NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 254/2014
ze dne 26. února 2014
o víceletém programu pro spotřebitele na období 2014-2020 a o zrušení rozhodnutí č. 1926/2006/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 169 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) vyzývá, aby občané měli právo plně se účastnit vnitřního trhu, k čemuž je nutné zvýšit jejich možnosti a důvěru, pokud jde o přeshraniční nakupování zboží a služeb, zejména prostřednictvím internetu.
(2)
Unie přispívá k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a k tomu, aby se spotřebitelé stali ústředním bodem vnitřního trhu, a to podporou a doplňováním politik členských států ve snaze zajistit, aby občané mohli plně požívat výhod vnitřního trhu a aby při tom byla prostřednictvím konkrétních akcí zajištěna řádná ochrana jejich bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů.
(3)
Víceletý program Spotřebitelé na období 2014-2020 (dále jen „program“) by měl pomoci zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a plně podpořit ambice strategie Evropa 2020 v oblasti růstu a konkurenceschopnosti prostřednictvím začlenění konkrétních témat určených ve strategii Evropa 2020, pokud jde o digitální agendu pro Evropu, s cílem zajistit, aby digitalizace skutečně vedla ke zlepšení podmínek pro spotřebitele, udržitelný růst, kterého má být dosaženo přechodem k udržitelnějším způsobům spotřeby, sociální začleňování, které má být zajištěno zohledněním zvláštní situace zranitelných spotřebitelů a potřeb stárnoucího obyvatelstva, a o inteligentní regulaci, která má být prováděna mimo jiné sledováním spotřebitelských trhů s cílem napomoci tvorbě inteligentních a správně zacílených právních předpisů.
(4)
Sdělení Komise ze dne 22. května 2012 nazvané „Evropský program pro spotřebitele - zvýšení důvěry a podpora růstu“ (dále jen „Program pro spotřebitele“) stanoví strategický rámec pro spotřebitelskou politiku Unie pro nadcházející období, který spočívá v prosazování zájmů spotřebitelů ve všech politikách na úrovni Unie. Cílem programu pro spotřebitele je vytvořit strategii, jejímž prostřednictvím budou politická opatření účinně a efektivně podporovat spotřebitele po celou dobu jejich života, a to zajištěním bezpečnosti výrobků a služeb, které jsou jim poskytovány, informováním a vzděláváním spotřebitelů, podporou subjektů, které spotřebitele zastupují, posílením práv spotřebitelů, umožněním jejich přístupu ke spravedlnosti a k nápravě a zajištěním vymáhání právních předpisů týkajících se ochrany spotřebitele.
(5)
Nedávný hospodářský pokles odhalil řadu nedostatků a nesrovnalostí v rámci vnitřního trhu, jež mají nepříznivé dopady na důvěru spotřebitelů i občanů. Ačkoli je třeba uznat, že fungování Unie v současnosti podléhá rozpočtovým omezením, Unie by přesto měla poskytnout přiměřené finanční prostředky s cílem umožnit dosažení cílů programu, a podpořit tak strategii Evropa 2020.
(6)
Pro dokončení vnitřního trhu je nezbytné odstranit zbývající neopodstatněné a nepřiměřené překážky bránící jeho řádnému fungování a zvýšit důvěru občanů v tento systém, zejména při přeshraničních nákupech. Unie by měla usilovat o vytvoření náležitých podmínek s cílem posílit postavení spotřebitelů tím, že jim poskytne dostatečné nástroje, znalosti a dovednosti, které jim umožní činit uvážená rozhodnutí založená na informacích, a zvýší jejich informovanost.
(7)
Toto nařízení bere v úvahu ekonomické, sociální a technické prostředí a nově se objevující průvodní jevy. Akce financované v rámci programu budou usilovat zejména o řešení otázek spojených s globalizací, digitalizací, stále složitějšími rozhodnutími, která musí spotřebitelé činit, nezbytností přejít k udržitelnějším způsobům spotřeby, stárnutím obyvatelstva, sociálním vyloučením a s problémem zranitelných spotřebitelů. Jednou z hlavních priorit je začlenění zájmů spotřebitelů do všech unijních politik v souladu s článkem 12 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Koordinace s dalšími politikami a programy Unie plní zásadní úlohu při zajišťování plného zohlednění zájmů spotřebitelů v dalších politikách. Aby se podpořila součinnost a zamezilo se duplicitě, měly by další fondy a programy Unie poskytovat finanční podporu na začleňování zájmů spotřebitelů do svých příslušných oblastí.
(8)
Program by měl zajistit vysokou úroveň ochrany všech spotřebitelů a věnovat při tom zvláštní pozornost zranitelným spotřebitelům za účelem zohlednění jejich zvláštních potřeb a posílení jejich pravomocí, jak požaduje usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2012 o strategii k posílení práv zranitelných spotřebitelů (4). Tento program by měl zranitelným spotřebitelům zajistit zejména přístup k informacím o zboží a službách, aby měli rovnocenné příležitosti a mohli činit svobodná rozhodnutí založená na informacích, a to především proto, že zranitelní spotřebitelé mohou mít problémy s přístupem k informacím pro spotřebitele a s porozuměním těmto informacím, a být tak vystaveni riziku, že budou uvedeni v omyl.
(9)
Program by měl brát v potaz zejména děti, a to i prostřednictvím spolupráce se zúčastněnými stranami s cílem zajistit, aby se zavázaly k šíření odpovědné reklamy určené nezletilým osobám, zejména proto, aby se bojovalo proti zavádějící reklamě na internetu.
(10)
Uvedené akce by měly být stanoveny v tomto programu, který poskytne rámec pro jejich financování. V souladu s článkem 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), má toto nařízení poskytnout právní základ pro činnost a pro provádění programu. Toto nařízení navazuje na akce financované podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES (6) a dále v nich pokračuje.
(11)
Je důležité zlepšit ochranu spotřebitele. K dosažení tohoto obecného cíle by měly být stanoveny specifické cíle, pokud jde o bezpečnost, informovanost a vzdělávání spotřebitelů, podporu poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie, jakož i práva a nápravu a vymáhání práv spotřebitelů. Hodnota a dopad opatření přijatých v rámci programu by měly být pravidelně sledovány a vyhodnocovány s cílem usnadnit tvorbu inteligentnější politiky v zájmu spotřebitelů. S cílem ohodnotit spotřebitelské politiky, a zejména přesného dopadu přijatých opatření, je potřeba vypracovat ukazatele, jejichž hodnota by se však měla posuzovat v širším kontextu.
(12)
Je důležité zvýšit důvěru spotřebitelů. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, je nezbytné rozšířit rozsah činnosti, zejména náležitou finanční podporou poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a evropským spotřebitelským centrům, a to s přihlédnutím k zásadní úloze, kterou uvedené subjekty plní při poskytování informací a pomoci spotřebitelům ohledně jejich práv, při podpoře spotřebitelů v rámci spotřebitelských sporů, zejména pokud jde o přístup k vhodným mechanismům řešení sporů, a při prosazování zájmů spotřebitelů v rámci řádného fungování vnitřního trhu. Tyto organizace a centra by měly být schopny zlepšit ochranu spotřebitelů a zvýšit jejich důvěru působením přímo na místě a poskytováním pomoci, informací a vzdělávání přizpůsobených potřebám jednotlivých osob.
(13)
Je nezbytné stanovit způsobilé akce, kterými má být uvedených cílů dosaženo.
(14)
Je zapotřebí vymezit kategorie potenciálních příjemců způsobilých získat granty.
(15)
Finanční referenční částka vyhrazená pro program ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7) je uvedena v tomto nařízení, aniž by tím byly dotčeny rozpočtové pravomoci Evropského parlamentu a Rady stanovené ve Smlouvě o fungování EU.
(16)
Při provádění programu v duchu zásad řádného finančního řízení, transparentnosti a flexibility by další činnost výkonné agentury měla být přípustná v případě splnění všech požadavků stanovených nařízením Rady (ES) č. 58/2003 (8).
(17)
Výdaje Unie a finanční prostředky členských států vynakládané v oblasti bezpečnosti spotřebitelů, jejich vzdělávání, jejich práv a vymáhání těchto práv by měly být lépe koordinovány, aby byla zajištěna doplňkovost, vyšší účinnost a viditelnost a aby bylo dosaženo lepší rozpočtové součinnosti.
(18)
Dohoda o Evropském hospodářském prostoru stanoví pro oblast ochrany spotřebitele spolupráci mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a zeměmi Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, na straně druhé. Je rovněž třeba stanovit možnost, aby se programu účastnily další země, zejména země sousedící s Unií a země, které žádají o členství v Evropské unii, kandidátské země nebo země, které k Unii přistupují.
(19)
V souvislosti s prováděním programu a vzhledem ke globalizaci výrobního řetězce a stále větší vzájemné provázanosti trhů by měla být podporována spolupráce se třetími zeměmi, které se programu neúčastní, a to s přihlédnutím k jakýmkoliv relevantním dohodám mezi těmito zeměmi a Unií.
(20)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o přizpůsobení ukazatelů stanovených v příloze II za účelem zohlednění změn legislativního rámce v oblasti ochrany spotřebitele a pokud jde o změny přílohy I spočívající ve vyjmutí dotčených konkrétních akcí za účelem zohlednění výsledků hodnotící zprávy vypracované Komisí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání ročních pracovních programů. Uvedené pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Vzhledem k tomu, že program nestanoví kritéria pro bezpečnost výrobků, ale je zaměřen na poskytování finanční podpory nástrojům na provádění politiky v oblasti bezpečnosti výrobků, a vzhledem k poměrně nízké dotčené částce je vhodné uplatnit poradní postup.
(22)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v rámci celého výdajového cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(23)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu nadnárodní povahy příslušných otázek, ale spíše jich z důvodu větších možností opatření Unie může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES by mělo být zrušeno.
(25)
Je vhodné zajistit přechod mezi akčním programem Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) zavedeným rozhodnutím č. 1926/2006/ES a tímto programem, a to zejména pokud jde o pokračování víceletých opatření, jakož i o hodnocení úspěchů předchozího programu a oblastí v jeho rámci, jež vyžadují větší pozornost. Dále je třeba sladit trvání tohoto programu s trváním víceletého finančního rámce na roky 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č.1311/2013 (10). Tento program by se měl proto použít od 1. ledna 2014. Od 1. ledna 2021 by měly prostředky na technickou a administrativní pomoc v případě potřeby pokrývat výdaje týkající se řízení akcí, které nebudou dokončeny do konce roku 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Víceletý program pro spotřebitele
Tímto nařízením se zavádí víceletý program pro spotřebitele na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 (dále jen „program“).
Článek 2
Obecný cíl
Obecným cílem tohoto programu je v rámci celkové strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů, posílit jejich postavení a učinit je ústředním prvkem vnitřního trhu. Program to zajistí tím, že přispěje k ochraně zdraví, bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k prosazování jejich práva na informace, vzdělávání a organizování se za účelem ochrany svých zájmů, a současně podpoří začlenění zájmů spotřebitelů do dalších oblastí politiky. Program doplňuje, podporuje a sleduje politiky členských států.
Článek 3
Specifické cíle a ukazatele
1. Obecného cíle podle článku 2 se dosáhne prostřednictvím těchto specifických cílů:
a)
Cíl I - Bezpečnost: upevnit a zvýšit bezpečnost výrobků prostřednictvím účinného dozoru nad trhem v rámci celé Unie.
Tento cíl bude měřen zejména podle činnosti a efektivity systému EU pro rychlou výměnu informací o nebezpečných spotřebních výrobcích (RAPEX).
b)
Cíl II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím: zlepšit vzdělávání a informovanost spotřebitelů a povědomí spotřebitelů o jejich právech, rozvíjet soubor poznatků pro účely spotřebitelské politiky, poskytovat podporu spotřebitelským organizacím a zohledňovat současně také specifické potřeby zranitelných spotřebitelů.
c)
Cíl III - Práva a náprava: rozvíjet a posilovat práva spotřebitelů zejména prostřednictvím inteligentní regulace a zlepšením přístupu k jednoduché, účinné a účelné nápravě s nízkými náklady, včetně alternativního řešení sporů.
Tento cíl bude měřen zejména podle využívání alternativního řešení sporů k řešení přeshraničních sporů a podle činnosti celounijního systému řešení sporů on-line a rovněž podle procentního podílu spotřebitelů, kteří v reakci na zjištěný problém učiní příslušné kroky k jeho řešení.
d)
Cíl IV - Vymáhání práva: podporovat vymáhání práv spotřebitelů prostřednictvím posilování spolupráce mezi vnitrostátními donucovacími orgány a podporou spotřebitelů formou poradenství.
Tento cíl bude měřen zejména podle úrovně toku informací a efektivity spolupráce v rámci sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, podle činnosti evropských spotřebitelských center a podle toho, do jaké míry jsou spotřebitelé s těmito centry obeznámeni.
Poskytování vysoce kvalitních informací spotřebitelům a jejich zapojení představují meziodvětvovou prioritu, a proto tyto požadavky musí být pokud možno výslovně zahrnuty do všech odvětvových cílů a akcí financovaných v rámci programu.
2. Popis ukazatelů je stanoven v příloze II.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 za účelem přizpůsobení ukazatelů uvedených v příloze II.
Článek 4
Způsobilé akce
Specifických cílů uvedených v článku 3 se dosahuje prostřednictvím způsobilých akcí stanovených v tomto seznamu:
a)
v rámci cíle I - Bezpečnost:
1)
vědecké poradenství a analýza rizik týkající se zdraví a bezpečnosti spotřebitelů, pokud jde o nepotravinářské výrobky a služby, včetně podpory úkolů nezávislých vědeckých výborů zřízených rozhodnutím Komise 2008/721/ES (11);
2)
koordinace opatření zaměřených na dozor nad trhem a na vymáhání práva v oblasti bezpečnosti výrobků s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2001/95/ES (12) a akce zaměřené na zlepšení bezpečnosti spotřebitelských služeb;
3)
správa a další vývoj databází kosmetických přípravků;
b)
v rámci cíle II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím:
4)
budování souboru poznatků pro tvorbu politik v oblastech, které se dotýkají spotřebitelů, pro tvorbu inteligentních a správně zacílených právních předpisů a pro zjišťování případných selhání trhu či změn potřeb spotřebitelů, jenž slouží jako podklad pro rozvoj spotřebitelské politiky, pro vymezení oblastí, které jsou z hlediska spotřebitele nejproblematičtější, a pro začlenění zájmů spotřebitelů do ostatních politik Unie, a zlepšení přístupnosti uvedeného souboru poznatků;
5)
podpora zvyšování transparentnosti a zintenzivnění výměn osvědčených postupů a odborných znalostí prostřednictvím financování poskytovaného spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a prostřednictvím budování kapacit spotřebitelských organizací na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni;
6)
zvyšování transparentnosti spotřebitelských trhů a informací pro spotřebitele, zajištění toho, aby spotřebitelé měli k dispozici porovnatelné, spolehlivé a snadno dostupné údaje, a to i v případě přeshraničního obchodování, s cílem pomoci jim porovnávat nejen ceny, ale i kvalitu a udržitelnost zboží a služeb;
7)
zlepšování vzdělávání spotřebitelů jako celoživotního procesu se zvláštním zaměřením na zranitelné spotřebitele;
c)
v rámci cíle III - Práva a náprava:
8)
příprava právních předpisů o ochraně spotřebitele a jiných regulačních iniciativ Komisí, sledování jejich provádění členskými státy, následné hodnocení jejich dopadu a podpora společných regulačních a samoregulačních iniciativ a sledování skutečného dopadu těchto iniciativ na spotřebitelské trhy;
9)
usnadnění přístupu k mechanismům řešení sporů určeným spotřebitelům, zejména k systémům alternativního řešení sporů, a to i prostřednictvím celounijního on-line systému a vytváření sítí vnitrostátních subjektů alternativního řešení sporů, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost odpovídajícím opatřením týkajícím se potřeb a práv zranitelných spotřebitelů; sledování fungování a účinnosti mechanismů řešení sporů určených spotřebitelům, včetně vytváření a správy příslušných nástrojů informačních technologií a výměny stávajících osvědčených postupů a zkušeností v členských státech;
d)
v rámci cíle IV - Vymáhání práva:
10)
koordinace opatření zaměřených na dozor a na vymáhání práva s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (13);
11)
finanční příspěvky na společné akce s veřejnými nebo neziskovými subjekty tvořícími sítě na úrovni Unie, které poskytují informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů, včetně systémů mimosoudního řešení sporů on-line (síť evropských spotřebitelských center).
Způsobilé akce stanovené v prvním pododstavci tohoto článku jsou případně dále upřesněny v příloze I tím, že je v jejich rámci uveden výčet příslušných konkrétních akcí.
Článek 5
Příjemci způsobilí získat granty
1. Granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie mohou být poskytnuty evropským spotřebitelským organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů v Unii;
b)
nejméně v polovině členských států jsou pověřeny zastupováním zájmů spotřebitelů na úrovni Unie organizace, které zastupují spotřebitele v souladu s vnitrostátními předpisy nebo postupy a působí na regionální nebo celostátní úrovni.
2. Granty na fungování mezinárodních subjektů, které prosazují zásady a politiky, jež přispívají k cílům programu, mohou být poskytnuty organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů;
b)
vykonávají všechny tyto činnosti: zajišťují pro zástupce spotřebitelů z Unie a třetích zemí formální mechanismus umožňující přispívat k politickým diskusím a k politikám, pořádají setkání s politickými činiteli a regulačními orgány s cílem podporovat a prosazovat zájmy spotřebitelů u veřejných orgánů, identifikují společné spotřebitelské záležitosti a problémy, prosazují názory spotřebitelů v rámci dvoustranných vztahů mezi Unií a třetími zeměmi, přispívají k výměně a šíření odborných znalostí a vědomostí ohledně spotřebitelských záležitostí v Unii a v třetích zemích a vypracovávají politická doporučení.
3. Granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků mohou být poskytnuty subjektům uznaným za tímto účelem právními předpisy Unie.
4. Granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobku mohou být poskytnuty subjektům, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové a nezávislé na průmyslových, obchodních, podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a mezi jejich hlavní cíle a náplň patří prosazování a ochrana zájmů spotřebitelů;
b)
působí alespoň v polovině členských států.
5. Granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie mohou být poskytnuty vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem.
6. Granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a na akce odpovídajících orgánů třetích zemí mohou být poskytnuty orgánům oznámeným členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 2006/2004 či směrnicí 2001/95/ES nebo mohou být poskytnuty neziskovým subjektům výslovně určeným uvedenými orgány k tomuto účelu.
7. Granty pro úředníky působící v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí mohou být poskytnuty úředníkům z orgánů oznámených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2001/95/ES.
8. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektu určenému členským státem či třetí zemí uvedenou v článku 7, který je neziskovým subjektem vybraným transparentním postupem nebo veřejným subjektem. Určený subjekt musí být součástí některé unijní sítě, která poskytuje informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů (síť evropských spotřebitelských center). Je možné navázat rámcové partnerství jakožto mechanismus dlouhodobé spolupráce mezi Komisí a sítí evropských spotřebitelských center nebo subjekty, jež tuto síť tvoří.
9. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektům zabývajícím se stížnostmi, které jsou zřízeny a působí v členských státech Unie a v zemích Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, a které jsou odpovědné za shromažďování stížností spotřebitelů, vyvíjení snah o vyřešení stížností, poskytování poradenství nebo za podávání informací spotřebitelům o stížnostech nebo dotazech a které v rámci stížností nebo dotazů spotřebitele na obchodníka jednají jako třetí strana. Nezahrnují mechanismy zabývající se stížnostmi spotřebitelů provozované obchodníky, v jejichž rámci se dotazy a stížnosti vyřizují přímo se spotřebitelem, ani mechanismy, které poskytují služby zabývající se stížnostmi, provozované obchodníkem nebo v jeho zastoupení.
Článek 6
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 188 829 000 EUR v běžných cenách.
2. Roční prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 7
Účast třetích zemí v programu
Účast v programu je otevřena:
a)
zemím Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru;
b)
třetím zemím, zejména přistupujícím a kandidátským zemím i potenciálním kandidátským zemím a zemím, na které se vztahuje evropská politika sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro jejich účast v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách.
Článek 8
Typy podpůrných opatření a maximální úroveň spolufinancování
1. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 mohou mít finanční příspěvky Unie podobu grantů nebo veřejných zakázek nebo jakýchkoliv jiných opatření potřebných k dosažení cílů uvedených v článcích 2 a 3 tohoto nařízení.
2. Granty Unie a jejich odpovídající maximální výše se stanovují takto:
a)
granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie, vymezené v čl. 5 odst. 1, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
b)
granty na fungování mezinárodních subjektů, které podporují zásady a politiky přispívající k cílům programu, vymezené v čl. 5 odst. 2, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
c)
granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků a uznaných za tímto účelem právními předpisy Unie, vymezené v čl. 5 odst. 3, nepřesahující 95 % způsobilých nákladů;
d)
granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobků, vymezené v čl. 5 odst. 4, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
e)
granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie poskytované vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
f)
granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a akce odpovídajících orgánů ve třetích zemích účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 6, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů, kromě akcí výjimečné užitečnosti, u nichž příspěvek Unie na způsobilé náklady nesmí překročit 70 %;
g)
granty na výměny úředníků působících v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 7, pokrývající příspěvky na cestu a pobyt;
h)
granty na akce subjektů určených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7, vymezené v čl. 5 odst. 8, nepřesahující 70 % způsobilých nákladů;
i)
granty na akce vnitrostátních subjektů zabývajících se stížnostmi spotřebitelů, vymezené v čl. 5 odst. 9, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů.
3. Akce se považují za akce výjimečné užitečnosti ve smyslu odst. 2 písm. f), jestliže:
a)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům a oznámené Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004, podílí se na nich alespoň šest členských států nebo se týkají porušení právních předpisů, jež způsobují nebo pravděpodobně způsobí škodu ve dvou nebo více členských státech;
b)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům odpovědným za bezpečnost spotřebních výrobků, podílí se na nich alespoň deset členských států zapojených do evropské sítě orgánů členských států příslušných pro bezpečnost výrobků podle článku 10 směrnice 2001/95/ES nebo přispívají k provádění činností dozoru nad trhem v oblasti bezpečnosti spotřebních výrobků, jež byly stanoveny v právním aktu Unie.
Článek 9
Administrativní a technická pomoc
1. Finanční příspěvek na program může rovněž pokrývat výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením nezbytnými k řízení programu a plnění jeho cílů, mimo jiné výdaje související s horizontální komunikací týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, spolu s veškerými dalšími výdaji na technickou a administrativní pomoc, jež Komisi při řízení programu vzniknou.
2. Celková částka přidělená na pokrytí výdajů souvisejících s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, jakož i výdajů na technickou a administrativní pomoc, které jsou uvedeny v odstavci 1, nesmí překročit 12 % finančního krytí přiděleného pro program.
Článek 10
Způsoby provádění
Komise provádí program prostřednictvím způsobů řízení uvedených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 11
Soudržnost a doplňkovost s dalšími politikami
Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkovou soudržnost a doplňkovost mezi programem a dalšími příslušnými politikami, nástroji a akcemi Unie, zejména v rámci víceletého programu „Práva, rovnost a občanství“ na období 2014-2020 (14).
Článek 12
Roční pracovní programy
Komise provádí program prostřednictvím ročních pracovních programů. Roční pracovní programy jednotným způsobem provádějí cíle stanovené v článcích 2 a 3 a akce stanovené v článku 4 a dále upřesněné v příloze I.
Komise přijme roční pracovní programy formou prováděcích aktů v souladu s poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení. V těchto prováděcích aktech musí být uvedeny prvky stanovené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to zejména:
a)
provádění akcí v souladu s článkem 4 a přílohou I tohoto nařízení a orientační přidělení finančních zdrojů;
b)
harmonogram plánovaných výzev k předkládání nabídek a výzev k předkládání návrhů.
Článek 13
Hodnocení a šíření informací
1. Členské státy poskytnou Komise na její žádost informace o provádění a dopadu tohoto programu.
2. Komise:
a)
do 30. září 2017:
i)
přezkoumá plnění cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), aktuální stav provádění způsobilých akcí stanovených v článku 4 a konkrétních akcí uvedených v příloze I, přidělení finančních prostředků příjemcům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 5, účinnost využívání zdrojů a jeho evropskou přidanou hodnotu a současně zohlední vývoj v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na rozhodnutí o obnovení, úpravě nebo pozastavení opatření,
ii)
předloží hodnotící zprávu o provedeném přezkumu Evropskému parlamentu a Radě;
b)
do 31. prosince 2017 případně předloží legislativní návrh nebo s výhradou odstavce 3 přijme akt v přenesené pravomoci.
Hodnotící zpráva se dále zabývá možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností programu, pokračující relevantností všech cílů a příspěvkem opatření k prioritám Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Uvedená zpráva zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejícího programu.
Hodnocení dlouhodobějších dopadů a udržitelnosti účinků programu slouží jako podklad pro rozhodnutí o případném obnovení, úpravě nebo pozastavení následujícího programu.
3. Za účelem zohlednění situace, při níž hodnotící zpráva podle odstavce 2 dospěje k závěru, že konkrétní akce stanovené v příloze I nebyly provedeny do 31. prosince 2016 a nelze je provést do konce programového období včetně případů, kdy tyto konkrétní akce již nejsou pro splnění cílů stanovených v článcích 2 a 3 relevantní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem změnit přílohu I vyjmutím dotčených konkrétních akcí.
4. Komise zveřejní výsledky akcí uskutečněných podle tohoto nařízení.
Článek 14
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, a to účinnými kontrolami a, jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Evropský účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Evropský účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Článek 6 rozhodnutí č. 1926/2006/ES se nadále použije na akce upravené uvedeným rozhodnutím, které nebyly dokončeny do 31. prosince 2013. Z finančních prostředků přidělených na program lze hradit rovněž výdaje na technickou a administrativní pomoc nezbytnou k zajištění přechodu mezi opatřeními přijatými podle rozhodnutí č. 1926/2006/ES a programem.
2. S cílem umožnit řízení akcí, které nebudou dokončeny do 31. prosince 2020, mohou být v případě potřeby do rozpočtu po 31. prosinci 2020 zapsány prostředky na krytí výdajů stanovených v článku 9.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 254/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 26 februarie 2014
privind un program multianual privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020 și de abrogare a Deciziei nr. 1926/2006/CE
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 169,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 intitulată „Europa 2020 - O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” („Strategia Europa 2020”) face apel la acordarea mijloacelor necesare cetățenilor pentru a participa pe deplin la piața internă, ceea ce necesită consolidarea capacității și încrederii lor de a achiziționa bunuri și servicii transfrontaliere, în special online.
(2)
Uniunea contribuie la asigurarea unui înalt nivel de protecție a consumatorilor și la afirmarea acestora ca element central al pieței interne prin sprijinirea și completarea politicilor statelor membre, căutând să asigure faptul că cetățenii pot profita pe deplin de avantajele pieței interne și că, în acest sens, siguranța și interesele lor juridice și economice sunt protejate în mod corespunzător prin intermediul unor acțiuni concrete.
(3)
Programul multianual privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020 („programul”) ar trebui să contribuie la asigurarea unui nivel ridicat de protecție a consumatorilor și să sprijine pe deplin ambițiile Strategiei Europa 2020 în ceea ce privește creșterea și competitivitatea, integrând preocupările specifice ale Strategiei Europa 2020 referitoare la Agenda digitală pentru Europa, pentru a garanta că digitalizarea conduce realmente la un nivel superior de bunăstare a consumatorilor, la creștere durabilă, prin trecerea la modele de consum mai sustenabile, la integrare socială, prin luarea în considerare a situației specifice a consumatorilor vulnerabili și a nevoilor unei populații în curs de îmbătrânire, precum și la o reglementare inteligentă, printre altele prin monitorizarea pieței de consum, în vederea elaborării unor reglementări inteligente și bine orientate.
(4)
Comunicarea Comisiei din 22 mai 2012 intitulată „O agendă a consumatorului european - Stimularea încrederii și a creșterii economice” („Agenda consumatorilor”) stabilește un cadru strategic pentru politica privind protecția consumatorilor a Uniunii din anii ce vin, prin sprijinirea intereselor acestora în toate politicile Uniunii. Obiectivul Agendei consumatorului constă în elaborarea unei strategii prin intermediul căreia acțiunea politică să sprijine în mod eficace și efectiv consumatorii pe parcursul întregii lor vieți, prin punerea la dispoziția lor a unor produse și servicii sigure, prin informarea și educarea lor, prin sprijinirea organismelor care îi reprezintă, prin consolidarea drepturilor lor, prin asigurarea accesului lor la justiție și la măsuri reparatorii și prin asigurarea aplicării legislației din domeniul protecției consumatorilor.
(5)
Recenta criză economică a evidențiat o serie de deficiențe și incoerențe pe piața internă, care au avut repercusiuni negative în ceea ce privește încrederea consumatorilor și a cetățenilor. Deși este necesar ca constrângerile bugetare cu care se confruntă în prezent Uniunea să fie recunoscute, aceasta ar trebui totuși să furnizeze mijloace financiare adecvate pentru a permite realizarea obiectivelor programului și, prin urmare, ar trebui să sprijine Strategia Europa 2020.
(6)
Eliminarea obstacolelor nejustificate și disproporționate din calea funcționării corespunzătoare a pieței interne și sporirea încrederii cetățenilor în acest sistem, în special în cazul cumpărăturilor transfrontaliere, sunt esențiale pentru realizarea pieței interne. Uniunea ar trebui să urmărească crearea condițiilor potrivite pentru a acorda mai multă putere consumatorilor, punând la dispoziția lor suficiente instrumente, cunoștințe și competențe pentru a lua decizii judicioase și în cunoștință de cauză și mărind gradul de sensibilizare în rândul lor.
(7)
Prezentul regulament ține seama de mediul economic, social și tehnic și de provocările emergente concomitente. În special, acțiunile finanțate în cadrul programului vor căuta să abordeze aspecte legate de globalizare, digitalizare, complexitatea crescândă a deciziilor pe care trebuie să le ia consumatorii, necesitatea de a evolua spre modele de consum mai sustenabile, îmbătrânirea populației, excluziunea socială și problema consumatorilor vulnerabili. Integrarea intereselor consumatorilor în toate politicile Uniunii, în conformitate cu articolul 12 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), constituie o prioritate de prim rang. Coordonarea cu alte politici și programe ale Uniunii este un element cheie pentru garantarea faptului că interesele consumatorilor sunt luate în considerare pe deplin în alte politici. Pentru a promova sinergiile și a evita redundanțele, alte fonduri și programe ale Uniunii ar trebui să prevadă sprijin financiar pentru integrarea intereselor consumatorilor în domeniile lor respective.
(8)
Programul ar trebui să asigure un grad ridicat de protecție pentru toți consumatorii, acordând o atenție deosebită consumatorilor vulnerabili, astfel încât să se ia în considerare nevoile lor specifice și să li se consolideze capacitățile, în conformitate cu Rezoluția Parlamentului European din 22 mai 2012 referitoare la o strategie pentru consolidarea drepturilor consumatorilor vulnerabili (4). În special, programul ar trebui să garanteze accesul consumatorilor vulnerabili la informații privind bunurile și serviciile, astfel încât aceștia să beneficieze de șanse egale de a face alegeri în mod independent și în cunoștință de cauză, în special deoarece consumatorii vulnerabili pot întâmpina dificultăți în ceea ce privește accesarea și înțelegerea informațiilor ce le sunt destinate și, în consecință, sunt expuși riscului de a fi induși în eroare.
(9)
Programul ar trebui să țină seama în mod special de copii, colaborând, de asemenea, cu părțile interesate pentru a le angaja să se adreseze minorilor printr-o publicitate responsabilă, și, în special, prin combaterea publicității online înșelătoare.
(10)
Acțiunile respective ar trebui să fie prevăzute în program, oferind Uniunii un cadru pentru finanțarea acestora. În conformitate cu articolul 54 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5), prezentul regulament furnizează temeiul juridic al acțiunilor respective și al punerii în aplicare a programului. Prezentul regulament se bazează pe și continuă acțiunile finanțate în conformitate cu Decizia nr. 1926/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6).
(11)
Este important ca protecția consumatorilor să fie îmbunătățită. Pentru a realiza obiectivul general menționat, ar trebui să fie stabilite obiective specifice în ceea ce privește siguranța, informarea și educarea consumatorilor, sprijinirea organizațiilor consumatorilor la nivelul Uniunii, drepturile și măsurile reparatorii, precum și asigurarea respectării drepturilor consumatorilor. Valoarea și impactul măsurilor luate în cadrul programului ar trebui să fie monitorizate și evaluate periodic, pentru a facilita elaborarea unei politici mai inteligente în interesul consumatorilor. Pentru a evalua politica privind protecția consumatorilor și în mod special impactul exact al măsurilor luate, ar trebui să fie stabiliți indicatori, a căror valoare ar trebui totuși să fie analizată într-un context mai larg.
(12)
Este important să fie sporită încrederea consumatorilor. Pentru atingerea acestui obiectiv, este necesară consolidarea capacității de acțiune, în special printr-un sprijin financiar adecvat al organizațiilor de protecție a consumatorilor de la nivelul Uniunii și al centrelor europene ale consumatorilor, ținând seama de rolul important pe care acestea îl joacă în furnizarea de informații și asistență pentru consumatori în legătură cu drepturile lor, în sprijinirea consumatorilor în contextul litigiilor lor, în special în ceea ce privește accesul la mecanisme adecvate de soluționare a litigiilor, precum și în promovarea intereselor consumatorilor în ceea ce privește funcționarea adecvată a pieței interne. Aceste organizații și centre ar trebui să aibă capacitatea de a consolida protecția și încrederea consumatorilor, desfășurând acțiuni la fața locului și ajustând ajutorul, informația și educația la nivel individual.
(13)
Este necesar să se prevadă acțiunile eligibile prin care aceste obiective urmează să fie îndeplinite.
(14)
Este necesar să se definească categoriile de beneficiari potențiali eligibili pentru acordarea de granturi.
(15)
O valoare de referință financiară pentru program, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (7) este inclusă în prezentul regulament, fără ca aceasta să afecteze competențele bugetare ale Parlamentului European și ale Consiliului, în conformitate cu prevederile TFUE.
(16)
În conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare, transparenței și flexibilității în punerea în aplicare a programului, continuarea agenției executive ar trebui să poată fi posibilă în cazul în care sunt îndeplinite toate cerințele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului (8).
(17)
Cheltuielile realizate din fondurile Uniunii și ale statelor membre în domeniul siguranței și educării consumatorilor, al drepturilor consumatorilor și al aplicării legii ar trebui să fie coordonate mai bine pentru a asigura complementaritatea și o mai bună eficiență și vizibilitate, precum și pentru a obține un nivel mai bun de sinergii bugetare.
(18)
Acordul privind Spațiul Economic European prevede cooperarea în domeniul protecției consumatorilor între Uniune și statele sale membre, pe de o parte, și țările din cadrul Asociației Europene a Liberului Schimb participante la Spațiul Economic European, pe de altă parte. Ar trebui, de asemenea, să fie incluse dispoziții care să deschidă programul pentru participarea altor țări, în special a țărilor învecinate cu Uniunea și a țărilor care solicită aderarea, sunt candidate la aderare sau sunt în curs de aderare la Uniune.
(19)
În contextul punerii în aplicare a programului și date fiind mondializarea lanțului de producție și interdependența crescândă a piețelor, cooperarea cu țările terțe care nu participă la program ar trebui să fie încurajată, ținând seama de toate acordurile relevante dintre aceste țări și Uniune.
(20)
Comisiei ar trebui să i se delege competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește adaptarea indicatorilor prevăzuți în anexa II, pentru a se ține seama de modificările cadrului legislativ în domeniul protecției consumatorilor, precum și în ceea ce privește modificarea anexei I prin eliminarea anumitor acțiuni vizate, pentru a se ține seama de rezultatele unui raport de evaluare elaborat de Comisie. Realizarea de către Comisie a consultărilor adecvate în timpul lucrărilor sale pregătitoare, inclusiv la nivel de experți, este deosebit de importantă. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, corespunzătoare și în timp util a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(21)
Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în vederea adoptării programelor de activitate anuale. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (9). Dat fiind că programul nu definește criterii de siguranță a produselor, ci vizează asigurarea de sprijin financiar instrumentelor de punere în aplicare a politicii în materie de siguranță a produselor și având în vedere suma relativ mică în cauză, este oportun să se aplice procedura de consultare.
(22)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale, în cadrul ciclului de cheltuieli, inclusiv prin prevenirea, identificarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, alocate în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este necesar, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(23)
Având în vedere faptul că obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre din cauza caracterului transfrontalier al problemelor implicate, dar, datorită potențialului crescut al acțiunii Uniunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii acestor obiective.
(24)
Decizia nr. 1926/2006/CE ar trebui să fie abrogată.
(25)
Este oportun să se asigure o tranziție lină și continuă de la programul de acțiune comunitară în domeniul politicii privind protecția consumatorilor (2007-2013) instituit prin Decizia nr. 1926/2006/CE și prezentul program, în special în ceea ce privește continuarea măsurilor multianuale și evaluarea succeselor programului precedent și a domeniilor care necesită o atenție sporită. De asemenea, durata prezentului program ar trebui să se alinieze cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 prevăzută de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (10). În consecință, prezentul program ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2014. Începând cu 1 ianuarie 2021, creditele pentru asistență tehnică și administrativă ar trebui să acopere, în cazul în care este necesar, cheltuielile legate de gestionarea acțiunilor care nu sunt finalizate până la sfârșitul anului 2020,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Programul multianual privind protecția consumatorilor
Prezentul regulament instituie un program multianual privind protecția consumatorilor pentru perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020 („programul”).
Articolul 2
Obiectiv general
Obiectivul general al programului este acela de a asigura un nivel ridicat de protecție a consumatorilor, de a acorda mai multă putere consumatorilor și de a permite afirmarea acestora ca element central al pieței interne în cadrul unei strategii generale pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Programul va realiza acest obiectiv contribuind la protecția sănătății, a siguranței și a intereselor juridice și economice ale consumatorilor, precum și la promovarea dreptului acestora la informare, educare și organizare în vederea apărării intereselor lor, sprijinind integrarea intereselor consumatorilor în alte domenii de politică. Programul completează, susține și monitorizează politicile statelor membre.
Articolul 3
Stabilirea obiectivelor și a indicatorilor
(1) Obiectivele generale menționate la articolul 2 se realizează prin următoarele obiective specifice:
(a)
obiectivul I - Siguranța: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga Uniune.
Acest obiectiv va fi evaluat în special prin intermediul activității și eficacității sistemului de alertă rapidă al UE pentru produse de consum periculoase (RAPEX);
(b)
obiectivul II - Informarea și educarea consumatorilor și sprijinirea organizațiilor consumatorilor: îmbunătățirea educării și informării consumatorilor și sensibilizarea acestora cu privire la drepturile care le revin, dezvoltarea bazei de informații privind politica din domeniul protecției consumatorilor și sprijinirea organizațiilor de consumatori, ținând seama și de nevoile specifice ale consumatorilor vulnerabili;
(c)
obiectivul III - Drepturi și măsuri reparatorii: dezvoltarea și consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare inteligentă și îmbunătățirea accesului la măsuri reparatorii simple, eficiente, rapide și necostisitoare, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor.
Acest obiectiv va fi evaluat în special prin recurgerea la soluționarea alternativă a litigiilor pentru a rezolva litigii transfrontaliere și prin activitatea unui sistem online de soluționare a litigiilor la nivelul Uniunii, precum și în funcție de procentajul de consumatori care au inițiat o acțiune ca răspuns la o problemă cu care s-au confruntat;
(d)
obiectivul IV - Aplicarea legii: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale de asigurare a respectării legislației și prin acordarea de consiliere consumatorilor.
Acest obiectiv va fi evaluat în special prin nivelul fluxului informațional și al eficacității cooperării în cadrul Rețelei de cooperare în materie de protecție a consumatorului, precum și prin activitatea centrelor europene ale consumatorilor și prin notorietatea acestora în rândul consumatorilor.
Participarea și informarea la standarde de calitate ridicată a consumatorilor reprezintă o prioritate transversală și, drept urmare, se regăsește explicit, ori de câte ori este posibil, în toate obiectivele și acțiunile sectoriale finanțate în cadrul programului.
(2) Descrierea indicatorilor este prevăzută în anexa II.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 15 în vederea adaptării indicatorilor prevăzuți în anexa II.
Articolul 4
Acțiuni eligibile
Obiectivele specifice menționate la articolul 3 se realizează prin acțiunile eligibile enumerate în lista de mai jos:
(a)
care intră sub incidența obiectivului I - Siguranță:
1.
recomandări științifice și analiză de risc relevante pentru sănătatea și siguranța consumatorilor în ceea ce privește produsele nealimentare și serviciile, inclusiv sprijin pentru sarcinile comitetelor științifice independente instituite prin Decizia nr. 2008/721/CE a Comisiei (11);
2.
coordonarea supravegherii pieței și acțiuni de asigurare a respectării normelor aplicabile în materie de siguranță a produselor în ceea ce privește Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12), precum și acțiuni vizând îmbunătățirea siguranței serviciilor pentru consumatori;
3.
întreținerea și dezvoltarea suplimentară a bazelor de date privind produsele cosmetice;
(b)
care intră sub incidența obiectivului II - Informarea și educarea consumatorilor și sprijinirea organizațiilor consumatorilor:
4.
crearea și îmbunătățirea accesibilității bazei de informații pentru elaborarea politicilor în domenii care afectează consumatorii, pentru elaborarea unor reglementări inteligente și bine orientate și pentru identificarea eventualelor disfuncționalități ale pieței sau a modificărilor survenite în ceea ce privește nevoile consumatorilor, care oferă o bază pentru elaborarea politicii privind protecția consumatorilor, identificarea celor mai problematice domenii pentru consumatori și integrarea intereselor consumatorilor în celelalte politici ale Uniunii;
5.
sprijin prin finanțarea organizațiilor de consumatori de la nivelul Uniunii și prin consolidarea capacităților pentru organizațiile de consumatori la nivelul Uniunii, la nivel național și la nivel regional, mărirea transparenței și intensificarea schimburilor de cele mai bune practici și de experiență;
6.
creșterea gradului de transparență a piețelor de consum și a informațiilor destinate consumatorilor, asigurând faptul că se pun la dispoziția consumatorilor date comparabile, fiabile și ușor accesibile, inclusiv pentru cazurile transfrontaliere, pentru a-i ajuta să compare nu numai prețurile, ci și calitatea și sustenabilitatea bunurilor și serviciilor;
7.
consolidarea educației consumatorilor ca proces pe toată durata vieții, acordându-se o atenție specială consumatorilor vulnerabili;
(c)
care intră sub incidența obiectivului III - Drepturi și măsuri reparatorii:
8.
elaborarea de către Comisie a legislației în materie de protecție a consumatorilor și a altor inițiative de reglementare, monitorizarea transpunerii efectuate de către statele membre și evaluarea ulterioară a impactului acesteia, promovarea inițiativelor de coreglementare și de autoreglementare, precum și monitorizarea impactului efectiv al acestor inițiative pe piețele de consum;
9.
facilitarea accesului la mecanismele de soluționare a litigiilor pentru consumatori, în mod special la sistemele de soluționare alternativă a litigiilor, inclusiv printr-un sistem online la nivelul Uniunii și crearea unei rețele a entităților naționale de soluționare alternativă a litigiilor, acordând o atenție specială unor măsuri adecvate pentru nevoile și drepturile consumatorilor vulnerabili; monitorizarea funcționării și eficacității mecanismelor de soluționare a litigiilor destinate consumatorilor, și prin dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice corespunzătoare și prin schimbul referitor la cele mai bune practici curente și de experiență la nivelul statelor membre;
(d)
care intră sub incidența obiectivului IV - Aplicarea legii:
10.
coordonarea acțiunilor de supraveghere și de asigurare a respectării legislației relevante în ceea ce privește Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (13);
11.
participarea financiară la acțiunile organizate în comun cu organisme publice sau nonprofit care constituie rețele la nivel UE care oferă informații și asistență consumatorilor pentru a-i ajuta să își exercite drepturile și să obțină acces la servicii adecvate de soluționare a litigiilor, inclusiv sisteme de soluționare extrajudiciară online (Rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor).
Acolo unde este cazul, acțiunile eligibile menționate la primul paragraf de la prezentul articol sunt prezentate în anexa I într-un mod mai detaliat, fiecare dintre ele incluzând o listă a acțiunilor specifice.
Articolul 5
Beneficiarii eligibili pentru granturi
(1) Granturile pentru funcționarea organizațiilor consumatorilor la nivelul Uniunii pot fi acordate organizațiilor europene ale consumatorilor care îndeplinesc toate condițiile următoare:
(a)
sunt neguvernamentale, fără scop lucrativ, independente de conflicte de interese de ordin industrial, comercial, de afaceri sau de altă natură și au ca obiective și activități principale promovarea și protecția sănătății, siguranței și intereselor economice și juridice ale consumatorilor din Uniune;
(b)
sunt mandatate să reprezinte interesele consumatorilor la nivelul Uniunii de către organizații ale consumatorilor din cel puțin jumătate din statele membre care sunt reprezentative, în conformitate cu normele sau practicile naționale, și sunt active la nivel național sau regional.
(2) Granturile pentru funcționarea organismelor internaționale care promovează principii și politici care contribuie la obiectivele programului pot fi acordate organizațiilor care îndeplinesc toate condițiile următoare:
(a)
sunt neguvernamentale, fără scop lucrativ, independente de conflicte de interese de ordin industrial, comercial, de afaceri sau de altă natură și au ca obiective și activități principale promovarea și protecția sănătății, siguranței și intereselor economice ale consumatorilor;
(b)
desfășoară următoarele activități: pun la dispoziția reprezentanților consumatorilor din Uniune și din țările terțe un mecanism formal prin care aceștia pot contribui la discuțiile politice și la elaborarea politicilor, organizează reuniuni cu funcționari responsabili pentru politici și cu organisme de reglementare a acestora în vederea promovării și susținerii intereselor consumatorilor față de autoritățile publice, identifică probleme și provocări comune în domeniul protecției consumatorilor, promovează punctul de vedere al consumatorilor în contextul relațiilor bilaterale dintre Uniune și țările terțe, contribuie la împărtășirea și difuzarea experienței și cunoștințelor despre aspecte legate de protecția consumatorilor în Uniune și în țările terțe și formulează recomandări în vederea elaborării politicilor în acest domeniu.
(3) Granturile pentru funcționarea organismelor de la nivelul Uniunii, înființate în vederea coordonării acțiunilor de aplicare a legislației în materie de siguranță a produselor, pot fi acordate organismelor recunoscute în acest sens de legislația Uniunii.
(4) Granturile pentru acțiuni destinate organismelor de la nivelul Uniunii în vederea elaborării de coduri de conduită, de bune practici și de orientări privind compararea prețurilor, calității și sustenabilității pot fi acordate unor organisme care respectă toate condițiile următoare:
(a)
sunt neguvernamentale, fără scop lucrativ, independente de conflicte de interese de ordin industrial, comercial, de afaceri sau de altă natură și au printre obiectivele și activitățile lor principale promovarea și protecția intereselor consumatorilor;
(b)
sunt active în cel puțin jumătate din statele membre.
(5) Granturile pentru organizarea unor evenimente ale Președinției dedicate politicii Uniunii privind protecția consumatorilor pot fi acordate autorităților naționale din statul membru care deține președinția formațiunilor Consiliului, cu excepția celei de Afaceri Externe, sau unor organisme desemnate de statul membru respectiv.
(6) Granturile pentru acțiuni destinate autorităților din statele membre responsabile de aspectele privind consumatorii și autorităților corespunzătoare din țările terțe pot fi acordate autorităților notificate Comisiei în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 sau cu Directiva 2001/95/CE de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7 din prezentul regulament sau unor organisme fără scop lucrativ desemnate în mod special de către autoritățile respective în acest scop.
(7) Granturile pentru funcționarii însărcinați cu aplicarea legii din statele membre și țări terțe pot fi acordate funcționarilor din cadrul autorităților notificate Comisiei în sensul Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 și al Directivei 2001/95/CE de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7 din prezentul regulament.
(8) Granturile pentru acțiuni pot fi acordate unui organism desemnat de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7, care este un organism fără scop lucrativ selectat printr-o procedură transparentă sau un organism public. Organismul desemnat trebuie să facă parte dintr-o rețea a Uniunii care furnizează informații și asistență consumatorilor pentru a-i ajuta să își exercite drepturile și să obțină un acces adecvat la serviciile de soluționare a litigiilor (Rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor). Se poate institui un parteneriat-cadru, ca un mecanism de cooperare pe termen lung, între Comisie și Rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor și/sau organismele constitutive ale acesteia.
(9) Granturile pentru acțiuni pot fi acordate organismelor de tratare a reclamațiilor care sunt înființate și își desfășoară activitatea în statele membre ale Uniunii și în țări din cadrul Asociației Europene a Liberului Schimb care participă la Spațiul Economic European, care sunt responsabile pentru colectarea reclamațiilor consumatorilor sau care încearcă să soluționeze reclamații sau acordă consultanță sau furnizează informații consumatorilor cu privire la reclamații sau anchete și care sunt părți terțe față de o reclamație sau cerere de anchetă formulată de către un consumator cu privire la un comerciant. Acestea nu includ mecanisme de tratare a reclamațiilor consumatorilor operate de comercianți și care se ocupă de anchete și reclamații în relație directă cu consumatorul sau mecanisme care asigură servicii de tratare a reclamațiilor operate de către sau în numele unui comerciant.
Articolul 6
Cadrul financiar
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020 este de 188 829 000 EUR, la prețurile actuale.
(2) Creditele alocate anual sunt autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
Articolul 7
Participarea țărilor terțe la program
Participarea la program este deschisă:
(a)
țărilor din cadrul Asociației Europene a Liberului Schimb care participă la Spațiul Economic European, în conformitate cu condițiile stabilite în Acordul privind Spațiul Economic European;
(b)
țărilor terțe, în special țărilor în curs de aderare și țărilor candidate, precum și țărilor potențial candidate, țărilor în care se aplică politica europeană de vecinătate (PEV), în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare a acestora la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru, deciziile Consiliului de asociere sau acordurile similare respective.
Articolul 8
Tipuri de intervenție și nivelul maxim de cofinanțare
(1) În conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, contribuția financiară a Uniunii poate lua fie forma granturilor, fie a achizițiilor publice, fie a oricărei alte intervenții necesare pentru îndeplinirea obiectivelor la care se referă articolele 2 și 3 din prezentul regulament.
(2) Granturile acordate de Uniune și nivelurile maxime corespunzătoare acestora sunt după cum urmează:
(a)
granturile pentru funcționarea organizațiilor consumatorilor la nivelul Uniunii, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (1), care nu depășesc 50 % din costurile eligibile;
(b)
granturile pentru funcționarea organismelor internaționale care promovează principii și politici care contribuie la obiectivele programului, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (2), care nu depășesc 50 % din costurile eligibile;
(c)
granturile pentru funcționarea organismelor de la nivelul Uniunii înființate în vederea coordonării acțiunilor de aplicare a legislației în materie de siguranță a produselor și recunoscute în acest sens de legislația Uniunii, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (3), care nu depășesc 95 % din costurile eligibile;
(d)
granturile pentru acțiuni destinate organismelor de la nivelul Uniunii pentru elaborarea de coduri de conduită, cele mai bune practici și orientări privind compararea prețurilor, a calității produselor și a sustenabilității, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (4), care nu depășesc 50 % din costurile eligibile;
(e)
granturile pentru organizarea de evenimente ale Președinției dedicate politicii Uniunii privind protecția consumatorilor care sunt acordate autorităților naționale din statul membru care deține președinția formațiunilor Consiliului, cu excepția celei de Afaceri Externe, sau unor organisme desemnate de statul membru respectiv, care nu depășesc 50 % din costurile eligibile;
(f)
granturile pentru acțiuni destinate autorităților din statele membre responsabile pentru aspectele privind consumatorii și autorităților corespunzătoare din țările terțe participante în conformitate cu articolul 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (6), care nu depășesc 50 % din costurile eligibile, cu excepția cazului în care este vorba de acțiuni de utilitate excepțională și în care contribuția din partea Uniunii la costurile eligibile nu depășește 70 %;
(g)
granturile pentru schimbul de funcționari însărcinați cu aplicarea legislației din statele membre și din țările terțe participante în temeiul articolului 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (7), care acoperă costurile de călătorie și subzistență;
(h)
granturile pentru acțiuni destinate organismelor desemnate de un stat membru sau de o țară terță menționată la articolul 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (8), care nu depășesc 70 % din costurile eligibile;
(i)
granturile pentru acțiuni destinate organismelor naționale de tratare a reclamațiilor consumatorilor, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (9), care nu depășesc 50 % din costurile eligibile.
(3) Acțiunile sunt considerate de utilitate excepțională în sensul alineatului (2) litera (f) în cazul în care:
(a)
în ceea ce privește granturile acordate autorităților și notificate Comisiei în sensul Regulamentului (CE) nr. 2006/2004, implică cel puțin șase state membre sau vizează cazuri de încălcare a legislației care provoacă sau pot provoca daune în două sau mai multe state membre;
(b)
în ceea ce privește granturile acordate autorităților responsabile de siguranța produselor de consum, acestea implică cel puțin zece state membre care fac parte din rețeaua europeană a autorităților competente pentru siguranța produselor din statele membre, menționată la articolul 10 din Directiva 2001/95/CE, sau contribuie la punerea în aplicare a unor activități de supraveghere a pieței în domeniul siguranței produselor de consum, activități care au fost prevăzute într-un act juridic al Uniunii.
Articolul 9
Asistența administrativă și tehnică
(1) Resursele financiare alocate programului pot acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare care sunt necesare în vederea gestionării programului și îndeplinirii obiectivelor acestuia, printre altele comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii Europene în măsura în care acestea sunt legate de obiectivul general al prezentului regulament, împreună cu toate celelalte cheltuieli privind asistența tehnică și administrativă suportate de Comisie pentru gestionarea programului.
(2) Suma totală alocată pentru acoperirea cheltuielilor aferente activităților de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare, precum și pentru asistența tehnică și administrativă avută în vedere la alineatul (1) nu depășește 12 % din pachetul financiar alocat programului.
Articolul 10
Metode de punere în aplicare
Comisia pune în aplicare programul prin intermediul metodelor de execuție bugetară prevăzute la articolul 58 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
Articolul 11
Coerența și complementaritatea cu alte politici
Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența globală și complementaritatea între program și alte politici, instrumente și acțiuni relevante ale Uniunii, în special în cadrul programului multianual „Drepturi, egalitate și cetățenie” pentru perioada 2014-2020 (14).
Articolul 12
Programe de activitate anuale
Comisia pune în aplicare programul prin intermediul unor programe de activitate anuale. Programele de activitate anuale pun în aplicare, în mod uniform, obiectivele stabilite la articolele 2 și 3 și acțiunile stabilite la articolul 4 și prezentate în anexa I într-un mod mai detaliat.
Comisia adoptă programele de activitate anuale sub forma unor acte de punere în aplicare, în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 16 alineatul (2) din prezentul regulament. Actele de punere în aplicare respective stabilesc elementele prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, în special:
(a)
punerea în aplicare a acțiunilor, în conformitate cu articolul 4 și anexa I din prezentul regulament, și alocarea orientativă a resurselor financiare;
(b)
calendarul cererilor de oferte și al cererilor de propuneri planificate.
Articolul 13
Evaluare și difuzare
(1) La cererea Comisiei, statele membre îi prezintă acesteia informații privind punerea în aplicare și impactul programului.
(2) Comisia:
(a)
până la 30 septembrie 2017:
(i)
revizuiește îndeplinirea obiectivelor tuturor măsurilor (la nivelul rezultatelor și al impactului), stadiul punerii în aplicare a acțiunilor eligibile stabilite la articolul 4 și a acțiunilor specifice menționate la anexa I, alocarea fondurilor către beneficiari în conformitate cu condițiile stabilite la articolul 5, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată la nivel european a acestora, având în vedere evoluțiile în domeniul protecției consumatorilor, în vederea unei decizii de reînnoire, modificare sau suspendare a măsurilor;
(ii)
prezintă Parlamentului European și Consiliului raportul de evaluare privind revizuirea întreprinsă;
(b)
până la 31 decembrie 2017, după caz, prezintă o propunere legislativă sau, sub rezerva alineatului (3), adoptă un act delegat.
Raportul de evaluare abordează, în plus, măsura simplificării programului, coerența sa internă și externă, menținerea relevanței tuturor obiectivelor, precum și contribuția măsurilor la prioritățile Uniunii de creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Aceasta ia în considerare rezultatele evaluărilor privind impactul pe termen lung al programului precedent.
Efectele pe termen lung și sustenabilitatea efectelor programului trebuie să fie evaluate în vederea contribuției acestora la o posibilă decizie de reînnoire, modificare sau suspendare a unui program ulterior.
(3) Pentru a ține seama de situația în care raportul de evaluare menționat la alineatul (2) concluzionează că acțiunile specifice stabilite la anexa I nu au fost puse în aplicare până la 31 decembrie 2016 și nu pot fi puse în aplicare până la sfârșitul programului, inclusiv atunci când acțiunile specifice respective nu mai sunt relevante pentru îndeplinirea obiectivelor stabilite la articolele 2 și 3, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 15 pentru a modifica anexa I prin eliminarea acțiunilor specifice în cauză.
(4) Comisia face publice rezultatele acțiunilor întreprinse în temeiul prezentului regulament.
Articolul 14
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsuri adecvate în vederea garantării faptului că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări efective, iar în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin sancțiuni administrative și financiare eficiente, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții săi și Curtea Europeană de Conturi au competența de a audita, pe baza documentelor și a controalelor la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au beneficiat de fonduri ale Uniunii în temeiul prezentului regulament.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (16), pentru a stabili dacă au avut loc fraude, acte de corupție sau alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii cu privire la un acord de grant sau la o decizie de grant sau un contract finanțat în temeiul prezentului regulament.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, contractele, acordurile de grant și deciziile de acordare a unui grant, rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament, conțin dispoziții care autorizează în mod expres Comisia, Curtea Europeană de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și investigații, în limitele competențelor care le revin.
Articolul 15
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 3 alineatul (3) și la articolul 13 alineatul (3) se conferă Comisiei pentru durata programului.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 3 alineatul (3) și la articolul 13 alineatul (3) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 3 alineatul (3) și al articolului 13 alineatul (3) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni, la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 16
Procedura comitetelor
(1) Comisia este asistată de un comitet. Respectivul comitet reprezintă un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 17
Măsuri tranzitorii
(1) Articolul 6 din Decizia nr. 1926/2006/CE se aplică în continuare pentru acțiunile care fac obiectul deciziei menționate, care nu au fost finalizate până la data de 31 decembrie 2013. Prin urmare, cota financiară alocată programului poate acoperi, de asemenea, cheltuielile privind asistența tehnică și administrativă necesare pentru asigurarea tranziției între măsurile adoptate în temeiul Deciziei nr. 1926/2006/CE și program.
(2) În cazul în care este necesar, creditele pot fi incluse în bugetul aferent ulterior datei de 31 decembrie 2020 pentru a acoperi cheltuielile prevăzute la articolul 9, pentru a permite gestionarea acțiunilor nefinalizate până la 31 decembrie 2020.
Articolul 18
Abrogare
Decizia nr. 1926/2006/CE se abrogă cu începere de la 1 ianuarie 2014.
Articolul 19
Intrarea în vigoare și data aplicării
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 26 februarie 2014.