PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1269/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 954/2006 (2) Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v sazbě 24,1 % uloženého na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ruska, se zbytkovou celní sazbou 35,8 % na dovoz od všech ostatních společností z Ruska. Konečné antidumpingové clo pro skupinu, která je předmětem tohoto přezkumného šetření, OAO TMK (dále jen „skupina TMK“ nebo „žadatel“), složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works, bylo uloženo v sazbě 35,8 %, což odpovídá zbytkové celní sazbě.
(2)
Nařízením (ES) č. 812/2008 (3) Rada po zahájení prozatímního přezkumu, o které požádala skupina TMK podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, (dále jen „přezkumné šetření“) změnila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pro skupinu TMK na 27,2 %.
(3)
Prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012 (4) Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) zachovala opatření uložená nařízením (ES) č. 954/2006 na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny.
(4)
Opatřeními platnými v současné době jsou proto opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012. Na skupinu TMK složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works se vztahuje antidumpingové clo v sazbě 27,2 %.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) Komise dne 14. října 2011 informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(6)
Přezkum, jehož rozsah je omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané skupinou TMK. V žádosti poskytl žadatel důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala žadateli dotazník, na který odpověděl v dané lhůtě.
(9)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních společností ve spojení ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Kolín nad Rýnem), TMK Italia s.r.l. (Lecco) a TMK Global S.A. (Ženeva) byly provedeny inspekce.
1.4 Období přezkumného šetření
(10)
Šetření úrovně dumpingu se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(11)
Dotčený výrobek je tentýž jako výrobek vymezený v prováděcím nařízení (EU) č. 585/2012, jímž byla uložena v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (6), pocházející z Ruska, v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „bezešvé trubky a duté profily“).
2.2 Obdobný výrobek
(12)
Shodně s tím, co bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo stávající šetření, že výrobek vyráběný v Rusku a vyvážený do Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ruska a výrobek, který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
3.1.1 Běžná hodnota
(13)
Prodej na domácím trhu se uskutečňoval prostřednictvím společností ve spojení, ZAO TMK Trade House a TMK Warehouse, které bezešvé trubky a duté profily následně dále prodávaly nezávislým odběratelům v Rusku.
(14)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce posuzováno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u všech vyvážejících výrobců reprezentativní.
(15)
Dále bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného typu výrobku na vývoz do Unie.
(16)
Podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně posuzováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(19)
Běžná hodnota pro nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit průměrný zisk.
(20)
Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, bylo přezkoumáno, zda ceny plynu placené vyvážejícími výrobci přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(21)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu nasvědčují všechny dostupné údaje tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a jsou výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Vzhledem k tomu, že náklady na plyn nebyly podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení v záznamech vyvážejících výrobců přiměřeně zohledněny, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož nebyly k dispozici žádné dostatečně reprezentativní nezkreslené ceny plynu týkající se ruského domácího trhu, bylo uznáno za vhodné, aby se při úpravě vycházelo v souladu s čl. 2 odst. 5 z informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), upravené s přihlédnutím k místním distribučním nákladům. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do Unie, která je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(22)
Po zveřejnění konečných závěrů skupina TMK tvrdila, že úprava na základě ceny plynu byla v rozporu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení a s bodem 2.2.1.1 antidumpingové dohody WTO. Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená skupinou TMK tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Jelikož v záznamech vyvážejících výrobců nebyly přiměřeně zohledněny náklady na zemní plyn, jak stanoví čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Tvrzení skupiny TMK se považuje za nepodložené a jelikož pro ně neexistují žádné důkazy, bylo zamítnuto.
3.1.2 Vývozní cena
(23)
Je třeba poznamenat, že určitý objem vývozu dotčeného výrobku nebyl skupinou TMK uveden, protože se domnívala, že tyto ocelové trubky a duté profily nespadají do oblasti působnosti šetření. Během inspekcí na místě byly útvarům Komise předloženy vzorky ve formě příčných průřezů výrobku, který údajně nespadá do definice výrobku, před jeho dalším zpracováním a po něm, nelze je však považovat za přesvědčivý důkaz.
(24)
Po přezkoumání této otázky byl učiněn závěr, že tyto ocelové trubky a duté profily do definice výrobku spadají. Při výpočtu dumpingu bylo proto přihlédnuto k odpovídajícím vývozním transakcím.
(25)
Během slyšení, které proběhlo dne 9. listopadu 2012 a jemuž předsedal úředník pro slyšení, skupina TMK tvrdila, že by chtěla řešit zejména problém celního zařazení, který byl zmíněn při zveřejnění konečných závěrů a jehož důsledkem bylo podle ní zvýšení jejího dumpingového rozpětí asi o 13-14 %. Skupina TMK vyjádřila překvapení nad skutečností, že tyto výrobky jsou považovány za výrobky spadající do oblasti působnosti šetření, a zopakovala, že tento objem vývozu nebyl uveden z toho důvodu, že tyto výrobky jsou „polotovary“ („blanks“, rovněž nazývané „duté prvky“), a nikoli trubky, a proto podle ní nespadají do definice výrobku. Dále uvedla, že ve skutečnosti tuto záležitost řešily útvary Komise během inspekce na místě jen velmi zběžně. V tomto ohledu je třeba uvést, že samotná skupina TMK v jednom svém podání ze dne 31. srpna 2012 uvedla, že „otázka týkající se toho, zda by ‚duté prvky‘ kódu KN 7304 59 10 měly být zařazeny do oblasti působnosti tohoto šetření, či nikoli, byla během šetření důkladně projednávána“. Ve skutečnosti měly Evropský svaz pro ocelové trubky („ESTA“) i skupina TMK několikrát příležitost vyjádřit k této otázce své připomínky. Kromě toho je třeba uvést, že útvary Komise požádaly dovozce, kteří jsou ve spojení s TMK, aby vyplnili přílohu dotazníku, a získané informace během inspekce na místě ověřily, aby shromáždily veškeré příslušné informace. Tvrzení, že tuto otázku řešily útvary Komise během šetření jen velmi „zběžně“ a že tyto výrobky byly považovány za výrobky spadající do definice výrobku, bylo nesprávné, a proto bylo odmítnuto.
(26)
Skupina TMK kromě toho uvedla, že zahrnutí tohoto objemu vývozu bylo protiprávní a neodůvodněné, jelikož útvary Komise neprokázaly, že tyto trubky nebyly „neopracované“, a že závěry ve smyslu, že tyto „polotovary“ jsou „meziprodukty“ (nebo částečně opracovanými produkty), jsou neopodstatněné.
(27)
Zaprvé je třeba připomenout, že výrobky spadající do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10 jsou „trouby, trubky a duté profily“, bezešvé, ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli, „neopracované, rovné a s rovnoměrnou tloušťkou stěny, výhradně pro výrobu trub a trubek o jiném průřezu a tloušťce stěny“. Vysvětlivka k podpoložkám 7304 39 10 a 7304 59 10 uvádí, že zahrnují „ocelové bezešvé trubky vyrobené zpravidla protažením a válcováním za tepla nebo protažením a tažením za tepla; jsou zpravidla nazývány polotovar (‚blanks‘). Jsou určeny k dalšímu přepracování na trubky jiného tvaru a jiné tloušťky stěny s přesnějšími rozměrovými tolerancemi. Předkládají se s hrubě odstřiženými konci a s odstraněnými otřepy, ale jinak jsou nedokončené. Jejich vnější i vnitřní povrch je hrubý a nejsou na nich odstraněny okuje. Nejsou naolejovány, pozinkovány ani barveny“. Po zvážení argumentů předložených ze strany skupiny TMK a ESTA se dospělo k názoru, že na základě různých dokumentů shromážděných během inspekcí na místě (objednávek odběratele a specifikací, smluv mezi společnostmi, faktur vystavených dovozci ve spojení, popisu normy ISO 9809-1) jsou tyto trubky skutečně „meziprodukty“ v tom smyslu, že musí odpovídat určitým požadavkům a specifikacím, jako je „vysoká kvalita trubek válcovaných za tepla pro válce, typu oceli 34CrMo4 podle UNI EN 10083-1 a DIN 1629 ‚žíhané za surova‘ a ‚ohlazené na koncích‘ a rozměrů specifikovaných v objednávce“. Kromě toho i další požadavky, které jsou uvedeny v objednávce odběratele a specifikacích, jako je „ultrazvukové zkoušení za účelem odhalení přípustných závad, kontroly tloušťky, ovalizace a rovnosti“, dokládají další zpracování těchto trubek, což není případ tzv. polotovarů („blanks“).
(28)
Skupina TMK tvrdila, že vlastnosti „žíhané za surova“ a „ohlazené na koncích“ se nevyskytují mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN ani ve znění vysvětlivky za účelem určení toho, zda je trubka „neopracovaná“. V této souvislosti je třeba uvést, že znění položek a příslušných vysvětlivek neobsahují vždy vyčerpávající seznam všech vlastností dotčeného výrobku. Zařazení výrobků, jako jsou dotčené výrobky, které sdílejí vlastnosti různých druhů zboží, závisí na nejdůležitějších vlastnostech dováženého zboží. I když tedy tyto vlastnosti nejsou mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN a ve znění vysvětlivky, zůstávají přesto skutečnostmi, které mají význam pro posouzení toho, zda určité typy výrobků lze považovat za „neopracované“, či nikoli, a tedy zda spadají do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10.
(29)
Skupina TMK rovněž tvrdila, že tyto trubky nebyly žíhané, jelikož nebyly tepelně opracovány, jak bylo uvedeno v certifikátech o továrních zkouškách. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v kupních specifikacích odběratele jsou uvedeny rozporné informace, jelikož je v nich zmíněno tepelné opracování tohoto výrobku. Odkaz na tyto kupní specifikace je učiněn v jiných dokumentech, jako je prohlášení výrobce vydané skupinou TMK a specifikace ke smlouvám podepsaným skupinou TMK a jeho odběratelem, který není ve spojení.
(30)
Dále bylo uvedeno, že ve výše zmíněných smlouvách mezi společnostmi, které poskytla skupina TMK během inspekcí na místě, byly tyto výrobky původně zařazeny pod jiný kód KN (na nějž se vztahují opatření) a jejich zařazení bylo poté změněno na kód KN, na nějž se opatření nevztahují (i během období šetření), i když na základě dostupných informací nedošlo k žádným změnám v objednávce odběratele ani ve specifikacích výrobku. Skupina TMK tvrdila, že tato změna kódu KN nebyla relevantní, jelikož podle platných pravidel celního zařazení hrají roli objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie. Objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie jsou sice významným hlediskem, ale skupina TMK nepopírá, že zařadila tyto typy výrobků jako výrobky, na něž se vztahují opatření, předtím, než uvedené zařazení změnila, aniž by došlo k jakékoli změně ve specifikacích výrobků. Tato skutečnost se považuje za jednu ze skutečností, na jejichž základě se dospělo k závěru, že dotčené typy výrobků spadají do oblasti působnosti šetření.
(31)
Rovněž bylo uvedeno, že specifikace objednávky odběratele, který není ve spojení, jasně odkazovaly na „meziprodukty“, a nikoli na polotovary („blanks“) nebo „duté prvky“. Pokud jde o tento bod, tvrdila skupina TMK, že pro účely celního zařazení je zcela bezpředmětné, jakým způsobem výrobek popisuje kupující. V reakci na to je třeba uvést, že popis výrobku kupujícím má svůj význam v tom smyslu, že kupující si je v době objednávky zjevně vědom požadavků na výrobek. Tvrdit tedy, že popis kupujícího je „zcela bezpředmětný“, je pochybné.
(32)
Závěrem je třeba říci, že bezešvé ocelové trubky jako meziprodukty vyrobené tepelným zpracováním koupené pro účely výroby válců musí splňovat velmi podrobné technické požadavky a požadavky na kvalitu a rozměry. Tyto vlastnosti zjevně nejsou v souladu s pojmem „neopracovaný“, jak je uveden ve vysvětlivce ke kódům KN 7304 39 10 a 7304 59 10, a proto bylo nutné připomínky skupiny TMK, pokud jde o údajný nesprávný výklad pojmu „neopracovaný“ Komisí, odmítnout.
(33)
V rozporu s některými předchozími tvrzeními skupina TMK rovněž argumentovala, že tyto výrobky prodávané odběrateli, který není ve spojení, nejsou určeny výhradně pro totéž použití, tj. pro výrobu válců, ale je možné je rovněž přepracovat na tzv. přesné trubky („precision pipes“). Skupina tvrdila, že odběratel, který není ve spojení, nejprve přepracuje polotovary na trubky válcované za studena (neboli „precision pipes“), které poté zpracuje na tlakové lahve na plyn. Je třeba uvést, že toto tvrzení je v rozporu s tím, co skupina TMK tvrdila během předchozích podání, i s tím, co bylo zjištěno v dokumentech shromážděných během inspekcí na místě. Nehledě k výše zmíněným skutečnostem je třeba uvést, že toto dodatečné tvrzení je nové, bylo předloženo v pozdní fázi a nebylo podloženo důkazy. Kromě toho předložila tato skupina důkazy, které údajně prokazují, že odběratel, který není ve spojení, prodával rovněž tzv. „precision pipes“. Kromě toho, že tyto důkazy byly předloženy ve velmi pozdní fázi šetření, bylo rovněž uvedeno, že se týkaly období dlouho po skončení období přezkumného šetření a dokumenty se týkaly možných prodejů jakýchkoli typů (nebo průřezů) výrobků válcovaných za studena (trubek). Tyto argumenty byly proto odmítnuty.
(34)
Většina vývozu dotčeného výrobku ze strany vyvážejících výrobců do Unie byla určena nezávislým odběratelům v Unii, a to prostřednictvím dvou obchodních společností ve spojení, tj. TMK Europe GmbH se sídlem v Německu a TMK Italia s.r.l. se sídlem v Itálii. Vývozní cena u výše uvedeného vývozu byla stanovena na základě vývozních cen, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. za použití cen při dalším prodeji, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné společnosti ve spojení prvním nezávislým kupujícím v Unii během období přezkumného šetření, upravených tak, aby byly zohledněny všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a zisky.
(35)
Určitá omezená množství byla vyvezena přímo nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena pro tato množství byla stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.1.3 Srovnání
(36)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, poskytnutí úvěru a antidumpingová cla.
(37)
Skupina TMK požádala, aby bylo přihlédnuto k některým vlastnostem týkajícím se třídy oceli, typu řezání závitů a povrchové úpravy ocelových trubek a dutých profilů v zájmu zajištění spravedlivého srovnání ocelových trubek a dutých profilů prodávaných na domácím trhu a na vývoz.
(38)
Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (ESTA) prohlásil, že jakákoli žádost o změnu definice výrobku nebo metodiky použité v původním šetření nebo v následném přezkumu je v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení a nemělo by se k ní přihlížet.
(39)
V tomto ohledu šetření ukázalo, že tato žádost skupiny TMK nemá vliv na definici výrobku, ale spíše umožňuje určit další vlastnosti, které zajišťují spravedlivé srovnání ocelových trubek a dutých profilů, které sdílejí stejné vlastnosti. Dále bylo zjištěno, že tyto další vlastnosti ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(40)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že žádost je opodstatněná, a k výše uvedeným vlastnostem tedy bylo přihlédnuto.
(41)
Skupina TMK tvrdila, že v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení by nemělo být clo zaplacené za transakce DDP („delivered duty paid“, „s dodáním, clo placeno“) odečteno za účelem výpočtu vývozní ceny. Tvrdí, že ve srovnání s posledním úplným dvanáctiměsíčním obdobím před uložením antidumpingového cla na vývoz ocelových trubek a dutých profilů společnosti TMK do Unie (1. července 2005-30. června 2006 nebo „referenční období“) bylo toto clo řádně zohledněno v cenách účtovaných v období přezkumného šetření a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(42)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že ceny DDP účtované prvním nezávislým odběratelům nezahrnovaly ani náklady, natož antidumpingové clo, tj. tyto transakce byly celkově ztrátové. Dále je třeba uvést, že i když se ceny podobných výrobků po skončení referenčního období zvýšily přibližně o 30 %, ceny surovin, které představují v průměru více než 50 % nákladů na výrobu, se v tomtéž období zvýšily o více než 70 %. Na základě výše uvedených skutečností se usuzuje, že nebyly poskytnuty žádné přesvědčivé důkazy o tom, že clo je řádně zohledněno v účtovaných cenách.
(43)
Rovněž je třeba poznamenat, že i kdyby byla přijata skutečnost, že clo je zohledněno v pozdějších kupních cenách (quod non), čl. 11 odst. 10 základního nařízení požaduje, aby clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje i v pozdějších kupních cenách.
(44)
Po zveřejnění konečných zjištění skupina TMK nadále vznášela námitky proti odečtení cla z vývozních cen a dále tvrdila, že provedená úprava na základě nákladů na plyn způsobila ztráty, které byly podle jejího názoru jistě nižšího rozsahu, aniž však poskytla jakékoli další důkazy. Skupina TMK stále zastávala názor, že skutečnost, že vývozní ceny ze závodu by měly být vyšší než výrobní náklady, je z právního hlediska nesprávná, a zopakovala, že má být posuzováno pouze kritérium, zda bylo zaplacené antidumpingové clo řádně zohledněno v ceně dalšího prodeje účtované odběrateli, kteří nejsou ve spojení, kteří zboží nakoupili na základě DDP („s dodáním clo placeno“). Jelikož však ceny DDP účtované prvním odběratelům, kteří nejsou ve spojení, nepokrývaly ani náklady, natož antidumpingové clo, dokonce i bez úpravy o náklady na plyn, a jelikož cena surovin, která představuje více než 50 % nákladů na výrobu, se v témže období zvýšila o více než 70 %, jak je uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, má se za to, že skupina TMK neposkytla nezvratné důkazy, které by prokázaly, že clo bylo řádně zohledněno v účtovaných cenách nebo v pozdějších kupních cenách.
(45)
Na základě výše uvedeného bylo proto třeba toto tvrzení zamítnout.
3.1.4 Dumpingové rozpětí
(46)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého z vyvážejících výrobců. Pro skupinu TMK je stanoveno jedno společné dumpingové rozpětí výpočtem jako jediný vážený průměr sazby dumpingu pro vyvážející výrobce v rámci skupiny TMK.
(47)
Na základě toho dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, činilo 29,6 %. Po zveřejnění konečných zjištění poukázala skupina TMK na některé administrativní chyby ve výpočtu dumpingu v případě dvou jejích výrobních subjektů. Tyto administrativní chyby byly opraveny a bylo zjištěno, že vážené průměrné dumpingové rozpětí pro skupinu TMK činí 28,7 %, a nikoli 29,6 %.
(48)
Je třeba poznamenat, že toto dumpingové rozpětí je navzdory důkazům prima facie poskytnutým v žádosti o přezkum vyšší než clo v současnosti platné pro dovoz skupiny TMK. Toto zvýšení je důsledkem několika faktorů: za prvé, důkazy předložené v žádosti o přezkum se vztahovaly pouze na určité transakce jednoho ze tří vyvážejících výrobců. Bylo zjištěno, že některé z těchto transakcí se netýkají dotčeného výrobku. Za druhé, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění, některé vývozní transakce týkající se dotčeného výrobku nebyly v průběhu šetření skupinou uvedeny. Kromě toho bylo tvrzení skupiny, pokud jde o clo jako náklad (viz 41. až 45. bod odůvodnění), zamítnuto. Kombinace těchto skutečností s jinými skutečnostmi ověřenými v průběhu šetření vedla ke zvýšení dumpingového rozpětí.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(49)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda lze změněné okolnosti týkající se dumpingu důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(50)
Skupina TMK ve své žádosti o přezkum uvedla, že došlo ke změně okolností trvalé povahy, jelikož byly provedeny významné změny vnitřní struktury této skupiny a její výrobní zařízení bylo zásadně zdokonaleno, což mělo přímý dopad na strukturu jejích nákladů.
(51)
Šetření odhalilo, že skupina TMK skutečně provedla významné investice, díky nimž se zvýšila účinnost a kapacita. Avšak vzhledem ke zvýšení cen surovin a vývoji skladby výrobků směrem k většímu množství výrobků s přidanou hodnotou nelze prokázat pokles výrobních nákladů. Bylo zjištěno, že zdokonalení uvedená v 50. bodě odůvodnění jsou strukturální povahy a pravděpodobně se v blízké budoucnosti nezmění.
(52)
Kromě toho bylo přihlédnuto i k vývoji vývozních cen do zemí mimi Unii v průběhu období přezkumného šetření a do Unie po skončení období přezkumného šetření. Bylo zjištěno, že ceny u vývozu totožných výrobků do zemí mimo Unii byly srovnatelné s cenami u prodeje na vývoz do Unie za totéž období. Pokud jde o období po skončení období přezkumného šetření, bylo zjištěno, že se tento vývoz uskutečňoval za mírně vyšší ceny než v období přezkumného šetření, což je v souladu s vývojem cen na mezinárodní úrovni. Neexistuje proto žádný náznak toho, že by vývozní ceny v dohledné budoucnosti výrazně kolísaly.
5. ZMĚNA ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(53)
S ohledem na výsledky tohoto šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné pro dovoz dotčeného výrobku skupiny TMK na 28,7 %. Změněné antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, jelikož je nižší než rozpětí újmy stanovené v původním šetření.
(54)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě má být doporučena změna prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společností OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1269/2012 AL CONSILIULUI
din 21 decembrie 2012
de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare, printre altele, din Rusia, ca urmare a unei reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (3), (5) și (6),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”), după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 954/2006 (2), Consiliul, în urma unei anchete (denumită în continuare „ancheta inițială”), a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, România, Rusia și Ucraina. Măsurile constau într-o taxă antidumping ad valorem de 24,1 %, aplicată importurilor provenind de la producători-exportatori desemnați individual din Rusia, cu un nivel al taxei reziduale de 35,8 % aplicabil importurilor de la toate celelalte societăți din Rusia. Taxa antidumping definitivă aplicabilă grupului de societăți care face obiectul prezentei anchete de reexaminare, OAO TMK (denumit în continuare „TMK Group” sau „solicitantul”), compus din OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant și OAO Seversky Tube Works, a fost de 35,8 %, adică taxa reziduală.
(2)
Prin Regulamentul (CE) nr. 812/2008 (3), Consiliul, în urma inițierii unei reexaminări intermediare solicitate de TMK Group în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază (denumită în continuare „ancheta de reexaminare”), a modificat taxa antidumping definitivă la importurile anumitor țevi și tuburi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, la 27,2 % pentru TMK Group.
(3)
Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012 (4), Consiliul, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor (denumită în continuare „ancheta de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor”), a menținut măsurile instituite prin Regulamentul (CE) nr. 954/2006 la importurile de tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina.
(4)
În consecință, măsurile aflate în prezent în vigoare sunt cele instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012. Grupul de societăți TMK Group, format din OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant și OAO Seversky Tube Works, este supus unei taxe antidumping de 27,2 %.
1.2. Deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale
(5)
La 14 octombrie 2011, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere”) (5), deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, a măsurilor antidumping aplicabile importurilor anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia.
(6)
Această reexaminare, care se limitează la examinarea dumpingului, a fost inițiată în urma unei cereri justificate depuse de TMK Group. În cerere, solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurilor la nivelul lor actual nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul prejudiciabil.
1.3. Părțile interesate
(7)
Comisia a informat oficial solicitantul, autoritățile din țara exportatoare și industria Uniunii cu privire la deschiderea reexaminării intermediare parțiale. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și prezenta punctul de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(8)
Pentru a obține informațiile considerate necesare pentru anchetă, Comisia a trimis un chestionar solicitantului, care a răspuns în termenul fixat.
(9)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a stabili nivelul dumpingului. S-au efectuat vizite de verificare la sediile solicitantului și ale societăților comerciale afiliate ZAO TMK Trade House (Moscova), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkaryno), TMK Europe GmbH (Köln), TMK Italia s.r.l. (Lecco) și TMK Global S.A. (Geneva).
1.4. Perioada anchetei de reexaminare
(10)
Ancheta cu privire la nivelul de dumping a cuprins perioada dintre 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Produsul în cauză
(11)
Produsul în cauză este același cu cel definit în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012, care a instituit măsurile în prezent în vigoare, și anume tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, având o secțiune circulară, diametrul extern de maximum 406,4 mm și o valoare de echivalent carbon mai mică sau egală cu 0,86, în conformitate cu formula și analizele chimice ale Institutului Internațional de Sudură (IIS) (6), încadrate în prezent la codurile NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 și ex 7304 59 93 și originare din Rusia (denumite în continuare „produsul în cauză” sau „tuburi și țevi obținute fără sudură”).
2.2. Produsul similar
(12)
Astfel cum s-a stabilit în ancheta inițială, precum și în ancheta de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, ancheta actuală a confirmat că produsul fabricat în Rusia și exportat către Uniune, produsul fabricat și vândut pe piața internă din Rusia și produsul fabricat și vândut în Uniune de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază și utilizări finale. Aceste produse sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
3. DUMPINGUL
3.1. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
3.1.1. Valoarea normală
(13)
Vânzările de pe piața internă au fost efectuate prin intermediul societăților afiliate, ZAO TMK Trade House și TMK Warehouse, care au revândut tuburi și țevi obținute fără sudură unor clienți independenți din Rusia.
(14)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat mai întâi pentru fiecare producător-exportator, dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului similar către clienți independenți a fost reprezentativ în comparație cu volumul total al vânzărilor sale la export către Uniune, adică dacă volumul total al acestor vânzări reprezenta cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către Uniune. Examinarea a stabilit că vânzările interne erau reprezentative pentru toți producătorii-exportatori.
(15)
S-a examinat apoi dacă fiecare tip de produs din produsul similar vândut de producătorii-exportatori pe piața internă a fost suficient de reprezentativ în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când, în cursul PAR, volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip de produs realizate de către solicitantul în cauză către clienți independenți a reprezentat cel puțin 5 % din volumul său total de vânzări ale tipului de produs comparabil exportat către Uniune.
(16)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază, s-a examinat ulterior dacă vânzările pe piața internă din fiecare tip de produs care fusese vândut în cantități reprezentative ar putea fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne profitabile către clienți independenți de pe piața internă pentru fiecare tip de produs în cauză exportat pe durata PAR.
(17)
Pentru tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă ale tipului de produs respectiv s-au realizat, în proporție de peste 80 %, la prețuri care erau superioare costului și al căror preț de vânzare mediu ponderat pentru acel tip a fost mai mare sau egal cu costul unitar de producție, valoarea normală, pentru fiecare tip de produs, a fost determinată ca fiind media ponderată a prețurilor interne reale ale tuturor vânzărilor tipului de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(18)
În cazul în care volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când prețul mediu ponderat pentru acel tip a fost mai mic decât costul unitar de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale acelui tip, în cursul PAR.
(19)
Valoarea normală pentru tipurile nereprezentative (și anume cele pentru care vânzările pe piața internă au constituit mai puțin de 5 % din vânzările la export în Uniune sau care nu au fost vândute deloc pe piața internă) a fost calculată pe baza costului de producție pe tip de produs plus o sumă pentru costurile de vânzare, generale și administrative și pentru profit. În cazul în care au existat vânzări pe piața internă, s-a utilizat profitul tranzacțiilor de pe piața internă pe tip de produs pentru tipurile de produs în cauză, în cadrul operațiunilor comerciale normale. În cazul în care nu au existat vânzări pe piața internă, s-a utilizat un profit mediu.
(20)
În ceea ce privește costurile de fabricație și, în special costurile cu energia, mai precis costul gazului, s-a analizat dacă prețul gazului plătit de producătorii-exportatori reflecta rezonabil costurile asociate producției și distribuției de gaz.
(21)
S-a constatat că prețul intern al gazului plătit de producătorii-exportatori era circa o treime din prețul de export al gazului natural din Rusia. În această privință, toate datele disponibile arată că prețurile gazelor naturale practicate pe piața internă din Rusia sunt prețuri reglementate, cu mult mai mici decât prețurile de piață plătite pentru gazele naturale pe piețele concurențiale. Prin urmare, deoarece costurile gazelor naturale nu au fost reflectate în mod rezonabil în documentele producătorilor-exportatori, așa cum se prevede la articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, acestea au trebuit ajustate în consecință. În lipsa oricăror prețuri ale gazelor naturale suficient de reprezentative, nedeformate, referitoare la piața internă din Rusia, s-a considerat potrivit, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5), ca ajustarea să se bazeze pe informațiile de la alte piețe reprezentative. Prețul ajustat s-a bazat pe prețul mediu al gazului rusesc vândut la export, la granița germano-cehă (Waidhaus), ajustat pentru a ține cont de costurile locale de distribuție. Deoarece Waidhaus este principalul punct de vânzare a gazelor naturale rusești către UE, care reprezintă cea mai mare piață pentru gazele naturale rusești, practicând, în același timp, prețuri care reflectă în mod rezonabil costurile, acesta poate fi considerat o piață reprezentativă în sensul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(22)
După comunicarea concluziilor, TMK Group a susținut că ajustarea prețului gazului era contrară articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază și punctului 2.2.1.1 din acordul antidumping al OMC. După cum se menționează în considerentul 21, s-a constatat că prețul intern al gazului plătit de TMK Group a fost de aproximativ o treime din prețul de export al gazului natural din Rusia. Prin urmare, deoarece costurile gazelor naturale nu au fost reflectate în mod rezonabil în documentele producătorilor-exportatori, așa cum se prevede la articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, acestea au trebuit ajustate în consecință. Argumentul adus de TMK Group a fost considerat nefondat și, în absența oricăror elemente de probă, a fost respins.
3.1.2. Prețul de export
(23)
Ar trebui remarcat faptul că anumite cantități exportate din produsul în cauză nu fuseseră raportate de către TMK Group, deoarece grupul de societăți a considerat că aceste tuburi și țevi obținute fără sudură nu făceau obiectul anchetei. În timpul vizitelor de verificare la fața locului au fost prezentate serviciilor Comisiei eșantioane constând în secțiuni transversale din produsul despre care se presupunea că nu ar ține de obiectul anchetei, înainte și după prelucrare ulterioară, însă acestea nu pot fi considerate drept dovezi concludente.
(24)
După examinarea problemei, s-a considerat că aceste tuburi și țevi obținute fără sudură se încadrează în domeniul de aplicare al anchetei. Prin urmare, tranzacțiile de export corespunzătoare au fost luate în considerare pentru calcularea dumpingului.
(25)
În timpul unei audieri prezidate de consilierul-auditor la 9 noiembrie 2012, TMK Group a afirmat că dorește să abordeze, în principal, problema clasificării, ridicată în documentul de informare, care, în opinia lor, a dus la o creștere a marjei lor de dumping cu circa 13-14 %. TMK Group a fost surprins de faptul că aceste produse au fost considerate ca făcând obiectul anchetei și a reiterat faptul că aceste cantități exportate nu au fost raportate pe motiv că aceste produse nu erau țevi, ci eboșe (denumite și „produse tubulare”) și, prin urmare, în opinia lor, nu se încadrează în definiția produsului. De asemenea, TMK Group a afirmat că, de fapt, acest aspect a fost abordat într-un mod foarte concis de către serviciile Comisiei în cursul vizitei de verificare. În această privință, ar trebui remarcat că TMK Group precizase, într-un document datat 31 august 2012, că „întrebarea dacă produsele tubulare care se încadrează la codul NC 7304 59 10 ar trebui sau nu să fie incluse în domeniul de aplicare a anchetei a fost abordată pe larg în cursul anchetei”. De fapt, atât European Steel Tube Association („ESTA”), cât și TMK Group au avut numeroase posibilități de a prezenta observații cu privire la acest aspect în mai multe rânduri. În plus, ar trebui menționat faptul că serviciile Comisiei au solicitat importatorilor afiliați grupului TMK să completeze anexa la chestionar și au verificat informațiile transmise în timpul unei vizite de verificare la fața locului, care a avut drept scop colectarea tuturor informațiilor relevante. Afirmația că această problemă a fost abordată într-un mod foarte „concis” de către serviciile Comisiei în cursul anchetei, înainte de considera că aceste produse se încadrează în definiția produsului, a fost incorectă și a fost, prin urmare, respinsă.
(26)
TMK Group a afirmat ulterior că includerea acestor cantități exportate era ilegală și nejustificată, deoarece serviciile Comisiei nu au reușit să demonstreze că țevile nu erau „brute”, iar concluzia potrivit căreia aceste eboșe erau produse „semifinite” era nefondată.
(27)
În primul rând, se reamintește faptul că produsele care intră sub incidența codurilor NC 7304 39 10 și 7304 59 10 sunt „tuburi, țevi și profile tubulare”, fără sudură, din fier sau din oțel, „brute, drepte și cu pereții de grosime uniformă, destinate exclusiv fabricării țevilor și tuburilor cu alte secțiuni și cu alte grosimi ale peretelui”. Nota explicativă privind subpozițiile 7304 39 10 și 7304 59 10 indică faptul că aici sunt incluse „tuburile de oțel fără sudură obținute în principal prin perforare și laminare la cald sau prin perforare și tragere la cald, denumite uzual «eboșe». Ele sunt destinate, în principal, transformării în tuburi cu altă formă a secțiunii și cu altă grosime a pereților și având o toleranță dimensională mult mai redusă decât produsul de la care s-a plecat. Ele sunt prezentate cu extremitățile tăiate și debavurate, dar fără nicio altă operație de finisare. Suprafețele lor interioare și exterioare sunt brute, necurățate de țunder, deci nu strălucesc. Ele nu sunt nici unse cu ulei, nici zincate, nici vopsite”. După examinarea argumentelor prezentate de TMK Group și de ESTA, se consideră că, pe baza diferitelor documente colectate în timpul vizitelor de verificare la fața locului (comenzi făcute de clienți și specificații, contracte între companii, facturile emise de către importatori afiliați, descrierea standardului ISO 9809-1), aceste tuburi sunt într-adevăr „semifinite”, în sensul că acestea trebuie să corespundă anumitor cerințe și specificații, cum ar fi „tuburi de oțel de calitate superioară, finisate la cald, pentru cilindri, de tip 34CrMo4, conform normelor UNI EN 10083-1 și DIN 1629, «recoapte, cu strat rugos» și «cu capete șlefuite», cu dimensiunile menționate în comandă.” În plus, alte cerințe care sunt enumerate în comenzile clienților și în specificații, cum ar fi „testare cu ultrasunete pentru a detecta eventualele defecte, controlul grosimii, ovalizare și îndreptare”, indică, de asemenea, prelucrarea ulterioară a acestor tuburi, ceea ce nu este cazul pentru așa-numitele „eboșe”.
(28)
TMK Group a susținut că cerințele „recoapte, cu strat rugos” și „cu capete șlefuite” nu se află printre criteriile aferente codurilor NC relevante și enumerate în nota explicativă, care determină dacă o țeavă este „brută”. În acest sens, trebuie să se țină cont de faptul că denumirile pozițiilor și notele explicative corespunzătoare nu includ întotdeauna o listă exhaustivă a tuturor caracteristicilor produselor reglementate. În ceea ce privește produse cum ar fi cele în cauză, care prezintă caracteristici proprii unor tipuri de bunuri diferite, clasificarea depinde de cele mai importante caracteristici ale bunurilor importate. Prin urmare, deși aceste caracteristici nu se află printre criteriile enumerate în denumirile codurilor NC relevante și în nota explicativă, ele rămân elemente importante pentru a evalua dacă un tip de produs poate fi considerat „brut” și, prin urmare, dacă se încadrează la codurile NC 7304 39 10 și 7304 59 10.
(29)
De asemenea, TMK Group a susținut că aceste tuburi nu erau recoapte, căci nu erau tratate la cald, acest aspect fiind menționat în certificatele de încercare industrială. În această privință, ar trebui remarcat că specificațiile de cumpărare ale clientului conțin informații contradictorii, deoarece menționează tratamentul la cald al produsului. Alte documente, cum ar fi declarația producătorului, emisă de TMK Group, precum și specificațiile contractelor semnate de TMK Group și clientul său neafiliat, fac trimitere la aceste specificații de cumpărare.
(30)
S-a remarcat, de asemenea, faptul că, în contractele între companii menționate mai sus, furnizate de TMK Group în cursul verificării la fața locului, aceste produse au fost inițial încadrate la un cod NC diferit (făcând obiectul măsurilor) și au fost încadrate ulterior la un alt cod NC, care nu face obiectul măsurilor (inclusiv în timpul perioadei de anchetă), cu toate că, pe baza informațiilor disponibile, nu au existat modificări ale comenzii date de client și ale specificațiilor produsului. TMK Group a susținut că această modificare a codului NC era irelevantă, întrucât, în conformitate cu regulile de clasificare vamală aplicabile, contează numai caracteristicile obiective ale bunurilor în momentul importului lor în Uniune. Deși caracteristicile obiective ale bunurilor în momentul importului lor în Uniune sunt un element important, TMK Group nu neagă faptul că a încadrat tipurile de produs la un cod care intra sub incidența măsurilor și că au schimbat apoi încadrarea, fără să fi avut loc nicio modificare în specificațiile produsului. Acest lucru este considerat a fi unul dintre elementele care conduc la concluzia că respectivele tipuri de produs se încadrează în domeniul de aplicare al anchetei.
(31)
S-a remarcat, de asemenea, că specificațiile de cumpărare ale clientului neafiliat menționau în mod clar „produse semifinite”, nu „eboșe” sau „produse tubulare”. Cu privire la acest ultim aspect, TMK a susținut că modul în care produsul este descris de un cumpărător este cu totul irelevant pentru încadrarea vamală. Ca răspuns la aceasta, trebuie să se precizeze că descrierea produsului de către cumpărător are o anumită importanță, în sensul în care cumpărătorul cunoaște în mod evident cerințele privind produsul în momentul comenzii. Prin urmare, este discutabilă afirmația potrivit căreia descrierea făcută de cumpărător este cu totul irelevantă.
(32)
În concluzie, tuburile de oțel fără sudură semifinite, produse cu un tratament termic și achiziționate pentru producerea cilindrilor trebuie să corespundă unor cerințe tehnice/de calitate/dimensionale foarte detaliate. În mod evident, aceste caracteristici nu corespund cu noțiunea de produs „brut” prevăzută în notele explicative la NC 7304 39 10 și 7304 59 10 și, în consecință, au trebuit să fie respinse observațiile făcute de TMK Group în ceea ce privește presupusa interpretare greșită a termenului „brut” de către Comisie.
(33)
Contrar unor declarații anterioare, TMK Group a afirmat, de asemenea, că aceste produse vândute unui client neafiliat nu au fost destinate exclusiv aceleiași utilizări, și anume producția de cilindri, ci că puteau fi, de asemenea, transformate în așa-numite „țevi de precizie”. Grupul a declarat că clientul neafiliat transformă inițial eboșele în țevi laminate la rece (sau țevi de precizie), iar acestea sunt ulterior transformate în butelii de gaz. Trebuie remarcat faptul că acest element contrazice nu numai ceea ce a afirmat TMK Group în comunicările transmise anterior, ci și ceea ce s-a constatat în documentele colectate în timpul vizitelor de verificare. Fără a aduce atingere celor menționate anterior, ar trebui remarcat faptul că această afirmație suplimentară a fost făcută târziu și nu a fost susținută de elemente de probă. În plus, grupul a prezentat elemente de probă care se presupunea că arată că clientul neafiliat comercializa și țevi de precizie. În afara faptului că aceste elemente de probă au fost prezentate foarte târziu în cadrul anchetei, s-a constatat, de asemenea, că ele se refereau la o perioadă de timp cu mult după sfârșitul PAR și că documentele se refereau la posibile vânzări de orice tipuri (sau secțiuni) de produse laminate la rece (țevi). Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.
(34)
Majoritatea exporturilor produsului în cauză de către producătorii-exportatori către Uniune au fost făcute către clienți independenți din Uniune prin intermediul a două societăți comerciale afiliate, și anume TMK Europe GmbH cu sediul în Germania și TMK Italia s.r.l. cu sediul în Italia. Prețul de export pentru exporturile menționate anterior a fost stabilit pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, și anume utilizând prețurile de revânzare plătite efectiv sau care urmează să fie plătite societății afiliate de către primul cumpărător independent din Uniune în cursul PAR, ajustate pentru a se ține seama de toate costurile suportate între import și revânzare, precum și de profit.
(35)
Anumite cantități limitate au fost exportate direct către clienți independenți din Uniune. Prețul de export pentru aceste cantități a fost stabilit pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
3.1.3. Comparație
(36)
Valoarea normală și prețul de export ale producătorilor-exportatori au fost comparate pe o bază franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Pe această bază, s-au operat ajustări în ceea ce privește costurile de ambalare, costurile de transport, costurile de credit și taxele antidumping.
(37)
TMK Group a solicitat ca anumite caracteristici legate de calitatea oțelului, a tipului de filetare și a stratului de acoperire al tuburilor și țevilor obținute fără sudură să fie luate în considerare pentru a se garanta o comparație echitabilă între tuburile și țevile obținute fără sudură vândute pe piața internă și la export.
(38)
Comitetul de protecție a industriei tuburilor din oțel fără sudură din Uniunea Europeană („ESTA”) a susținut că orice cerere de modificare a definiției produsului sau a metodologiei utilizate în ancheta inițială sau în reexaminări ulterioare constituie o încălcare a articolului 11 alineatul (9) din regulamentul de bază și nu ar trebui să fie luată în considerare.
(39)
În această privință, ancheta a arătat că cererea înaintată de TMK Group nu a afectat definiția produsului, ci mai degrabă a permis identificarea unor caracteristici suplimentare, care garantează o comparație echitabilă a tuburilor și țevilor obținute fără sudură care au aceleași caracteristici. De asemenea, s-a constatat că aceste caracteristici suplimentare afectau prețurile și comparabilitatea acestora.
(40)
Pe baza celor de mai sus, s-a considerat că cererea era justificată și, prin urmare, caracteristicile menționate anterior au fost luate în considerare.
(41)
TMK Group a susținut că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (10) din regulamentul de bază, taxele achitate pentru tranzacții DDP (Delivered Duty Paid/livrat, taxe vamale plătite) nu ar trebui să fie deduse pentru construirea prețului de export. Acesta susține că, în comparație cu ultima perioadă de 12 luni complete înainte de instituirea taxelor antidumping la exporturile TMK de tuburi și țevi obținute fără sudură către Uniune (1 iulie 2005-30 iunie 2006 sau „perioada de referință”), taxa a fost reflectată în mod corespunzător în prețurile practicate în cursul PAR și în prețurile de vânzare ulterioară în Uniune.
(42)
În acest sens, s-a constatat că prețurile DDP practicate față de primii clienți independenți nu au acoperit costurile și cu atât mai mult nu au acoperit taxele antidumping; așadar, aceste tranzacții au reprezentat, per ansamblu, pierderi. Se mai remarcă faptul că, chiar dacă prețurile pentru produse similare au crescut cu circa 30 % începând cu perioada de referință, prețul materiilor prime care reprezintă, în medie, mai mult de 50 % din costul de producție a crescut cu peste 70 % pe parcursul aceleiași perioade. Pe baza celor de mai sus, se consideră că nu s-a furnizat niciun element de probă concludent care să arate că taxa s-a reflectat în mod corespunzător în prețurile practicate.
(43)
De asemenea, s-a observat că, chiar în cazul în care s-ar accepta faptul că taxa este reflectată în prețurile de vânzare ulterioare (ceea ce nu este cazul), articolul 11 alineatul (10) din regulamentul de bază prevede că taxa este reflectată atât în prețurile de revânzare, cât și în prețurile de vânzare ulterioare.
(44)
După prezentarea concluziilor, TMK Group a continuat să se opună deducerii taxelor din prețurile de export și a adăugat că ajustarea costului gazului a avut drept rezultat pierderi care, din punctul său de vedere, erau în mod sigur mai mici, fără a furniza, cu toate acestea, alte elemente de probă. TMK Group și-a menținut părerea că faptul că prețurile de export franco-fabrică ar trebui să fie mai mari decât costurile de producție era eronat din punct de vedere juridic și a reiterat faptul că singurul criteriu care trebuia examinat era dacă taxele antidumping plătite au fost reflectate în mod corespunzător în prețul de revânzare practicat de clienții săi neafiliați care au achiziționat produse în condiții DDP. Cu toate acestea, deoarece prețurile DDP practicate față de primii clienți neafiliați nu acopereau costurile, și cu atât mai mult nu acopereau taxele antidumping, chiar și în absența ajustării prețului gazului natural și deoarece prețul materiilor prime (care reprezintă, în medie, mai mult de 50 % din costul de producție) a crescut cu mai mult de 70 % în cursul aceleiași perioade, astfel cum este menționat în considerentul 42 de mai sus, s-a considerat că TMK Group nu a furnizat elemente de probă concludente care să arate că taxa era reflectată în mod corespunzător în prețurile practicate sau în prețurile de vânzare ulterioară.
(45)
Pe baza celor de mai sus, această cerere a trebuit să fie respinsă.
3.1.4. Marja de dumping
(46)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pe tip de produs, pe o bază franco fabrică, separat pentru fiecare dintre producătorii-exportatori. Se stabilește o marjă comună de dumping pentru TMK Group, prin calcularea unei singure rate de dumping medii ponderate pentru producătorii-exportatori din cadrul TMK Group.
(47)
Pe această bază, marja de dumping, exprimată ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, era de 29,6 %. În urma comunicării concluziilor, TMK Group a semnalat anumite erori materiale în calcularea dumpingului pentru două dintre unitățile sale de producție. Aceste erori au fost corectate și marja de dumping medie ponderată constatată pentru TMK Group este de 28,7 % în loc de 29,6 %.
(48)
Este de remarcat faptul că această marjă de dumping este, contrar elementelor de probă prima facie furnizate în cererea de reexaminare, mai mare decât taxa existentă aplicabilă importurilor provenite de la TMK Group. Creșterea este datorată unei serii de factori: în primul rând, elementele de probă furnizate în cererea de reexaminare se refereau numai la anumite tranzacții ale unuia dintre cei trei producători exportatori. S-a constatat că unele dintre aceste tranzacții nu au legătură cu produsul în cauză. În al doilea rând, astfel cum se menționează în considerentul 23 de mai sus, în cursul perioadei de anchetă, anumite tranzacții de export al produsului în cauză nu au fost raportate de către grup. În cele din urmă, solicitarea grupului de a lua în considerare taxa ca și cost (a se vedea considerentele 41-45) a fost respinsă. Aceste elemente combinate, împreună cu alte elemente verificate în cursul anchetei, au condus la o creștere a marjei de dumping.
4. CARACTERUL DURABIL AL CIRCUMSTANȚELOR MODIFICATE
(49)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă circumstanțele modificate referitoare la dumping pot fi considerate, în mod rezonabil, ca având un caracter durabil.
(50)
TMK Group a indicat în cererea sa de reexaminare că au existat circumstanțe modificate cu un caracter durabil, deoarece a efectuat modificări semnificative în structura sa internă și și-a îmbunătățit în mod substanțial echipamentele de producție, ceea ce a avut un impact direct asupra structurii costurilor sale.
(51)
Ancheta a arătat că TMK Group realizase, într-adevăr, investiții semnificative care conduc la creșterea eficienței și la creșterea capacității. Cu toate acestea, având în vedere creșterea prețurilor materiilor prime și evoluția gamei de produse către produse cu o valoare adăugată mai mare, nu a putut fi stabilită o scădere a costurilor de producție. În ceea ce privește îmbunătățirile menționate în considerentul 50, a reieșit că acestea sunt de tip structural și că, probabil, nu se vor schimba în viitorul apropiat.
(52)
În plus, a fost, de asemenea, luată în considerare evoluția prețurilor de export către țări din afara UE în decursul PAR și către UE după PAR. S-a constatat că exporturile de produse identice către țările din afara UE au fost efectuate la niveluri de preț comparabile cu cele ale vânzărilor la export către UE în aceeași perioadă. În ceea ce privește perioada de după PAR, s-a constatat că acestea au fost efectuate la prețuri ușor mai ridicate decât în PAR, ceea ce este în conformitate cu evoluția nivelului prețurilor internaționale. Nu există, prin urmare, niciun indiciu că prețurile de export ar varia considerabil în viitorul apropiat.
5. MODIFICAREA MĂSURILOR ANTIDUMPING
(53)
În lumina rezultatelor anchetei, se consideră oportună modificarea taxei antidumping aplicabile importurilor produsului în cauză provenind de la TMK Group la valoarea de 28,7 %. Taxa antidumping modificată ar trebui stabilită la nivelul marjei de dumping constatate, deoarece este mai mică decât marja de prejudiciu stabilită în cadrul anchetei inițiale.
(54)
Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a intenționat recomandarea unei modificări a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012 și li s-a oferit posibilitatea să formuleze observații,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Rubrica referitoare la OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant și OAO Seversky Tube Works din tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 585/2012 se înlocuiește cu următorul text:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant și OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 decembrie 2012.