PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1106/2013 AL CONSILIULUI
din 5 noiembrie 2013
de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate importurilor de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”) (1), în special articolul 9,
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri provizorii
(1)
La 3 mai 2013, Comisia Europeană („Comisia”) a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile în Uniunea Europeană („Uniunea”) de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din India („țara în cauză”) prin Regulamentul (UE) nr. 418/2013 (2) („regulamentul provizoriu”).
(2)
Ancheta a fost deschisă în urma unei plângeri depuse la 28 iunie 2012 de Confederația Europeană a Industriilor Fierului și Oțelului (Eurofer) (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 50 % din producția totală a Uniunii de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil.
(3)
În cursul anchetei antisubvenție, desfășurată în paralel, Comisia a instituit o taxă compensatorie provizorie la importurile de anumite tipuri de sârmă din oțel inoxidabil originare din țara în cauză, prin Regulamentul (UE) nr. 419/2013 (3) și o taxă compensatorie definitivă prin Regulamentul (UE) nr. 861/2013 (4).
2. Părțile vizate de anchetă
(4)
În etapa provizorie a anchetei s-a aplicat eșantionarea pentru producătorii-exportatori din țara în cauză și producătorii din Uniune. În etapa provizorie s-a avut în vedere eșantionarea și pentru importatorii neafiliați. Cu toate acestea, având în vedere faptul că doi din trei importatori selectați să facă parte din eșantion nu au transmis răspunsuri la chestionar, eșantionarea importatorilor nu a mai putut fi continuată. Prin urmare, s-au folosit toate informațiile disponibile referitoare la toți importatorii cooperanți pentru a ajunge la rezultate definitive mai ales în ceea ce privește interesul Uniunii.
(5)
Unul dintre producătorii-exportatori a declarat că, întrucât la stabilirea prejudiciului suferit de industria din Uniune nu s-au folosit vânzările de la producătorii care nu au formulat plângeri, eșantionul de producători din Uniune selectat nu poate fi considerat reprezentativ. Acest argument a fost respins deoarece eșantionul a fost selectat pe baza răspunsurilor primite de la toți producătorii din Uniune care au cooperat la anchetă, indiferent de faptul că au susținut sau nu plângerea în etapa de stabilire a capacității procesuale, și a avut la bază volumele de producție.
(6)
Un producător-exportator, afiliat unui producător din Uniune, s-a opus plângerii și a solicitat o examinare individuală, deoarece nu a fost inclus în eșantionul de producători-exportatori, din cauza volumelor scăzute ale exporturilor sale. Nici producătorul respectiv din Uniune nu a fost inclus în eșantionul pentru industria din Uniune, din cauza volumelor scăzute ale producției sale. Comisia a acordat o examinare individuală, dar producătorul-exportator și-a retras cererea.
(7)
Șapte producători-exportatori din țara în cauză care nu au fost incluși în eșantion au solicitat o examinare individuală. Doi dintre aceștia au răspuns la chestionar, cinci nu au răspuns. Dintre cei doi producători-exportatori din țara în cauză care au răspuns la chestionar, unul și-a retras cererea de examinare individuală. Ca urmare, Comisia a examinat cererea primită din partea unui producător-exportator din țara în cauză care nu a fost inclus în eșantion:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
În etapa provizorie, s-a constatat că niciunul dintre producătorii-exportatori care au fost incluși inițial în eșantion nu a depus informații suficient de fiabile. Prin urmare s-a aplicat articolul 18 din regulamentul de bază. Comisia a decis să mărească eșantionul, incluzând încă trei societăți, pe baza volumelor exporturilor acestora și a disponibilității lor de a coopera, astfel cum a fost exprimată în urma deschiderii procedurii. Ca urmare, Comisia a examinat răspunsurile la chestionar și a efectuat vizite de verificare la spațiile de lucru ale următorilor producători-exportatori din țara în cauză:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana;
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra;
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
În afară de cele de mai sus, se confirmă considerentele 4-7 și 14 din regulamentul provizoriu.
3. Perioada de anchetă și perioada examinată
(10)
Astfel cum este prevăzut în considerentul 20 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul s-a referit la perioada cuprinsă între 1 aprilie 2011 și 31 martie 2012 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 martie 2012 (denumită în continuare „perioada examinată”).
4. Procedura ulterioară
(11)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri antidumping provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate, mai precis cei trei producători-exportatori incluși în eșantion, producătorul-exportator care și-a retras cererea de examinare individuală, reclamantul și 11 utilizatori au trimis observații. Au fost audiate părțile care au formulat o solicitare în acest sens. Comisia a continuat să caute toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru comunicarea constatărilor sale definitive. Toate observațiile primite au fost examinate și luate în considerare, după caz.
(12)
Comisia a informat părțile interesate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora intenționează să recomande instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de sârmă de oțel inoxidabil originare din țara în cauză și perceperea definitivă a sumelor constituite ca taxă provizorie (denumită în continuare „comunicarea constatărilor finale”). De asemenea, părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. Toate observațiile primite au fost examinate și luate în considerare, după caz.
(13)
În urma comentariilor primite la constatările finale, Comisia a informat părțile interesate în legătură cu modificările rezultatelor cu privire la nivelul de dumping al anumitor producători-exportatori. Părților li s-a acordat din nou o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor suplimentare. Toate observațiile primite au fost examinate și luate în considerare, după caz. O parte interesată, reclamantul, a criticat faptul că, pentru unii producători-exportatori, concluziile privind nivelul dumpingului au fost modificate pe baza unor date noi și a unor comentarii primite după comunicarea provizorie și în etapa definitivă a anchetei. De asemenea, aceasta a afirmat că drepturile sale procedurale au fost încălcate.
(14)
Cu toate acestea, Comisia a considerat că trebuie să ia în considerare observațiile primite de la părțile interesate și, dacă este necesar, să modifice constatările în cazul în care observațiile sunt justificate. În niciunul dintre aceste cazuri nu au fost utilizate date noi neverificate pentru stabilirea dumpingului. În plus, drepturile procedurale ale tuturor părților interesate au fost respectate, deoarece acestea au fost informate corespunzător și la timp și au primit aceleași termene-limită pentru prezentarea observațiilor.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(15)
Astfel cum se menționează în considerentul 21 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză a fost definit drept sârmă din oțel inoxidabil conținând conform greutății:
-
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de nichel de minimum 28 %, dar maximum 31 % din greutate și cu un conținut de crom de minimum 20 %, dar maximum 22 %;
-
mai puțin de 2,5 % nichel, alta decât sârma cu un conținut de crom de minimum 13 %, dar maximum 25 % din greutate și cu un conținut de aluminiu de minimum 3,5 %, dar maximum 6 %,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din țara în cauză.
(16)
Unii utilizatori au exprimat preocupări în legătură cu aparenta lipsă a distincției între diversele tipuri de produs în cauză și de produs similar, având în vedere gama variată existentă pentru toate tipurile de produs. Un motiv special de preocupare a fost modul în care ar putea fi asigurată, în cadrul anchetei, o comparație echitabilă între toate tipurile de produs. La fel ca în majoritatea anchetelor, definiția produsului în cauză acoperă o gamă variată de tipuri de produs care au caracteristici fizice, tehnice și chimice de bază identice sau similare. Faptul că aceste caracteristici pot varia de la un tip de produs la altul poate impune, într-adevăr, necesitatea de a acoperi o gamă variată de tipuri de produs. Acest lucru este valabil pentru prezenta anchetă. Comisia a ținut seama de diferențele existente între tipurile de produs și a asigurat o comparație echitabilă. Un număr unic de control al produsului (NCP) a fost alocat fiecărui tip de produs fabricat și vândut de către producătorii-exportatori din țara în cauză și fiecărui tip de produs fabricat și vândut de industria din Uniune. Numărul a fost alocat în funcție de principalele caracteristici ale produsului, în acest caz caracteristicile fiind calitatea oțelului, rezistența la tracțiune, acoperirea, suprafața, diametrul și forma. Prin urmare, tipurile de sârmă exportate către Uniune au fost comparate, pe baza NCP, cu produsele fabricate și vândute de către industria din Uniune care au aceleași caracteristici sau care prezintă caracteristici similare. Toate aceste tipuri de produs s-au încadrat în definiția produsului în cauză și a produsului similar prevăzută în avizul de deschidere (5) și în regulamentul provizoriu.
(17)
Una dintre părți a reiterat afirmația că așa-numitele tipuri de produs „care încorporează tehnologie avansată” sunt diferite și nu sunt interschimbabile cu alte tipuri de produs în cauză. Prin urmare, acestea ar trebui să fie excluse din definiția produsului. În conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (6), atunci când se stabilește dacă produsele sunt similare, astfel încât fac parte din același produs, trebuie să se evalueze dacă ele au aceleași caracteristici tehnice și fizice, aceleași utilizări finale de bază și același raport calitate-preț. În această privință, trebuie să se evalueze caracterul interschimbabil al acestor produse și concurența dintre ele. Ancheta a constatat că tipurile de produs „care încorporează tehnologie avansată” menționate de partea respectivă au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază ca și alte produse care fac obiectul anchetei. Acestea sunt sârme fabricate din oțel inoxidabil, iar procesul de producție este similar, folosind mașini asemănătoare, astfel încât producătorii pot fabrica diferite variante ale produsului, în funcție de cerere. Prin urmare, cu toate că diferitele tipuri de sârmă nu sunt direct interschimbabile și nu concurează în mod direct, producătorii concurează pentru contracte care acoperă o gamă largă de tipuri de sârmă din oțel inoxidabil. În plus, aceste tipuri de produs sunt fabricate și vândute atât de industria din Uniune, cât și de producătorii-exportatori din țara în cauză, care utilizează o metodă de producție similară. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(18)
Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, una dintre părți a afirmat că analiza efectuată de Comisie pentru a stabili dacă așa-numitele tipuri de produs „care încorporează tehnologie avansată” ar trebui să fie incluse în domeniul de aplicare al anchetei a fost insuficientă. Această afirmație este respinsă. Ancheta a stabilit faptul că tipurile de produs care încorporează tehnologie avansată se încadrează în definiția produsului, astfel cum se menționează în considerentul 17. Partea presupune în mod greșit că toate criteriile menționate în jurisprudență trebuie îndeplinite în același timp. În conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (7), Comisia se bucură de o largă putere de apreciere în privința definirii sferei de aplicare a produsului și trebuie să efectueze această evaluare pe baza setului de criterii stabilite de Curte. Adeseori, așa cum se întâmplă în cazul de față, unele criterii pot fi orientate într-o anumită direcție, iar altele pot fi orientate într-o altă direcție; într-o astfel de situație, Comisia trebuie să realizeze o evaluare globală, așa cum s-a întâmplat în cazul de față. Prin urmare, partea interesată respectivă presupune în mod greșit că tipurile de produs trebuie să îndeplinească toate caracteristicile pentru a se încadra în definiția aceluiași produs.
(19)
Unii utilizatori au afirmat că tipurile de sârmă din oțel inoxidabil din așa-numita „serie 200” ar trebui să fie excluse din sfera de aplicare a produsului. Mai exact, utilizatorii respectivi au susținut că acest tip de produs nu este fabricat aproape deloc de către industria din Uniune. Cu toate acestea, afirmația respectivă este neîntemeiată. În primul rând, faptul că un anumit tip de produs nu este fabricat de industria din Uniune nu constituie un motiv suficient pentru a-l exclude din sfera anchetei, atunci când procesul de producție le permite producătorilor din Uniune să înceapă să fabrice tipul de produs în cauză. În al doilea rând, ca și în cazul tipurilor de sârmă care încorporează tehnologie avansată, s-a constatat că aceste tipuri de produs în cauză au caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază identice sau similare cu alte tipuri de produs similar fabricate și vândute de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație nu poate fi acceptată.
(20)
De asemenea, utilizatorii respectivi au susținut că sârma laminată ar trebui să fie inclusă în definiția produsului în cauză. Cu toate acestea, sârma laminată este materia primă utilizată pentru fabricarea produsului în cauză, dar poate fi utilizată și pentru fabricarea altor produse, cum ar fi elementele de fixare și cuiele. În consecință, spre deosebire de produsul în cauză, aceasta nu este un produs finit din oțel. Prin procesul de producție al formării la rece, sârma laminată poate fi transformată, printre altele, în produsul în cauză sau în produsul similar. Din acest motiv, sârma laminată nu poate fi inclusă în sfera de aplicare a produsului, în sensul regulamentului de bază.
(21)
Pe baza celor de mai sus, se confirmă definiția produsului în cauză și cea a produsului similar prevăzute în considerentele 21-24 din regulamentul provizoriu.
C. DUMPING
1. Introducere
(22)
În cursul vizitelor de verificare la spațiile de lucru ale celor trei producători-exportatori din țara în cauză incluși inițial în eșantion și al analizei ulterioare a informațiilor colectate, s-a constatat că aceste societăți au prezentat unele informații care nu pot fi considerate fiabile. Comisia a continuat ancheta, analizând toate informațiile prezentate ca reacție la comunicarea constatărilor provizorii și în audierile ulterioare.
(23)
Așa cum se indică în considerentul 26 din regulamentul provizoriu, în cazul unuia dintre producătorii-exportatori, Comisia a constatat că nu se poate face o corelare între costurile raportate în răspunsul la chestionar și cele din sistemul intern de raportare a costurilor societății. Societatea a afirmat că diferențele au fost cauzate de erori de înregistrare și de folosirea unei metode diferite de evaluare a stocurilor în sistemul intern de raportare a costurilor față de datele publicate în conturile anuale.
(24)
Așa cum s-a explicat în considerentul 28 din regulamentul provizoriu, în timp ce datele din sistemul intern de raportare a costurilor au fost în concordanță cu situațiile financiare la nivelul societății, nu a fost posibil să se stabilească reconcilierea dintre tabelele cu costuri pregătite special de societate ca răspuns la chestionarul de anchetă și datele conținute în sistemul intern de raportare a costurilor pentru secția de producție de sârmă. Prin urmare, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, s-a considerat că informațiile găsite în sistemul intern de raportare a costurilor ar trebui să fie utilizate în scopul anchetei antidumping.
(25)
Din acest motiv, Comisia a ajustat provizoriu datele privind costurile furnizate de producătorul-exportator în răspunsul la chestionar, prin utilizarea datelor disponibile în sistemul intern de raportare a costurilor.
(26)
Așa cum s-a menționat în considerentul 27 din regulamentul provizoriu, producătorul-exportator a afirmat că datele din sistemul intern de raportare a costurilor nu sunt fiabile și nu ar trebui să fie utilizate în scopul anchetei. Societatea a atras atenția asupra mai multor erori și probleme conceptuale privind cifrele din raportările interne pe care s-a bazat Comisia pentru ajustarea costurilor. Societatea a declarat că analiza Comisiei ar fi trebuit să se bazeze pe costurile raportate în răspunsul la chestionar. În plus, într-o etapă ulterioară măsurilor provizorii, societatea a făcut o reconciliere între cifrele privind costurile din rapoartele interne pe secții și cele din răspunsul la chestionar. Pe această bază și având în vedere dovezile înregistrate în timpul vizitei la fața locului, au putut fi acceptate anumite costuri de fabricație raportate inițial de societatea respectivă în răspunsul la chestionar.
(27)
Cu toate acestea, pe baza dovezilor existente, alocarea anumitor costuri, cum ar fi cheltuielile indirecte și costurile financiare raportate de societate în răspunsul la chestionar nu au putut fi considerate de încredere pentru anchetă. Comisia a considerat că aceste costuri ar trebui să fie alocate pe baza cifrei de afaceri totale a societății și a costului bunurilor vândute, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază. Pe baza celor de mai sus, au putut fi acceptate majoritatea costurilor raportate în răspunsul la chestionar, iar societatea a fost de acord cu alocarea cifrei de afaceri în etapa definitivă a anchetei. Astfel, se consideră că articolul 18 din regulamentul de bază nu ar trebui să se mai aplice pentru stabilirea marjei de dumping a acestui producător-exportator.
(28)
Astfel cum se precizează în considerentul 30 din regulamentul provizoriu, în cazul unui al doilea producător-exportator, Comisia a constatat că achizițiile și consumul de materii prime raportate în răspunsul societății la chestionar nu au fost susținute de datele găsite în sistemul de gestionare a stocurilor producătorului. În special, se pare că distribuția pe clase de oțel a fost diferită în fiecare dintre surse. Comisia a stabilit că un factor cheie în determinarea costurilor aferente produsului final este clasa oțelului și că informațiile nefiabile privind clasa oțelului ar putea denatura semnificativ calculele privind costurile și prețurile de vânzare ale diferitor tipuri de produse și, prin urmare, ar putea să inducă în eroare și a informat producătorul-exportator, în diverse ocazii, despre acest argument esențial.
(29)
După cum s-a menționat în considerentul 31 din regulamentul provizoriu, producătorul-exportator a susținut că fișierele electronice care conțin date privind achizițiile de materii prime colectate de către Comisie în timpul vizitei de verificare au fost incomplete deoarece achizițiile suplimentare de materii prime au fost efectuate de către alte unități din societate, însă aceste achiziții nu au fost raportate și nu au fost incluse în fișierele electronice colectate în timpul vizitei de verificare și examinate de către Comisie. În plus, producătorul-exportator a pretins că discrepanțele observate în cantitățile de clase de oțel au fost cauzate de faptul că unele clase de oțel au fost parțial suprapuse între ele și că unele părți ale procesului de producție nu au fost urmărite la nivelul fiecărei clase de oțel.
(30)
Cu toate acestea, în considerentul 32 din regulamentul provizoriu Comisia a remarcat că afirmațiile de mai sus, făcute de societate cu privire la achizițiile de materii prime suplimentare, nu au fost susținute de dovezi și în orice caz nu sunt suficiente pentru a explica discrepanțele observate la nivelul fiecărei clase de oțel. Comisia a remarcat, de asemenea, că societatea a afirmat că nu a fost posibil să se facă o urmărire exactă în funcție de clasele de oțel în toate etapele procesului de producție. Acest argument subminează și mai departe fiabilitatea sistemului de raportare a claselor de oțel în ansamblu. Informațiile furnizate în legătură cu clasele de oțel trebuie să fie considerate provizoriu eronate.
(31)
În considerentul 33 din regulamentul provizoriu, Comisia a considerat că distribuția raportată de materie primă în funcție de clasa oțelului nu a fost fiabilă și provizoriu nu ar trebui să fie luată în considerare și că hotărârile trebuie să se ia pe baza datelor disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. Din cauza lipsei de fiabilitate a sistemului de raportare în ansamblul său, nu a fost posibil să se ia hotărâri pe baza vreuneia dintre clasele de oțel raportate. Prin urmare, consumul total de materii prime considerat în ansamblu, fără a ține cont de distribuția în funcție de clasa oțelului, a fost utilizat la calcularea unei marje de dumping globale pentru toate produsele.
(32)
În urma publicării constatărilor provizorii, societatea a contestat abordarea provizorie în termeni generali, dar tot nu a putut oferi o corelare unu-la-unu la nivel de NCP. Cu toate acestea, la un stadiu ulterior al anchetei, societatea a pus la dispoziție o grupare a materiei prime în seriile principale de tipuri de calități de oțel în funcție de compoziția chimică, cu un grad suficient de reconciliere (seriile 200, 300 și 400 din clasificarea AISI). De asemenea, societatea a oferit o metodă alternativă de grupare în care utilizarea finală a fost inclusă ca factor de grupare suplimentar. Cu toate acestea, întrucât utilizarea finală nu poate fi verificată, Comisia a recalculat marja de dumping pe baza claselor de oțel grupate în funcție de compoziția lor chimică, astfel cum este exprimată în seria de clase de oțel (seriile 200, 300 și 400 din clasificarea AISI). Seria de clase de oțel reprezintă un criteriu care este utilizat în mod general, care este obiectiv și ușor de verificat, însă pentru această societate, utilizarea NCP nu a permis reconcilierea deplină și, prin urmare, nu ar asigura o comparație echitabilă, pe baza unor date fiabile, în sensul regulamentului de bază.
(33)
Întrucât informațiile suplimentare prezentate de societate nu au permis totuși reconcilierea datelor la un nivel de detaliere suficient, necesar pentru anchetă, se menține concluzia provizorie, potrivit căreia sistemele de urmărire ale societății nu au fost suficient de fiabile, aplicându-se articolul 18 din regulamentul de bază, pentru stabilirea definitivă a costului de producție și calcularea marjei de dumping, care se bazează, prin urmare, pe abordarea menționată în considerentul anterior.
(34)
După cum s-a menționat în considerentul 34, în cazul celui de al treilea producător-exportator, Comisia a descoperit, în timpul vizitei de verificare, că fluxurile de materii prime raportate în răspunsul la chestionar nu erau în concordanță cu datele din sistemul contabil al producătorului. Se pare că distribuția pe clase de oțel a fost diferită în fiecare dintre cele două surse.
(35)
După cum s-a menționat în considerentul 35 din regulamentul provizoriu, producătorul-exportator, deși a admis existența unor erori în răspunsul la chestionar, a afirmat că diferențele în cantitățile totale de materie primă ar putea fi reconciliate prin luarea în considerare a variației stocurilor. Cu toate acestea, societatea a susținut, de asemenea, că suprapunerea parțială a claselor de oțel face imposibilă realizarea unei reconcilieri exacte pentru fiecare clasă de oțel. În observațiile sale în urma constatărilor provizorii, societatea a declarat, de asemenea, că uneori clasa de oțel indicată pe factura de vânzare nu corespunde cu clasa de oțel care se exportă efectiv. Mai mult, societatea a susținut că în industria oțelului inoxidabil clasele de oțel nu sunt folosite într-o manieră exactă, ci există variații între compozițiile chimice publicate ale claselor de oțel și cele ale produselor reale. Societatea a afirmat că dacă se iau în considerare aceste explicații, discrepanțele identificate de Comisie ar afecta doar o parte nesemnificativă a exporturilor sale.
(36)
Comisia a considerat că volumul discrepanțelor detectate nu poate fi explicat de impreciziile ocazionale. Din contră, argumentele prezentate au contribuit la subminarea credibilității întregului sistem de raportare a claselor de oțel al societății, în special având în vedere natura decisivă a claselor de oțel în stabilirea costului produsului final.
(37)
Cu toate acestea, ulterior, în cursul anchetei, societatea a susținut că, în cazul în care Comisia nu acceptă raportarea inițială a societății cu privire la clasele de oțel, s-ar putea obține un rezultat mai precis dacă, în loc să fuzioneze împreună toate NCP-urile așa cum s-a procedat în etapa provizorie, Comisia ar grupa numai acele clase de oțel între care au fost identificate discrepanțe, sau, în mod alternativ, dacă ar grupa clasele de oțel în funcție de compoziția chimică a acestora exprimată în seriile de clase de oțel (seriile 200, 300 și 400 din clasificarea AISI). De asemenea, societatea a oferit încă o metodă suplimentară de grupare a claselor de oțel din seria 300 în subgrupe mai mici.
(38)
În consecință, Comisia a recalculat marja de dumping pe baza grupelor de oțel inoxidabil bazate pe compoziția chimică, astfel cum este exprimat în seria de clase de oțel (seriile 200, 300 și 400 din clasificarea AISI) astfel încât să urmeze aceeași metodă ca cea descrisă la considerentul 30. Seria de clase de oțel reprezintă un criteriu care este utilizat în mod general, care este obiectiv și ușor de verificat, însă pentru această societate, utilizarea NCP nu a permis reconcilierea deplină și, prin urmare, nu ar asigura o comparație echitabilă, pe baza unor date fiabile, în sensul regulamentului de bază.
(39)
Întrucât informațiile suplimentare prezentate de societate nu au permis totuși reconcilierea datelor la un nivel de detaliere suficient, necesar pentru anchetă, se menține concluzia provizorie, potrivit căreia sistemele de urmărire ale societății nu au fost suficient de fiabile, aplicându-se articolul 18 din regulamentul de bază pentru stabilirea definitivă a costului de producție și calcularea marjei de dumping, care se bazează, prin urmare, pe abordarea menționată în considerentul anterior.
(40)
Reclamantul a susținut că gruparea produsului în cauză în clase de oțel a împiedicat Comisia să desfășoare în mod corect analiza de rentabilitate pentru a determina valorile normale per NCP.
(41)
Comisia își desfășoară analiza la un nivel care este conform cu sistemele interne de evidență contabilă ale producătorilor-exportatori și ale producătorilor din Uniune, ceea ce permite justificarea cifrelor raportate. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
(42)
În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 37 și 38 din regulamentul provizoriu.
2. Valoarea normală
(43)
Pentru un producător-exportator pentru care se aplică articolul 18 din regulamentul de bază, s-a revizuit stabilirea valorii normale, în urma reevaluării costului său de producție. În etapa definitivă, costul de producție a fost stabilit pe baza costurilor de fabricație raportate, la care s-au adăugat costurile de vânzare, costurile generale și administrative, inclusiv costurile de finanțare, folosind o metodă de alocare permisă de articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(44)
Pentru cei trei producători-exportatori nou incluși în eșantion și pentru producătorul-exportator care a beneficiat de examinare individuală, s-a constatat că volumele vânzărilor interne sunt reprezentative în ansamblu, reprezentând cel puțin 5 % din volumul total de vânzări la export către Uniune al societății pentru produsul în cauză. Același test de reprezentativitate a fost efectuat pentru fiecare tip de produs vândut de producătorii nou incluși în eșantion pe piețele lor interne și s-a constatat că rezultatul este comparabil cu cel pentru tipurile de produse vândute pentru export către Uniune, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(45)
Prin stabilirea proporției de vânzări profitabile către clienți independenți pe piața internă în decursul PA, Comisia a verificat ulterior dacă vânzările interne ale fiecărui producător-exportator nou inclus în eșantion și ale producătorului-exportator care a beneficiat de examinare individuală ar putea fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(46)
În cazul unuia dintre producătorii-exportatori nou incluși în eșantion, alocarea costurilor prezentată inițial de către societate s-a dovedit a fi inadecvată, dat fiind că aceasta nu a luat în considerare grosimea stratului de sârmă, care reprezintă un important factor de cost. Cu acordul societății, metoda de alocare a costurilor a fost ajustată.
(47)
În cazul unui al doilea producător-exportator nou inclus în eșantion, a fost corectată o eroare materială în determinarea marjei de dumping. În plus,producătorul a solicitat Comisiei să facă adaptări suplimentare la analiza de rentabilitate și la ajustările de preț. Aceste solicitări nu au fost considerate justificate.
(48)
În cazul producătorului-exportator care a beneficiat de examinare individuală, a fost corectată o eroare materială în calcule. Același producător-exportator a prezentat argumente suplimentare cu privire la modul în care Comisia a stabilit nivelul costurilor de vânzare, generale și administrative și al costurilor de transport intern și a solicitat o ajustare pentru diferențele fizice prezentate de produsul în cauză pe piața internă și pe piața de export. Aceste argumente au fost respinse, deoarece calculele s-au bazat pe datele referitoare la costuri furnizate de societate, care au fost verificate în cursul vizitei de verificare și din cauză că argumentul privind diferențele fizice nu a fost susținut cu probe.
(49)
În consecință, se confirmă metodologia pentru stabilirea valorii normale, astfel cum este descrisă în considerentele 39-48 din regulamentul provizoriu, fiind aplicată celor trei producători-exportatori nou incluși în eșantion, precum și producătorului-exportator care a beneficiat de examinare individuală.
3. Prețul de export
(50)
Pentru un producător-exportator, în urma argumentelor prezentate, s-au corectat anumite erori materiale legate de utilizarea ocazională a unui curs de schimb eronat și de includerea eronată în calcularea dumpingului a anumitor vânzări intragrup.
(51)
Pentru un al doilea producător-exportator, în calcularea dumpingului s-au inclus vânzările în Uniune, prin intermediul unei societăți afiliate.
(52)
Un producător-exportator nou inclus în eșantion a afirmat că la prețurile de export este necesar să se adauge beneficiile primite în cadrul sistemelor de subvenționare DEPB și DDS.
(53)
Un alt producător-exportator nou inclus în eșantion a raportat beneficiile pe care le-a primit în cadrul sistemului de subvenționare DDS ca ajustări negative ale prețului, crescând artificial prețurile la export.
(54)
Comisia a analizat comportamentul prețurilor ambelor societăți pe piața Uniunii și a ajuns la constatările sale, care rezultă din aplicarea articolului 2 alineatul (8) din regulamentul de bază și care, prin urmare, nu mai necesită o ajustare ulterioară. Argumentul primei societăți a fost astfel respins, iar ajustarea de preț raportată de a doua societate nu a fost luată în considerare.
(55)
Un producător-exportator nou inclus în eșantion a afirmat că prețurile sale de export ar trebui să fie ajustate în sus, pentru a le alinia cu prețurile sale de pe piața internă, deoarece vânzările interne au fost făcute sub un nume de marcă proprie, atrăgând prețuri mai mari. Totuși, societatea nu a putut dovedi că facturile pentru care a ridicat această pretenție se referă într-adevăr la vânzări ale unor produse de marcă și, în consecință, argumentul a fost respins.
(56)
În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 50-52 din regulamentul provizoriu.
4. Comparație
(57)
Un producător-exportator a afirmat că, întrucât pentru stabilirea costului său de producție toate NCP-urile au căzut, prețurile de export ar trebui să fie tratate în același mod și ar trebui să se utilizeze un singur preț de export pentru compararea față de valoarea normală.
(58)
Obiectivul anchetei desfășurate de Comisie a fost să obțină date privind costul și prețul de export pe baza NCP, cu toate acestea însă, nu a obținut de la societatea în cauză reconcilierile necesare care ar fi permis identificarea unor costuri de producție fiabile, pe baza NCP. Totuși, ancheta nu a relevat deficiențe privind nivelurile prețurilor de export raportate pe NCP și astfel nu ar fi fost adecvată aplicarea articolului 18 din regulamentul de bază la stabilirea prețurilor de export efective. Argumentul a fost respins, întrucât Comisia nu a considerat adecvată reducerea nivelului de detaliu al prețurilor raportate, comparativ cu standardele anchetei, pentru a face o comparație echitabilă.
(59)
În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 53-55 din regulamentul provizoriu.
5. Marjele de dumping
(60)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, pentru fiecare societate inclusă în eșantion, valoarea normală medie ponderată stabilită pentru produsul similar a fost comparată cu prețul mediu ponderat de export al produsului în cauză.
(61)
În conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază, datorită aplicării articolului 18 din regulamentul de bază pentru doi din cei trei producători-exportatori incluși inițial în eșantion, marja de dumping a producătorilor-exportatori cooperanți neincluși în eșantion se stabilește pe baza marjei medii de dumping a producătorului-exportator inclus inițial în eșantion, pentru care nu se mai aplică articolul 18 din regulamentul de bază, și a celor două societăți nou incluse în eșantion, cu marje de dumping care nu sunt de minimis. Pe această bază, marja de dumping pentru societățile cooperante neincluse în eșantion a fost stabilită la 8,4 %.
(62)
În ceea ce privește toți ceilalți producători-exportatori din țara în cauză, Comisia a stabilit mai întâi nivelul de cooperare. În acest scop, s-a realizat o comparație între totalul cantităților pentru export indicate în răspunsurile din eșantion și totalul importurilor din țara în cauză, așa cum reiese din statisticile de import ale Eurostat. Deoarece nivelul de cooperare a fost ridicat, marja reziduală de dumping a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate marje de dumping stabilite pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion. Pe această bază, marja de dumping la nivel național s-a stabilit la 16,2 %.
(63)
Din acest motiv, marjele de dumping medii ponderate, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Societatea
Marja de dumping definitivă
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Societăți cooperante neincluse în eșantion
8,4 %
Toate celelalte societăți
16,2 %
D. INDUSTRIA DIN UNIUNE
1. Industria din Uniune
(64)
Unii utilizatori au contestat numărul de producători din Uniune menționat în considerentul 63 din regulamentul provizoriu. Aceștia susțin că numărul producătorilor a fost evaluat în mod greșit și că, în realitate, pe piața Uniunii sunt prezenți mai puțini producători.
(65)
Comisia subliniază că afirmația de mai sus nu a fost susținută de nicio dovadă. Comisia a verificat numărul producătorilor din Uniune indicat în plângere atunci când a verificat capacitatea procesuală, precum și în timpul anchetei. Pentru aceasta, Comisia a contactat toți cei 27 de producători cunoscuți din Uniune. Ancheta a confirmat faptul că 27 de producători din Uniune fabricau produsul similar în Uniune în decursul PA. În consecință, plângerea este respinsă și se confirmă considerentul 63 din regulamentul provizoriu.
2. Producția Uniunii și eșantionarea producătorilor din Uniune
(66)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 64-67 din regulamentul provizoriu.
E. PREJUDICIUL
1. Consumul la nivelul Uniunii
(67)
Unii utilizatori au afirmat că analiza prejudiciului nu ar fi trebuit să ia în considerare datele referitoare la anul 2009, deoarece criza financiară din anul respectiv a avut efecte de denaturare, în special asupra consumului la nivelul Uniunii. Cu toate acestea, chiar în cazul în care anul 2009 ar fi fost exclus din analiză, s-ar fi menținut, totuși, o tendință de creștere a consumului (+ 5 %), fapt care indică îmbunătățirea situației pieței. În plus, efectele negative ale crizelor financiare sunt recunoscute în considerentul 68 din regulamentul provizoriu. În lipsa altor observații, se confirmă considerentul 68 din regulamentul provizoriu.
2. Importurile în Uniune provenite din țara vizată
(68)
Marja de dumping stabilită pentru producătorul-exportator, Macro Bars and Wires, se situează sub pragul de minimis prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază. Prin urmare, se consideră că, în cursul perioadei de anchetă, acest producător-exportator nu a beneficiat de dumping în sensul articolului 1 alineatul (2) din regulamentul de bază. Ca atare, volumul importurilor sale a fost exclus din volumul importurilor care fac obiectul unui dumping, stabilite provizoriu, originare din țara în cauză. Un producător-exportator, și anume Venus Group, a declarat că anumite operațiuni au fost contabilizate, din greșeală, de două ori. Comisia a fost de acord cu afirmația producătorului-exportator și a ajustat volumul total al importurilor care fac obiectul unui dumping, prin eliminarea acestor operațiuni.
(69)
Volumul, cota de piață și prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping au fost revizuite în mod corespunzător.
(70)
Volumul și cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping:
2009
2010
2011
PA
Volum
15 826
27 291
34 494
33 252
Indice (2009 = 100)
100
172
218
210
Cota de piață
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indice (2009 = 100)
100
121
146
140
Sursa: Eurostat și răspunsurile la chestionar
(71)
Macro Bars and Wires a exportat produsul în cauză în cantități limitate în cursul PA, iar operațiunile efectuate de Venus Group menționate mai sus au constituit, de asemenea, cantități limitate, prin urmare deducerea acestor volume de importuri din volumul total al importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză nu modifică semnificativ tendințele descrise în considerentele 69 și 71 din regulamentul provizoriu. Prin urmare, aceste considerente din regulamentul provizoriu se confirmă.
(72)
Prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping:
2009
2010
2011
PA
Preț mediu
2 380
2 811
3 259
3 207
Indice (2009 = 100)
100
118
137
135
Sursa: Eurostat și răspunsurile la chestionar
(73)
Ajustarea volumului importurilor care fac obiectul unui dumping nu conduce la nicio modificare semnificativă a prețurilor medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză sau a calculelor privind marja de subcotare. Marja de subcotare medie ponderată este de 15 %, ceea ce confirmă constatarea din regulamentul provizoriu.
(74)
Un producător-exportator din țara în cauză a afirmat că prețurile de vânzare practicate în Uniune par foarte neplauzibile și sunt expuse riscului de denaturare. Cu toate acestea, se subliniază faptul că prețurile utilizate în calculele subcotării au fost rezultatul informațiilor culese și verificate în timpul anchetelor la fața locului, la spațiile de lucru ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
(75)
Se confirmă concluziile trase din constatările descrise în considerentele 75-77 din regulamentul provizoriu.
3. Situația economică a industriei din Uniune
(76)
Unele părți au susținut că rezultatele obținute de industria din Uniune ar trebui să fie considerate relativ pozitive în contextul crizei economice mondiale și că toți ceilalți indicatori, cu excepția unui singur indicator de prejudiciu, și anume cota de piață, nu au indicat existența unui prejudiciu.
(77)
Una dintre părți a afirmat că prețurile medii de vânzare practicate de industria din Uniune au crescut cu aproximativ 34 %, cu mult mai mult decât costul său de producție, care a crescut cu 13 % în cursul aceleiași perioade. În acest sens, trebuie reținut faptul că, la începutul perioadei examinate, și anume în 2009, industria din Uniune efectua vânzări la un preț inferior costului de producție, aceasta reușind să efectueze vânzări la un preț superior costului de producție doar începând cu anul 2011.
(78)
Ancheta a arătat că, deși anumiți indicatori de prejudiciu, cum ar fi volumele de producție și gradul de utilizare a capacității de producție au urmat o tendință pozitivă sau au rămas la un nivel stabil, cum s-a întâmplat în cazul ocupării forței de muncă, o serie de alți indicatori referitori la situația financiară a industriei din Uniune, și anume rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor nu au urmat o tendință satisfăcătoare în cursul perioadei examinate. Cu toate că indicatorul privind investițiile a crescut în 2010, în anul 2011 și în perioada de anchetă acesta a scăzut sub nivelul înregistrat în anul 2009. Deși este adevărat că randamentul investițiilor s-a îmbunătățit începând din 2009 până în 2011, ajungând la 6,7 %, acesta a scăzut din nou până la 0,8 % în decursul perioadei de anchetă. În mod similar, indicatorii privind rentabilitatea și fluxul de numerar au crescut până în 2011 și au început să se deterioreze din nou în decursul perioadei de anchetă. Prin urmare, se poate concluziona că situația industriei din Uniune a început să se amelioreze după 2009, dar procesul de redresare a acesteia a fost încetinit ulterior de importurile care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză.
(79)
Ca urmare a unei cereri transmise de o parte interesată, se confirmă faptul că nivelurile stocurilor stabilite în considerentul 100 din regulamentul provizoriu se raportau la activitatea societăților din Uniune care au fost incluse în eșantion.
(80)
Industria din Uniune a susținut că marja de profit țintă de 5 %, stabilită în etapa provizorie, ar fi prea scăzută. Partea respectivă nu și-a motivat suficient afirmația. Considerentul 95 din regulamentul provizoriu explică motivele care stau la baza alegerii acestei marje de profit, iar ancheta nu a evidențiat alte motive pentru modificarea acesteia. Prin urmare, se menține ținta de 5 % referitoare la profit, în scopul stabilirii concluziilor definitive.
(81)
Un producător-exportator a susținut că dificultățile cu care se confruntă industria din Uniune se datorează, în mare măsură, problemelor structurale și, prin urmare, marja de profit țintă de 5 % ar fi nerealistă.
(82)
Se reamintește faptul că, în conformitate cu jurisprudența (8), instituțiile trebuie să stabilească marja de profit pe care industria din Uniune s-ar putea baza în mod rezonabil în condiții normale de concurență, în absența importurilor care fac obiectul unui dumping. În 2007, marja de profit a fost de 3,7 %; începând din 2008, din cauza crizei financiare și economice, aceasta a devenit negativă. În plângere se susține, iar ancheta a stabilit acest fapt, că importurile care fac obiectul unui dumping au început să ajungă pe piața Uniunii în 2007, volumul importurilor crescând de la 17 727 de tone în 2006 la 24 811 de tone în 2007. Prin urmare, nu s-a putut stabili marja de profit țintă pe baza profitului care ar fi putut fi obținut în mod rezonabil de producătorii Uniunii pentru produsul similar. Prin urmare, astfel cum s-a explicat în considerentul 95 din regulamentul provizoriu, Comisia a considerat adecvat să utilizeze marja de profit de 5 % pe baza profiturilor reale observate în alte părți din industria siderurgică, care nu au avut de suferit de pe urma importurilor subvenționate care fac obiectul unui dumping, așa cum s-a procedat în alte anchete recente referitoare la produsul similar, din același sector (9). În plus, ar trebui remarcat faptul că marja de profit de 3,7 % observată în 2007 este considerată, în orice caz, prea scăzută, din cauza prezenței importurilor care fac obiectul unui dumping și a creșterii nivelului acestora. Prin urmare, se menține ținta de 5 % referitoare la profit, în scopul stabilirii concluziilor definitive.
4. Concluzie privind prejudiciul
(83)
Prin urmare, Comisia concluzionează că industria din Uniune a suferit un prejudiciu material în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază. În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 78-105 din regulamentul provizoriu.
F. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Efectul importurilor care au făcut obiectul unui dumping
(84)
Un producător-exportator a susținut că regulamentul provizoriu a ignorat faptul că industria Uniunii a fost în măsură să profite de creșterea consumului începând cu 2009 și că, în plus, Comisia nu poate presupune că industria din Uniune va fi în măsură să își mențină la infinit cota de piață.
(85)
Ca răspuns la aceste afirmații, trebuie reținut faptul că ancheta a evidențiat creșterea cotei de piață a importurilor din țara în cauză care fac obiectul unui dumping într-un ritm mai rapid decât cel al creșterii consumului pe piața Uniunii. Volumul importurilor din țara în cauză care fac obiectul unui dumping a crescut cu 110 %, în timp ce consumul a crescut cu 50 % în cursul aceleiași perioade. Mai mult, ancheta a mai arătat că prețul mediu practicat de țara în cauză s-a situat, în mod constant, sub prețul mediu practicat de industria din Uniune în aceeași perioadă și a subcotat prețul mediu al industriei din Uniune cu 15 % pe parcursul perioadei de anchetă. Prin urmare, cu toate că industria din Uniune a beneficiat, într-adevăr, într-o anumită măsură, de creșterea consumului și și-a putut crește cu 40 % volumul vânzărilor, aceasta nu a fost în măsură să își mențină cota de piață așa cum ar fi fost de așteptat în contextul ameliorării condițiilor de piață și ținând seama de capacitatea de producție disponibilă a industriei din Uniune.
2. Efectul altor factori
2.1. Importurile care nu fac obiectul unui dumping
(86)
În decursul perioadei examinate, evoluția importurilor și a prețurilor care nu fac obiectul unui dumping este comparabilă cu evoluția importurilor și a prețurilor care fac obiectul unui dumping. Mai mult, prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping au fost practic la același nivel ca prețurile importurilor care nu fac obiectul unui dumping, media prețurilor pentru importuri care nu fac obiectul unui dumping fiind mai scăzută cu 0,4 %. În plus, volumul importurilor care nu fac obiectul unui dumping reprezintă sub 6 % din totalul importurilor din țara în cauză și puțin mai mult de 1 % din cota de piață. Prin urmare, Comisia consideră că prejudiciul produs de importurile care nu fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză nu anulează legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză și prejudiciul material suferit de industria din Uniune în decursul PA.
2.2. Importurile din țări terțe
(87)
Doi producători-exportatori din țara în cauză și guvernul Indiei au reiterat afirmația că importurile de sârmă din oțel inoxidabil originare din Republica Populară Chineză („China”) ar fi trebuit să fie incluse în anchetă și că s-a subestimat impactul importurilor din China asupra pieței Uniunii și asupra industriei din Uniune.
(88)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 115 din regulamentul provizoriu, din etapa de deschidere până în prezent nu s-au prezentat dovezi privind un dumping care să producă prejudiciu industriei din Uniune, care ar fi justificat deschiderea unei anchete antidumping privind importurile originare din China. Afirmația conform căreia China ar fi trebuit să fie vizată de anchetă este, prin urmare, nefondată și este respinsă.
(89)
Cu toate acestea, importurile din Republica China au înregistrat o tendință de creștere în cursul perioadei examinate și au atins o cotă de piață de 8,3 % în PA, astfel cum s-a precizat în considerentul 113 din regulamentul provizoriu. În plus, prețurile de import din China au fost mai mici decât prețurile practicate de industria din Uniune și decât cele practicate de producătorii-exportatori din țara în cauză pe piața Uniunii. Prin urmare, s-a investigat în continuare dacă importurile din China ar fi putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune și ar fi putut să anuleze legătura de cauzalitate între respectivul prejudiciu și importurile din țara în cauză care au făcut obiectul unui dumping.
(90)
Informațiile disponibile în etapa provizorie au sugerat că gama de produse reprezentată de importurile din China era diferită și că segmentele de piață în care produsele chinezești au fost prezente erau diferite față de cele ale produselor vândute de către industria din Uniune sau chiar față de cele ale produselor originare din țara în cauză care au fost vândute pe piața Uniunii.
(91)
După publicarea măsurilor provizorii, Comisia a primit mai multe observații care indicau posibilitatea ca importurile la prețuri scăzute din China efectuate în cursul PA să fi anulat legătura de cauzalitate dintre importurile din țara în cauză care fac obiectul unui dumping și prejudiciul material suferit de industria din Uniune.
(92)
Analiza efectuată pe baza statisticilor referitoare la importuri, în ceea ce privește cele două coduri NC care fac obiectul anchetei, a arătat că 29 % din importurile din China au fost efectuate în segmentul inferior al pieței (la codul NC 7223 00 99). Acest lucru explică parțial de ce prețurile practicate de China sunt, în medie, mai mici decât cele practicate de industria din Uniune și de producătorii-exportatori din țara în cauză. Statisticile privind codul NC 7223 00 99 au arătat, de asemenea, că clienții producătorilor chinezi s-au concentrat în Regatul Unit, unde, de fapt, industria din Uniune nu produce.
Preț mediu (EUR/tonă metrică)
2009
2010
2011
PA
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Sursa: Eurostat
(93)
În ceea ce privește codul NC 7223 00 19, analizele efectuate pe baza NCP au arătat că atât industria din Uniune, cât și producătorii din țara în cauză au concurat, în principal, în segmentul superior al pieței, unde prețurile pot fi de până la patru ori mai mari decât prețurile din segmentul inferior din cadrul aceluiași NC (10). Ancheta a arătat, de asemenea, că, în general, variațiile de preț sunt legate de tipul de produs și de conținutul de nichel.
(94)
În ceea ce privește nivelul prețurilor importurilor din China, este necesar să se sublinieze faptul că, din anul 2009 și până în perioada de anchetă, prețul mediu al importurilor din China a rămas superior prețurilor pentru exporturile de produse care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză, după cum se poate observa din tabelul de mai jos, care indică prețul mediu al exporturilor chineze care se încadrează la codul NC 7223 00 19.
Preț mediu (euro/tonă metrică)
2009
2010
2011
PA
PA + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Sursa: Eurostat
(95)
În perioada de anchetă, pentru prima dată, prețul mediu al importurilor din China a scăzut sub prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză. Cu toate acestea, s-a constatat că această observație a fost de natură temporară, dat fiind faptul că nivelul prețurilor practicate de China în anul care a urmat perioadei de anchetă a crescut și s-a situat, din nou, deasupra nivelului prețurilor practicate de țara în cauză.
(96)
În plus, comparația dintre volumul importurilor din țara în cauză și volumul importurilor din China a arătat că, în orice moment din perioada examinată și în special în cursul perioadei de anchetă, importurile din China erau la niveluri cu mult mai scăzute decât importurile din țara în cauză. Volumul importurilor din China a reprezentat, de fapt, mai puțin de jumătate din totalul importurilor din țara în cauză.
(97)
Prin urmare, chiar dacă importurile din China au afectat situația industriei din Uniune, acestea nu ar fi putut să afecteze situația industriei din Uniune într-o asemenea măsură încât să anuleze legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune. Prin urmare, se confirmă considerentul 113 din regulamentul provizoriu.
2.3. Concurența din partea altor producători din Uniune
(98)
Una dintre părți a susținut că este posibil ca rezultatele financiare slabe ale producătorilor din Uniune să fi fost cauzate de concurența din partea altor producători din Uniune care nu s-au numărat printre reclamanți sau care nu și-au manifestat sprijinul pentru anchetă, la deschiderea procedurii.
(99)
Cota de piață a altor producători din Uniune a evoluat după cum urmează:
2009
2010
2011
PA
Vânzări la nivelul Uniunii ale altor producători din Uniune (tone metrice)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indice (2009 = 100)
100
160
158
158
Cota de piață a altor producători din Uniune
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Sursa: plângere și răspunsuri privind capacitatea procesuală
(100)
Producătorii din Uniune care nu s-au numărat printre reclamanți și care nu și-au manifestat în mod expres sprijinul pentru anchetă au reprezentat 44 % din vânzările totale ale Uniunii raportate în considerentul 86 din regulamentul provizoriu. Volumul vânzărilor acestora a crescut cu 58 %, de la o valoare estimativă de 34 926 de tone în 2009 până la 55 124 de tone în cursul perioadei examinate. Cu toate acestea, o astfel de creștere este relativ modestă în raport cu creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză în aceeași perioadă (+ 110 %). În plus, cota de piață a producătorilor din Uniune respectivi a rămas relativ stabilă în cursul perioadei examinate și nu s-a găsit niciun indiciu conform căruia prețurile lor ar fi fost mai mici decât cele practicate de producătorii din Uniune care au fost incluși în eșantion. În consecință, se concluzionează că vânzările efectuate de producătorii respectivi pe piața Uniunii nu au contribuit la prejudiciul suferit de către industria din Uniune.
3. Concluzia privind legătura de cauzalitate
(101)
În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 121-124 din regulamentul provizoriu.
G. INTERESUL UNIUNII
1. Considerații generale
(102)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentul 125 din regulamentul provizoriu.
2. Interesul industriei din Uniune
(103)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 126-133 din regulamentul provizoriu.
3. Interesul importatorilor neafiliați
(104)
În lipsa oricăror observații, se confirmă considerentele 142-144 din regulamentul provizoriu.
4. Interesul utilizatorilor
(105)
În urma instituirii măsurilor provizorii, șapte utilizatori și o asociație a utilizatorilor au contactat Comisia și și-au exprimat interesul de a coopera la anchetă. Ca urmare a cererii respective, au fost trimise chestionare solicitanților, în aprilie 2013. Cu toate acestea, numai doi utilizatori au trimis un răspuns complet la chestionar, iar, în ansamblu, utilizatorii cooperanți au reprezentat 12 % din totalul importurilor din țara în cauză în cursul perioadei de anchetă și, respectiv, 2,5 % din consumul total al Uniunii, 32 de persoane angajate fiind implicate în fabricarea produselor finite care încorporează produsul în cauză. Impactul economic al măsurilor asupra utilizatorilor a fost reevaluat pe baza noilor date disponibile în răspunsurile la chestionar, iar doi utilizatori au fost vizitați pentru a verifica informațiile furnizate.
(106)
Utilizatorii au afirmat că nivelul rentabilității de 9 %, care a fost menționat în considerentul 136 din regulamentul provizoriu, este prea ridicat și nu este reprezentativ pentru industria utilizatorilor. După primirea răspunsurilor suplimentare la chestionar, nivelul mediu al rentabilității tuturor utilizatorilor care au cooperat la anchetă a fost recalculat și a fost stabilit la 2 % din cifra de afaceri.
(107)
De asemenea, s-a constatat că, în medie, în ceea ce privește utilizatorii care au cooperat la anchetă, achizițiile din țara în cauză constituiau 44 % din totalul achizițiilor de produs în cauză și că țara în cauză reprezenta sursa de aprovizionare exclusivă pentru doi utilizatori care au cooperat la anchetă. În cursul perioadei de anchetă, cifra de afaceri a produsului care încorporează produsul în cauză a reprezentat, în medie, 14 % din cifra de afaceri totală a utilizatorilor care au cooperat la anchetă.
(108)
Presupunând că piața Uniunii ar evolua conform celui mai pesimist scenariu, și anume că nicio creștere potențială de prețuri nu ar putea fi suportată de lanțul de distribuție și că volumele pe care utilizatorii ar continua să le achiziționeze din țara în cauză ar rămâne la același nivel cu volumele anterioare, impactul taxei asupra rentabilității utilizatorilor rezultate din activități care utilizează sau care încorporează produsul în cauză ar însemna o scădere, până la nivelul la care utilizatorii ar intra în pierdere, ajungând la o rentabilitate (negativă) de - 0,6 %.
(109)
Comisia recunoaște că impactul pe termen scurt și mediu va fi mai important, la nivel individual, pentru utilizatorii ale căror importuri provin în exclusivitate din țara în cauză. Totuși, aceștia sunt relativ puțini la număr (doi dintre utilizatorii care au cooperat la anchetă). În plus, utilizatorii respectivi au posibilitatea, cu condiția ca producătorul lor din țara în cauză să coopereze, de a solicita rambursarea taxelor în conformitate cu articolul 11 din regulamentul de bază, în cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile pentru o astfel de rambursare.
(110)
Unii utilizatori au reiterat preocuparea că măsurile vor afecta anumite tipuri de sârmă care nu sunt produse în Europa, și anume tipurile de sârmă incluse în așa-numita „serie 200”, conform descrierii din considerentul 139 din regulamentul provizoriu. Potrivit utilizatorilor, absența producției în Uniune se datorează cererii limitate și specificității procesului de producție.
(111)
Totuși, ancheta a arătat că aceste tipuri de sârmă din oțel inoxidabil sunt fabricate de industria din Uniune și că ele reprezintă o cotă limitată din piața Uniunii. De asemenea, pentru utilizatori există surse de aprovizionare alternative în țările care nu fac obiectul unor măsuri antidumping sau antisubvenții. În plus, alte tipuri de sârmă din oțel inoxidabil pot fi utilizate în aceleași scopuri. În consecință, instituirea măsurilor nu poate avea un impact semnificativ asupra pieței Uniunii și asupra acestor utilizatori. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
(112)
Unii utilizatori au subliniat faptul că timpul de livrare a produsului similar de către producătorii din Uniune este mai îndelungat decât timpul de livrare a produsului în cauză din țara în cauză. Cu toate acestea, posibilitatea ca operatorii comerciali să depoziteze produsele și să le aibă la dispoziție în mod rapid nu subminează elementele de probă concrete care atestă efectele negative ale importurilor care fac obiectul unui dumping. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(113)
Având în vedere cele de mai sus, chiar dacă este probabil ca unii utilizatori să fie afectați negativ în mai mare măsură decât alții de măsurile privind importurile originare din țara în cauză, se consideră că, în ansamblu, piața Uniunii va beneficia de pe urma instituirii măsurilor. Concret, se consideră că restabilirea unor condiții comerciale echitabile pe piața Uniunii ar permite industriei din Uniune să-și alinieze prețurile cu costurile de producție, să mențină producția și ocuparea forței de muncă, să recâștige cota de piață pierdută anterior și să beneficieze de economii de scară sporite. Acest lucru ar trebui să permită industriei să realizeze marje de profit rezonabile, care îi vor permite să își desfășoare activitatea în mod eficient pe termen mediu și lung. În paralel, situația financiară generală a industriei se va îmbunătăți. În plus, ancheta a stabilit că măsurile vor avea un impact general limitat asupra utilizatorilor și a importatorilor neafiliați. Prin urmare, se concluzionează că efectul benefic global al măsurilor pare să fie mai important decât impactul negativ al acestora asupra utilizatorilor produsului în cauză pe piața Uniunii.
5. Concluzie privind interesul Uniunii
(114)
Ținând seama de cele menționate anterior, se confirmă considerentele 145 și 146 din regulamentul provizoriu.
H. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(115)
Pentru un producător-exportator, calculul de eliminare a prejudiciului a fost ajustat în jos în urma afirmației sale potrivit căreia s-au făcut erori materiale, prin confuzia privind cursul de schimb la anumite tranzacții și includerea în calcul a tranzacțiilor intragrup. În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 148-151 din regulamentul provizoriu.
(116)
Același producător-exportator a afirmat că exporturile din țara în cauză către Uniune sunt făcute către angrosiști și că vânzările de către industria din Uniune pe piața din Uniune sunt făcute către utilizatori finali și că, prin urmare, Comisia nu a făcut comparația la nivelul comercial corespunzător. Cu toate acestea, ancheta a arătat că producătorii-exportatori din țara în cauză vând către ambele categorii de consumatori și că ei concurează cu producătorii din Uniune pentru aceleași categorii de clienți.
2. Concluzia privind nivelul de eliminare a prejudiciului
(117)
Nu a fost calculată nicio marjă de prejudiciu individuală pentru Macro Bars and Wires, întrucât marja antidumping definitivă a societății respective a fost la nivelul de minimis, astfel cum se menționează în considerentul 51.
(118)
Astfel, se confirmă metodologia utilizată în regulamentul provizoriu.
3. Măsuri definitive
(119)
Pe baza celor menționate anterior și în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă antidumping definitivă la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping, ținând cont de marja de subvenție impusă de Regulamentul (UE) nr. 419/2013 al Comisiei.
(120)
Prin urmare, nivelurile taxei antidumping s-au stabilit prin compararea marjelor de prejudiciu cu marjele de dumping, ținând cont de marjele de subvenție, prin deducerea lor integrală din marja de dumping corespunzătoare. În consecință, nivelurile taxei antidumping definitive sunt următoarele:
Societatea
Marja de dumping
Taxa compensatorie
Marja de prejudiciu
Nivelul taxei antidumping definitive
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus Group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Societăți cooperante neincluse în eșantion
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Toate celelalte societăți
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Nivelurile individuale ale taxei antidumping pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, s-au stabilit pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, ele reflectă situația constatată în cursul anchetei în legătură cu societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă în cazul „tuturor celorlalte societăți”) sunt aplicabile exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză și fabricate de persoanele juridice respective menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate care nu este menționată în mod specific în partea dispozitivă a prezentului regulament, inclusiv de entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și fac obiectul nivelului taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(122)
Un producător-exportator din țara în cauză a oferit un angajament de preț în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(123)
În ultimii ani, produsul în cauză a arătat o inconstanță considerabilă în ceea ce privește prețurile și, prin urmare, nu este potrivit pentru un angajament privind un preț fix. Pentru a soluționa această problemă, producătorul-exportator din țara în cauză a oferit o clauză de indexare bazată pe costurile materiilor prime. Se observă, în acest sens, că nu a putut fi stabilită o legătură directă și exactă între fluctuația prețurilor și cea a indicelui, și, prin urmare, indexarea nu se consideră a fi adecvată. În plus, ancheta a stabilit că există tipuri diferite ale produsului în cauză care nu sunt ușor de distins și care au prețuri considerabil diferite.
(124)
Mai mult, producătorul-exportator produce o gamă de produse din oțel inoxidabil și poate vinde aceste produse acelorași clienți din Uniune prin intermediul societăților comerciale afiliate. Acest fapt ar putea crea un risc grav de compensare încrucișată și ar face foarte dificilă monitorizarea efectivă a angajamentului.
(125)
Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că angajamentul oferit nu poate fi acceptat.
(126)
Orice cerere de aplicare a unui nivel individual al taxei antidumping pentru o societate (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau creării unor noi entități de producție sau de vânzare) trebuie să fie adresată imediat Comisiei (11) și să conțină toate informațiile utile privind, în special, orice modificare a activităților societății în legătură atât cu producția, cât și cu vânzările interne și la export care rezultă în urma acestei schimbări a denumirii sau a creării de noi entități de producție sau de vânzare. Dacă este necesar, regulamentul de instituire a taxelor antidumping definitive va fi modificat în consecință, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
4. Perceperea definitivă a taxelor antidumping provizorii
(127)
Având în vedere amploarea marjelor de dumping constatate, precum și nivelul prejudiciului adus industriei Uniunii, se consideră necesară perceperea definitivă a sumelor constituite cu titlu de taxă antidumping provizorie, instituită prin regulamentul provizoriu, în limita taxelor definitive instituite,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de sârmă din oțel inoxidabil care conține, raportat la greutate:
-
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma care conține, raportat la greutate, minimum 28 %, dar maximum 31 % nichel și minimum 20 %, dar maximum 22 % crom;
-
mai puțin de 2,5 % nichel, alta decât sârma care conține, raportat la greutate, minimum 13 %, dar maximum 25 % crom și minimum 3,5 %, dar maximum 6 % aluminiu,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din India.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive care se aplică la prețul net franco frontieră a Uniunii, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează pentru produsul descris la alineatul (1) și fabricat de societățile menționate în continuare:
Societatea
Nivelul taxei (%)
Cod suplimentar TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana și Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai.
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra și Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Societățile enumerate în anexă
5,0
B781
Toate celelalte societăți
12,5
B999
(3) În lipsa unor indicații contrare, se aplică dispozițiile în vigoare cu privire la taxele vamale.
Articolul 2
În cazul în care orice producător-exportator din India furnizează Comisiei dovezi suficiente pentru a arăta că:
(a)
nu a exportat mărfurile descrise la articolul 1 alineatul (1) originare din India în perioada de anchetă (1 aprilie 2011-31 martie 2012);
(b)
nu este afiliat niciunui exportator sau niciunui producător care face obiectul măsurilor instituite prin prezentul regulament; și
(c)
fie a exportat efectiv mărfurile în cauză, fie îi incumbă o obligație contractuală irevocabilă de export a unei cantități semnificative în Uniune după încheierea perioadei de anchetă.
Articolul 1 alineatul (2) poate fi modificat prin adăugarea noului producător-exportator în lista din anexă.
Articolul 3
Sumele depuse cu titlu de taxe antidumping provizorii în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 418/2013 al Comisiei privind importurile de sârmă din oțel inoxidabil care conține, raportat la greutate:
-
minimum 2,5 % nichel, alta decât sârma care conține, raportat la greutate, minimum 28 %, dar maximum 31 % nichel și minimum 20 %, dar maximum 22 % crom;
-
mai puțin de 2,5 % nichel, alta decât sârma care conține, raportat la greutate, minimum 13 %, dar maximum 25 % crom și minimum 3,5 %, dar maximum 6 % aluminiu,
încadrată în prezent la codurile NC 7223 00 19 și 7223 00 99 și originară din India, se percep definitiv. Sumele depuse care depășesc nivelurile taxei antidumping definitive se returnează.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 noiembrie 2013.