NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 666/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů je nutný k tomu, aby bylo možné vyhodnotit skutečný pokrok v plnění závazků Unie a jejích členských států souvisejících s omezením nebo snížením emisí všech skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie přijatých v roce 2009 a společně označovaných jako „klimaticko-energetický balíček“.
(2)
Rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu stanoví pokyny pro národní systémy, jež by smluvní strany měly použít. Měla by proto být upřesněna pravidla týkající se inventurního systému Unie s cílem dostát závazkům podle uvedeného rozhodnutí a zajistit včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost zpráv o emisích skleníkových plynů podávaných sekretariátu úmluvy UNFCCC.
(3)
K zabezpečení kvality inventurního systému Unie je nutné stanovit další pravidla týkající se program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie.
(4)
K zajištění úplnosti inventury Unie v souladu s obecnými zásadami pro vypracování národních inventur skleníkových plynů je nezbytné zajistit metodiky a údaje, které Komise využije, po konzultaci a v úzké spolupráci s dotčeným členským státem, při přípravě odhadu chybějících údajů v národní inventuře členského státu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013.
(5)
K zajištění včasného a účinného provádění závazků Unie podle Kjótského protokolu úmluvy UNFCCC je nezbytné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi členskými státy a Unií během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC.
(6)
Je třeba zohlednit změny hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k národním inventurám antropogenních emisí ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(7)
V zájmu zajištění soudržnosti s prováděním požadavků na sledování a vykazování podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Inventura skleníkových plynů Unie je součtem emisí skleníkových plynů členských států ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů na území Evropské unie podle čl. 52 Smlouvy o Evropské unii a je stanovena na základě inventur skleníkových plynů členských států, jak jsou vykazovány podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013, za úplné časové řady inventárních let.
2. Toto nařízení stanoví pravidla pro požadavky na inventurní systém Unie, dále konkretizuje pravidla týkající se přípravy a správy inventury skleníkových plynů Unie včetně pravidel pro spolupráci s členskými státy během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu inventur podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“).
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla týkající se hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k inventurám, které mají být používány členskými státy a Komisí při stanovení a vykazování inventury skleníkových plynů.
Článek 2
Inventura skleníkových plynů Unie
1. Při přípravě a správě inventury skleníkových plynů Unie se Komise snaží zajistit:
a)
úplnost inventury skleníkových plynů Unie použitím postupu stanoveného v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
že inventura skleníkových plynů Unie poskytne transparentní souhrn emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů a že transparentním způsobem odráží příspěvek členských států co do emisí a pohlcení pomocí propadů k inventuře skleníkových plynů Unie;
c)
že se celkový objem emisí skleníkových plynů Unie a jejich pohlcení pomocí propadů za vykazovaný rok rovná součtu emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů, jež byly za tentýž rok vykázány podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
že inventura skleníkových plynů Unie zahrnuje souvislé časové řady emisí a pohlcování pomocí propadů za všechny vykazované roky.
2. Komise a členské státy usilují o zvýšení srovnatelnosti inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 3
Program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie
1. Unijní program zajišťování kvality a kontroly kvality uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 doplní programy zajišťování kvality a kontroly kvality prováděné členskými státy.
2. Členské státy zajistí kvalitu údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národní inventuře skleníkových plynů, rovněž použitím článků 6 a 7.
3. Členské státy poskytnou Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí všechny příslušné informace ze svých archivů zřízených a spravovaných v souladu s bodem 16 písm. a) přílohy k rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, pokud to bude vyžadováno během přezkumu inventury skleníkových plynů Unie podle úmluvy UNFCCC.
Článek 4
Doplnění chybějících údajů
1. Odhady Komise ohledně chybějících údajů v inventuře skleníkových plynů členského státu, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, jsou založeny na těchto metodikách a údajích:
a)
pokud členský stát předložil v předchozím vykazovaném roce souvislou časovou řadu odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů, které dosud nebyly upraveny dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
i)
daný členský stát předložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, která obsahuje chybějící odhad, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů,
ii)
daný členský stát nepředložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, ale odhad přibližných emisí skleníkových plynů za rok X - 1 v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 vypracovala pro členské státy Unie, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů Unie,
iii)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů v odvětví energetiky na základě údajů získaných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (4),
iv)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů neenergetických odvětví na základě odhadů vycházejících z technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
b)
pokud odhad pro příslušnou kategorii zdrojů byl v předchozích letech upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, přičemž dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě základní metody úpravy použité odborným přezkumným týmem podle technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
c)
pokud byl v předchozích letech odhad pro příslušnou kategorii předmětem technických oprav podle čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 a dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě metody použité technickým odborným přezkumným týmem pro výpočet technické opravy;
d)
pokud nejsou souvislé časové řady vykazovaných odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů dostupné a pokud nebyl odhad pro kategorii zdrojů upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, pak na základě technických pokynů pro metodiky úprav, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech.
2. Komise připraví odhady uvedené v odstavci 1 do 31. března vykazovaného roku v konzultaci s dotčeným členským státem.
3. Dotčený členský stát použije odhady uvedené v odstavci 1 pro svou národní zprávu podanou sekretariátu úmluvy UNFCCC dne 15. dubna s cílem zajistit soudržnost mezi inventurou skleníkových plynů Unie a inventurami skleníkových plynů členských států.
Článek 5
Lhůty pro spolupráci a koordinaci během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC
1. Jestliže členský stát zamýšlí opětovně předložit svou inventuru sekretariátu úmluvy UNFCCC do 27. května, oznámí nejprve tutéž inventuru Komisi, a to do 8. května. Údaje nahlášené Komisi se nesmí odlišovat od údajů předložených sekretariátu úmluvy UNFCCC.
2. Jestliže členský stát zamýšlí učinit jakékoli jiné opětovné předložení své inventury sekretariátu úmluvy UNFCCC po 27. květnu, jež obsahuje jiné informace, než které byly dříve sděleny Komisi, musí členský stát tuto informaci Komisi oznámit nejpozději do jednoho týdne od jejího opětovného předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC.
3. Členský stát sdělí Komisi tyto údaje:
a)
vyjádření odborného přezkumného týmu poukazující na potenciální problém s inventurou skleníkových plynů daného členského státu související s požadavky závazné povahy, jež by mohl vést k úpravě či potenciální otázce týkající se plnění závazků (tzv. „Saturday paper“), a to do jednoho týdne od obdržení informací od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)
opravy odhadů emisí skleníkových plynů provedené po dohodě mezi členským státem a odborným přezkumným týmem pro dané předložení inventury skleníkových plynů během procesu přezkumu, jak jsou uvedeny v odpovědi na vyjádření uvedené v písm. a), a to do jednoho týdne od jejího předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC;
c)
návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře, která obsahuje upravené odhady emisí skleníkových plynů nebo otázku týkající se plnění závazků v případě, kdy členský stát nevyřešil problém, na který poukázal odborný přezkumný tým, a to do jednoho týdne od obdržení této zprávy od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
d)
odpověď členského státu na návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře v případě, kdy navrhovaná úprava není přijata a je doplněna shrnutím, ve kterém členský stát uvádí, zda přijímá nebo odmítá kterékoli navrhované úpravy, a to do jednoho týdne od předložení odpovědi sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)
závěrečnou jednotlivou kontrolní zprávu o inventuře, a to do jednoho týdne od jejího obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC;
f)
případnou otázku týkající se plnění závazků, která byla předložena Výboru pro kontrolu plnění závazků dle Kjótského protokolu, oznámení ze strany Výboru pro kontrolu plnění závazků, že se bude otázkou týkající se plnění závazků zabývat, a veškeré předběžné nálezy a rozhodnutí Výboru pro kontrolu plnění závazků a jeho poboček týkajících se členského státu, a to do jednoho týdne od jejich obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC.
4. Útvary Komise předloží všem členským státům shrnutí informací uvedených v odstavci 3.
5. Útvary Komise poskytnou členským státům informace uvedené v odstavci 3 po použití uvedeného odstavce obdobně na inventuru skleníkových plynů Unie.
6. Jakékoli opravy podle odst. 3 písm. b), pokud jde o předložení inventury skleníkových plynů Unie, se provedou ve spolupráci s příslušným členským státem.
7. Pokud jsou na inventuru skleníkových plynů členského státu uplatněny úpravy podle mechanismu plnění závazků dle Kjótského protokolu, daný členský stát bude s Komisí koordinovat svou odezvu na postup přezkumu v souvislosti s povinnostmi podle nařízení (EU) č. 525/2013 v těchto lhůtách:
a)
v časovém rámci stanoveném v Kjótském protokolu, mají-li upravené odhady v jediném roku nebo kumulativní úpravy v po sobě jdoucích letech závazného období pro jeden či více členských států za následek úpravy inventury skleníkových plynů Unie v množství vedoucím k nesplnění metodických či vykazovacích požadavků dle čl. 7 odst. 1 Kjótského protokolu pro účely požadavků způsobilosti stanovených v pokynech přijatých podle článku 7 Kjótského protokolu;
b)
do dvou týdnů před předložením:
i)
žádosti o opětné nabytí způsobilosti příslušným orgánům v rámci Kjótského protokolu,
ii)
odpovědi na rozhodnutí zabývat se otázkou týkající se plnění závazků či na předběžné nálezy Výboru pro kontrolu plnění závazků.
8. Během týdne věnovaného přezkumu inventury Unie podle úmluvy UNFCCC poskytnou členské státy co nejdříve odpovědi na dotazy vznesené hodnotiteli UNFCCC týkající se otázek, které spadají do jejich odpovědnosti podle čl. 4 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 6
Pokyny k inventuře skleníkových plynů
Členské státy a Komise určí inventury skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s:
a)
pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů (2006);
b)
pokyny IPCC ohledně revidovaných doplňkových metod a správné praxe vyplývajících z Kjótského protokolu (2013);
c)
doplňkem z roku 2013 k pokynům IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: mokřady pro odvodňování mokřadů a zavodňování uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
pokyny podle úmluvy UNFCCC pro přípravu vnitrostátních sdělení stranami uvedenými v příloze I úmluvy, část 1: Pokyny podle úmluvy UNFCCC pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC;
e)
pokyny pro přípravu informací požadovaných podle čl. 7 Kjótského protokolu přijaté konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Článek 7
Potenciály globálního oteplování
Členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013, jakož pro inventuru skleníkových plynů Unie, používají využívají potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 666/2014 AL COMISIEI
din 12 martie 2014
de stabilire a cerințelor substanțiale pentru un sistem de inventariere al Uniunii pe baza modificărilor potențialelor de încălzire globală și a orientărilor privind inventarierea convenite la nivel internațional în temeiul Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind un mecanism de monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum și de raportare, la nivel național și al Uniunii, a altor informații relevante pentru schimbările climatice și de abrogare a Deciziei nr. 280/2004/CE (1), în special articolul 6 alineatul (2) și articolul 7 alineatul (6) litera (b),
întrucât:
(1)
Mecanismul de monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră este necesar pentru a permite evaluarea progresului real în sensul respectării angajamentelor asumate de Uniune și de statele membre cu privire la limitarea sau la reducerea tuturor emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice aprobate prin Decizia 94/69/CE a Consiliului (2), al Protocolului său de la Kyoto aprobat prin Decizia 2002/358/CE a Consiliului (3) și al ansamblului de acte juridice ale Uniunii, adoptate în 2009 și denumite, în mod colectiv, „pachetul privind clima și energia”.
(2)
Decizia 19/CMP.1 a Conferinței părților la CCONUSC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto prevede orientările privind sistemele naționale pe care părțile ar trebui să le aplice. Prin urmare, în vederea îndeplinirii obligațiilor prevăzute în decizia respectivă, ar trebui stabilite normele privind sistemul de inventariere al Uniunii, vizând asigurarea unei raportări actuale, transparente, exacte, coerente, comparabile și integrale a emisiilor de gaze cu efect de seră către secretariatul CCONUSC.
(3)
Pentru a garanta calitatea sistemului de inventariere al Uniunii, este necesară stabilirea de norme suplimentare privind programul de asigurare a calității și de control al calității inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii.
(4)
Pentru a garanta integralitatea inventarului Uniunii, în conformitate cu orientările privind pregătirea inventarelor naționale de gaze cu efect de seră, este necesară furnizarea de metodologii și de date care urmează să fie utilizate de Comisie în momentul în care, în consultare și în strânsă cooperare cu statul membru în cauză, pregătește estimările pentru datele care lipsesc din inventarul unui stat membru în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013.
(5)
Pentru a garanta punerea în aplicare efectivă și la timp a obligațiilor Uniunii în temeiul Protocolului de la Kyoto al CCONUSC, este necesară stabilirea calendarelor de cooperare și coordonare între Uniune și statele membre pe parcursul procesului de raportare anuală și al revizuirii CCONUSC.
(6)
Ar trebui să se țină cont de modificările valorilor potențialelor de încălzire globală și de orientările convenite la nivel internațional privind inventarele naționale de emisii antropice de la surse și de eliminare de către absorbanți, în conformitate cu deciziile relevante adoptate de organismele CCONUSC și ale Protocolului de la Kyoto.
(7)
Pentru a garanta coerența cu punerea în aplicare a cerințelor de monitorizare și de raportare în temeiul CCONUSC și al Protocolului de la Kyoto, prezentul regulament ar trebui să se aplice începând cu 1 ianuarie 2015,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
(1) Inventarul gazelor cu efect de seră al Uniunii reprezintă suma emisiilor de gaze cu efect de seră de la surse și a eliminării de către absorbanți ale statelor membre pentru teritoriul Uniunii Europene în conformitate cu articolul 52 din Tratatul privind Uniunea Europeană și se stabilește pe baza inventarelor de gaze cu efect de seră ale statelor membre, astfel cum sunt raportate în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, pentru seria cronologică completă a anilor de inventar.
(2) Prezentul regulament stabilește normele privind cerințele pentru un sistem de inventariere al Uniunii, descriind mai în detaliu normele privind pregătirea și administrarea inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii, inclusiv normele privind cooperarea cu statele membre pe parcursul procesului de raportare anuală și al revizuirii inventarelor Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC).
(3) De asemenea, prezentul regulament stabilește normele privind valorile potențialelor de încălzire globală și orientările privind inventarierea convenite la nivel internațional care urmează să fie utilizate de statele membre și de Comisie pentru determinarea și raportarea inventarului de gaze cu efect de seră.
Articolul 2
Inventarul de gaze cu efect de seră al Uniunii
(1) La pregătirea și administrarea inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii, Comisia depune eforturi pentru a garanta:
(a)
faptul că inventarul de gaze cu efect de seră al Uniunii este complet, prin aplicarea procedurii prevăzute la articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013;
(b)
faptul că inventarul de gaze cu efect de seră al Uniunii furnizează o agregare transparentă a emisiilor de gaze cu efect de seră și a eliminării de către absorbanți ale statelor membre și reflectă în mod transparent contribuția emisiilor și a eliminării de către absorbanți ale statelor membre la inventarul de gaze cu efect de seră al Uniunii;
(c)
faptul că totalul emisiilor de gaze cu efect de seră și al eliminării de către absorbanți ale Uniunii pentru un an de raportate este egal cu suma emisiilor de gaze cu efect de seră și a eliminării de către absorbanți ale statelor membre raportate în temeiul articolului 7 alineatele (1)-(5) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 pentru același an;
(d)
faptul că inventarul de gaze cu efect de seră al Uniunii include o serie cronologică coerentă a emisiilor și a eliminării de către absorbanți pentru toți anii de raportare.
(2) Comisia și statele membre depun eforturi pentru a spori gradul de comparabilitate a inventarelor de gaze cu efect de seră ale statelor membre.
Articolul 3
Programul de asigurare a calității și de control al calității inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii
(1) Programul de asigurare a calității și de control al calității al Uniunii menționat la articolul 6 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 completează programul de asigurare a calității și de control al calității pus în aplicare de statele membre.
(2) Statele membre garantează calitatea datelor privind activitatea, a factorilor de emisie, precum și a altor parametri utilizați pentru inventarul lor național de gaze cu efect de seră, inclusiv prin aplicarea articolelor 6 și 7.
(3) Statele membre furnizează Comisiei și Agenției Europene de Mediu toate informațiile relevante existente în arhivele lor create și gestionate în conformitate cu punctul 16 litera (a) din anexa la Decizia 19/CMP.1 a Conferinței părților la CCONUSC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto, dacă acest lucru este necesar pe parcursul revizuirii de către CCONUSC a inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii.
Articolul 4
Completarea datelor lipsă
(1) Estimările Comisiei pentru datele care lipsesc din inventarul gazelor cu efect de seră al unui stat membru, astfel cum se prevede la articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, se bazează pe următoarele metodologii și date:
(a)
în cazul în care un stat membru a depus în anul de raportare anterior o serie cronologică coerentă de estimări pentru categoria de surse relevantă care nu a făcut obiectul unor ajustări în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto și în cazul apariției uneia dintre situațiile de mai jos:
(i)
statul membru în cauză a prezentat un inventar armonizat de gaze cu efect de seră pentru anul X - 1 în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 care include estimarea care lipsește, pe datele din respectivul inventar armonizat de gaze cu efect de seră;
(ii)
statul membru în cauză nu a prezentat un inventar armonizat de gaze cu efect de seră pentru anul X - 1 în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, însă Uniunea a realizat o estimare armonizată a emisiilor de gaze cu efect de seră pentru anul X - 1 pentru statele membre în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, pe datele din inventarul armonizat de gaze cu efect de seră al Uniunii;
(iii)
utilizarea datelor din inventarul armonizat de gaze cu efect de seră nu este posibilă sau poate duce la o estimare foarte imprecisă, în cazul estimărilor care lipsesc din sectorul energetic, pe datele obținute în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1099/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4);
(iv)
utilizarea datelor din inventarul armonizat de gaze cu efect de seră nu este posibilă sau poate duce la o estimare foarte imprecisă, în cazul estimărilor care lipsesc din sectoarele neenergetice, pe orientările tehnice privind metodologiile de ajustare în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto, fără aplicarea factorului conservator definit în orientările respective;
(b)
în cazul în care estimarea pentru categoria de surse relevantă a făcut obiectul unor ajustări în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto în anii precedenți, iar statul membru în cauză nu a prezentat o estimare revizuită, pe metoda de ajustare de bază utilizată de echipa de revizuire formată din experți, astfel cum se prevede în orientările tehnice privind metodologiile de ajustare în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto, fără aplicarea factorului conservator definit în orientările respective;
(c)
în cazul în care o estimare pentru categoria relevantă a făcut obiectul unor corecții tehnice în temeiul articolului 19 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în anii precedenți, iar statul membru în cauză nu a prezentat o estimare revizuită, pe metoda utilizată de echipa de revizuire formată din experți pentru calcularea corecției tehnice;
(d)
în cazul în care nu există o serie cronologică coerentă a estimărilor raportate pentru categoria de surse relevantă, iar estimarea categoriei de surse nu a făcut obiectul unor ajustări în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto, pe orientările tehnice privind ajustările, fără aplicarea factorului conservator definit în orientările respective.
(2) Comisia pregătește estimările menționate la alineatul (1) până la data de 31 martie a anului de reportare, în urma consultării cu statul membru în cauză.
(3) Statul membru în cauză utilizează estimările menționate la alineatul (1) pentru comunicare sa națională, transmisă la 15 aprilie secretariatului CCONUSC, în vederea asigurării coerenței între inventarul gazelor cu efect de seră al Uniunii și inventarele de gaze cu efect de seră ale statelor membre.
Articolul 5
Calendarele de cooperare și coordonare pe parcursul procesului de raportare anuală și al revizuirii CCONUSC
(1) Atunci când un stat membru intenționează să retransmită secretariatului CCONUSC propriul inventar până la 27 mai, statul membru în cauză transmite Comisiei, în prealabil, același inventar până la 8 mai. Informațiile, astfel cum sunt transmise Comisiei, nu diferă de informațiile prezentate secretariatului CCONUSC.
(2) Atunci când un stat membru intenționează să retransmită secretariatului CCONUSC, după data de 27 mai, propriul inventar care conține informații diferite de informațiile deja transmise Comisiei, statul membru în cauză transmite informațiile respective Comisiei în termen de maximum o săptămână de la retransmiterea acestora către secretariatul CCONUSC.
(3) Un stat membru transmite Comisiei următoarele informații:
(a)
observațiile formulate de o echipă de revizuire formată din experți cu privire la orice eventuală problemă referitoare la inventarul de gaze cu efect de seră al statului membru legată de cerințele cu caracter obligatoriu și care ar putea duce la o ajustare sau la o eventuală problemă privind punerea în aplicare („Saturday paper”), în termen de o săptămână de la primirea informațiilor din partea secretariatului CCONUSC;
(b)
corecțiile aduse estimărilor emisiilor de gaze cu efect de seră aplicate de comun acord între statul membru și echipa de revizuire formată din experți la prezentarea respectivului inventar de gaze cu efect de seră pe parcursul procesului de revizuire, conținute în răspunsul la observațiile menționate la litera (a), în termen de o săptămână de la transmiterea răspunsului către secretariatul CCONUSC;
(c)
proiectul de raport de revizuire a inventarului individual care conține estimările ajustate ale emisiilor de gaze cu efect de seră sau o problemă privind punerea în aplicare, în cazul în care statul membru nu a soluționat problema ridicată de echipa de revizuire formată din experți, în termen de o săptămână de la primirea respectivului raport de la secretariatul CCONUSC;
(d)
răspunsul formulat de statul membru la proiectul de raport de revizuire a inventarului individual, în cazul în care ajustarea propusă nu este acceptată, însoțit de un rezumat în care statul membru indică dacă acceptă sau dacă respinge orice ajustare propusă, în termen de o săptămână de la transmiterea răspunsului către secretariatul CCONUSC;
(e)
versiunea finală a raportului de revizuire a inventarului individual, în termen de o săptămână de la primirea acesteia de la secretariatul CCONUS;
(f)
orice problemă privind punerea în aplicare care a fost prezentată Comitetului de control privind respectarea dispozițiilor din cadrul Protocolului de la Kyoto, notificarea din partea Comitetului de control de a aborda problema legată de punerea în aplicare și toate concluziile preliminare și deciziile Comitetului de control și ale organismelor sale privind statul membru, în termen de o săptămână de la primirea acestor informații de la secretariatul CCONUSC.
(4) Serviciile Comisiei furnizează un rezumat al informațiilor menționate la alineatul (3) tuturor statelor membre.
(5) Serviciile Comisiei furnizează statelor membre informațiile menționate la alineatul (3), aplicând respectivul alineat mutatis mutandis inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii.
(6) Orice corecție menționată la alineatul (3) litera (b) privind prezentarea inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii se realizează în cooperare cu statul membru în cauză.
(7) În cazul în care ajustările se aplică inventarului de gaze cu efect de seră al unui stat membru în temeiul mecanismului de asigurare a conformității al Protocolului de la Kyoto, statul membru în cauză coordonează cu Comisia răspunsul la procesul de revizuire în ceea ce privește obligațiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în următoarele termene:
(a)
în termenele prevăzute în temeiul Protocolului de la Kyoto, în cazul în care ajustarea estimărilor dintr-un anumit an sau ajustările cumulative din anii următori perioadei de angajament pentru unul sau pentru mai multe state membre ar implica ajustări ale inventarului de gaze cu efect de seră al Uniunii într-o cantitate care ar duce la nerespectarea cerințelor metodologice și de raportare în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Protocolul de la Kyoto în sensul cerințelor privind eligibilitatea stabilite în orientările adoptate în temeiul articolului 7 din Protocolul de la Kyoto;
(b)
în termen de două săptămâni, înainte de a prezenta:
(i)
o cerere de revizuire a eligibilității adresată organismelor competente în temeiul Protocolului de la Kyoto;
(ii)
un răspuns la o decizie de a examina o problemă privind punerea în aplicare sau la concluziile preliminare ale Comitetului de control.
(8) Pe parcursul săptămânii aferente revizuirii de către CCONUSC a inventarului Uniunii, statele membre furnizează, într-un termen cât mai scurt posibil, răspunsuri la întrebările formulate de evaluatorii CCONUSC cu privire la aspectele care se înscriu în sfera lor de responsabilitate în temeiul articolului 4 alineatele (2) și (3) din prezentul regulament.
Articolul 6
Orientări privind inventarul de gaze cu efect de seră
Statele membre și Comisia stabilesc inventarele de gaze cu efect de seră menționate la articolul 7 alineatele (1)-(5) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 în conformitate cu:
(a)
orientările privind inventarele naționale de gaze cu efect de seră din 2006 ale Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC);
(b)
metodele suplimentare și orientările în materie de bune practici revizuite din 2013 ale IPCC, care decurg din Protocolul de la Kyoto;
(c)
suplimentul din 2013 la orientările privind inventarele de gaze cu efect de seră din 2006 ale IPCC: zonele umede pentru drenarea și reumidificarea zonelor umede menționate la articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013;
(d)
orientările CCONUSC privind pregătirea comunicărilor naționale de către părți, incluse în anexa I la convenție, partea I: orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale, astfel cum sunt prevăzute în Decizia 24/CP.19 a Conferinței părților la CCONUSC;
(e)
orientările privind pregătirea informațiilor solicitate în temeiul articolul 7 din Protocolul de la Kyoto, astfel cum au fost adoptate de Conferința părților la CCONUSC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto.
Articolul 7
Potențialele de încălzire globală
Statele membre și Comisia utilizează potențialele de încălzire globală enumerate în anexa III la Decizia 24/CP.19 a Conferinței părților la CCONUSC în scopul determinării și al raportării inventarelor de gaze cu efect de seră în temeiul articolului 7 alineatele (1)-(5) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013 și al inventarului gazelor cu efect de seră al Uniunii.
Articolul 8
Intrarea în vigoare și aplicarea
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică începând cu 1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 martie 2014.