NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1152/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy pro určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic pro výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (1), a zejména na čl. 140 odst. 7 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy vyžaduje určení zeměpisné oblasti kapitálových požadavků pro všechny úvěrové expozice dané instituce, včetně expozic držených v obchodním portfoliu a všech sekuritizačních expozic.
(2)
Zeměpisná oblast by měla být určena podle umístění rizika spojeného s expozicemi. Tím bude zajištěno, aby tvorba dodatečných rezerv na základě plnění požadavku na proticyklické rezervy byla přidělena finančnímu systému s nadměrným růstem objemu úvěrů.
(3)
Pro určení zeměpisné oblasti všech úvěrových expozic by se obecně mělo používat místo pobytu povinné osoby nebo dlužníka, neboť se má za to, že nejlépe odráží umístění rizika, což je též důležité pro finanční systém. Určení zeměpisné oblasti úvěrových expozic, jež jsou specializovanými úvěrovými expozicemi ve smyslu čl. 147 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), by však mělo vycházet z umístění aktiv vytvářejících příjem, jenž je primárním zdrojem splácení závazku.
(4)
Aby opatření pro účely určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic byla chápána jasně a jednoznačně, je nezbytné stanovit seznam definic technických pojmů používaných v tomto nařízení.
(5)
Expozice vůči právnické osobě by měly být v zásadě přiřazeny členskému státu nebo třetí zemi, v níž má daná osoba sídlo. Místo skutečného správního ústředí a sídlo právnické osoby se však mohou lišit. To uznal Soudní dvůr ve svých rozhodnutích ve věcech C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) a C-210/06 (Cartesio). Aby se v těchto případech zajistilo řádné přidělení proticyklické kapitálové rezervy, měly by instituce, jež jsou si tohoto nesouladu ohledně povinné osoby vědomy, přidělit příslušné expozice místu skutečného správního ústředí dané právnické osoby.
(6)
Expozice vůči subjektům kolektivního investování je vhodné přidělit místu osoby povinné z podkladové expozice, jak je definováno v tomto nařízení. Představuje-li určení osoby povinné z podkladové expozice nepřiměřenou zátěž, lze expozici vůči subjektu kolektivního investování přidělit domovskému členskému státu instituce.
(7)
Expozice vůči ostatním aktivům by v případech, kdy nelze určit povinnou osobu, měly být přiděleny domovskému členskému státu instituce.
(8)
S ohledem na instituce, jejichž celková zahraniční expozice nebo činnost v rámci obchodního portfolia je omezená, by měly být uplatněny zásady proporcionality a významnosti a tyto instituce by měly mít možnost použít jednodušší metody určování zeměpisné oblasti. Cílem je zmírnit zátěž menších institucí, jejichž zahraniční aktivita a činnosti v rámci obchodního portfolia jsou zpravidla omezené.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(10)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„obecnou úvěrovou expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
2)
„expozicí obchodního portfolia“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
3)
„sekuritizační expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. c) směrnice 2013/36/EU;
4)
„místem povinné osoby“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je protistranou instituce v obecné úvěrové expozici, emitentem finančního nástroje nezahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici neobchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem povinné osoby“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
5)
„místem dlužníka“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je emitentem finančního nástroje zahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici obchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem dlužníka“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
6)
„místem příjmů“ se rozumí členský stát nebo třetí země, v níž se nacházejí aktiva vytvářející příjem, který je primárním zdrojem splácení závazku ve vztahu ke specializované úvěrové expozici;
7)
„zahraniční expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, jejíž povinná osoba se nenachází v domovském členském státu instituce;
8)
„specializovanou úvěrovou expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, která má vlastnosti uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 2
Zeměpisná oblast obecných úvěrových expozic
1. Všechny obecné úvěrové expozice, které nespadají do odstavců 2 až 5 tohoto článku, se přidělují místu povinné osoby.
2. Obecné úvěrové expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic. Existuje-li v případě určité expozice vůči subjektu kolektivního investování více než jedno místo osob povinných z podkladových expozic, lze na danou expozici vůči subjektu kolektivního investování uplatnit též čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Specializované úvěrové expozice uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu příjmů.
4. Obecné úvěrové expozice vůči ostatním položkám uvedené v čl. 112 písm. q) nařízení (EU) č. 575/2013 se v případě, že instituce nemůže identifikovat příslušnou povinnou osobu, přidělují domovskému členskému státu instituce.
5. Následující obecné úvěrové expozice lze přiřadit domovskému členskému státu instituce:
a)
expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud instituce nemůže určit místo osoby povinné (osob povinných) z podkladových expozic na základě informací, jež má k dispozici interně nebo jež jsou dostupné externě, aniž by musela vynaložit nepřiměřené úsilí;
b)
zahraniční expozice, jejichž souhrn nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic této instituce. Souhrn obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic se počítá s vyloučením obecných úvěrových expozic umístěných v souladu s písmenem a) tohoto odstavce a odstavcem 4.
6. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odst. 5 písm. b) jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 3
Zeměpisná oblast expozic obchodního portfolia
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se expozice obchodního portfolia přidělují místu dlužníka.
2. V případě expozic obchodního portfolia, na něž se vztahují kapitálové požadavky podle části třetí hlavy IV kapitoly 5 nařízení (EU) č. 575/2013, instituce určí zeměpisnou oblast vynásobením souhrnného objemu jejich rizikové expozice níže uvedeným poměrem:
a)
kapitálové požadavky stanovené podle modelu v části třetí hlavě IV kapitole 5 nařízení (EU) č. 575/2013 pro subportfolia rozdělená podle zeměpisných oblastí;
b)
součet kapitálových požadavků stanovených podle písmene a) za všechny zeměpisné oblasti.
3. Instituce, jejichž souhrn expozic obchodního portfolia nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic, mohou tyto expozice přidělit domovskému členskému státu instituce.
4. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odstavci 3 jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 4
Zeměpisná oblast sekuritizačních expozic
1. Sekuritizační expozice se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic.
2. V případě, že existuje více než jedno místo osoby povinné z podkladových expozic dané sekuritizační expozice, lze tuto expozici přidělit místu osoby povinné z podkladových expozic, která má na podkladových sekuritizačních expozicích největší podíl.
3. Sekuritizační expozice, u nichž nejsou dostupné informace o podkladových sekuritizačních expozicích, mohou být přiděleny domovskému členskému státu instituce, pokud instituce nemůže identifikovat osobu povinnou z podkladových expozic na základě existujících informací dostupných z interních nebo externích zdrojů nebo aniž by musela k získání těchto informací vynaložit nepřiměřené úsilí.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1152/2014 AL COMISIEI
din 4 iunie 2014
de completare a Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare referitoare la identificarea situării geografice a expunerilor din credite relevante în scopul calculării ratelor amortizorului anticiclic de capital specific instituției
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții (1), în special articolul 140 alineatul (7) al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Pentru calcularea ratei amortizorului anticiclic de capital specific instituției este necesară identificarea situării geografice a cerințelor de fonduri proprii pentru toate expunerile din credite ale unei instituții specifice, inclusiv expunerile deținute în portofoliul de tranzacționare și toate expunerile din securitizare.
(2)
Situarea geografică ar trebui stabilită pe baza situării riscului aferent expunerilor. Acest lucru va garanta faptul că constituirea de rezerve suplimentare prin aplicarea amortizorului anticiclic este alocată sistemului financiar în care există o creștere excesivă a creditului.
(3)
Locul de reședință al obligatului sau al debitorului ar trebui în general utilizat pentru identificarea situării geografice a tuturor expunerilor din credite, întrucât se consideră că acesta reflectă cel mai bine locul situării riscului, care, prin urmare, este cel care are importanță pentru sistemul financiar. Cu toate acestea, situarea geografică a expunerilor din credite identificate ca expuneri provenind din finanțări specializate în temeiul articolului 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2) ar trebui să se bazeze pe situarea activelor care generează venitul reprezentând principala sursă de rambursare a obligației.
(4)
Pentru a permite o interpretare clară și fără ambiguități a măsurilor privind identificarea situării geografice a expunerilor din credite relevante, este esențial să se stabilească o listă de definiții ale termenilor tehnici utilizați în prezentul regulament.
(5)
Expunerile față de o persoană juridică ar trebui, în principiu, să fie alocate statului membru sau țării terțe în care persoana respectivă își are sediul social. Cu toate acestea, locul în care se situează centrul de administrare efectiv și locul în care se situează sediul social al unei persoane juridice ar putea fi diferite. Acest lucru a fost recunoscut de Curte în hotărârile pronunțate în cauzele C-81/87 (Daily Mail), C212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) și C-210/06 (Cartesio). Pentru a garanta alocarea corectă a amortizorului anticiclic de capital în aceste cazuri, instituțiile, atunci când cunosc faptul că există o astfel de diferență în privința unui obligat, ar trebui să aloce expunerile relevante locului de situare a centrului de administrare efectiv al persoanei juridice relevante.
(6)
În ceea ce privește expunerile față de organisme de plasament colectiv (OPC), este adecvat ca acestea să fie alocate locului de situare a obligatului expunerii-suport, conform definiției din prezentului regulament. Atunci când definirea obligatului expunerii-suport este disproporționat de dificil de realizat, expunerea OPC poate fi alocată statului membru de origine al instituției.
(7)
Expunerile față de alte active ar trebui alocate statului membru de origine al instituției, dacă obligatul acestora nu poate fi identificat.
(8)
În cazul instituțiilor cu o expunere externă totală sau cu activități din portofoliul de tranzacționare limitate, ar trebui să se țină cont de considerațiile privind proporționalitatea și importanța relativă, permițându-se utilizarea unor metode de alocare mai simple pentru instituțiile respective. Obiectivul este de a reduce sarcina instituțiilor mai mici, care au în general o expunere externă și activități din portofoliul de tranzacționare limitate.
(9)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei de către Autoritatea Bancară Europeană.
(10)
Autoritatea Bancară Europeană a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„expunere generală din credite” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
2.
„expunere inclusă în portofoliul de tranzacționare” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2013/36/UE;
3.
„expunere din securitizare” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (c) din Directiva 2013/36/UE;
4.
„situarea obligatului” înseamnă statul membru sau țara terță în care persoana fizică sau juridică ce este contrapartea instituției pentru o anumită expunere generală din credite sau emitentul unui instrument financiar neinclus în portofoliul de tranzacționare sau contrapartea pentru o expunere din afara portofoliului de tranzacționare domiciliază în mod obișnuit (în cazul persoanelor fizice) sau își are sediul social (în cazul persoanelor juridice); pentru o persoană juridică al cărei centru de administrare efectiv se află într-un stat membru sau într-o țară terță diferită de statul membru sau țara în care se află sediul său social, „situarea obligatului” înseamnă statul membru sau țara terță în care se află centrul său de administrare efectiv;
5.
„situarea debitorului” înseamnă statul membru sau țara terță în care persoana fizică sau juridică ce este emitentul instrumentului financiar inclus în portofoliul de tranzacționare sau contrapartea pentru o expunere inclusă în portofoliul de tranzacționare domiciliază în mod obișnuit (în cazul persoanelor fizice) sau își are sediul social (în cazul persoanelor juridice); pentru o persoană juridică al cărei centru de administrare efectiv se află într-un stat membru sau într-o țară terță diferită de statul membru sau țara în care se află sediul său social, „situarea debitorului” înseamnă statul membru sau țara terță în care se află centrul său de administrare efectiv;
6.
„situarea venitului” înseamnă statul membru sau țara terță unde sunt situate activele care generează venitul reprezentând principala sursă de rambursare a obligației legate de o expunere provenind din finanțări specializate;
7.
„expunere externă” înseamnă o expunere generală din credite în cazul căreia obligatul nu este situat în statul membru de origine al instituției;
8.
„expunere provenind din finanțări specializate” înseamnă expunerea generală din credite având caracteristicile la care se face trimitere la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
Articolul 2
Situarea expunerilor generale din credite
(1) Toate expunerile generale din credite, care nu intră sub incidența alineatelor (2)-(5) din prezentul articol, sunt alocate locului de situare a obligatului.
(2) Expunerile generale din credite față de OPC, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate locului de situare a obligatului expunerilor-suport. În cazul în care există mai multe locuri de situare care corespund obligaților expunerilor-suport pentru o anumită expunere OPC, articolul 4 alineatul (2) din prezentul regulament poate fi aplicat și pentru expunerea OPC respectivă.
(3) Expunerile provenind din finanțări specializate, astfel cum sunt menționate la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate locului de situare a venitului.
(4) Expunerile generale din credite față de alte elemente, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (q) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate statului membru de origine al instituției în cazul în care instituția nu poate identifica obligatul acestora.
(5) Următoarele expuneri generale din credite pot fi alocate statului membru de origine al unei instituții:
(a)
expunerile OPC, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, atunci când instituția nu poate identifica locul de situare a obligatului sau a obligaților expunerilor-suport pe baza informațiilor existente la nivel intern sau disponibile din exterior fără un efort disproporționat;
(b)
expunerile externe a căror valoare agregată nu depășește 2 % din valoarea agregată pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare ale instituției respective. Valoarea agregată pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare se calculează excluzând expunerile generale din credite a căror situare este identificată în conformitate cu prezentul alineat litera (a) și cu alineatul (4).
(6) Instituțiile calculează procentul menționat la alineatul (5) litera (b), atât pe bază anuală, cât și pe bază ad-hoc. Un calcul ad-hoc este necesar în cazul în care se produce un eveniment care afectează situația financiară sau economică a instituției.
Articolul 3
Situarea geografică a expunerilor incluse în portofoliul de tranzacționare
(1) Fără a aduce atingere alineatelor (2) și (3), expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare sunt alocate locului de situare a debitorului.
(2) Pentru expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare care fac obiectul cerințelor de fonduri proprii prevăzute în partea a treia titlul IV capitolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, instituțiile identifică situarea geografică a expunerilor respective prin multiplicarea valorii lor agregate a expunerii la risc cu raportul dintre:
(a)
cerințele de fonduri proprii pentru subportofolii împărțite în funcție de situarea geografică stabilită în conformitate cu modelul din partea a treia titlul IV capitolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și
(b)
suma cerințelor de fonduri proprii stabilite în conformitate cu litera (a) pentru toate locurile de situare geografică.
(3) Instituțiile în cazul cărora expunerile totale incluse în portofoliul de tranzacționare nu depășesc 2 % din valoarea totală pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare pot aloca aceste expuneri statului membru de origine al instituției.
(4) Instituțiile calculează procentul menționat la alineatul (3) atât pe bază anuală, cât și pe bază ad-hoc. Un calcul ad-hoc este necesar în cazul în care se produce un eveniment care afectează situația financiară sau economică a instituției.
Articolul 4
Situarea geografică a expunerilor din securitizare
(1) O expunere din securitizare este alocată locului de situare a obligatului expunerilor-suport.
(2) În cazul în care există mai multe locuri de situare care corespund obligatului expunerilor-suport pentru o anumită expunere din securitizare, expunerea respectivă poate fi alocată locului de situare a obligatului expunerilor-suport care prezintă procentul cel mai ridicat de expuneri-suport din securitizare.
(3) Expunerile din securitizare pentru care nu sunt disponibile informații privind expunerile-suport din securitizare pot fi alocate statului membru de origine al instituției în cazul în care instituția nu poate identifica obligatul expunerilor-suport pe baza informațiilor disponibile din surse interne sau externe sau obținerea informațiilor ar necesita un efort disproporționat.
Articolul 5
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 iunie 2014.