotele de piață. Într-adevăr, NA este un produs de tip marfă în cazul căruia concurența în rândul diferiților producători se bazează în mod preponderent pe preț.
(167)
În urma informării părților, RFPA a afirmat că ar trebui avute în vedere presupusele bariere tehnice în calea comerțului pentru intrarea NA rusesc în Uniune, și anume interdicția la vânzări (în Germania) sau reglementarea strictă a depozitării NA din unele dintre celelalte state membre. În măsura în care aceste limitări se aplică atât exportatorilor din țări terțe, cât și producătorilor din Uniune în mod nediscriminatoriu, Comisia consideră că această afirmație ar trebui respinsă.
6.4. Concluzii
(168)
Având în vedere concluziile anchetelor, capacitatea neutilizată asociată cu creșterea modestă a consumului din Rusia, capacitatea limitată de a crește exporturile către țări terțe și atractivitatea pieței Uniunii, se consideră că abrogarea măsurilor ar putea avea ca rezultat reapariția importurilor din Rusia care fac obiectul unui dumping.
(169)
Ancheta a indicat, de asemenea, că industria Uniunii se află în prezent într-o situație neprejudiciabilă. Cu toate acestea, nu există indicii că această situație pozitivă va fi sustenabilă în cazul în care se permite expirarea măsurilor. Din contră, potrivit analizei de piață furnizate de solicitant, prețurile pieței de NA au ajuns în prezent la cel mai înalt nivel și în punctul superior al ciclului economic. Se preconizează că ciclul economic, precum și prețurile vor scădea. Mai precis, după ce au crescut constat în fiecare an începând din 2009, în prezent prețurile par să scadă. Prin urmare, nivelul prețului și al profitului atins de industria Uniunii pe parcursul perioadei examinate nu va fi atins în viitorul apropiat. În același timp, costurile de producție vor rămâne stabile sau vor mai crește, reducând astfel marja de profit a industriei Uniunii. În acest context și având în vedere scăderea consumului din Uniune, un val de importuri în cantități semnificative la prețuri subcotate va exercita o presiune puternică asupra prețurilor de vânzare ale industriei și va provoca pierderea unei cote de piață semnificative a acesteia. După toate probabilitățile, acest fapt va cauza în mod inevitabil reapariția prejudiciului material.
(170)
În urma informării părților, RFPA a criticat încrederea Comisiei în analiza de piață furnizată de solicitant și a menționat că nivelurile anticipate ale prețurilor pentru perioada 2017-2018 vor fi similare prețurilor din 2010 și mai ridicate decât prețurile din anii anteriori. RFPA a remarcat, de asemenea, că în 2010 rentabilitatea medie a industriei Uniunii era peste profitul-țintă (la 12,8 %) și că raportul trimestrial al Yara International pentru 2014 prezintă o perspectivă promițătoare.
(171)
Natura prospectivă a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor face dificilă extragerea unor concluzii asupra estimărilor legate de nivelurile prețurilor în 2017 și în anii următori. Analiza de piață independentă indică, totuși, că se preconizează că nivelurile prețurilor pentru produsul în cauză vor scădea în următorii doi ani. Acest lucru, alături de creșterea preconizată a costurilor de producție, va reduce, după toate probabilitățile, profitul obținut în prezent de industria Uniunii. Această concluzie prospectivă rămâne valabilă, cu toate că, în cursul PAR și al perioadei examinate, nivelul profiturilor obținute de industria Uniunii a fost mai ridicat decât profitul-țintă de 8 % stabilit în cadrul unei anchete anterioare. În această privință, faptul că reexaminarea efectuată în perspectiva expirării măsurilor care a pus capăt măsurilor antidumping împotriva importurilor de uree din Rusia nu a identificat nicio probabilitate a reapariției prejudiciului nu este relevant, întrucât fiecare caz ar trebui evaluat în funcție de meritele și caracteristicile sale. În plus, prezentarea privind primul trimestru al anului 2014 realizată de Yara International pentru investitorii săi nu vizează în mod specific produsul în cauză și nu ar trebui considerată drept argument pentru previziunile industriei Uniunii legate de produsul în cauză. Prin urmare, această afirmație se respinge.
(172)
Reprezentanții autorităților ruse și RFPA au susținut că Comisia nu a prezentat dovezi concludente pentru a susține concluzia că, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor aflate în vigoare, va exista o reapariție a importurilor produsului în cauză care fac obiectul unui dumping, ceea ce va provoca reapariția prejudiciului pentru industria Uniunii.
(173)
RFPA a susținut, de asemenea, că Comisia nu a stabilit o legătură de cauzalitate între încetarea măsurilor și probabilitatea reapariției prejudiciului. Dimpotrivă, elementele externe menționate în documentul de informare a părților (scăderea consumului, scăderea prețurilor, creșterea costurilor de producție, rata scăzută de utilizare a capacității) par a fi cauza reapariției probabile a prejudiciului.
(174)
Comisia nu este de acord cu această evaluare. Probabilitatea reapariției prejudiciului, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor, este justificată în mare parte de reapariția probabilă a exporturilor din Rusia care fac obiectul unui dumping, în volume semnificative și la un nivel al prețului care, deși este în continuare rentabil pentru exportatorii ruși, va fi mai scăzut decât prețurile din Uniune. Menționând câțiva factori externi în evaluarea sa generală, Comisia doar a identificat alți factori care ar putea avea un impact asupra pieței Uniunii în următorii ani și, prin urmare, asupra situației industriei Uniunii, însă nu anulează valabilitatea concluziei existenței probabilității reapariției dumpingului prejudiciabil, în cazul în care se permite expirarea măsurilor.
7. INTERESUL UNIUNII
(175)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping existente împotriva Rusiei ar fi împotriva interesului Uniunii în ansamblu. Identificarea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea diferitelor interese implicate, inclusiv cele ale industriei Uniunii, ale importatorilor și ale utilizatorilor.
(176)
Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(177)
În cadrul anchetei inițiale, instituirea de măsuri a fost considerată ca nefiind contrară interesului Uniunii. Întrucât această anchetă reprezintă o reexaminare, iar măsurile sunt în vigoare din 1995, analiza permite, prin urmare, evaluarea oricărui impact negativ anormal asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.
(178)
Pe această bază, s-a examinat dacă, în pofida concluziilor privind probabilitatea reapariției dumpingului și probabilitatea reapariției prejudiciului, există motive solide pentru a se concluziona că menținerea măsurilor existente nu este în interesul Uniunii.
7.1. Interesul industriei Uniunii
(179)
Măsurile existente au contribuit la o reducere semnificativă a importurilor din Rusia care fac obiectul unui dumping și au ajutat industria Uniunii. S-a constatat că industria Uniunii se află într-o situație economică solidă, demonstrată în special de profiturile continue. Totuși, este important de observat că unii producătorii din Uniune au deja profituri semnificativ mai mici decât profitul mediu obținut de industria Uniunii și chiar mai mici decât profitul-țintă de 8 %.
(180)
Dacă s-ar permite expirarea măsurilor, industria Uniunii se va confrunta, după toate probabilitățile, cu o creștere a concurenței neloiale din partea producătorilor ruși. Încetarea măsurilor ar duce, fără nicio îndoială, la o deteriorare rapidă a situației sale economice. Prin urmare, încetarea măsurilor nu este în interesul industriei Uniunii.
7.2. Interesul importatorilor
(181)
În cursul anchetei anterioare, s-a stabilit că impactul instituirii măsurilor nu era de natură să afecteze în mod grav situația importatorilor și utilizatorilor din Uniune. EFIA s-a anunțat ca parte interesată și a solicitat să se permită expirarea măsurilor pentru mai multe motive, după cum urmează:
-
măsurile sunt în vigoare de aproape 20 de ani și au obținut efectul dorit de protejare a producătorilor Uniunii;
-
datorită creșterii consumului intern al Rusiei, nu există niciun risc ca produsele rusești să fie reorientate către Uniune;
-
accesul la surse de aprovizionare variate pentru a crește opțiunile este în interesul utilizatorilor.
(182)
Aceste argumente ar trebui să fie respinse. Este adevărat că industria Uniunii nu suferă, în prezent, niciun prejudiciu material. Însă, în cadrul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, întrebarea la care trebuie să se răspundă este ce s-ar întâmpla în viitor, dacă s-ar permite expirarea măsurilor. În acest sens, performanța actuală a industriei Uniunii poate fi utilizată ca indiciu decisiv privind ceea ce s-ar putea întâmpla în viitor numai în măsura în care permite evaluarea nivelului prețului neprejudiciabil.
(183)
Importatorii și operatorii comerciali din Uniune au acces la o serie de surse din interiorul și din afara Uniunii, inclusiv Rusia. Rusia este singura țară împotriva căreia există măsuri în vigoare.
7.3. Interesul utilizatorilor
(184)
S-au făcut cunoscute mai multe asociații de utilizatori. Totuși, unele dintre acestea nu au solicitat decât să fie recunoscute ca părți interesate și nu au adoptat o anumită poziție cu privire la interesul Uniunii. Două asociații naționale și-au exprimat punctul de vedere că, după ce au fost în vigoare timp de atât de mulți ani, menținerea măsurilor existente nu mai este în interesul lor.
(185)
Motivele menționate au fost:
-
impactul mare al îngrășămintelor asupra costurilor de producție ale fermierilor (între 7 % și până la 42 % din costurilor lor variabile, în funcție de tipul de culturi);
-
posibilitatea de a cumpăra îngrășăminte la un preț cu 15-20 EUR mai scăzut decât prețul perceput de producătorii din Uniune;
-
posibilitatea de a avea acces la un produs puțin diferit (se spune că granulele rusești sunt puțin mai mici decât granulele produse în Uniune și din acest motiv sunt adecvate pentru utilizarea în anumite producții); și
-
posibilitatea a de a avea acces la mai mulți furnizori, intensificând astfel concurența și evitând pozițiile de oligopol și fixarea prețurilor.
(186)
Aceste argumente nu pot fi acceptate pentru aceleași motive menționate în considerentele 182 și 183. Comisia nu are cunoștință de nicio practică neconcurențială în rândul producătorilor Uniunii, care concurează liber pe piața Uniunii.
(187)
Niciun fermier nu a răspuns la chestionarul utilizatorilor. Prin urmare, impactul exact al îngrășămintelor în ansamblu și în special al NA asupra costurilor de producție ale fermierilor nu a putut fi verificat. Astfel, presupusul impact pozitiv important al prețurilor mai mici ale NA asupra costurilor de producție ale fermierilor nu a putut fi confirmat. Cu toate acestea, pe baza informațiilor aflate la dispoziția Comisiei, NA constituie doar aproximativ 21 % din totalul consumului Uniunii de toate îngrășămintele cu conținut de azot (nitrat de amoniu, nitrocalcar, uree, soluție de nitrat de amoniu și uree, NPK/NP/NK etc.) (25). Având în vedere că există și alte îngrășăminte (conținând niveluri mai ridicate de potasiu și fosfat), proporția de NA din totalitatea îngrășămintelor utilizate de fermierii din Uniune este estimată a fi chiar mai mică de 21 %. În consecință, este rezonabil să se concluzioneze că impactul actualelor măsuri aflate în vigoare asupra fermierilor din Uniune, în ansamblu, nu este semnificativ.
(188)
În plus, chiar dacă accesul pe termen foarte scurt la îngrășăminte mai ieftine ar putea părea a fi în interesul fermierilor, pe termen scurt/mediu există probabilitatea reapariției prejudiciului pentru industria Uniunii, cu riscul ca unii dintre producătorii mai vulnerabili din Uniune situați în anumite regiuni ale Uniunii să își înceteze activitatea. Prin urmare, în viitor ar exista chiar mai puține opțiuni în materie de furnizori pentru utilizatori/fermieri, care ar putea deveni dependenți de exporturile rusești, ale căror prețuri ar putea crește într-un astfel de scenariu.
(189)
O asociație a utilizatorilor a prezentat un studiu realizat de un consultant economic independent conform căruia încetarea măsurilor aflate în vigoare ar avea ca rezultat o scădere a prețului îngrășămintelor din Uniune spre beneficiul utilizatorilor, o creștere limitată a volumelor importurilor și un impact negativ ușor asupra producătorilor din Uniune, care ar fi oricum compensat de marjele de profit solide de care beneficiază în prezent. Cu toate acestea, trebuie observat că unele dintre presupunerile menționate de evaluarea din studiul economic respectiv nu corespund concluziilor anchetei. Ancheta a stabilit că prețurile de export ale NA din Rusia către țări terțe este mai mic decât prețul estimat în studiul economic. În mod similar, capacitatea rusă stabilită și valorile potențiale ale consumului intern sunt diferite de cele utilizate pentru simulările impactului eliminării măsurilor. Prin urmare, evaluarea realizată în cadrul studiului nu este complet fiabilă pentru a trage concluzii decisive.
(190)
În urma informării părților, mai multe asociații ale fermierilor au solicitat o audiență la Comisie și au prezentat o versiune ușor revizuită a studiului menționat în considerentul precedent, care ține cont de datele furnizate de Comisie în documentul de informare a părților.
(191)
Studiul revizuit pare să confirme presupunerea Comisiei că prețul de export rusesc ar scădea la un nivel similar prețurilor rusești practicate pe piața internă, și anume 221 EUR/tonă. Acest lucru va forța producătorii din Uniune să își reducă prețurile pentru a nu pierde cotele de piață.
(192)
Reprezentanții fermierilor au explicat situația dificilă în care se află, în care concurează cu producători de produse agricole din țări terțe fără a fi protejați de o taxă antidumping, spre deosebire de producătorii produsului în cauză din Uniune. Ei se așteaptă ca, în cazul în care se permite expirarea măsurilor, prețul produsului în cauză să scadă, iar consecințele negative pentru producătorii din Uniune să fie compensate de beneficiile pentru fermieri, o categorie de utilizatori care asigură locuri de muncă pentru milioane de persoane din Uniune. De asemenea, reprezentanții fermierilor au menționat că, în cazul în care prețul produsului în cauză ar scădea, ei ar cumpăra produsul în cauză în locul altor îngrășăminte mai puțin costisitoare, însă mai poluante, cum ar fi ureea și soluțiile de uree și nitrat de amoniu. Acest demers ar fi benefic pentru mediu. Ei au sugerat că, în cazul în care măsurile vor fi menținute, acestea ar trebui să fie suspendate [similar situației dintr-o altă anchetă privind importurile de silicomangan din China, Kazahstan și Ucraina (26)].
(193)
Comisia a analizat cu atenție argumentele prezentate de asociațiile fermierilor. Este de necontestat faptul că fermierii din Uniune au acces la produsul în cauză fabricat de producătorii din Uniune și de producători din țări terțe alții decât producătorii-exportatori ruși. Dar, mai presus de toate, astfel cum s-a confirmat în cadrul audierii care a avut loc la data de 19 iunie 2014 și contrar presupunerii din studiul economic, nu există nicio garanție că orice potențială scădere inițială a prețului produsului în cauză (în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor) ar fi transferată către utilizatorii finali. Foarte adesea, atunci când fermierii achiziționează produsul în cauză, ei îl cumpără de la distribuitori și nici măcar nu cunosc originea acestuia, atât timp cât îndeplinește cerințele lor (din punctul de vedere al dimensiunii granulelor și microgranulelor etc.). Prin urmare, dacă s-ar permite expirarea măsurilor, este foarte probabilă reapariția prejudiciului pentru producătorii produsului în cauză din Uniune, însă nu există nicio garanție ca va exista vreun beneficiu pentru utilizatori.
(194)
Măsurile antidumping împotriva importurilor produsului în cauză au fost în vigoare timp de mulți ani, fără a genera costuri disproporționate pentru fermieri care să le fi putut pune în pericol existența. În cadrul analizei interesului Uniunii se evaluează proporționalitatea menținerii măsurilor, ținând cont de interesele diverse și uneori contradictorii. Menținerea măsurilor este în interesul producătorilor din Uniune, în timp ce abrogarea acestora ar duce la încetarea activității multora dintre ei. Deci, din perspectiva proporționalității, întrucât Comisia nu deține probe că fermierii ar suporta costuri disproporționate din cauza măsurilor, menținerea măsurilor este în interesul Uniunii. În orice caz, fermierii au recunoscut că ar prefera să aibă mai multe surse de aprovizionare și că dispariția industriei Uniunii nu ar fi în interesul lor.
(195)
În cele din urmă, astfel cum se menționează în considerentul 193, nu există dovezi care să ateste faptul că eliminarea măsurilor ar duce la o scădere a prețului NA care ar fi transferată utilizatorilor, permițând trecerea la NA de la alte îngrășăminte mai poluante. Prin urmare, presupusul efect pozitiv asupra mediului nu este întemeiat. În orice caz, orice efect pozitiv posibil asupra mediului nu ar avea o asemenea amploare încât să fie contrar interesului general al Uniunii de a menține măsurile. În ceea ce privește sugestia de a suspenda măsurile, aceasta nu se poate pune în aplicare deoarece, în acest caz, nu ar fi îndeplinită cerința juridică prevăzută la articolul 14 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(196)
În lumina celor de mai sus, Comisia concluzionează că încetarea măsurilor nu ar fi în interesul utilizatorilor sau că cel puțin beneficiile suplimentare de care s-ar bucura utilizatorii nu ar fi mai importante decât costurile suplimentare aduse industriei Uniunii.
7.4. Concluzie privind interesul Uniunii
(197)
Având în vedere considerentele 179-195, se consideră, în concluzie, că nu există motive imperioase legate de interesul Uniunii împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.
8. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
(198)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și motivele principale pe baza cărora se intenționează să se recomande menținerea măsurilor în vigoare. De asemenea, s-a acordat părților un termen pentru a-și prezenta observațiile în urma respectivei informări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător atunci când au fost întemeiate.
(199)
În urma informării părților, un producător rus care nu a fost selectat pentru eșantionare a solicitat Comisiei să deschidă negocieri privind un angajament și a sugerat un preț minim și un plafon cantitativ. Cu toate acestea, nu există niciun temei legal în regulamentul de bază pentru acceptarea unei oferte de angajament în contextul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, întrucât forma măsurilor nu poate fi schimbată. Producătorul rus în cauză ar putea depune o cerere de reexaminare intermediară în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, în cazul în care consideră că se îndeplinesc condițiile pentru o astfel de reexaminare.
(200)
În urma informării părților, Grupul Acron a solicitat Comisiei să încheie procedura în ceea ce îl privește, întrucât Acron s-ar afla într-o altă situație decât ceilalți producători ruși. Cu toate acestea, concluziile reexaminării indică faptul că Acron se află în aceeași situație ca ceilalți producători ruși. În plus, articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază nu oferă niciun temei legal pentru a face diferențe între diferiții producători-exportatori.
(201)
Prin urmare, având în vedere concluziile referitoare la probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului și a prejudiciului, rezultă că - în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază - măsurile antidumping aplicabile importurilor de nitrat de amoniu originar din Rusia instituite prin Regulamentul (CE) nr. 661/2008, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 989/2009, ar trebui să fie menținute pentru o perioadă suplimentară de cinci ani.
(202)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din regulamentul de bază,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de îngrășăminte solide cu un conținut de nitrat de amoniu de peste 80 % din greutate, care se încadrează în prezent la codurile NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 și ex 3105 90 20, originare din Rusia.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive este reprezentat de o sumă fixă, după cum se specifică la literele (a), (b) și (c):
(a)
pentru mărfurile produse de Open Joint Stock Company (OJSC) „Azot”, Novomoskovsk, Rusia sau de Open Joint Stock Company (OJSC) „Nevinnomyssky Azot”, Nevinnomyssk, Rusia și fie vândute direct către primul client independent din UE, fie vândute de EuroChem Trading GmbH, Zug, Elveția sau prin intermediul Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company „EuroChem”, Moscova, Rusia sau EuroChem Trading GmbH, Zug, Elveția către primul client independent din UE (codul adițional TARIC A522):
Descrierea produsului
Codul NC
Codul TARIC
Valoarea fixă a taxei (EUR pe tonă)
Nitrat de amoniu, altul decât cel în soluție apoasă
3102 30 90
-
32,82
Amestecuri de nitrat de amoniu cu carbonat de calciu sau alte substanțe anorganice fără putere de fertilizare, cu un conținut de azot de peste 28 % din greutate
3102 40 90
-
32,82
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 29 00
10
32,82
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 60 00
10
32,82
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 90 00
10
32,82
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate, care nu conțin nici fosfor, nici potasiu
3105 10 00
10
32,82
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 10 00
20
31,84
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 10 00
30
30,85
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 10 00
40
29,87
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 10 00
50
28,88
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 20 10
30
31,84
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 20 10
40
30,85
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 20 10
50
29,87
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 20 10
60
28,88
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 sub 3 % din greutate
3105 51 00
10
31,84
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 51 00
20
30,85
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 51 00
30
29,87
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 10,40 % din greutate
3105 51 00
40
29,41
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 sub 3 % din greutate
3105 59 00
10
31,84
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 59 00
20
30,85
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 59 00
30
29,87
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 10,40 % din greutate
3105 59 00
40
29,41
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 90 20
30
31,84
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 90 20
40
30,85
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 90 20
50
29,87
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 90 20
60
28,88
(b)
pentru mărfuri produse de JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (codul adițional TARIC A959):
Descrierea produsului
Codul NC
Codul TARIC
Valoarea fixă a taxei (EUR pe tonă)
Nitrat de amoniu, altul decât cel în soluție apoasă
3102 30 90
-
47,07
Amestecuri de nitrat de amoniu cu carbonat de calciu sau alte substanțe anorganice fără putere de fertilizare, cu un conținut de azot de peste 28 % din greutate
3102 40 90
-
47,07
Pentru mărfurile menționate la alineatul (1) produse de JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat și care nu sunt menționate în tabelul de mai sus, nu se aplică nicio taxă antidumping;
(c)
pentru toate celelalte societăți (codul adițional TARIC A999):
Descrierea produsului
Codul NC
Codul TARIC
Valoarea fixă a taxei (EUR pe tonă)
Nitrat de amoniu, altul decât cel în soluție apoasă
3102 30 90
-
47,07
Amestecuri de nitrat de amoniu cu carbonat de calciu sau alte substanțe anorganice fără putere de fertilizare, cu un conținut de azot de peste 28 % din greutate
3102 40 90
-
47,07
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 29 00
10
47,07
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 60 00
10
47,07
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate
3102 90 00
10
47,07
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate, care nu conțin nici fosfor, nici potasiu
3105 10 00
10
47,07
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 10 00
20
45,66
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 10 00
30
44,25
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 10 00
40
42,83
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și/sau un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 10 00
50
41,42
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 20 10
30
45,66
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 20 10
40
44,25
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 20 10
50
42,83
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 și un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 20 10
60
41,42
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 sub 3 % din greutate
3105 51 00
10
45,66
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 51 00
20
44,25
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 51 00
30
42,83
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 10,40 % din greutate
3105 51 00
40
42,17
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 sub 3 % din greutate
3105 59 00
10
45,66
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 59 00
20
44,25
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 59 00
30
42,83
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de fosfor evaluat ca P2O5 de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 10,40 % din greutate
3105 59 00
40
42,17
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O sub 3 % din greutate
3105 90 20
30
45,66
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 3 % din greutate, dar sub 6 % din greutate
3105 90 20
40
44,25
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 6 % din greutate, dar sub 9 % din greutate
3105 90 20
50
42,83
Îngrășăminte solide, cu un conținut de nitrat de amoniu peste 80 % din greutate și cu un conținut de potasiu evaluat ca K2O de minimum 9 % din greutate, dar de maximum 12 % din greutate
3105 90 20
60
41,42
(3) În cazul în care mărfurile au fost deteriorate înainte de a fi puse în liberă circulație și, prin urmare, prețul efectiv plătit sau care trebuie plătit se calculează proporțional pentru determinarea valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (27), valoarea taxei antidumping prevăzută la alineatul (2) se reduce proporțional cu un procentaj care corespunde proporției din prețul efectiv plătit sau care trebuie plătit.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (1), taxa antidumping definitivă nu se aplică importurilor puse în liberă circulație în conformitate cu articolul 2.
(5) În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
(1) Importurile declarate pentru punerea în liberă circulație, care sunt facturate de societăți de la care au fost acceptate angajamente de către Comisie și care sunt enumerate în Decizia 2008/577/CE, astfel cum a fost modificată, sunt scutite de taxa antidumping definitivă instituită la articolul 1, cu următoarele condiții:
-
să fie fabricate, expediate și facturate direct de societățile indicate către primul client independent din Uniune; și
-
aceste importuri să fie însoțite de o factură conformă cu angajamentul, care este o factură comercială conținând cel puțin elementele și declarația menționate în anexa la prezentul regulament; și
-
mărfurile declarate și prezentate la vamă să corespundă exact descrierii din factura conformă cu angajamentul.
(2) Se instituie o taxă vamală în momentul acceptării declarației de punere în liberă circulație:
-
ori de câte ori se constată faptul că, în ceea ce privește importurile descrise la alineatul (1), una sau mai multe dintre condițiile enumerate la alineatul respectiv nu sunt îndeplinite; sau
-
atunci când Comisia își retrage acceptul privind angajamentul în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, în cadrul unui regulament sau al unei decizii care se referă la anumite tranzacții și declară nevalabile facturile relevante conforme cu angajamentul.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 23 septembrie 2014.