NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1263/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se mění nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1),
s ohledem na společné návrhy vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 267/2012 (2) ze dne 23. března 2012 se provádí opatření upravená v rozhodnutí 2010/413/SZBP. Rada dne 15. října 2012 přijala rozhodnutí 2012/635/SZBP (3), kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP a stanoví dodatečná omezující opatření vůči Íránu.
(2)
Tato dodatečná omezující opatření zahrnují zejména zákaz vývozu klíčových námořních zařízení a technologií pro stavbu, údržbu a přestavbu lodí. Kromě toho by měl být zakázán obchod s grafitem, surovými či polozpracovanými kovy, jako je hliník a ocel, a softwarem pro určité průmyslové procesy.
(3)
Dodatečná omezující opatření zahrnují rovněž zákaz dovozu, nákupu nebo přepravy íránského zemního plynu. Účinné provádění tohoto zákazu se neobejde bez přijetí opatření zakazujících výměny zemního plynu, u kterých je známo nebo u kterých existují dostatečné důvody k domněnce, že zvyšují vývoz zemního plynu z Íránu při obcházení zákazu. Zákaz dovozů zemního plynu by se neměl vztahovat na smlouvy naplňované využíváním plynovodu přímo napojeného na síť Unie pro přepravu zemního plynu, která nedisponuje vstupem, který je určený k usnadnění nákupu nebo zvýšení dovozu zemního plynu pocházejícího z Íránu.
(4)
Rozhodnutí 2012/635/SZBP požaduje přezkum restriktivních opatření týkajících se zboží a technologií dvojího užití uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4) tak, aby byly zahrnuty určité položky části 2 kategorie 5, které by mohly být důležité pro průmyslová odvětví přímo či nepřímo ovládaná islámskými revolučními gardami nebo pro jaderný a vojenský program Íránu či pro jeho program balistických raket, a aby byla zohledněna potřeba vyhnout se nezamýšleným dopadům na civilní obyvatelstvo v Íránu.
(5)
V zájmu zajištění účinného provádění zákazu prodeje, dodávek, předávání nebo vývozu do Íránu dalšího klíčového zařízení a technologií, jež by mohly být využity v klíčových průmyslových odvětvích ropy a zemního plynu a petrochemického průmyslu, by měl být k dispozici dodatečný seznam tohoto klíčového zařízení a technologií.
(6)
Ze stejného důvodu by měly být k dispozici seznamy položek, které podléhají omezení obchodu se zemním plynem, grafitem, surovými či polozpracovanými kovy, jako je hliník a ocel, a softwarem pro určité průmyslové procesy.
(7)
Rozhodnutím 2012/635/SZBP se rovněž zakazují transakce mezi unijními a íránskými bankami a finančními institucemi, pokud nebyly předem povoleny příslušným členským státem.
(8)
Rozhodnutím 2012/635/SZBP se dále zakazuje poskytování služeb označování vlajkou a klasifikace pro íránské ropné tankery a nákladní plavidla, jakož i služby týkající se dodávek plavidel určených pro přepravu či uskladnění ropy a petrochemických produktů íránským osobám nebo subjektům či jiným osobám a subjektům za účelem přepravy nebo uskladnění íránské ropy a petrochemických produktů.
(9)
Pro ochranu životního prostředí a zdraví a bezpečnosti pracovníků je nutné stanovit, aby příslušné orgány členských států mohly učinit opatření, které považují za nutné pro respektování právních závazků týkajících se zdraví a bezpečnosti pracovníků a životního prostředí. V naléhavých případech by měl mít členský stát možnost učinit opatření bez předchozího oznámení za předpokladu, že členské státy a Komisi uvědomí co nejdříve poté.
(10)
Pokud členský stát vydal určené osobě, subjektu či orgánu povolení na zapojení se do činností souvisejících s těžbou uhlovodíků předtím, než tato osoba, subjekt či orgán byl určen, příslušný orgán tohoto členského státu může povolit odchylku od určitých zákazů upravených v nařízení (EU) č. 267/2012, pokud je tato odchylka potřebná k zamezení nebo k sanaci poškození životního prostředí nebo trvalého poškození hodnoty povolení.
(11)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a k jejich provádění je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména proto, aby bylo možné zajistit jejich jednotné uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(12)
Nařízení (EU) č. 267/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 267/2012 se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Příloha I obsahuje zboží a technologie, včetně softwaru, které jsou zbožím nebo technologiemi dvojího užití definovanými v nařízení (ES) č. 428/2009, s výjimkou zboží a technologií definovaných v části A přílohy I tohoto nařízení.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi do čtyř týdnů o povoleních udělených v souladu s nařízením (ES) č. 428/2009, pokud jde o zboží a technologie uvedené v části A přílohy I tohoto nařízení.“
2)
V článku 6 se doplňují nová písmena, která znějí:
„d)
do 15. dubna 2013 plnění smluv uzavřených před 22. prosincem 2012, které se týkají prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu zboží a technologií uvedených v části C přílohy I tohoto nařízení nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění uvedených smluv;
e)
do 15. dubna 2013 plnění smluv uzavřených před 22. prosincem 2012, které se týkají poskytování technické pomoci nebo financování či finanční pomoci související se zbožím a technologiemi uvedenými v části C přílohy I tohoto nařízení.“
Pokud jde o písmeno d), dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi do čtyř týdnů o povoleních udělených v souladu s nařízením (ES) č. 428/2009.
3)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet klíčové zařízení nebo technologie uvedené v přílohách VI a VIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
2. Přílohy VI a VIA obsahují klíčové zařízení a technologie pro tyto klíčové obory íránského odvětví ropy a zemního plynu:
a)
průzkum zaměřený na surovou ropu a zemní plyn,
b)
těžba surové ropy a zemního plynu,
c)
rafinace,
d)
zkapalňování zemního plynu.
3. Přílohy VI a VIA obsahují rovněž klíčové vybavení a technologie pro petrochemický průmysl v Íránu.
4. Přílohy VI a VIA nezahrnují položky uvedené ve společném vojenském seznamu nebo v přílohách I, II nebo III.“
4)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s klíčovým zařízením a technologiemi, které jsou uvedeny v přílohách VI a VIA, nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného v přílohách VI a VIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s klíčovým zařízením a technologiemi uvedenými v přílohách VI a VIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.“
5)
Článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
1. Zákazy uvedené v článcích 8 a 9 se nevztahují:
a)
do 15. dubna 2013 na provádění operací vyžadovaných na základě obchodní smlouvy uzavřené před 27. říjnem 2010 týkající se klíčového zařízení a technologií souvisejících s průzkumem zaměřeným na ropu a zemní plyn, těžbou ropy a zemního plynu, rafinací nebo zkapalňováním zemního plynu, jak je uvedeno v příloze VI, nebo doplňkových smluv nezbytných k plnění takových smluv nebo na základě smlouvy či dohody uzavřené před 26. červencem 2010 a týkající se investic v Íránu uskutečněných před 26. červencem 2010, ani nebrání splnění z nich vyplývajících závazků;
b)
do 15. dubna 2013 na provádění operací vyžadovaných na základě obchodní smlouvy uzavřené před 24. březnem 2012 týkající se klíčového zařízení a technologií pro petrochemický průmysl uvedených v příloze VI nebo doplňkových smluv nezbytných k plnění takových smluv nebo na základě smlouvy či dohody uzavřené před 23. lednem 2012 a týkající se investic v Íránu uskutečněných před 23. lednem 2012, ani nebrání splnění z nich vyplývajících závazků;
c)
do 15. dubna 2013 na provádění operací vyžadovaných na základě obchodní smlouvy uzavřené před 16. říjnem 2012 týkající se klíčového zařízení a technologií souvisejících s průzkumem zaměřeným na ropu a zemní plyn, těžbou ropy a zemního plynu, rafinací nebo zkapalňováním zemního plynu, jak je uvedeno v příloze VIA, a týkající se investic v Íránu do průzkumu zaměřeného na surovou ropu a zemní plyn, těžby ropy a zemního plynu, rafinace nebo zkapalňování zemního plynu uskutečněných před 26. červencem 2010 nebo týkající se investic v Íránu do petrochemického průmyslu uskutečněných před 23. lednem 2012, ani nebrání splnění z nich vyplývajících závazků; nebo
d)
na poskytování technické pomoci výhradně za účelem instalace zařízení nebo technologií dodaných v souladu s písmeny a), b) a c),
za předpokladu, že fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán, který se hodlá zapojit do takových operací nebo při takových operacích poskytnout pomoc, oznámí danou operaci nebo pomoc příslušnému orgánu členského státu usazení alespoň 20 pracovních dnů předem.
2. Zákazy v článcích 8 a 9 není dotčeno plnění povinností vyplývajících ze smluv uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 1 písm. b) za předpokladu, že tyto povinnosti vyplývají ze smluv o poskytování služeb nebo doplňkových smluv nezbytných k plnění takových smluv, a za předpokladu, že plnění těchto povinností bylo předem schváleno příslušným orgánem a dotčený členský stát informuje ostatní členské státy a Komisi o svém záměru povolení udělit.“
6)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 10a
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet klíčové námořní zařízení nebo technologie uvedené v příloze VIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
2. V příloze VIB se uvádějí klíčová námořních zařízení a technologie pro stavbu, údržbu a přestavbu lodí, včetně zařízení a technologií používaných při výrobě ropných tankerů.
Článek 10b
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s klíčovým zařízením a technologiemi, které jsou uvedeny v příloze VIB, nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného v příloze VIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s klíčovým zařízením a technologiemi uvedenými v příloze VIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
Článek 10c
1. Zákazy uvedenými v článcích 10a a 10b nejsou dotčeny dodávky klíčového námořního zařízení a technologií plavidlům, která nejsou vlastněna nebo ovládána íránskými osobami, subjekty či orgány a která byla vyšší mocí přinucena zakotvit v některém íránském přístavu nebo se ocitla v íránských teritoriálních vodách.
2. Zákazy uvedené v článku 10a a 10b se do 15. února 2013 neuplatňují na provádění smluv uzavřených před 22. prosincem 2012 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění uvedených smluv.
Článek 10d
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet software uvedený v příloze VIIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
2. V příloze VIIA se uvádí software pro integraci průmyslových procesů, který je důležitý pro průmyslová odvětví přímo či nepřímo ovládaná islámskými revolučními gardami nebo pro jaderný a vojenský program Íránu či jeho program balistických raket.
Článek 10e
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se softwarem uvedeným v příloze VIIA, nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného v příloze VIIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se softwarem uvedeným v příloze VIIA jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
Článek 10f
1. Zákazy uvedené v článcích 10d a 10e se do 15. ledna 2013 neuplatňují na provádění smluv uzavřených před 22. prosincem 2012 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění uvedených smluv.“
7)
V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zákazy uvedené v článcích 11 se nepoužijí na:
a)
plnění obchodních smluv do 1. července 2012, uzavřených před 23. lednem 2012, nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění těchto smluv;
b)
plnění smluv uzavřených před 23. lednem 2012 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění těchto smluv, pokud taková smlouva výslovně stanoví, že dodávka íránské surové ropy nebo ropných produktů nebo výnosy z dodávek těchto produktů jsou náhradou nezaplacených pohledávek osobám, subjektům nebo orgánům podléhajícím pravomoci členských států;
c)
surovou ropu nebo ropné produkty, které byly vyvezeny z Íránu před 23. lednem 2012, nebo pokud k vývozu došlo podle písmene a) do 1. července 2012 včetně nebo pokud k vývozu došlo podle písmene b);
d)
nákup ropných paliv vyráběných a dodávaných jinou třetí zemí než Íránem určených pro pohon lodních motorů;
e)
nákup ropných paliv pro pohon motoru plavidla, které bylo vyšší mocí přinuceno zakotvit v některém íránském přístavu nebo se ocitlo v íránských teritoriálních vodách,
za předpokladu, že osoba, subjekt či orgán, které hodlají plnit příslušnou smlouvu uvedenou v písmenech a) b) a c), oznámily danou činnost nebo operaci příslušnému orgánu členského státu usazení alespoň 20 pracovních dnů předem.“
8)
V čl. 14 odst. 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
dovoz, nákup a přepravu petrochemických produktů, které byly vyvezeny z Íránu před 23. lednem 2012, nebo pokud k vývozu došlo podle písmene a), do 1. května 2012 včetně, nebo pokud k vývozu došlo podle písmene b),“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 14a
1. Zakazuje se:
a)
nakupovat, přepravovat nebo dovážet do Unie zemní plyn, který pochází z Íránu nebo byl vyvezen z Íránu;
b)
vyměňovat zemní plyn, pokud pochází z Íránu nebo byl vyvezen z Íránu;
c)
přímo či nepřímo poskytovat zprostředkovatelské služby, financování nebo finanční pomoc, včetně finančních derivátů, a pojištění a zajištění a zprostředkovatelské služby související s pojištěním a zajištěním v souvislosti s činnostmi uvedenými v písmenech a) nebo b);
2. Zákazy v odstavci 1 se nepoužijí na:
a)
zemní plyn, který byl vyvezen z jiného státu než Íránu, pokud byl vyvezený plyn smíchán s plynem pocházejícím z Íránu v rámci infrastruktury jiného státu než Íránu;
b)
nákup zemního plynu v Íránu státními příslušníky členských států pro civilní účely, včetně topení nebo elektřiny v obytných domech, nebo pro údržbu diplomatických misí; nebo
c)
plnění smluv o dodávkách zemního plynu pocházejícího z jiného státu než Íránu do Unie.
3. Pro účely tohoto nařízení se „zemním plynem“ rozumí produkty uvedené v příloze IVA.
4. Pro účely odstavce 1 se „výměnou“ rozumí vyměňovat proudy zemního plynu různého původu.“
10)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 15a
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet grafit a surové či polozpracované kovy uvedené v příloze VIIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
2. V příloze VIIB se uvádí grafit a surové či polozpracované kovy, jako je hliník a ocel, které jsou důležité pro průmyslová odvětví přímo či nepřímo ovládaná islámskými revolučními gardami nebo pro jaderný a vojenský program Íránu či jeho program balistických raket.
3. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na zboží uvedené v přílohách I, II a III.
Článek 15b
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zbožím uvedeným v příloze VIIB, nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného v příloze VIIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se zbožím uvedeným v příloze VIIB jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo pro použití v Íránu.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na zboží uvedené v přílohách I, II a III.
Článek 15c
Zákazy uvedené v článku 15a se do 15. dubna 2013 nepoužijí na provádění smluv uzavřených před 22. prosincem 2012 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění uvedených smluv.“
11)
Článek 23 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmena c) a d) nahrazují tímto:
„c)
osoby, které jsou příslušníky islámských revolučních gard, nebo právnické osoby, subjekty či orgány, které jsou vlastněny nebo ovládány islámskými revolučními gardami nebo jedním či více z jejich příslušníků, nebo fyzické či právnické osoby, které jednají jejich jménem nebo jim poskytují pojištění nebo jiné důležité služby;
d)
další osoby, subjekty nebo orgány, které poskytují íránské vládě podporu, například materiální, logistickou či finanční pomoc, nebo subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, nebo osoby a subjekty s nimi spojené;“
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Aniž jsou dotčeny odchylky stanovené v článcích 24, 25, 26, 27, 28, 28a nebo 29, zakazuje se poskytovat specializované služby předávání údajů o finančních transakcích, které jsou využívány k výměně finančních údajů, fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v přílohách VIII a IX.“
12)
V čl. 25 písm. a) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
platba nepřispěje k činnosti, kterou zakazuje toto nařízení. Pokud platba slouží jako protiplnění za obchodní činnost, která již byla poskytnuta, a pokud příslušný orgán jiného členského státu vydal předchozí potvrzení, že činnost nebyla zakázána v době, kdy byla provedena, má se prima facie za to, že platba nepřispívá k zakázané činnosti; a“
13)
V čl. 26 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
dotčený příslušný orgán shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
i)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze VIII nebo IX a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařské ošetření, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby,
ii)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb,
iii)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, nebo
iv)
určeny výlučně k úhradě poplatků splatných v souvislosti se zrušením registrace plavidla, a“
14)
Článek 28 se nahrazuje tímto:
„Článek 28
Odchylně od čl. 23 odst. 2 mohou příslušné orgány za podmínek, které považují za vhodné, také povolit:
a)
uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků či hospodářských zdrojů íránské centrální banky, jestliže rozhodnou, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nutné pro účely poskytnutí likvidity úvěrovým nebo finančním institucím na financování obchodu nebo pro správu obchodních úvěrů, nebo
b)
uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků či hospodářských zdrojů íránské centrální banky, jestliže rozhodnou, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nutné k úhradě pohledávky splatné podle smlouvy nebo dohody uzavřené íránskou osobou, subjektem či orgánem před 16. říjnem 2012, pokud tato smlouva nebo dohoda stanoví náhradu nezaplacených pohledávek osobám, subjektům nebo orgánům podléhajícím pravomoci členských států,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil ostatním členským státům a Komisi alespoň deset pracovních dnů před udělením povolení svůj úmysl toto povolení udělit.“
15)
Článek 30 se nahrazuje novými články, které znějí:
„Článek 30
1. Zakazuje se převod finančních prostředků mezi finančními a úvěrovými institucemi, které spadají do působnosti tohoto nařízení ve smyslu článku 49 na jedné straně, a na straně druhé:
a)
úvěrovými a finančními institucemi a směnárnami se sídlem v Íránu;
b)
pobočkami a dceřinými společnostmi, na které se vztahuje toto nařízení, úvěrových a finančních institucí a směnáren se sídlem v Íránu;
c)
pobočkami a dceřinými společnostmi, na které se nevztahuje toto nařízení, úvěrových a finančních institucí a směnáren se sídlem v Íránu; a
d)
úvěrovými a finančními institucemi a směnárnami, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami, subjekty nebo orgány se sídlem v Íránu,
pokud takové převody spadají do oblasti působnosti odstavce 2 a byly provedeny v souladu s odstavcem 3.
2. V souladu s odstavcem 3 mohou být povoleny tyto převody:
a)
převody, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitární účely;
b)
převody týkající se osobních remitencí;
c)
převody spojené s konkrétní obchodní smlouvou za předpokladu, že tento převod není zakázaný podle tohoto nařízení;
d)
převody týkající se diplomatických misí nebo konzulárních úřadů nebo mezinárodních organizací, které jsou chráněny imunitou podle mezinárodního práva, pokud jsou tyto převody zamýšleny k oficiálním účelům diplomatických misí nebo konzulárních úřadů nebo organizací, které jsou chráněny imunitou podle mezinárodního práva;
e)
případ od případu a pokud příslušný členský stát oznámil nejméně deset dní předem ostatním členským státům a Komisi svůj záměr udělit povolení, převody týkající se plnění nároků íránskými osobami a vůči íránským osobám, subjektům nebo orgánům nebo převody podobné povahy, které nepřispívají k činnostem zakázaným podle tohoto nařízení;
f)
převody nezbytné po plnění povinností ze smluv uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. b).
3. Převody finančních prostředků, které mohou být schváleny podle odstavce 2, se provádějí takto:
a)
převody částek nižších než 100 000 EUR nebo ekvivalentu souvisejících s operacemi, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitárních účely, a převody částek nižších než 40 000 EUR nebo ekvivalentu souvisejících s operacemi týkajícími se osobních remitencí se provádějí bez předchozího povolení.
Jestliže se převod týká částky 10 000 EUR nebo vyšší nebo jejího ekvivalentu, písemně se předem oznámí příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
převody částek 100 000 EUR nebo vyšších nebo jejich ekvivalentu souvisejících s operacemi, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitárních účely, a převody částek 40 000 EUR nebo vyšších nebo jejich ekvivalentu souvisejících s operacemi týkajícími se osobních remitencí musí být podle odstavce 2 předem schváleny příslušným orgánem dotčeného členského státu.
Členské státy se v tříměsíčních intervalech vzájemně informují o všech udělených povoleních;
c)
všechny ostatní převody týkající se částky 10 000 EUR nebo vyšší nebo jejího ekvivalentu musí být podle odstavce 2 předem schváleny příslušným orgánem dotčeného členského státu.
Členské státy se v tříměsíčních intervalech vzájemně informují o všech udělených povoleních.
4. Převody částek nižších než 10 000 EUR nebo ekvivalentu nemusí být předem schváleny ani oznámeny.
5. Oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků subjektu, na který se vztahuje odstavec 1 písm. a) až d), podává poskytovatel platebních služeb plátce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb.
Oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků od subjektu, na který se vztahuje odstavec 1 písm. a) až d), podává poskytovatel platebních služeb příjemce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb.
Pokud se na poskytovatele platebních služeb plátce nebo příjemce nevztahuje toto nařízení, podává oznámení a žádosti o povolení v případě převodu subjektu, na který se vztahuje odstavec 1 písm. a) až d), plátce příslušným orgánům členského státu, v němž má plátce sídlo, a v případě převodu od subjektu, na který se vztahuje odstavec 1 písm. a) až d), příjemce příslušným orgánům členského státu, v němž má příjemce sídlo.
6. Úvěrové a finanční instituce, na které se vztahuje toto nařízení, při výkonu svých činností se subjekty uvedenými v odstavci 1 písm. a) až d) a s cílem zabránit porušování ustanovení tohoto nařízení jednají se zvýšenou obezřetností následujícím způsobem:
a)
zachovávají neustálou obezřetnost vůči operacím na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta;
b)
vyžadují, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné operace, a v případě neposkytnutí informací operaci odmítnou;
c)
po dobu pěti let uchovávají veškeré záznamy o operacích a na požádání je zpřístupní vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají dostatečné důvody k podezření, že činnosti s úvěrovými a finančními institucemi mohou porušovat ustanovení tohoto nařízení, své podezření neprodleně oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému daným členským státem, aniž jsou dotčeny články 5 a 23. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán slouží jako národní centrum pro oznamování a analýzu podezřelých operací v souvislosti s možným porušováním tohoto nařízení. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých operacích.
Článek 30a
1. Převody finančních prostředků íránské osobě, subjektu či orgánu a převody finančních prostředků od íránské osoby, subjektu či orgánu, na které se nevztahuje čl. 30 odst. 1, se provádějí takto:
a)
převody související s operacemi, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení.
Jestliže se převod týká částky 10 000 EUR nebo vyšší nebo jejího ekvivalentu, písemně se předem oznámí příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR nebo ekvivalentu se provádějí bez předchozího povolení.
Jestliže se převod týká částky 10 000 EUR nebo vyšší nebo jejího ekvivalentu, písemně se předem oznámí příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
převody týkající se částky 40 000 EUR nebo vyšší nebo jejího ekvivalentu musí být předem schváleny příslušným orgánem dotčeného členského státu.
Členské státy se v tříměsíčních intervalech vzájemně informují o všech zamítnutých povoleních.
2. Převody částek nižších než 10 000 EUR nebo ekvivalentu nemusí být předem schváleny ani oznámeny.
3. Oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků se zpracovávají takto:
a)
v případě elektronických převodů finančních prostředků zpracovávaných úvěrovými nebo finančními institucemi:
i)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků íránské osobě, subjektu či orgánu, jež se nacházejí mimo Unii, podává poskytovatel platebních služeb plátce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb;
ii)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků od íránské osoby, subjektu či orgánu, jež se nacházejí mimo Unii, podává poskytovatel platebních služeb příjemce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb;
iii)
jestliže se v případech podle bodu i) a ii) na poskytovatele platebních služeb plátce nebo příjemce nevztahuje toto nařízení, oznámení a žádosti o povolení v případě převodu íránské osobě, subjektu či orgánu zasílá plátce a v případě převodu od íránské osoby, subjektu či orgánu je zasílá příjemce, a to příslušným orgánům členského státu, v němž má daný plátce nebo příjemce sídlo;
iv)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků íránské osobě, subjektu či orgánu, jež se nacházejí uvnitř Unie, podává poskytovatel platebních služeb příjemce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb;
v)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků od íránské osoby, subjektu či orgánu, jež se nacházejí uvnitř Unie, podává poskytovatel platebních služeb plátce nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, v němž je usazen poskytovatel platebních služeb;
vi)
jestliže se v případech podle bodu iv) a v) na poskytovatele platebních služeb plátce nebo příjemce nevztahuje toto nařízení, oznámení a žádosti o povolení v případě převodu íránské osobě, subjektu či orgánu zasílá plátce a v případě převodu od íránské osoby, subjektu či orgánu je zasílá příjemce, a to příslušným orgánům členského státu, v němž má daný plátce nebo příjemce sídlo;
vii)
při převodu finančních prostředků íránské osobě, subjektu či orgánu nebo od íránské osoby, subjektu či orgánu, při němž se na plátce, příjemce ani na jejich poskytovatelé platebních služeb nevztahuje toto nařízení, ale při němž jako zprostředkovatel vystupuje poskytovatel platebních služeb, na něhož se toto nařízení vztahuje, musí tento poskytovatel platebních služeb splnit povinnost převod oznámit nebo případně požádat o jeho povolení, pokud ví nebo má dostatečné důvody se domnívat, že se jedná o převod íránské osobě, subjektu či orgánu nebo od íránské osoby, subjektu či orgánu. Jestliže je převod zprostředkován více než jedním poskytovatelem finančních služeb, musí povinnost převod oznámit nebo případně požádat o jeho povolení splnit pouze první poskytovatel platebních služeb, který převod zpracovává. Oznámení nebo žádost o povolení musí být zaslány příslušným orgánům členského státu, v němž je poskytovatel platebních služeb usazen;
viii)
jestliže je do řady souvisejících převodů finančních prostředků zapojen více než jeden poskytovatel platebních služeb, uvede se u převodů finančních prostředků uvnitř Unie odkaz na povolení udělené podle tohoto článku;
b)
v případě neelektronických převodů finančních prostředků se oznámení a žádosti o povolení týkající se převodu finančních prostředků zpracovávají takto:
i)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodů finančních prostředků íránské osobě, subjektu či orgánu podává plátce příslušným orgánům členského státu, v němž má plátce sídlo;
ii)
oznámení a žádosti o povolení týkající se převodů finančních prostředků od íránské osoby, subjektu či orgánu podává příjemce příslušným orgánům členského státu, v němž má příjemce sídlo.
Článek 30b
1. Pokud bylo uděleno povolení podle článku 24, 25, 26, 27, 28 nebo 28a, články 30 a 30a se nepoužijí.
Požadavkem předchozího povolení pro převody finančních prostředků stanoveným v čl. 30 odst. 3 písm. b) není dotčeno provedení převodů finančních prostředků předem oznámených příslušnému orgánu nebo předem povolených příslušným orgánem před 22. prosincem 2012. Takové převody finančních prostředků musí být provedeny před 15. dubnem 2013.
Články 30 a 30a se nepoužijí na převody finančních prostředků uvedené v článku 29.
2. Ustanovení čl. 30 odst. 3 a čl. 30a odst. 1 se použijí bez ohledu na to, zda je převod finančních prostředků prováděn jako jediná operace nebo v rámci několika zjevně spolu souvisejících operací. Pro účely tohoto nařízení výraz „zjevně spolu související operace“ zahrnuje:
a)
řadu následných převodů téže finanční nebo úvěrové instituci, na kterou se vztahuje čl. 30 odst. 1 písm. a) až d) od téže íránské osoby, subjektu či orgánu nebo téže íránské osobě, subjektu či orgánu, které se uskutečňují v souvislosti s jedinou povinností převést finanční prostředky, přičemž každý jednotlivý převod spadá pod odpovídající limit stanovený v článcích 30 a 30a, ale souhrn převodů splňuje kritéria pro oznámení nebo povolení, nebo
b)
řetězec převodů zahrnující různé poskytovatele platebních služeb nebo fyzické či právnické osoby, který souvisí s jedinou povinností provést převod finančních prostředků.
3. Pro účely čl. 30 odst. 3 písm. b) a c) a čl. 30a odst. 1 písm. c) udělí příslušné orgány za podmínek, které považují za vhodné, povolení, pokud nemají dostatečné důvody se domnívat, že převod finančních prostředků, o jehož povolení se žádá, by mohl porušit některý ze zákazů nebo povinností uvedených v tomto nařízení.
Příslušný orgán může posouzení žádostí o povolení zpoplatnit.
4. Pro účely čl. 30 odst. 1 písm. c) se povolení považuje za udělené, pokud příslušný orgán obdrží písemnou žádost o toto povolení a do čtyř týdnů nevznese proti převodu finančních prostředků písemnou námitku. Pokud je námitka vznesena v souvislosti s probíhajícím šetřením, příslušný orgán tuto skutečnost uvede ve svém rozhodnutí a neprodleně jej oznámí žadateli. Příslušné orgány mají přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebují pro účely šetření.
5. Tyto osoby, subjekty a orgány nespadají do působnosti článku 30 a 30a:
a)
osoby, subjekty a orgány, které pouze přeměňují dokumenty v listinné podobě na elektronická data a jednají na základě smlouvy s úvěrovou nebo finanční institucí;
b)
osoby, subjekty a orgány, které pouze poskytují úvěrovým nebo finančním institucím informační nebo podpůrné systémy pro převody finančních prostředků, nebo
c)
osoby, subjekty a orgány, které pouze poskytují úvěrovým nebo finančním institucím systémy pro zúčtování a vypořádání.“
16)
Článek 31 se nahrazuje tímto:
„Článek 31
1. Pobočky a dceřiné společnosti úvěrových a finančních institucí se sídlem v Íránu, které spadají do působnosti tohoto nařízení ve smyslu článku 49 oznámí příslušnému orgánu členského státu, v němž jsou usazeny, všechny převody finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, jména účastníků operace, částku a datum operace, a to do pěti pracovních dnů od provedení nebo obdržení dotyčného převodu finančních prostředků. Pokud jsou příslušné informace k dispozici, musí být v prohlášení upřesněna povaha operace a případně i povaha zboží, jehož se operace týká, a musí v něm být zejména uvedeno, zda se na dotyčné zboží vztahují přílohy I, II, III, IV, IVA, V, VI, VIA, VIB, VII, VIIA nebo VIIB tohoto nařízení, a pokud je vývoz tohoto zboží podmíněn povolením, musí být uvedeno číslo udělené licence.
2. V závislosti na ujednáních o sdílení informací a v souladu s těmito ujednáními vyrozuměné příslušné orgány neprodleně předají dle potřeby tyto informace o oznámeních uvedených v odstavci 1 příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto operací, s cílem zamezit jakékoli operaci, která by mohla přispět k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní.“
17)
Článek 32 se zrušuje.
18)
V článcích 33 a 34 se odkazy na čl. 32 odst. 2 nahrazují odkazy na čl. 30a odst. 1.
19)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 37a
1. Zakazuje se poskytování těchto služeb souvisejících s ropnými tankery a nákladními plavidly, které plují pod vlajkou Íránské islámské republiky nebo které přímo či nepřímo vlastní, najímají či provozují íránské osoby, subjekty nebo orgány:
a)
poskytování služeb klasifikace všeho druhu, včetně, ale nikoli pouze:
i)
vypracování a uplatňování pravidel klasifikace nebo technických specifikací týkajících se designu, konstrukce, vybavení a údržby lodí a rovněž systémů řízení lodi,
ii)
provádění průzkumů a inspekcí v souladu s pravidly a postupy klasifikace,
iii)
přidělování klasifikační značky a vydávání, potvrzování nebo obnovování osvědčení o dodržování pravidel klasifikace nebo specifikací;
b)
dohled nad designem, stavbou a opravou lodí a jejich částí, včetně bloků, částí, strojů, elektrických a kontrolních zařízení a účast na nich, a rovněž související technická pomoc, financování či finanční pomoc;
c)
inspekce, zkoušení a certifikace námořního zařízení, materiálů a součástí, jakož i dohled nad jejich instalací na palubě a dohled nad systémovou integrací;
d)
provádění průzkumů, inspekcí, auditů a prohlídek a vydávání, obnovování a potvrzování příslušných osvědčení a dokumentů o dodržování jménem správy státu vlajky v souladu s Mezinárodní úmluvou o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 v platném znění (SOLAS 1974) a s jejím protokolem z roku 1988, Mezinárodní úmluvou o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973, ve znění protokolu z roku 1978 vztahujícího se k témuž tématu, v platném znění (MARPOL 73/78), Úmluvou o mezinárodních pravidlech pro zabránění srážkám na moři z roku 1972 v platném znění (COLREG 1972), Mezinárodní úmluvou o nákladové značce z roku 1966 (LL 1966) a jejím protokolem z roku 1988, Mezinárodní úmluvou o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 v platném znění (STCW) a Mezinárodní úmluvou o vyměřování lodí z roku 1969 (TONNAGE 1969).
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se použije od 15. ledna 2013.
Článek 37b
1. Zakazuje se zpřístupňovat plavidla určená pro přepravu nebo uskladnění ropy a petrochemických produktů:
i)
jakékoli íránské osobě, subjektu či orgánu nebo
ii)
jakékoli jiné osobě, subjektu či orgánu, pokud poskytovatelé plavidel nepřijali přiměřená opatření k zamezení tomu, aby byla plavidla využívána k přepravě nebo skladování ropy nebo petrochemických produktů, které pocházejí z Íránu nebo byly z Íránu vyvezeny.
2. Zákazem uvedeným v odstavci 1 není dotčeno plnění povinností vyplývajících z doplňkových smluv uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. b) a v čl. 14 odst. 1 písm. b) a c) za předpokladu, že dovoz a přeprava surové ropy a ropných nebo petrochemických produktů byly oznámeny příslušnému orgánu podle čl. 12 odst. 1 nebo čl. 14 odst. 1.“
20)
Článek 41 se nahrazuje tímto:
„Článek 41
Zakazuje se vědomě a úmyslně se podílet na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření uvedených v článku 2, čl. 5 odst. 1, článcích 8, 9, 10a, 10b, 10d, 10e, 11, 13, 14a, 15a, 15b, 17, 22, 23,30, 30a, 34, 35, 37a nebo 37b.“
21)
V článku 43 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 a o svém záměru udělit povolení nejméně deset pracovních dnů před udělením takového povolení. V případě ohrožení životního prostředí nebo zdraví a bezpečnosti pracovníků v Unii, které vyžaduje naléhavé opatření, může dotyčný členský stát udělit povolení bez předchozího uvědomění ostatních členských států a Komise do tří pracovních dnů po udělení tohoto povolení.“
22)
Vkládá se nový článek, který zni:
„Článek 43a
1. Odchylně od článků 8, 9, čl. 17 odst. 1, pokud jde o íránské osoby, subjekty či orgány uvedené v čl. 17 odst. 2 písm. b), čl. 23 odst. 2 a 3, pokud odkazují na osoby, subjekty a orgány uvedené v příloze IX, článku 30 a 35, mohou příslušné orgány členského státu povolit za takových podmínek, které považují za vhodné, činnosti související s těžbou uhlovodíků a těžbu samotnou v Unii v souladu s povolením k tomuto průzkumu či těžbě vydaném členským státem osobě, subjektu či orgánu uvedenému v příloze IX při splnění následujících podmínek:
a)
povolení k průzkumu či těžbě uhlovodíků v rámci Unie bylo vydáno přede dnem, kdy byla určena tato osoba, subjekt či orgán uvedený v příloze IX; a
b)
povolení je nezbytné k zamezení nebo sanaci poškození životního prostředí v Unii nebo k zabránění trvalého zničení hodnoty povolení, včetně zabezpečení potrubí a infrastruktury používané v souvislosti s činností, na kterou je povolení vystavené, a to dočasně. Toto povolení může zahrnovat opatření přijatá v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Odchylku upravenou v odstavci 1 lze povolit na nezbytné období a jeho platnost nepřesáhne platnost povolení vydaného osobě, subjektu nebo orgánu uvedenému v příloze IX. V případě, že se příslušný orgán domnívá, že je nutný přechod práv ke smlouvám nebo poskytnutí náhrady škody, doba platnosti odchylky nepřesáhne pět let.
3. Dotčený členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi alespoň deset pracovních dnů před udělením povolení svůj úmysl toto povolení udělit. V případě ohrožení životního prostředí v Unii, které vyžaduje naléhavé opatření, aby se zabránilo poškození životního prostředí, může dotyčný členský stát udělit povolení bez předchozího uvědomění ostatních členských států a Komise do tří pracovních dnů po udělení tohoto povolení.“
23)
V názvu přílohy X se doplňuje odkaz na článek 43a.
24)
V článku 45 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
pozmění přílohy III, IV, IVA, V, VI, VIA, VIB, VII, VIIA, VIIB a X na základě informací poskytnutých členskými státy.“
25)
Příloha I nařízení (EU) č. 36/2012 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
26)
Znění uvedené v příloze II tohoto nařízení se vkládá jako příloha IVA.
27)
Znění uvedené v příloze III tohoto nařízení se vkládá jako příloha VIA.
28)
Znění uvedené v příloze IV tohoto nařízení se vkládá jako příloha VIB.
29)
Znění uvedené v příloze V tohoto nařízení se vkládá jako příloha VIIA.
30)
Znění uvedené v příloze VI tohoto nařízení se vkládá jako příloha VIIB.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1263/2012 AL CONSILIULUI
din 21 decembrie 2012
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 215,
având în vedere Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (1),
având în vedere propunerea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 267/2012 (2) pune în aplicare măsurile prevăzute în Decizia 2010/413/PESC. La 15 octombrie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/635/PESC (3), care modifică Decizia 2010/413/PESC și prevede măsuri restrictive suplimentare împotriva Iranului.
(2)
Măsurile restrictive suplimentare în cauză cuprind, în mod concret, restricții suplimentare privind principalele echipamente și tehnologii care ar putea fi utilizate în industria petrochimică, precum și o interdicție la export privind echipamentele navale esențiale și tehnologia pentru construcția, întreținerea sau modernizarea navelor. Mai mult, comerțul cu grafit, cu metale în stare brută sau semifinită, cum ar fi aluminiul și oțelul, și cu produse software pentru anumite procese industriale ar trebui interzis.
(3)
Măsurile restrictive suplimentare cuprind, de asemenea, o interdicție privind importul, achiziționarea sau transportul de gaze naturale iraniene. În vederea punerii în aplicare efective a acestei interdicții, trebuie luate măsuri pentru a interzice schimburile de gaze naturale, despre care se știe (sau există motive legitime să se suspecteze) că sporesc exporturile de gaze naturale din Iran, eludând interdicția. Contractele executate prin utilizarea unei conducte conectate direct la rețeaua de transport al gazelor naturale a Uniunii, fără nici un punct de intrare conectat în mod direct sau indirect la rețeaua iraniană de transport al gazelor naturale, nu ar trebui să fie afectate de interdicția privind importul de gaze naturale.
(4)
Decizia 2012/635/PESC a invitat la revizuirea măsurilor restrictive privind bunurile și tehnologiile cu dublă utilizare prevăzute în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare (4), cu scopul de a include anumite elemente din partea 2 a categoriei 5, care ar putea prezenta interes pentru sectoarele industriale controlate direct sau indirect de Corpul Gardienilor Revoluției Islamice (Islamic Revolutionary Guard Corps) sau care ar putea prezenta interes pentru programul nuclear, militar sau de rachete balistice al Iranului, având totodată în vedere nevoia de a evita producerea unor efecte neintenționate asupra populației civile din Iran.
(5)
Pentru a se asigura punerea în aplicare efectivă a interdicției privind vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul către Iran de echipamente sau de tehnologii-cheie suplimentare care ar putea fi utilizate în sectoare esențiale ale industriei iraniene a petrolului, gazelor naturale și a petrochimiei, ar trebui să se furnizeze liste ale acestor echipamente și tehnologii-cheie.
(6)
Din același motiv, ar trebui să se furnizeze și liste cu articolele care fac obiectul restricțiilor comerciale referitoare la gaze naturale, grafit, metale în stare brută sau semifinită, cum ar fi aluminiul și oțelul, precum și produse software pentru anumite procese industriale.
(7)
Decizia 2012/635/PESC interzice, de asemenea, tranzacțiile dintre Uniune, pe de o parte, și băncile și instituțiile financiare iraniene, pe de altă parte, cu excepția cazului în care acestea au fost autorizate în prealabil de către statul membru în cauză.
(8)
În plus, decizia 2012/635/PESC prevede interdicții privind furnizarea de servicii de arborare a pavilionului și de clasificare a navelor petroliere și de transport de mărfuri iraniene, precum și în ceea ce privește furnizarea de nave concepute pentru transportul sau depozitarea petrolului și a produselor petrochimice persoanelor și entităților iraniene, sau altor persoane și entități pentru transportul sau depozitarea petrolului și a produselor petrochimice din Iran.
(9)
Pentru protejarea mediului, a sănătății și a siguranței lucrătorilor, este necesar să se prevadă că autoritățile competente ale statelor membre pot adopta toate măsurile pe care le consideră necesare pentru a asigura că sunt respectate obligațiile legale cu privire la sănătatea și la siguranța lucrătorilor, precum și la protecția mediului. În cazuri de urgență, unui stat membru trebuie să i se permită să adopte astfel de măsuri fără o notificare prealabilă, cu condiția ca ulterior statul membru respectiv să notifice celelalte state membre și Comisia, în cel mai scurt timp.
(10)
În cazul în care un stat membru a acordat o licență pentru desfășurarea activităților de exploatare a hidrocarburilor unei persoane, entități sau organism desemnat înainte ca persoana, entitatea sau organismul respectiv să fi fost desemnat, autoritatea competentă a statului membru poate autoriza derogarea de la anumite interdicții prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 267/2012, dacă o astfel de derogare este necesară pentru a se evita sau remedia efectele negative asupra mediului sau distrugerea permanentă a valorii licenței.
(11)
Aceste măsuri intră în domeniul de aplicare a tratatului și, în consecință, este necesară o reglementare la nivelul Uniunii pentru punerea lor în aplicare, în special pentru a se asigura aplicarea lor uniformă de către operatorii economici din toate statele membre.
(12)
Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 267/2012 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (UE) nr. 267/2012 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 2 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Anexa I include produsele și tehnologiile, inclusiv produsele software, cu dublă utilizare, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 428/2009, cu excepția anumitor produse și tehnologii menționate în partea A din anexa I la prezentul regulament.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(2a) Statul membru respectiv informează celelalte state membre și Comisia, în termen de patru săptămâni, cu privire la autorizațiile acordate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 428/2009, cu privire la mărfurile și tehnologiile precizate în partea A a anexei I la prezentul regulament.”
2.
La articolul 6 se adaugă următoarele litere:
„(d)
executării, până la 15 aprilie 2013, a contractelor încheiate înainte de 22 decembrie 2012 pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul de produse sau de tehnologii, astfel cum se precizează în partea C din anexa I la prezentul regulament, sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unor astfel de contracte.
(e)
executării, până la 15 aprilie 2013, a contractelor încheiate înainte de 22 decembrie 2012 pentru acordarea de asistență tehnică, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la produse și tehnologii, astfel cum se precizează în partea C din anexa I la prezentul regulament.”
În ceea ce privește litera (d), statul membru respectiv informează celelalte state membre și Comisia, în termen de patru săptămâni, cu privire la autorizațiile acordate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 428/2009.
3.
Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 8
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al echipamentelor sau tehnologiilor-cheie enumerate în anexele VI și VIA, către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
(2) Anexele VI și VIA cuprind echipamente și tehnologii-cheie pentru următoarele sectoare esențiale ale industriei iraniene a petrolului și gazelor naturale:
(a)
explorarea țițeiului și a gazelor naturale;
(b)
producția țițeiului și a gazelor naturale;
(c)
rafinarea;
(d)
lichefierea gazelor naturale.
(3) Anexele VI și VIA includ, de asemenea, echipamentele și tehnologiile-cheie pentru industria petrochimică din Iran.
(4) Anexele VI și VIA nu cuprind articolele incluse în Lista comună a produselor militare sau în anexa I, anexa II sau anexa III.”
4.
Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 9
Se interzice:
(a)
furnizarea de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj, în mod direct sau indirect, cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie prevăzute în listele din anexele VI și VIA sau cu privire la furnizarea, producția, întreținerea și utilizarea produselor prevăzute în listele din anexele VI și VIA, către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran;
(b)
acordarea, directă sau indirectă, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie prevăzute în listele din anexele VI și VIA către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.”
5.
Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 10
(1) Interdicțiile prevăzute la articolele 8 și 9 nu se aplică:
(a)
executării, până la 15 aprilie 2013, a tranzacțiilor impuse de un contract comercial referitor la echipamente și tehnologii-cheie pentru explorarea țițeiului și a gazelor naturale, pentru producția de țiței și gaze naturale, pentru activitățile de rafinare și de lichefiere a gazelor naturale, astfel cum sunt enumerate în anexa VI, încheiat înainte de 27 octombrie 2010, sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unui astfel de contract, ori de un contract sau acord încheiat înainte de 26 iulie 2010 și referitor la o investiție efectuată în Iran înainte de 26 iulie 2010, și nici nu împiedică executarea obligațiilor care decurg din acestea;
(b)
executării, până la 15 aprilie 2013, a tranzacțiilor impuse de un contract comercial referitor la echipamente și tehnologii-cheie pentru industria petrochimică, astfel cum sunt enumerate în anexa VI, încheiat înainte de 24 martie 2012, sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unui astfel de contract, ori de un contract sau acord încheiat înainte de 23 ianuarie 2012 și referitor la o investiție efectuată în Iran înainte de 23 ianuarie 2012, și nici nu împiedică executarea unei obligații rezultate din acestea;
(c)
executării, până la 15 aprilie 2013, a tranzacțiilor impuse de un contract comercial referitor la echipamente și tehnologii-cheie pentru explorarea țițeiului și a gazelor naturale, pentru producția de țiței și gaze naturale, pentru activitățile de rafinare și de lichefiere a gazelor naturale și pentru industria petrochimică, astfel cum sunt enumerate în anexa VIA, încheiat înainte de 16 octombrie 2012 și referitor la o investiție în Iran în explorarea țițeiului și a gazelor naturale, producția de țiței și gaye naturale și rafinarea, lichefierea gazului natural efectuată înainte de 26 iulie 2010, sau referitor la o investiție efectuată în Iran în industria petrochimică înainte de 23 ianuarie 2012, și nici nu împiedică executarea obligațiilor care decurg din acestea; sau
(d)
furnizării de asistență tehnică destinată doar pentru instalarea echipamentului sau tehnologiei livrate în conformitate cu literele (a), (b) și (c),
cu condiția ca persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul care dorește să participe la astfel de tranzacții sau să ofere asistență pentru astfel de tranzacții să fi notificat tranzacția sau asistența respectivă, cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil, autorității competente din statul membru în care este stabilit(ă).
(2) Interdicțiile de la articolele 8 și 9 nu aduc atingere executării obligațiilor care decurg din contractele menționate la articolul 12 alineatul (1) litera (b) și la articolul 14 alineatul (1) litera (b), cu condiția ca aceste obligații să decurgă din contracte de prestări de servicii sau din contracte auxiliare necesare pentru executarea acestora și cu condiția ca executarea obligațiilor respective să fi fost autorizată în prealabil de către autoritatea competentă în cauză, iar statul membru respectiv să fi informat celelalte state membre și Comisia cu privire la intenția sa de a acorda o autorizație.”
6.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 10a
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al echipamentelor sau tehnologiilor navale cheie enumerate în anexa VIB, către orice persoană, entitate sau iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
(2) Anexa VIB cuprinde echipamentele navale esențiale sau tehnologia pentru construcția, întreținerea sau modernizarea navelor, inclusiv echipamentele sau tehnologia utilizată la construcția navelor petroliere.
Articolul 10b
(1) Se interzice:
(a)
furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie enumerate în anexa VIB sau cu privire la furnizarea, producția, întreținerea și utilizarea produselor enumerate în anexa VIB, către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran;
(b)
acordarea, în mod direct sau indirect, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie enumerate în anexa VIB către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
Articolul 10c
(1) Interdicțiile prevăzute la articolele 10a și 10b nu aduc atingere furnizării de echipamente navale esențiale și de tehnologie navelor care nu sunt deținute sau controlate de către o persoană, entitate sau organism iranian și care, într-o situație de forță majoră, au fost forțate să intre într-un port iranian sau în apele teritoriale iraniene.
(2) Interdicțiile prevăzute la articolele 10a și 10b nu aduc atingere executării, până la 15 februarie 2013, a contractelor încheiate înainte de 22 decembrie 2012 sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unor astfel de contracte.”
Articolul 10d
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al produselor software astfel cum sunt enumerate în anexa VIIA, către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
(2) Anexa VIIA include produsele software pentru integrarea proceselor industriale, care prezintă interes pentru sectoarele industriale controlate în mod direct sau indirect de Corpul Gardienilor Revoluției Islamice sau pentru programul nuclear, militar sau de rachete balistice al Iranului.
Articolul 10e
(1) Se interzice:
(a)
furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj cu privire la produsele software enumerate în anexa VIIA sau cu privire la furnizarea, producția, întreținerea și utilizarea produselor enumerate în anexa VIIA către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
(b)
acordarea, în mod direct sau indirect, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la produsele software enumerate în anexa VIIA către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
Articolul 10f
(1) Interdicțiile prevăzute la articolele 10d și 10e nu se aplică executării, până la 15 ianuarie 2013, a contractelor încheiate înainte de 22 decembrie 2012 sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unor astfel de contracte.”
7.
Articolul 12 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 12 (1) Interdicțiile prevăzute la articolul 11 nu se aplică în cazul:
(a)
executării, până la 1 iulie 2012, a contractelor comerciale încheiate anterior datei de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare, necesare pentru executarea contractelor menționate;
(b)
executării contractelor încheiate anterior datei de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea contractelor menționate, atunci când un astfel de contract prevede în mod expres faptul că furnizarea de țiței și de produse petroliere din Iran sau veniturile rezultate din furnizarea acestora servesc pentru rambursarea sumelor restante datorate persoanelor, entităților sau organismelor aflate sub jurisdicția statelor membre;
(c)
țițeiului sau produselor petroliere care au fost exportate din Iran anterior datei de 23 ianuarie 2012 sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu litera (a), anterior sau la data de 1 iulie 2012; sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu litera (b);
(d)
achiziționării de hidrocarburi produse și furnizate de o țară terță alta decât Iran, utilizate pentru propulsia navelor;
(e)
achiziționării de hidrocarburi utilizate pentru propulsia unei nave care a fost obligată să intre într-un port din Iran sau în apele teritoriale iraniene într-un caz de forță majoră,
cu condiția ca persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul care dorește să execute contractul menționat la literele (a), (b) și (c) să fi notificat activitatea sau tranzacția, cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil, autorității competente din statul membru în care este stabilit(ă).”
8.
La articolul 14 alineatul (1), litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
produselor petrochimice care au fost exportate din Iran anterior datei de 23 ianuarie 2012 sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu litera (a) la sau anterior datei de 1 mai 2012; sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu litera (b),”.
9.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 14a
(1) Se interzice:
(a)
achiziționarea, transportul sau importul în Uniune de gaze naturale originare din Iran sau care au fost exportate din Iran;
(b)
schimbul de gaze naturale care provin din Iran sau au fost exportate din Iran;
(c)
furnizarea, în mod direct sau indirect, de servicii de brokeraj, de finanțare sau asistență financiară, inclusiv instrumente financiare derivate, precum și de servicii de asigurare și reasigurare și de servicii de brokeraj referitoare la asigurare și reasigurare, legate de activitățile menționate la literele (a) și (b).
(2) Interdicțiile de la alineatul (1) nu se aplică:
(a)
gazelor naturale exportate din alt stat decât Iran în cazul în care gazul exportat a fost combinat cu gaz originar din Iran folosindu-se infrastructura altui stat decât Iran;
(b)
achiziționării gazelor naturale în Iran de către resortisanți ai statelor membre pentru scopuri civile, inclusiv încălzire sau electricitate pentru locuințe, sau pentru întreținerea misiunilor diplomatice; sau
(c)
executării contractelor de livrare în Uniune a gazelor naturale originare dintr-un stat altul decât Iran.
(3) „Gaze naturale” înseamnă produsele enumerate în anexa IVA.
(4) În sensul alineatului (1), „a schimba” înseamnă a face schimb de fluxuri de gaze naturale de origini diferite.”
10.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 15a
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul de grafit și de metale în stare brută sau semifinită, astfel cum sunt enumerate în anexa VIIB, în mod direct sau indirect, către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran;
(2) Anexa VIIB include grafitul și metalele în stare brută sau semifinită, precum aluminiul și oțelul, care prezintă interes pentru sectoarele industriale controlate în mod direct sau indirect de Corpul Gardienilor Revoluției Islamice sau pentru programul nuclear, militar sau de rachete balistice al Iranului.
(3) Interdicția prevăzută la alineatul (1) nu se aplică produselor enumerate în anexele I, II și III.
Articolul 15b
(1) Se interzice:
(a)
furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj cu privire la produsele enumerate în anexa VIIB sau cu privire la furnizarea, producția, întreținerea și utilizarea produselor enumerate în anexa VIIB către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran;
(b)
acordarea, în mod direct sau indirect, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la produsele enumerate în anexa VIIB către orice persoană, entitate sau organism iranian, sau în scopul utilizării în Iran.
(2) Interdicțiile prevăzute la alineatul (1) nu se aplică produselor enumerate în anexele I, II și III.
Articolul 15c
Interdicțiile prevăzute la articolul 15a nu aduc atingere executării, până la 15 aprilie 2013, a contractelor încheiate înainte de 22 decembrie 2012 sau a contractelor auxiliare necesare pentru executarea unor astfel de contracte.”
11.
Articolul 23 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), literele (c) și (d) se înlocuiesc cu următorul text:
„(c)
fiind un membru al Corpul Gardienilor Revoluției Islamice (Islamic Revolutionary Guard Corps) sau o persoană juridică, o entitate sau un organism aflat în proprietatea sau sub controlul Corpului Gardienilor Revoluției Islamice sau al unuia sau mai multora dintre membrii săi, sau al persoanelor fizice sau juridice care acționează în numele lor sau care le furnizează acestora servicii de asigurări sau alte servicii esențiale;
(d)
fiind alte persoane, entități sau organisme care oferă sprijin, de exemplu sprijin material, logistic sau financiar, guvernului Iranului și entități deținute sau controlate de acestea, sau persoane și entități asociate cu acestea;”;
(b)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Fără a aduce atingere derogărilor prevăzute la articolele 24, 25, 26, 27, 28, 28a sau 29, se interzice furnizarea de servicii de comunicare financiară specializate, care sunt utilizate pentru a face schimb de date financiare, persoanelor fizice sau juridice, entităților sau organismelor enumerate în anexele VIII și IX.”
12.
La articolul 25, litera (a) punctul (ii) se înlocuiește cu următorul text:
„(ii)
plata nu va contribui la o activitate interzisă în temeiul prezentului regulament. Dacă plata reprezintă o contravaloare pentru o activitate comercială care a fost deja efectuată și dacă autoritatea competentă a altui stat membru a confirmat în prealabil că activitatea nu era interzisă la momentul efectuării, se consideră, prima facie, că plata nu va contribui la o activitate interzisă; și”.
13.
La articolul 26 alineatul (1), litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
autoritatea competentă în cauză a constatat că fondurile sau resursele economice sunt:
(i)
necesare pentru a acoperi nevoile de bază ale persoanelor prevăzute în listele din anexele VIII sau IX și ale membrilor familiilor acestora care se află în întreținerea lor, inclusiv cheltuielile pentru alimente, chirie sau rate ipotecare, medicamente sau tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și facturi pentru serviciile utilitare;
(ii)
destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu prestarea unor servicii juridice;
(iii)
destinate exclusiv plății unor taxe ori comisioane aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a fondurilor sau a resurselor economice înghețate; sau
(iv)
destinate exclusiv plății taxelor datorate în legătură cu retragerea pavilionului navelor; și”.
14.
Articolul 28 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 28
Prin derogare de la articolul 23 alineatul (2), autoritățile competente pot autoriza, de asemenea, cu respectarea condițiilor pe care le consideră necesare:
(a)
deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate ale Băncii Centrale a Iranului, după ce au constatat că fondurile sau resursele economice respective sunt necesare pentru a furniza instituțiilor de credit și financiare lichidități pentru finanțarea comerțului, sau pentru credite comerciale; sau
(b)
eliberarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate deținute de Banca Centrală a Iranului, după ce au constatat că fondurile sau resursele economice sunt necesare pentru rambursarea unei creanțe datorate în temeiul unui contract sau al unui acord încheiat de o persoană, entitate sau organism iranian înainte de 16 octombrie 2012, în cazul în care un astfel de contract sau acord prevede rambursarea sumelor datorate unor persoane, entități sau organisme aflate sub jurisdicția statelor membre;
cu condiția ca statul membru în cauză să notifice celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, intenția sa de a acorda autorizația.”
15.
Articolul 30 se înlocuiește cu următoarele articole:
„Articolul 30
(1) Se interzice transferul de fonduri între, pe de o parte, instituțiile financiare și de credit care intră sub incidența prezentului regulament, astfel cum sunt definite la articolul 49, și, pe de altă parte:
(a)
instituții de credit și financiare și bureaux de change cu sediul în Iran;
(b)
sucursalele și filialele, atunci când intră sub incidența prezentului regulament, ale instituțiilor de credit și financiare, precum și ale bureaux de change cu sediul în Iran;
(c)
sucursalele și filialele, atunci când nu intră sub incidența prezentului regulament, ale instituțiilor de credit și financiare, precum și ale bureaux de change cu sediul în Iran; precum și
(d)
instituții de credit și financiare și bureaux de change care nu își au sediul în Iran, dar sunt controlate de persoane cu domiciliul în Iran sau de entități sau organisme cu sediul în Iran,
cu excepția cazului în care astfel de transferuri intră în domeniul de aplicare al alineatului (2) și au fost prelucrate în conformitate cu alineatul (3).
(2) Următoarele transferuri pot fi autorizate în conformitate cu alineatul (3):
(a)
transferuri privind alimente, asistență medicală, echipamente medicale sau în scopuri agricole sau umanitare;
(b)
transferuri privind sume de bani personale;
(c)
transferuri în legătură cu un anumit contract comercial, cu condiția ca un astfel de transfer să nu fie interzis în temeiul prezentului regulament;
(d)
transferuri privind misiuni diplomatice sau oficii consulare sau privind organizații internaționale care beneficiază de imunități în conformitate cu dreptul internațional, în măsura în care astfel de transferuri sunt destinate a fi utilizate pentru scopurile oficiale ale misiunilor diplomatice sau ale oficiilor consulare sau ale organizațiilor care beneficiază de imunități în conformitate cu dreptul internațional;
(e)
transferuri privind plățile efectuate pentru a satisface creanțele de către sau împotriva unei persoane, a unei entități sau a unui organism iranian, sau transferuri de aceeași natură, cu condiția ca acestea să nu contribuie la activitățile interzise în temeiul prezentului regulament, de la caz la caz, dacă statul membru în cauză a notificat celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile înainte, intenția sa de a acorda o autorizație;
(f)
transferuri necesare pentru executarea obligațiilor rezultate din contractele menționate la articolul 12 alineatul (1) litera (b).
(3) Transferurile de fonduri care pot fi autorizate în temeiul alineatului (2) se prelucrează după cum urmează:
(a)
transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind alimente, asistență medicală, echipamente medicale sau în scopuri agricole sau umanitare, cu valoare mai mică de 100 000 EUR sau echivalentul în altă monedă, și transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind transferurile de sume de bani personale, cu o valoare mai mică de 40 000 EUR sau echivalentul în altă monedă, se realizează fără autorizare prealabilă.
Transferul se notifică în prealabil în scris autorităților competente din statul membru în cauză dacă are o valoare de cel puțin 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă;
(b)
transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind alimente, asistență medicală, echipamente medicale sau în scopuri agricole sau umanitare, cu o valoare de cel puțin 100 000 EUR sau echivalentul în altă monedă, și transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind transferurile de sume de bani personale, cu o valoare mai mare de cel puțin 40 000 EUR sau echivalentul în altă monedă, necesită autorizarea prealabilă din partea autorității competente din statul membru în cauză, în conformitate cu alineatul (2).
Statele membre se informează reciproc în legătură cu orice autorizație acordată la intervale de trei luni;
(c)
orice alt transfer cu o valoare de cel puțin 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă necesită o autorizare prealabilă din partea autorității competente din statul membru în cauză, în conformitate cu alineatul (2).
Statele membre se informează reciproc în legătură cu orice autorizație acordată la intervale de trei luni.
(4) Transferurile de fonduri cu o valoare mai mică de 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă nu necesită autorizarea sau notificarea prealabilă.
(5) Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri către o entitate aflată sub incidența alineatului (1) literele (a)-(d) se adresează de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau în numele acestuia, autorităților competente ale statelor membre în care este stabilit prestatorul de servicii de plată.
Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri de la o entitate aflată sub incidența alineatului (1) literele (a)-(d) se adresează de către prestatorul de servicii de plată al beneficiarului sau în numele acestuia, autorităților competente ale statelor membre în care este stabilit prestatorul de servicii de plată.
Dacă prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau al beneficiarului nu intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, notificările și cererile de autorizare se adresează, în cazul unui transfer către o entitate aflată sub incidența alineatului (1) literele (a)-(d), de către plătitor, iar în cazul unui transfer de la o entitate aflată sub incidența alineatului (1) literele (a)-(d), de către beneficiar, autorităților competente ale statului membru în care plătitorul sau, respectiv, beneficiarul este stabilit.
(6) În cadrul activităților lor cu entitățile menționate la alineatul (1) literele (a)-(d) și pentru a preveni nerespectarea prezentului regulament, instituțiile de credit și financiare care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament exercită o vigilență sporită, după cum urmează:
(a)
exercită o vigilență continuă în ceea ce privește activitatea contabilă, în special prin programele lor privind precauția față de clienți;
(b)
solicită ca toate câmpurile de informații din instrucțiunile de plată care se referă la ordonatorul și la beneficiarul tranzacției în cauză să fie completate și refuză tranzacția în cazul în care informațiile cerute nu sunt furnizate;
(c)
păstrează toate înregistrările tranzacțiilor efectuate pentru o perioadă de cinci ani și le pune la dispoziția autorităților naționale, la cerere;
(d)
în cazul în care au motive legitime să suspecteze că activitățile cu instituțiile de credit și financiare pot încălca dispozițiile prezentului regulament, semnalează fără întârziere suspiciunile lor unității de informații financiare (FIU) sau altei autorități competente desemnate de statul membru în cauză, fără să se aducă atingere articolelor 5 și 23. FIU sau respectiva autoritate competentă servesc drept centru național de primire și analiză a declarațiilor privind tranzacțiile suspecte în legătură cu posibile încălcări ale prezentului regulament. FIU sau o altă autoritate competentă în acest domeniu are acces, în mod direct sau indirect, în timp util, la informațiile financiare, administrative și de aplicare a legii de care are nevoie pentru a-și îndeplini în mod corespunzător această atribuție, inclusiv la analiza informărilor privind tranzacțiile suspecte.
Articolul 30a
(1) Transferurile de fonduri către și de la o persoană, entitate sau organism iranian care nu intră în domeniul de aplicare al articolului 30 alineatul (1) se prelucrează după cum urmează:
(a)
transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind alimente, asistență medicală, echipamente medicale sau în scopuri agricole sau umanitare se realizează fără autorizare prealabilă.
Transferul se notifică în prealabil în scris autorității competente din statul membru în cauză dacă are o valoare de cel puțin 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă;
(b)
orice alt transfer cu o valoare mai mică de 40 000 EUR sau echivalentul în altă monedă se realizează fără autorizare prealabilă.
Transferul se notifică în prealabil în scris autorității competente din statul membru în cauză dacă are o valoare de cel puțin 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă;
(c)
orice alt transfer cu o valoare de cel puțin 40 000 EUR sau echivalentul în altă monedă necesită o autorizare prealabilă din partea autorității competente din statului membru în cauză.
Statele membre se informează reciproc în legătură cu orice autorizație respinsă la intervale de trei luni.
(2) Transferurile de fonduri cu o valoare mai mică de 10 000 EUR sau echivalentul în altă monedă nu necesită autorizarea sau notificarea prealabilă.
(3) Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri sunt prelucrate după cum urmează:
(a)
în cazul transferurilor electronice de fonduri prelucrate de instituții de credit sau financiare:
(i)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri către o persoană, o entitate sau un organism iranian situat în afara Uniunii se adresează de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau în numele acestuia, autorităților competente ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii de plată;
(ii)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri din partea unei persoane, a unei entități sau a unui organism iranian situat în afara Uniunii se adresează de către prestatorul de servicii de plată al beneficiarului sau în numele acestuia, autorităților competente ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii de plată;
(iii)
dacă, în cazurile (i) și (ii), prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau al beneficiarului nu intră sub incidența prezentului regulament, notificările și cererile de autorizare se adresează, în cazul unui transfer către o persoană, o entitate sau un organism iranian, de către plătitor, iar în cazul unui transfer de la o persoană, o entitate sau un organism iranian, de către beneficiar autorităților competente din statul membru în care este rezident plătitorul sau respectiv beneficiarul;
(iv)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri către o persoană, o entitate sau un organism iranian situat în Uniune se adresează de către prestatorul de servicii de plată al beneficiarului sau în numele acestuia, autorităților competente ale statelor membre în care este stabilit prestatorul de servicii de plată;
(v)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri din partea unei persoane, a unei entități sau a unui organism iranian situat în Uniune se adresează de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau în numele acestuia autorităților competente ale statelor membre în care este stabilit prestatorul de servicii de plată;
(vi)
dacă, în cazurile (iv) și (v), prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau al beneficiarului nu intră sub incidența prezentului regulament, notificările și cererile de autorizare se adresează, în cazul unui transfer către o persoană, o entitate sau un organism iranian, de către plătitor, iar în cazul unui transfer de la o persoană, o entitate sau un organism iranian, de către beneficiar autorităților competente din statul membru în care este rezident plătitorul sau respectiv beneficiarul;
(vii)
în ceea ce privește un transfer de fonduri către sau de la o persoană, o entitate sau un organism iranian în cadrul căruia nici plătitorul, nici beneficiarul, nici prestatorii respectivi de servicii de plată ai acestora nu intră sub incidența prezentului regulament, însă în cadrul căruia un prestator de servicii de plată care intră sub incidența prezentului regulament acționează ca intermediar, atunci acel prestator de servicii de plată trebuie să îndeplinească obligația de a notifica sau de a solicita o autorizare, după caz, în cazul în care știe sau are motive legitime să suspecteze că transferul se face către sau de la o persoană, entitate sau organism iranian. Atunci când mai mulți prestatori de servicii de plată acționează ca intermediari, numai primul prestator de servicii de plată care prelucrează transferul are obligația de a respecta obligația de a notifica sau de a solicita autorizarea, după caz. Orice notificare sau cerere de autorizare trebuie adresată autorităților competente ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii de plată;
(viii)
în cazul în care mai mulți prestatori de servicii de plată sunt implicați într-o serie de transferuri de fonduri legate între ele, transferurile în cadrul Uniunii includ o trimitere la autorizația acordată în temeiul prezentului articol;
(b)
în cazul transferurilor de fonduri efectuate prin alte mijloace decât cele electronice, notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri se prelucrează după cum urmează:
(i)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile către o persoană, o entitate sau un organism iranian se adresează de către plătitor autorităților competente ale statului membru în care își are reședința plătitorul;
(ii)
notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile din partea unei persoană, a unei entități sau a unui organism iranian se adresează de către beneficiar autorităților competente ale statului membru în care își are reședința beneficiarul.
Articolul 30b
(1) În cazul în care a fost acordată o autorizație în conformitate cu articolele 24, 25, 26, 27, 28 sau 28a, articolele 30 și 30a nu se aplică.
Cerința de autorizare a transferurilor de fonduri în conformitate cu articolul 30 alineatul (3) literele (b) și (c) nu aduce atingere executării transferurilor de fonduri notificate în avans autorității competente sau autorizate de aceasta înainte de 22 decembrie 2012. Astfel de transferuri de fonduri se execută înainte de 15 aprilie 2013.
Articolele 30 și 30a nu se aplică cu privire la transferurile de fonduri prevăzute la articolul 29.
(2) Articolul (30) alineatul (3) și articolul 30a alineatul (1) se aplică indiferent dacă transferul fondurilor este efectuat în cadrul unei singure tranzacții sau în cadrul mai multor tranzacții care par să aibă legătură între ele. În sensul prezentului regulament, «tranzacțiile care par să aibă legătură între ele» includ:
(a)
o serie de transferuri consecutive de la sau către aceeași instituție finanicară sau de credit care intră sub incidența articolului 30 alineatul (1) literele (a)-(d) sau de la sau către aceeași persoană, entitate sau organism iranian, în legătură cu o obligație unică de transfer de fonduri, în cazul în care fiecare transfer individual se situează sub pragul relevant stabilit la articolele 30 și 30a, dar, luate împreună, îndeplinesc criteriile pentru notificare sau autorizare; sau
(b)
un lanț de transferuri care implică diferiți prestatori de servicii de plată sau persoane fizice ori juridice, care îndeplinește o obligație unică de a realiza un transfer de fonduri.
(3) În sensul articolului (30) alineatul (3) literele (b) și (c) și al articolului 30a alineatul (1) litera (c), autoritățile competente acordă autorizația, în condițiile pe care le consideră adecvate, cu excepția cazului în care au motive întemeiate pentru a stabili că transferul de fonduri pentru care se solicită autorizația ar încălca una dintre interdicțiile sau obligațiile din prezentul regulament.
Autoritatea competentă poate percepe o taxă pentru evaluarea cererilor de autorizare.
(4) În sensul articolului 30a alineatul (1) litera (c), se consideră că autorizația este acordată în cazul în care o autoritate competentă a primit o solicitare scrisă pentru eliberarea unei autorizații și nu a formulat, în termen de patru săptămâni, obiecții scrise cu privire la transferul de fonduri. În cazul în care au fost formulate obiecții din cauza unei anchete aflate în desfășurare, autoritatea competentă declară acest lucru și comunică decizia adoptată în cel mai scurt timp. Autoritățile competente au acces, în mod direct sau indirect, în timp util, la informațiile financiare, administrative și referitoare la aplicarea legii de care au nevoie pentru desfășurarea anchetei.
(5) Persoanele, entitățile sau organismele următoare nu intră sub incidența articolelor 30 și 30a:
(a)
persoanele, entitățile sau organismele care doar convertesc documentele pe suport de hârtie în date în format electronic și care acționează pe baza unui contract încheiat cu o instituție de credit sau cu o instituție financiară;
(b)
persoanele, entitățile sau organismele care furnizează instituțiilor de credit sau celor financiare doar sisteme de mesaje sau alte sisteme de suport pentru transmiterea de fonduri; sau
(c)
persoanele, entitățile sau organismele care furnizează instituțiilor de credit sau celor financiare doar sisteme de compensare și decontare.”
16.
Articolul 31 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 31
(1) Sucursalele și filialele, care intră sub incidența prezentului regulament astfel cum este definit la articolul 49, ale instituțiilor de credit și financiare cu sediul în Iran notifică autorității competente a statului membru în care sunt stabilite toate transferurile de fonduri efectuate sau primite de acestea, numele părților, valoarea și data tranzacțiilor, în termen de cinci zile lucrătoare de la data efectuării sau de la data primirii transferului de fonduri. În cazul în care există informații disponibile, notificarea trebuie să precizeze natura tranzacției și, după caz, natura produselor care fac obiectul tranzacției și, în special, să precizeze dacă este vorba de produse care figurează în anexele I, II, III, IV, IVA, V, VI, VIA, VIB, VII, VIIA sau VIIB la prezentul regulament și, în cazul în care exportul acestora face obiectul unei autorizații, să precizeze numărul licenței acordate.
(2) Sub rezerva modalităților stabilite pentru schimbul de informații și în conformitate cu acestea, autoritățile competente notificate transmit fără întârziere informațiile privind notificările menționate la alineatul (1), în funcție de necesități, autorităților competente ale celorlalte state membre în care sunt stabilite contrapărțile la aceste tranzacții, astfel încât să se evite efectuarea oricărei tranzacții care ar putea contribui la desfășurarea de activități nucleare care prezintă un risc de proliferare sau la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare.”
17.
Articolul 32 se elimină.
18.
La articolele 33 și 34, trimiterile la articolul 32 alineatul (2) se înlocuiesc cu trimiteri la articolul 30 alineatul (1).
19.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 37a
(1) Se interzice prestarea următoarelor servicii în ceea ce privește petrolierele și navele de marfă care arborează pavilionul Republicii Islamice Iran sau care se află în proprietatea, sunt navlosite sau sunt exploatate, în mod direct sau indirect, de către o persoană, entitate sau organism iranian:
(a)
furnizarea serviciilor de clasificare de orice natură, inclusiv, dar fără a se limita la:
(i)
producția și aplicarea normelor de clasificare sau a specificațiilor tehnice referitoare la proiectarea, construcția, echipamentul și întreținerea navelor, precum și a sistemelor de gestiune la bord;
(ii)
realizarea de controale și de inspecții în conformitate cu normele și procedurile de clasificare,
(iii)
atribuirea unui simbol de clasă și emiterea, aprobarea sau reînnoirea certificatelor de conformitate cu normele sau specificațiile de clasificare;
(b)
supravegherea și participarea în cadrul proiectării, construcției și reparării navelor și a părților acestora, inclusiv a blocurilor, elementelor, mașinilor, instalațiilor electrice și instalațiilor de control, precum și asistența tehnică, finanțarea sau asistența financiară aferentă;
(c)
inspectarea, testarea și certificarea echipamentului marin, a materialelor și a componentelor, precum și supravegherea instalării la bord și supravegherea integrării sistemului;
(d)
efectuarea de controale, inspecții, audituri și vizite și eliberarea, reînnoirea sau aprobarea certificatelor relevante și a documentelor de conformitate, în numele administrației statului de pavilion, în conformitate cu Convenția internațională din 1974 pentru ocrotirea vieții omenești pe mare, cu modificările ulterioare (SOLAS 1974) și Protocolul din 1988 la aceasta; Convenția internațională din 1973 privind prevenirea poluării de către nave, astfel cum a fost modificată de Protocolul din 1978 referitor la aceasta, cu modificările ulterioare (MARPOL 73/78); Convenția privind regulamentul internațional din 1972 pentru prevenirea abordajelor pe mare, cu modificările ulterioare (COLREG 1972); Convenția internațională din 1966 privind liniile de încărcare (LL 1966) și Protocolul din 1988 la aceasta; Convenția internațională din 1978 privind standardele de pregătire a navigatorilor, de brevetare și de efectuare a serviciului de cart, cu modificările ulterioare (STCW); și Convenția internațională din 1969 privind măsurarea tonajului navelor (TONNAGE 1969).
(2) Interdicția de la alineatul (1) se aplică de la 15 ianuarie 2013.
Articolul 37b
(1) Se interzice punerea la dispoziție de nave concepute pentru transportul sau depozitarea petrolului și a produselor petrochimice:
(i)
către orice persoană, entitate sau organism iranian; sau
(ii)
către orice persoană, entitate sau organism, cu excepția cazului în care furnizorii de nave au luat măsuri corespunzătoare pentru a preveni ca navele să fie utilizate pentru a transporta sau stoca produse petroliere sau petrochimice care provin din Iran sau au fost exportate din Iran.
(2) Interdicția de la alineatul (1) nu aduce atingere executării obligațiilor care decurg din contractele și contractele auxiliare menționate la articolul 12 alineatul (1) literele (b) și (c) și la articolul 14 alineatul (1) literele (b) și (c), cu condiția ca importul și transportul țițeiului, a produselor petroliere sau petrochimice au fost notificate autorității competente în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) sau cu articolul 14 alineatul (1).”
20.
Articolul 41 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 41
Se interzice participarea, cu bună știință și intenționat, la activitățile care au ca obiect sau ca efect sustragerea de la măsurile menționate la articolul 2, articolul 5 alineatul (1), articolele 8, 9, 10a, 10b, 10d, 10e, 11, 13, 14a, 15a, 15b, 17, 22, 23, 30, 30a, 34, 35, 37a sau 37b.”
21.
Articolul 43 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de autorizare, decizia sa menționată la alineatul (1) și intenția sa de a acorda autorizația. În cazul în care în Uniune există o amenințare asupra mediului și/sau asupra sănătății și siguranței lucrătorilor din Uniune care necesită o acțiune urgentă, statul membru în cauză poate acorda o autorizație fără notificare prealabilă și informează celelalte state membre și Comisia în termen de trei zile lucrătoare după acordarea autorizației.”
22.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 43a
(1) Prin derogare de la articolele 8 și 9, articolul 17 alineatul (1) în ceea ce privește o persoană, entitate sau organism iranian menționat la articolul 17 alineatul (2) litera (b), articolul 23 alineatele (2) și (3), în măsura în care se referă la persoane, entități sau organisme incluse în lista din anexa IX, articolele 30 și 35, autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza, în condițiile pe care le consideră adecvate, activitățile legate de explorarea sau exploatarea hidrocarburilor în cadrul Uniunii, întreprinse în baza unei licențe pentru desfășurarea activității de explorare sau exploatare emise de un stat membru unei persoane, entități sau organism inclus în anexa IX, dacă se respectă următoarele condiții:
(a)
licența pentru explorarea sau exploatarea de hidrocarburi în interiorul Uniunii a fost emisă înainte de data la care s-a desemnat persoana, entitatea sau organismul menționat în anexa IX; și
(b)
autorizația este necesară pentru a se evita sau remedia orice daune aduse mediului în Uniune sau pentru a se preveni distrugerea permanentă a valorii licenței, inclusiv prin securizarea conductei și a infrastructurii folosite în legătură cu activitatea care face obiectul licenței, cu titlu temporar. O astfel de autorizație oate include măsuri luate în conformitate cu legislația națională.
2. Derogarea prevăzută la alineatul (1) se acordă exclusiv pentru perioada necesară și valabilitatea acesteia nu depășește perioada de valabilitate a licenței emise persoanei, entității sau organismului menționat la anexa IX. În cazul în care autoritatea competentă consideră că este necesară subrogarea la contracte sau prevederea de indemnizații, perioada de valabilitate a derogării nu depășește 5 ani.
3. Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin 10 zile lucrătoare înainte de autorizare, intenția sa de a acorda autorizația. În cazul unei amenințări asupra mediului în Uniune care necesită o acțiune urgentă pentru prevenirea daunelor asupra mediului, statul membru în cauză poate acorda o autorizație fără o notificare prealabilă și informează celelalte state membre și Comisia în termen de trei zile lucrătoare de la acordarea autorizației.”
23.
În titlul anexei X se include o trimitere la articolul 43a.
24.
La articolul 45, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
modifică anexele III, IV, IVA, V, VI, VIA, VIB, VII, VIIA, VIIB și X pe baza informațiilor furnizate de statele membre.”
25.
Anexa I se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa I la prezentul regulament.
26.
Textul prevăzut în anexa II la prezentul regulament se introduce ca anexa IVA.
27.
Textul prevăzut în anexa III la prezentul regulament se introduce ca anexa VIA.
28.
Textul prevăzut în anexa IV la prezentul regulament se introduce ca anexa VIB.
29.
Textul prevăzut în anexa V la prezentul regulament se introduce ca anexa VIIA.
30.
Textul prevăzut în anexa VI la prezentul regulament se introduce ca anexa VIIB.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 decembrie 2012.