NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 661/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (ES) č. 2012/2002 (4) byl zřízen Fond solidarity Evropské unie (dále jen „fond“).
(2)
Pro Unii je důležité, aby měla k dispozici spolehlivý a pružný nástroj, který jí umožní projevovat solidaritu, vydávat jasné politické signály, jakož i poskytovat skutečnou pomoc občanům postiženým závažnými přírodními katastrofami, které mají závažné důsledky pro hospodářský a sociální vývoj.
(3)
Záměru pomáhat kandidátským zemím na cestě k stabilitě a udržitelnému hospodářskému a politickému rozvoji prostřednictvím jasné evropské perspektivy, který Unie vyjádřila, by neměly bránit nepříznivé dopady závažných přírodních katastrof. Unie by tedy měla i nadále projevovat solidaritu s těmi třetími zeměmi, které jednají o přistoupení k Unii a s nimiž byla zahájena mezivládní konference o přistoupení. Zahrnutí těchto zemí do působnosti uvedeného nařízení v důsledku toho vyžaduje jako dodatečný právní základ použití článku 212 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(4)
Komise by měla být schopna rychle rozhodnout o přidělení zvláštních finančních prostředků a jejich co nejrychlejším uvolnění. Správní postupy by měly být odpovídajícím způsobem upraveny a omezeny na nezbytné minimum. Za tímto účelem uzavřely Evropský parlament, Rada a Komise interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (5).
(5)
Terminologie a postupy podle nařízení (ES) č. 2012/2002 by měly být uvedeny v soulad s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6).
(6)
Definice přírodní katastrofy, která určuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 2012/2002, by měla být jednoznačná.
(7)
Škoda způsobená jinými typy katastrof, které jsou prostřednictvím kaskádového efektu přímým následkem přírodní katastrofy, by měla být pro účely nařízení (ES) č. 2012/2002 považována za součást přímých škod způsobených danou přírodní katastrofou.
(8)
Aby byla kodifikována zavedená praxe a zajištěno rovné zacházení se žádostmi, měly by být finanční příspěvky z fondu udělovány pouze v případě přímých škod.
(9)
Závažná přírodní katastrofa ve smyslu nařízení (ES) č. 2012/2002 by měla být dále definována jako katastrofa, která způsobila přímé škody nad prahovou hodnotu vyčíslenou finančně. Tyto škody by měly být vyjádřeny v cenách referenčního roku nebo jako procento hrubého národního důchodu (HND) dotčeného státu.
(10)
Aby se lépe zohlednila zvláštní povaha přírodních katastrof, jež sice mají závažné důsledky pro hospodářský a sociální vývoj dotčených regionů, avšak nedosahují požadované minimální prahové hodnoty nutné pro čerpání finančního příspěvku z fondu, měla by být kritéria pro regionální přírodní katastrofy určena na základě škod, které lze vypočíst jako podíl regionálního hrubého domácího produktu (HDP), přičemž specifická strukturální sociální a hospodářská situace Guadeloupu, Francouzské Guayany, Martiniku, Réunionu, Svatého Bartoloměje, Svatého Martina, Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů jakožto nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, která je prohlubována jejich zvláštními rysy, odůvodňuje zavedení zvláštní prahové hodnoty ve výši 1 % HDP jako odchylky pro tyto regiony. Tato kritéria by měla být určena jasným a jednoduchým způsobem, aby se tak snížila možnost, že budou podány žádosti, které nesplňují požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 2012/2002.
(11)
Aby mohly být žádosti posouzeny spravedlivě, měly by být pro účely určení přímých škod používány harmonizované údaje Eurostatu.
(12)
Fond by měl přispívat k obnově funkčního stavu infrastruktury, k vyčištění oblastí zasažených katastrofou a k uhrazení nákladů na záchranné práce a dočasné ubytování postiženého obyvatelstva během celého prováděcího období. Mělo by být vymezeno, co lze považovat za obnovu funkčního stavu infrastruktury a do jaké míry může fond přispět na související náklady. Je také nutné vymezit období, během něhož lze ubytování pro osoby, které v důsledku přírodní katastrofy ztratily domov, považovat za dočasné.
(13)
Ustanovení nařízení (ES) č. 2012/2002 by měla být přizpůsobena obecné politice financování Unií ve vztahu k dani z přidané hodnoty.
(14)
Mělo by být také stanoveno, do jaké míry mohou způsobilá opatření zahrnovat výdaje na technickou pomoc.
(15)
Aby se vyloučilo, že přijímající státy budou mít ze zásahu fondu čistý zisk, měly by být stanoveny podmínky, za nichž mohou opatření financovaná fondem vytvářet příjmy.
(16)
Určité typy přírodních katastrof, jako jsou sucha a podobně, se vyvíjejí po delší dobu, než se projeví jejich katastrofické důsledky. Je třeba stanovit, že je možné fond využít i v těchto případech.
(17)
Je důležité zajistit, aby způsobilé státy vynaložily nezbytné úsilí na předcházení vzniku přírodních katastrof a na zmírňování jejich dopadů, včetně plného uplatňování příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání a používání dostupných finančních prostředků Unie na příslušné investice. Proto je třeba stanovit, že pokud podle pravomocného rozsudku Soudního dvora Evropské unie členský stát nesplnil požadavky příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání poté, co obdržel finanční příspěvek z fondu na předešlou přírodní katastrofu, může být v případě další žádosti týkající se přírodní katastrofy stejné povahy žádost zamítnuta nebo výše finančního příspěvku snížena.
(18)
Členské státy mají možnost v reakci na přírodní katastrofu potřebovat finanční podporu rychleji, než jak umožňují běžné postupy. Pro tento účel je vhodné umožnit, aby byla na žádost dotčeného členského státu záloha uvolněna krátce poté, co byla žádost o finanční příspěvek z fondu podána Komisi. Záloha by neměla překročit určitou částku a její výše by měla být zaúčtována při vyplácení konečného finančního příspěvku. Členské státy by měly vrátit neoprávněně vyplacené zálohy zpět ve stanovené krátké lhůtě. Vyplacení zálohy by nemělo předjímat konečné rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu.
(19)
Správní postupy vedoucí k vyplacení finančního příspěvku by měly být co nejjednodušší a časově nejúspornější. Pro členské státy by proto podrobná ustanovení týkající se provádění finančního příspěvku z fondu měla být obsažena v prováděcích aktech o přidělení příspěvku. Pro přijímající státy, které dosud nejsou členskými státy, by měly být z právních důvodů zachovány samostatné prováděcí dohody.
(20)
Komise by měla vydat pokyny pro členské státy o tom, jak fond efektivně využívat a uplatňovat a jak co nejjednodušším způsobem podat žádost o pomoc z fondu.
(21)
Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 zavedlo změny ve sdíleném a nepřímém řízení, včetně zvláštních požadavků na předkládání zpráv, které by měly být zohledněny. Povinnost předkládat zprávy by měla zohledňovat krátké období pro uskutečnění opatření v rámci fondu. Postupy určování subjektů odpovědných za řízení a kontrolu unijních fondů by měly odpovídat povaze nástroje a nezpožďovat vyplácení finančních příspěvků z fondu. Je proto nezbytné odchýlit se od nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(22)
Je třeba stanovit opatření, aby se zabránilo dvojímu financování opatření financovaných fondem a současně z jiných finančních nástrojů Unie nebo mezinárodních právních nástrojů sloužících ke kompenzaci konkrétních škod.
(23)
Prohlášení o výdajích, které státy uhradily z finančního příspěvku fondu, by mělo být co nejjednodušší. Během provádění finančního příspěvku by měl proto být pro země, které nejsou členy eurozóny, používán jeden směnný kurz.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 2012/2002 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o rozhodnutí o konkrétním finančním příspěvku z fondu nebo o vyplacení jakékoli zálohy z fondu způsobilým státům.
(25)
Je vhodné upřesnit ustanovení nařízení (ES) č. 2012/2002 o ochraně finančních zájmů Unie, aby bylo možné jasně určit opatření pro prevenci, zjišťování a vyšetřování nesrovnalostí a osobami provádějícími statutární audit účtů zpětné získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků.
(26)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zajistit na úrovni Unie solidární opatření na podporu přírodní katastrofou postižených států, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy ad hoc, ale spíše jej, z důvodu použití systematické, řádné a nestranné metody poskytování finanční podpory za účasti všech členských států podle jejich kapacity, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Nařízení (ES) č. 2012/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2012/2002 se mění takto:
1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1. Na žádost členského státu nebo země jednající o přistoupení k Unii (dále jen „způsobilý stát“) může být pomoc z fondu uvolněna, pokud má závažná nebo regionální přírodní katastrofa, k níž došlo na území daného způsobilého státu nebo sousedního způsobilého státu, vážné následky pro životní podmínky, životní prostředí nebo hospodářství v jednom nebo více regionech daného způsobilého státu. Přímé škody vzniklé jako přímý důsledek přírodní katastrofy se považují za součást škod způsobených danou přírodní katastrofou.
2. Pro účely tohoto nařízení se „závažnou přírodní katastrofou“ rozumí jakákoli přírodní katastrofa, jež má ve způsobilém státě za následek přímé škody v odhadované výši přesahující 3 000 000 000 EUR v cenách roku 2011 nebo škody vyšší než 0,6 % jeho HND.
3. Pro účely tohoto nařízení se „regionální přírodní katastrofou“ rozumí jakákoli přírodní katastrofa, jež má v regionu na úrovni NUTS 2 některého způsobilého státu za následek přímé škody přesahující 1,5 % hrubého domácího produktu daného regionu (HDP).
Odchylně od prvního pododstavce, je-li dotčený region, ve kterém došlo k přírodní katastrofě, nejvzdálenějším regionem ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozumí se „regionální přírodní katastrofou“ jakákoli přírodní katastrofa, jež má za následek přímé škody přesahující 1 % HDP uvedeného regionu.
Pokud se přírodní katastrofa týká více regionů na úrovni NUTS 2, určí se prahová hodnota z průměru HDP těchto regionů váženého podle podílu každého regionu na celkové škodě.
4. Pomoc z fondu může být rovněž uvolněna v případě jakékoli přírodní katastrofy ve způsobilém státě, která představuje také závažnou přírodní katastrofu v sousedním způsobilém státě.
5. Pro účely tohoto článku se použijí harmonizované statistické údaje Eurostatu.“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Pomoc se poskytuje ve formě finančního příspěvku z fondu. Na každou přírodní katastrofu obdrží způsobilý stát jeden finanční příspěvek.
2. Cílem fondu je doplnit úsilí dotčených států a uhradit část jejich veřejných výdajů za účelem pomoci způsobilému státu při provádění těchto základních záchranných opatření a opatření na obnovu, podle typu přírodní katastrofy:
a)
obnova funkčního stavu infrastruktury a provozů v odvětví energetiky, vodohospodářství a odpadních vod, telekomunikací, dopravy, zdravotnictví a vzdělávání;
b)
poskytnutí dočasného ubytování a financování záchranných prací k zajištění potřeb postiženého obyvatelstva;
c)
zajištění ochranných zařízení a opatření na ochranu kulturního dědictví;
d)
vyčištění oblastí postižených katastrofou včetně přírodních oblastí, je-li to vhodné, v souladu s přístupy založenými na ekosystému, jakož i okamžitá obnova postižených přírodních oblastí, aby se zabránilo bezprostředním účinkům eroze půdy.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) se „obnovou funkčního stavu“ rozumí obnova infrastruktury a provozů do stavu před přírodní katastrofou. Není-li právně možné nebo ekonomicky opodstatněné obnovit stav před přírodní katastrofou nebo rozhodne-li se přijímající stát postiženou infrastrukturu či provoz přesunout na jiné místo nebo vylepšit jejich funkčnost za účelem posílení jejich schopnosti odolávat budoucím přírodním katastrofám, může fond přispět na náklady na obnovu pouze do výše odhadovaných nákladů spojených s návratem do původního stavu.
Náklady přesahující výši nákladů uvedenou v druhém pododstavci financuje přijímající stát z vlastních finančních prostředků nebo případně z jiných finančních prostředků Unie.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) se „dočasným ubytováním“ rozumí ubytování trvající do doby, než se postižené obyvatelstvo může vrátit do svých původních domovů po jejich opravě nebo rekonstrukci.
3. Platby z fondu jsou omezeny na financování opatření na zmírnění nepojistitelných škod a získají se zpět, jestliže náklady na nápravu škody následně uhradí třetí osoba v souladu s čl. 8 odst. 4.“;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Daň z přidané hodnoty (DPH) představuje způsobilý výdaj opatření, pouze pokud je podle vnitrostátních právních předpisů týkajících se DPH nevratná.
5. Technická pomoc pro účely řízení, monitorování, informování a komunikace, řešení stížností, kontroly a auditu není způsobilá pro finanční příspěvek z fondu.
Náklady související s přípravou a prováděním opatření uvedených v odstavci 2, včetně nákladů na nezbytné technické poradenství, jsou způsobilé jakožto součást nákladů na projekt.
6. Jestliže opatření uvedená v odstavci 2 s finančním příspěvkem z fondu vytvářejí příjmy, nesmí celkový finanční příspěvek z fondu přesáhnout celkové čisté náklady přijímajícího státu na záchranná opatření a opatření na obnovu. Přijímající stát zahrne prohlášení v tomto smyslu do zprávy o provádění finančního příspěvku z fondu předložené podle čl. 8 odst. 3.
7. K 1. říjnu každého roku by měla zůstat k dispozici alespoň jedna čtvrtina roční částky fondu na pokrytí potřeb, které vzniknou do konce roku.“
3)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné vnitrostátní orgány způsobilého státu mohou co nejdříve, nejpozději však do dvanácti týdnů od vzniku první škody způsobené přírodní katastrofou, podat Komisi žádost o finanční příspěvek z fondu, přičemž uvede veškeré dostupné informace alespoň:
a)
o celkových přímých škodách způsobených přírodní katastrofou a jejím dopadu na postižené obyvatelstvo, hospodářství a životní prostředí;
b)
o odhadované výši nákladů na opatření uvedená v čl. 3 odst. 2;
c)
o jakýchkoli jiných zdrojích financování Unií;
d)
o jakýchkoli jiných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojích financování, včetně veřejného a soukromého pojistného plnění, jež by mohlo přispět k vyrovnání nákladů na nápravu škod;
e)
formou stručného popisu, o provádění právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání v souvislosti s povahou přírodní katastrofy.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„1a. V odůvodněných případech mohou odpovědné vnitrostátní orgány po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1poskytnout další informace za účelem doplnění či aktualizace své žádosti.
1b. Komise vypracuje pokyny o tom, jak využívat a uplatňovat příspěvky z fondu efektivně. Tyto pokyny vypracuje do 30. září 2014 a uvede v nich podrobné informace o postupech přípravy žádostí, včetně požadavků na údaje, které jí mají být poskytnuty. Tyto pokyny se zveřejní na internetových stránkách příslušných generálních ředitelství Komise, která zajistí jejich další šíření do způsobilých států.
1c. V případě postupně se rozvíjející přírodní katastrofy se lhůta uvedená v odstavci 1 počítá ode dne, kdy orgány veřejné moci způsobilého státu poprvé učinily oficiální kroky proti následkům přírodní katastrofy nebo vyhlásily stav pohotovosti.“;
c)
odstavce 2 až 5 se nahrazují tímto:
„2. Na základě informací uvedených v odstavci 1 a veškerých vysvětlení poskytnutých způsobilým státem Komise posoudí, zda jsou splněny podmínky pro uvolnění prostředků z fondu, a určí v mezích dostupných prostředků částku případného finančního příspěvku z fondu; učiní tak co nejdříve a nejpozději šest týdnů po obdržení žádosti, přičemž za počátek této lhůty se považuje den obdržení úplné žádosti a nezapočítává se do ní čas potřebný k vypracování překladu.
Pokud Komise rozhodne o finančním příspěvku z fondu na základě žádosti přijaté po 28. červnu 2014 v souvislosti s přírodní katastrofou spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, může další žádosti o finanční příspěvek týkající se přírodní katastrofy stejné povahy zamítnout nebo může snížit uvolňovanou částku v případě, že dotčený členský stát je předmětem řízení pro neplnění povinností a Soudní dvůr Evropské unie vydal pravomocný rozsudek, podle něhož dotčený členský stát neprovedl právní předpisy Unie týkající se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání, které se přímo vztahují k povaze utrpěné přírodní katastrofy.
Všechny žádosti o finanční příspěvek z fondu Komise posuzuje spravedlivě.
3. Dospěje-li Komise k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z fondu jsou splněny, neprodleně předloží Evropskému parlamentu a Radě návrhy potřebné pro uvolnění prostředků z fondu a schválení jejich odpovídající výše. Tyto návrhy obsahují
a)
veškeré dostupné informace uvedené v odstavci 1;
b)
veškeré další relevantní informace, jež má Komise k dispozici;
c)
důkaz splnění podmínek uvedených v článku 2 a
d)
odůvodnění navrhovaných částek.
Rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu společně přijmou Evropský parlament a Rada co nejdříve poté, co jim Komise předloží svůj návrh.
Komise na jedné straně i Evropský parlament a Rada na straně druhé usilují o to, aby doba potřebná pro uvolnění prostředků z fondu, byla co nejkratší.
4. Jakmile Evropský parlament a Rada prostředky uvolní, přijme Komise prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí o přidělení finančního příspěvku z fondu a bezodkladně finanční příspěvek vyplatí v jediné splátce přijímajícímu státu. Pokud byla podle článku 4a vyplacena záloha, vyplatí se pouze zbývající částka.
5. Výdaj je způsobilý pro finanční příspěvek ode dne vzniku prvních škod uvedeného v odstavci 1. V případě postupně se rozvíjející přírodní katastrofy je výdaj způsobilý pro finanční příspěvek ode dne, kdy orgány veřejné moci způsobilého státu poprvé učinily oficiální kroky proti následkům přírodní katastrofy nebo vyhlásily stav pohotovosti podle odstavce 1c.“
4)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
1. Členský stát může při podání žádosti o finanční příspěvek z fondu určené Komisi požádat o vyplacení zálohy. Komise předběžně posoudí, zda žádost splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1, a ověří dostupnost rozpočtových zdrojů. Pokud jsou tyto podmínky splněny a jsou dostupné dostatečné zdroje, může Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijmout rozhodnutí přidělující zálohu a neprodleně ji vyplatit dříve, než je přijato rozhodnutí uvedené v čl. 4 odst. 4. Vyplacení zálohy nepředjímá konečné rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu.
2. Výše zálohy nesmí překročit 10 % předpokládané výše finančního příspěvku a v žádném případě nesmí překročit 30 000 000 EUR. Jakmile je určena konečná výše finančního příspěvku, vezme Komise před vyplacením zůstatku finančního příspěvku v úvahu celkovou výši zálohy. Komise získá zpět neoprávněně vyplacené zálohy.
3. Každá částka, která má být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v inkasním příkazu vydaném v souladu s článkem 78 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7). Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
4. Při přijímání návrhu souhrnného rozpočtu Unie na daný rozpočtový rok navrhne Komise, kdykoli je to nutné pro zajištění včasné dostupnosti rozpočtových zdrojů, Evropskému parlamentu a Radě, aby byla z fondu uvolněna částka do maximální výše 50 milionů EUR na výplaty záloh a aby byly odpovídající prostředky zapsány do souhrnného rozpočtu Unie.
Rozpočtová opatření musí být v souladu se stropy uvedenými v čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (8).
(7) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1)." 						
(8) Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014-2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).“" 						
5)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
1. Prováděcí akt přijatý podle čl. 4 odst. 4 obsahuje v příloze podrobná ustanovení o provádění finančního příspěvku z fondu.
Tato ustanovení obsahují zejména údaje o druhu a místě opatření, jež mají být na návrh způsobilého státu z fondu financována.
2. Před vyplacením finančního příspěvku z fondu způsobilému státu, který není členským státem, uzavře Komise s tímto státem dohodu o přenesení pravomocí, v níž stanoví podrobná ustanovení o provádění finančního příspěvku z fondu uvedená v odstavci 1 v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (9), jakož i závazky týkající se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání.
3. Odpovědnost za volbu jednotlivých opatření a provádění finančního příspěvku z fondu má přijímající stát v souladu s tímto nařízením, zejména s čl. 3 odst. 2 a 3, s prováděcím aktem uvedeným v čl. 4 odst. 4 a případně s dohodou o přenesení pravomocí uvedenou v odstavci 2 tohoto článku.
4. Finanční příspěvek z fondu určený členskému státu je prováděn v rámci sdíleného řízení v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Finanční příspěvek z fondu určený způsobilému státu, který není členským státem, je prováděn v rámci nepřímého řízení v souladu s uvedeným nařízením.
5. Aniž je dotčena odpovědnost Komise za plnění souhrnného rozpočtu Unie, odpovídají za řízení a finanční kontrolu opatření, na něž se vztahuje podpora z fondu, přijímající státy. Mezi kroky, které přijmou, patří:
a)
ověření, že byly nastaveny řídící a kontrolní mechanismy a že jsou prováděny způsobem, který zajišťuje účinné a správné využívání finančních prostředků Unie v souladu se zásadami řádného finančního řízení;
b)
ověření, že financované akce byly řádně provedeny;
c)
zajištění, aby se financované výdaje zakládaly na ověřitelných podkladech a aby byly správné a řádné;
d)
prevence, zjištění a náprava nedostatků a zpětné získání neoprávněně vyplacených částek s případnými úroky z prodlení. Veškeré takové nesrovnalosti oznámí Komisi a průběžně ji informují o vývoji správních a soudních řízení.
6. Přijímající státy určí subjekty odpovědné za řízení a kontrolu opatření podporovaných fondem v souladu s články 59 a 60 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zohlední přitom kritéria pro vnitřní prostředí, kontrolní činnosti, informace a komunikaci a monitorování. Členské státy mohou určit subjekty, které již byly určeny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (10).
Při předkládání zprávy a příslušného prohlášení podle čl. 8 odst. 3 tohoto nařízení takto určené orgány poskytnou Komisi informace uvedené v čl. 59 odst. 5 nebo čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 za celé prováděcí období.
7. Pokud je zjištěna nesrovnalost, provede přijímající stát požadované finanční opravy. Tyto opravy provedené přijímacím státem spočívají ve zrušení celého finančního příspěvku z fondu nebo jeho části. Přijímající stát získá zpět veškeré částky ztracené v důsledku zjištěné nesrovnalosti.
8. Aniž jsou dotčeny pravomoci Účetního dvora nebo kontroly prováděné přijímajícím státem podle vnitrostátních právních a správních předpisů, může Komise u opatření financovaných z fondu provádět kontroly na místě. Komise uvědomí dotyčný přijímající stát, který jí poskytne veškerou nezbytnou pomoc. Úředníci nebo jiní zaměstnanci dotyčného členského státu se mohou těchto kontrol účastnit.
9. Přijímající stát zajistí, aby všechny podklady týkající se vynaložených výdajů byly k dispozici Komisi a Účetnímu dvoru po dobu tří let následujících po ukončení pomoci obdržené z fondu.
(9) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1)." 						
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).“" 						
6)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Přijímající stát odpovídá za koordinaci finančního příspěvku z fondu na opatření uvedená v článku 3 s pomocí z evropských strukturálních a investičních fondů, od Evropské investiční banky na jedné straně a z jiných finančních nástrojů Unie na straně druhé.
2. Přijímající stát zajistí, aby výdaje proplacené v souladu s tímto nařízením nebyly proplaceny z jiných finančních nástrojů Unie, zejména nástrojů politiky soudržnosti, zemědělské politiky nebo rybářské politiky.
3. Škody, jež byly nahrazeny na základě unijních nebo mezinárodních nástrojů, jimiž se řídí náhrada zvláštních škod, nemohou být zároveň způsobilé pro pomoc z fondu.“
7)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Opatření financovaná fondem musí být slučitelná s ustanoveními Smlouvy a akty přijatými na jejím základě, s politikami a opatřeními Unie, zejména v oblastech finančního řízení, veřejných zakázek, ochrany životního prostředí, předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání, přizpůsobení se změně klimatu, je-li to vhodné, včetně přístupů založených na ekosystému, a s nástroji předvstupní pomoci. Kde je to vhodné, přispívají opatření financovaná fondem k dosažení cílů Unie v daných oblastech.“
8)
Články 8 a 9 se nahrazují tímto:
„Článek 8
1. Finanční příspěvek z fondu se použije do osmnácti měsíců ode dne, kdy Komise vyplatila celou částku pomoci. Jakoukoli část finančního příspěvku, která nebyla použita v této lhůtě, nebo u níž se zjistilo, že byla použita pro nezpůsobilá opatření, vrátí přijímající stát Komisi.
2. Přijímající státy usilují o získání jakékoli možné náhrady od třetích osob.
3. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty osmnácti měsíců uvedené v odstavci 1 předloží přijímající stát zprávu o provádění finančního příspěvku z fondu s prohlášením odůvodňujícím výdaje, ve kterém jsou uvedeny ostatní zdroje finanční pomoci pro dotyčná opatření, včetně vyplaceného pojistného krytí a náhrad od třetích osob.
Ve zprávě o provádění jsou podrobně popsány:
a)
preventivní opatření přijatá nebo navržená přijímajícím státem s cílem omezit budoucí škody a co nejúčinnějším způsobem zamezit opakování podobných přírodních katastrof, včetně použití strukturálních a investičních fondů Unie k tomuto účelu;
b)
stav provádění příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání;
c)
zkušenosti získané při přírodní katastrofě a přijatá nebo navržená opatření na zajištění ochrany životního prostředí a odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a
d)
jakékoli jiné relevantní informace o přijatých preventivních a zmírňujících opatřeních v souvislosti s povahou přírodní katastrofy.
Ke zprávě o provádění musí být přiloženo stanovisko nezávislého auditorského subjektu vypracované v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy, o tom, že prohlášení odůvodňující výdaje podává věrný a poctivý obraz a že finanční příspěvek z fondu je legální a správný v souladu s čl. 59 odst. 5 a čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Na konci postupu uvedeného v prvním pododstavci ukončí Komise pomoc z fondu.
4. Pokud jsou náklady na nápravu škod následně uhrazeny třetí osobou, Komise požaduje na přijímajícím státu náhradu odpovídající částky finančního příspěvku z fondu.
Článek 9
Všechny finanční částky uvedené v žádostech o finanční příspěvek z fondu, prováděcích aktech uvedených v čl. 4 odst. 4, dohodách o přenesení pravomocí, zprávách a jakýchkoli jiných souvisejících dokumentech se vyjadřují v eurech.
Částky výdajů vzniklých v národních měnách se přepočítají na eura s použitím směnných kurzů zveřejněných v řadě C Úředního věstníku Evropské unie ke dni přijetí souvisejícího prováděcího aktu Komisí. Jestliže v Úředním věstníku Evropské unie nebyl ke dni přijetí souvisejícího prováděcího aktu Komisí žádný směnný kurz zveřejněn, provede se přepočet na základě průměru měsíčních účetních kurzů stanovených Komisí pro dané období. V průběhu provádění finančního příspěvku z fondu se použije tento jediný směnný kurz, který poslouží i jako základ pro závěrečnou zprávu o provádění a prohlášení o provádění a prvky uvedeného finančního příspěvku požadované podle čl. 59 odst. 5 nebo čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.“
9)
V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. V případě výrazně nižšího ohodnocení vzniklých škod zjištěného na základě nových skutečností přijímající stát vrátí odpovídající částku finančního příspěvku z fondu Komisi.“
10)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jiným nedovoleným činnostem, a to pomocí účinných kontrol, a v případě zjištění nesrovnalostí zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně pomocí účinných, přiměřených a odrazujících správních a finančních sankcí.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů a na místě audit u všech příjemců financování, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří podle tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s předpisy a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11) a nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) s cílem stanovit, zda v souvislosti se smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jiné protiprávní činnosti poškozující finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o přenesení pravomocí se třetími zeměmi, smlouvy a rozhodnutí přidělující finanční příspěvky z fondu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která Komisi, Účetní dvůr a OLAF výslovně zmocňují k provádění těchto auditů či šetření v souladu s jejich pravomocemi.
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1)." 						
(12) Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).“" 						
11)
Články 13 a 14 se zrušují.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 661/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 mai 2014
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului de instituire a Fondului de solidaritate al Uniunii Europene
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 175 al treilea paragraf și articolul 212 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Fondul de solidaritate al Uniunii Europene („fondul”) a fost instituit prin Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului (4).
(2)
Este important ca Uniunea să aibă la dispoziție un instrument viabil și flexibil care să îi permită să își demonstreze solidaritatea, să transmită un semnal politic fără echivoc și să acorde un sprijin real cetățenilor afectați de catastrofe naturale majore cu repercusiuni grave asupra dezvoltării economice și sociale.
(3)
Intenția declarată a Uniunii de a sprijini țările candidate în drumul acestora către stabilitate și către o dezvoltare economică și politică durabilă oferindu-le o perspectivă europeană clară nu ar trebui să fie afectată de efectele adverse ale catastrofelor naturale de proporții. Prin urmare, Uniunea ar trebui să continue să își demonstreze solidaritatea cu țările terțe care se află în negocieri de aderare cu aceasta și cu care a fost deschisă o conferință interguvernamentală de aderare. Includerea țărilor respective în domeniul de aplicare al prezentului regulament face necesară recurgerea la articolul 212 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ca temei juridic suplimentar.
(4)
Comisia ar trebui să poată lua o decizie rapidă în privința angajării de resurse financiare specifice și a mobilizării acestor resurse în cel mai scurt timp posibil. Procedurile administrative ar trebui adaptate în consecință și limitate la strictul necesar. În acest scop, Parlamentul European, Consiliul și Comisia au încheiat Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (5).
(5)
Terminologia cuprinsă în Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 și procedurile prevăzute în temeiul acestuia ar trebui aliniate la dispozițiile Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(6)
Definiția unei catastrofe naturale, care determină domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 2012/2002, ar trebui să fie lipsită de ambiguități.
(7)
Daunele provocate de alte tipuri de catastrofe care, printr-un efect de cascadă, sunt consecința directă a unei catastrofe naturale ar trebui, în sensul Regulamentului (CE) nr. 2012/2002, să fie considerate parte a daunelor directe cauzate de respectiva catastrofă naturală.
(8)
Pentru a se codifica practica stabilită și pentru a se asigura tratamentul egal al cererilor, contribuțiile financiare din fond ar trebui să fie acordate doar pentru daunele directe.
(9)
O „catastrofă naturală majoră” în sensul Regulamentului (CE) nr. 2012/2002 ar trebui definită în continuare ca o catastrofă care a provocat daune directe peste un prag exprimat în termeni financiari. Astfel de daune ar trebui să fie exprimate în prețurile unui an de referință sau ca procentaj din venitul național brut (VNB) al statului în cauză.
(10)
Pentru a se ține seama mai bine de caracterul specific al catastrofelor naturale care, deși au repercusiuni grave asupra dezvoltării economice și sociale a regiunilor afectate, nu ating nivelul minim necesar pentru a se justifica o contribuție financiară din fond, criteriile pentru catastrofele naturale regionale ar trebui determinate pe baza daunelor care pot fi calculate prin raportarea la produsul intern brut (PIB) regional astfel încât situația socială și economică structurală specifică din Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azore, Madeira și Insulele Canare, luată în considerare împreună cu particularitățile acestora ca regiuni ultraperiferice în sensul articolului 349 din TFUE, justifică stabilirea pentru acestea a unui prag special de 1 % din PIB, cu titlu de derogare. Aceste criterii ar trebui stabilite în mod simplu și clar pentru a se reduce posibilitatea depunerii unor cereri care nu îndeplinesc cerințele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2012/2002.
(11)
În scopul stabilirii daunelor directe, ar trebui utilizate date cu un format armonizat, furnizate de Eurostat, pentru a se permite tratarea cererilor în mod echitabil.
(12)
Fondul ar trebui să contribuie la repunerea în funcțiune a infrastructurilor, la curățarea zonelor afectate de catastrofe și la costurile aferente serviciilor de salvare și cazării temporare a populației în cauză, pe întreaga perioadă de punere în aplicare. Ar trebui definit termenul de repunere în funcțiune a infrastructurilor și ar trebui clarificat în ce măsură fondul va putea să contribuie la acoperirea costurilor aferente. De asemenea, ar trebui definită perioada în care poate fi considerată temporară cazarea persoanelor rămase fără adăpost din cauza unei catastrofe naturale.
(13)
Dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 2012/2002 ar trebui aliniate la politica generală a Uniunii în materie de finanțare în ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată.
(14)
De asemenea, ar trebui să se precizeze în ce măsură este posibil ca operațiunile eligibile să includă cheltuieli aferente asistenței tehnice.
(15)
Pentru a exclude posibilitatea ca statele membre beneficiare să realizeze un profit net în urma unei intervenții prin intermediul fondului, ar trebui specificate condițiile în care operațiunile finanțate de fond sunt capabile de a genera venituri.
(16)
Anumite tipuri de catastrofe naturale, cum ar fi, printre altele, seceta, evoluează pe parcursul unei perioade extinse de timp înainte de a se face simțite efectele lor. Ar trebui să se stabilească dispoziții cu scopul de a se permite utilizarea fondului și în astfel de cazuri.
(17)
Este important să se garanteze că statele eligibile depun eforturile necesare pentru a preveni catastrofele naturale și pentru a atenua efectele acestora, inclusiv prin punerea în aplicare pe deplin a legislației relevante a Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscului de catastrofe și prin utilizarea finanțării disponibile din partea Uniunii pentru investiții relevante. Prin urmare, ar trebui să se stabilească dispoziții pentru ca nerespectarea, constatată printr-o hotărâre definitivă a Curții de Justiție a Uniunii Europene, de către un stat membru a legislației relevante a Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscului de catastrofe, după primirea unei contribuții financiare din fond pentru o catastrofă naturală anterioară, să ducă la respingerea cererii sau la o reducere a cuantumului contribuției financiare în cazul unei cereri ulterioare în legătură cu o catastrofă naturală de aceeași natură.
(18)
În urma unei catastrofe naturale, este posibil ca statele membre să aibă nevoie de sprijin financiar mai repede decât este posibil prin intermediul procedurii obișnuite. În acest scop, este oportun să se prevadă posibilitatea efectuării unei plăți în avans la cererea statului membru în cauză la scurt timp după transmiterea către Comisie a unei cereri de contribuție financiară din fond. Avansul nu ar trebui să depășească un anumit cuantum și ar trebui luat în calcul atunci când se plătește suma finală a contribuției financiare. Avansurile plătite în mod necuvenit ar trebui să fie rambursate de către statul membru într-un termen scurt prestabilit. Plata unui avans nu ar trebui să aducă atingere rezultatului deciziei finale privind mobilizarea fondului.
(19)
Procedurile administrative pentru plata unei contribuții financiare ar trebui să fie cât mai simple și cât mai eficiente din punctul de vedere al timpului. Prin urmare, dispozițiile detaliate privind punerea în aplicare a contribuției financiare din fond ar trebui incluse, în cazul statelor membre, în actele de punere în aplicare prin care se acordă contribuția financiară respectivă. Totuși, în cazul statelor beneficiare care nu sunt încă state membre, ar trebui menținute, din motive juridice, acordurile separate de punere în aplicare.
(20)
Pentru a veni în sprijinul statelor membre, Comisia ar trebui să emită orientări privind modalitățile efective de accesare și de utilizare a fondului și privind cea mai simplă modalitate de a primi asistență din partea fondului.
(21)
Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 a introdus modificări în gestionarea partajată și indirectă, inclusiv cerințe specifice de raportare care trebuie luate în considerare. Obligațiile de raportare ar trebui să reflecte perioada scurtă de punere în aplicare a operațiunilor fondului. Procedurile de desemnare a organismelor responsabile cu gestionarea și controlul fondurilor Uniunii ar trebui să reflecte caracterul instrumentului și să nu întârzie plata contribuției financiare din fond. Prin urmare, este necesar să se prevadă o derogare de la Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(22)
Ar trebui stabilite dispoziții pentru a se evita dubla finanțare a operațiunilor finanțate din fond și prin alte instrumente financiare ale Uniunii sau prin instrumente juridice internaționale legate de compensarea unor daune specifice.
(23)
Declararea cheltuielilor efectuate de state dintr-o contribuție financiară din fond ar trebui să fie cât mai simplă posibil. Prin urmare, în cazul țărilor din afara zonei euro, ar trebui utilizat un singur curs de schimb pe parcursul execuției contribuției financiare.
(24)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2012/2002, ar trebui să se confere competențe de executare Comisiei în ceea ce privește deciziile referitoare la contribuțiile financiare specifice din fond sau la orice plăți în avans acordate din fond statelor eligibile.
(25)
Dispozițiile stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 care reglementează protejarea intereselor financiare ale Uniunii ar trebui să fie mai precise, astfel încât să identifice în mod clar măsurile de prevenire, detectare și investigare a neregulilor și de recuperare a fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect.
(26)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume acela de a asigura luarea de măsuri cu caracter solidar la nivelul întregii Uniuni pentru sprijinirea statelor afectate de catastrofe naturale, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre pe o bază ad hoc, dar poate fi îndeplinit mai bine la nivelul Uniunii prin aplicarea unei metode sistematice, regulate și echitabile de acordare a sprijinului financiar, care implică toate statele membre în funcție de posibilitățile lor, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(27)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări
Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 2
(1) La cererea unui stat membru sau a unui stat aflat în negocieri de aderare cu Uniunea, denumit în continuare «stat eligibil», asistența din partea fondului poate fi mobilizată atunci când, în una sau mai multe regiuni ale statului eligibil respectiv, apar repercusiuni grave asupra condițiilor de viață, a mediului natural sau a economiei ca urmare a unei catastrofe naturale majore sau regionale care a avut loc pe teritoriul statului eligibil respectiv sau al unui stat eligibil învecinat. Daunele directe generate ca o consecință directă a unei catastrofe naturale sunt considerate parte a daunelor generate de respectiva catastrofă naturală.
(2) În sensul prezentului regulament, o «catastrofă naturală majoră» înseamnă orice catastrofă naturală care provoacă într-un stat eligibil daune directe estimate fie la peste 3 000 000 000 EUR la prețurile din 2011, fie la peste 0,6 % din VNB al statului respectiv.
(3) În sensul prezentului regulament, o «catastrofă naturală regională» înseamnă orice catastrofă naturală care provoacă într-o regiune de nivel NUTS 2 dintr-un stat eligibil pagube directe care depășesc 1,5 % din produsul intern brut (PIB) al regiunii respective.
Prin derogare de la primul paragraf, în cazul în care regiunea în cauză, în care s-a produs o catastrofă naturală, este o regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, o «catastrofă naturală regională» înseamnă orice catastrofă naturală care provoacă daune directe care depășesc 1 % din PIB-ul regiunii respective.
În cazul în care catastrofa naturală afectează mai multe regiuni de nivel NUTS 2, pragul se aplică la PIB-ul mediu al regiunilor respective ponderat în funcție de proporția din totalul daunelor care afectează fiecare regiune în parte.
(4) De asemenea, asistența din partea fondului poate fi mobilizată pentru orice catastrofă naturală într-un stat eligibil care este de asemenea o catastrofă naturală majoră într-un stat eligibil învecinat.
(5) În scopul prezentului articol, se utilizează date statistice armonizate furnizate de Eurostat.”
2.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (1), (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) Asistența ia forma unei contribuții financiare din fond. Pentru fiecare catastrofă naturală, unui stat eligibil i se acordă o singură contribuție financiară.
(2) Obiectivul fondului este completarea eforturilor statelor în cauză și acoperirea unei părți a cheltuielilor publice ale acestora pentru a ajuta statul eligibil să desfășoare, în funcție de tipul catastrofei naturale, următoarele operațiuni de urgență și de recuperare esențiale:
(a)
repunerea în funcțiune a infrastructurilor și a instalațiilor în domeniile energiei, apelor și apelor uzate, telecomunicațiilor, transporturilor, sănătății și învățământului;
(b)
furnizarea de cazare temporară și finanțarea serviciilor de salvare pentru satisfacerea nevoilor populației afectate;
(c)
securizarea infrastructurilor de prevenție și măsurile de protejare a patrimoniului cultural;
(d)
curățarea zonelor afectate de catastrofă, inclusiv a zonelor naturale, în concordanță, după caz, cu abordările centrate pe ecosisteme, precum și refacerea imediată a zonelor naturale afectate, în scopul evitării efectelor imediate provocate de eroziunea solului.
În sensul literei (a), «repunerea în funcțiune» înseamnă readucerea infrastructurilor și a instalațiilor la starea de dinainte de producerea catastrofei naturale. În cazul în care readucerea la starea de dinainte de catastrofa naturală nu este posibilă din punct de vedere juridic ori nu este justificată sub aspect economic, precum și în cazul în care statul beneficiar decide fie reamplasarea infrastructurilor sau a instalațiilor afectate, fie îmbunătățirea funcționalității acestora, astfel încât să își consolideze capacitatea de a face față unor catastrofe naturale viitoare, fondul poate contribui la cheltuielile generate de lucrările de refacere numai în limita costurilor estimate a fi necesare pentru readucerea la starea inițială.
Costurile suplimentare nivelului de costuri menționate la paragraful al doilea sunt finanțate de statul beneficiar din fondurile proprii sau din alte fonduri ale Uniunii, acolo unde este posibil.
În sensul literei (b), «cazare temporară» înseamnă cazare care durează până când populația afectată se poate întoarce la locuințele inițiale după repararea sau reconstruirea acestora.
(3) Plățile din fond sunt limitate la finanțarea măsurilor destinate reparării daunelor care nu pot fi asigurate, sumele respective fiind recuperate în cazul în care costul reparării daunelor este acoperit ulterior de un terț în conformitate cu articolul 8 alineatul (4).”;
(b)
se adaugă următoarele alineate:
„(4) Taxa pe valoarea adăugată (TVA) nu constituie cheltuieli eligibile aferente unei operațiuni, cu excepția cazului în care aceasta nu se poate recupera în temeiul legislației naționale referitoare la TVA.
(5) Asistența tehnică destinată gestionării, monitorizării, informării și comunicării, soluționării plângerilor, controlului și auditului nu este eligibilă pentru o contribuție financiară din fond.
Costurile aferente pregătirii și punerii în aplicare a operațiunilor menționate la alineatul (2), inclusiv costuri aferente consultanței tehnice cu caracter esențial, sunt eligibile ca făcând parte din costurile proiectului.
(6) În cazul în care operațiunile menționate la alineatul (2) susținute printr-o contribuție financiară din fond generează venituri, contribuția financiară totală din fond nu poate depăși costurile totale nete aferente operațiunilor de urgență și de recuperare suportate de către statul beneficiar. Statul beneficiar include o declarație în acest sens în raportul privind execuția contribuției financiare din fond, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3).
(7) La data de 1 octombrie a fiecărui an, cel puțin un sfert din suma anuală din fond ar trebui să rămână disponibilă pentru acoperirea nevoilor care apar până la sfârșitul anului.”
3.
Articolul 4 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Cât mai curând posibil și cel târziu la douăsprezece săptămâni de la prima apariție a daunelor generate de o catastrofă naturală, autoritățile naționale responsabile ale unui stat eligibil pot transmite Comisiei o cerere pentru o contribuție financiară din fond, furnizând cel puțin toate informațiile disponibile privind:
(a)
totalitatea daunelor directe provocate de catastrofa naturală și impactul acestora asupra populației, a economiei și a mediului în cauză;
(b)
costul estimat al operațiunilor menționate la articolul 3 alineatul (2);
(c)
orice alte surse de finanțare din partea Uniunii;
(d)
orice alte surse de finanțare naționale sau internaționale, inclusiv asigurările publice și private care ar putea contribui la costurile aferente reparării daunelor;
(e)
o scurtă descriere a punerii în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe legată de natura catastrofei naturale;”;
(b)
se introduc următoarele alineate:
„(1a) În cazuri justificate, autoritățile naționale responsabile pot transmite informații suplimentare după termenul menționat la alineatul (1), în scopul completării sau actualizării cererii acestora.
(1b) Comisia elaborează orientări privind modalitățile de accesare și de utilizare a fondului în mod eficace. Orientările se redactează până la 30 septembrie 2014 și furnizează informații detaliate referitoare la procedurile de urmat pentru întocmirea cererii, enunțând totodată și cerințele legate de informațiile care trebuie transmise Comisiei. Orientările sunt făcute publice pe site-urile internet ale direcțiilor generale relevante din cadrul Comisiei, iar Comisia va asigura difuzarea lor la scară mai largă către statele eligibile.
(1c) În cazul unei catastrofe naturale cu evoluție progresivă, termenul menționat la alineatul (1) începe la data la care autoritățile publice ale statului eligibil iau prima măsură oficială împotriva efectelor catastrofei naturale sau la data la care acestea declară starea de urgență.”;
(c)
alineatele (2)-(5) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Pe baza informațiilor menționate la alineatul (1), precum și pe baza oricăror clarificări furnizate de statul eligibil, Comisia evaluează dacă sunt îndeplinite condițiile pentru mobilizarea fondului și determină cuantumul oricărei eventuale contribuții financiare din fond în cel mai scurt timp posibil și cel târziu în termen de șase săptămâni de la primirea cererii, calculate de la data primirii cererii complete excluzând timpul necesar traducerii, în limitele resurselor financiare disponibile.
În cazul în care Comisia decide acordarea unei contribuții financiare din fond pe baza unei cereri primite după 28 iunie 2014 pentru o catastrofă naturală care intră sub incidența prezentului regulament, Comisia poate respinge o nouă cerere pentru o contribuție financiară referitoare la o catastrofă naturală de aceeași natură sau poate reduce cuantumul care urmează a fi pus la dispoziție dacă statul membru face obiectul unor proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, iar Curtea de Justiție a Uniunii Europene a pronunțat o hotărâre definitivă conform căreia statul membru în cauză nu a pus în aplicare legislația Uniunii referitoare la prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, acest lucru având o legătură directă cu natura catastrofei naturale suferite.
Comisia tratează în mod echitabil toate cererile pentru o contribuție financiară din fond.
(3) Când Comisia ajunge la concluzia că sunt îndeplinite condițiile pentru acordarea unei contribuții financiare din fond, aceasta transmite fără întârziere Parlamentului European și Consiliului propunerile necesare pentru mobilizarea fondului și pentru autorizarea creditelor corespunzătoare. Aceste propuneri conțin:
(a)
toate informațiile disponibile menționate la alineatul (1);
(b)
orice alte informații pertinente de care dispune Comisia;
(c)
dovada îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 2; și
(d)
o justificare a sumelor propuse.
Decizia de mobilizare a fondului este adoptată în comun de Parlamentul European și de Consiliu, cât mai curând posibil după ce Comisia a transmis propunerea.
Atât Comisia, pe de o parte, cât și Parlamentul European și Consiliul, pe de altă parte, depun toate eforturile pentru a reduce la minimum timpul necesar mobilizării fondului.
(4) De îndată ce creditele sunt puse la dispoziție de Parlamentul European și de Consiliu, Comisia adoptă o decizie, prin intermediul unui act de punere în aplicare, privind acordarea contribuției financiare din fond și plătește contribuția financiară respectivă imediat și într-o singură tranșă statului beneficiar. În cazul în care s-a plătit un avans în temeiul articolului 4a, se plătește numai soldul.
(5) Perioada de eligibilitate a cheltuielilor începe la data apariției primei daune menționate la alineatul (1). În cazul unei catastrofe naturale cu evoluție progresivă, perioada de eligibilitate a cheltuielilor începe la data la care autoritățile publice ale statului eligibil iau prima măsură sau la data la care acestea declară starea de urgență, astfel cum se menționează la alineatul (1c).”
4.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 4a
(1) Atunci când transmite Comisiei o cerere pentru o contribuție financiară din fond, statul membru poate solicita plata unui avans. Comisia efectuează o evaluare preliminară pentru a constata dacă cererea îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și pentru a verifica disponibilitatea resurselor bugetare. În cazul în care condițiile respective sunt îndeplinite și sunt disponibile resurse suficiente, Comisia poate adopta o decizie de acordare a avansului prin intermediul unui act de punere în aplicare și poate plăti avansul fără întârziere, înaintea luării deciziei menționate la articolul 4 alineatul (4). Plata unui avans se efectuează fără a se aduce atingere deciziei finale privind mobilizarea fondului.
(2) Cuantumul avansului nu depășește 10 % din cuantumul contribuției financiare preconizate și nu depășește în niciun caz 30 000 000 EUR. După stabilirea cuantumului definitiv al contribuției financiare, Comisia ține cont de suma avansului înainte de a plăti soldul contribuției financiare. Comisia recuperează avansurile plătite în mod necuvenit.
(3) Orice sumă care urmează să fie restituită către bugetul general al Uniunii este plătită înainte de scadența indicată în ordinul de recuperare întocmit în conformitate cu articolul 78 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7). Data scadenței este ultima zi a celei de a doua luni următoare lunii în care a fost emis ordinul.
(4) În cazul în care este necesar pentru a asigura disponibilitatea la timp a resurselor bugetare, Comisia propune Parlamentului European și Consiliului, cu ocazia adoptării proiectului de buget general al Uniunii pentru un exercițiu financiar dat, mobilizarea fondului până la o sumă maximă de 50 000 000 EUR în vederea efectuării unor plăți în avans și propune înscrierea creditelor aferente în bugetul general al Uniunii.
Dispozițiile bugetare respectă plafoanele menționate la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (8).
(7) Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1)." 						
(8) Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).”" 						
5.
Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 5
(1) Un act de punere în aplicare adoptat în temeiul articolului 4 alineatul (4) conține în anexa sa dispoziții detaliate privind execuția contribuției financiare din fond.
Dispozițiile respective descriu, în special, tipul operațiunilor care urmează a fi finanțate din fond în urma unei propuneri a statului membru eligibil și locul în care se desfășoară aceste operațiuni.
(2) Înainte de a plăti o contribuție financiară din fond unui stat eligibil care nu este un stat membru, Comisia încheie cu statul respectiv un acord de delegare prin care stabilește dispoziții detaliate pentru execuția contribuției financiare din fond menționate la alineatul (1), în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (9), precum și cu respectarea obligațiilor legate de prevenirea și gestionarea riscului de catastrofe naturale.
(3) Răspunderea pentru selectarea operațiunilor individuale și pentru execuția contribuției financiare din fond revine statului beneficiar, în conformitate cu prezentul regulament, în special cu articolul 3 alineatele (2) și (3), cu actul de punere în aplicare menționat la articolul 4 alineatul (4) și, dacă este cazul, cu acordul de delegare menționat la alineatul (2) din prezentul articol.
(4) Contribuția financiară din fond către un stat membru se execută în cadrul gestiunii partajate, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. Contribuția financiară din fond acordată unui stat care nu este un stat membru este executată în cadrul gestiunii indirecte, în conformitate cu regulamentul menționat.
(5) Fără a se aduce atingere responsabilității Comisiei în ceea ce privește execuția bugetului general al Uniunii, statele beneficiare își asumă răspunderea pentru gestionarea operațiunilor sprijinite din fond și pentru controlul financiar al acestor operațiuni. Măsurile pe care le iau includ:
(a)
verificarea instituirii unor modalități de gestionare și de control și a aplicării acestora astfel încât să se asigure o utilizare eficientă și corectă a fondurilor Uniunii, în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare;
(b)
verificarea desfășurării în mod adecvat a acțiunilor finanțate;
(c)
garantarea faptului că cheltuielile finanțate se bazează pe documente justificative verificabile și sunt corecte și precise;
(d)
prevenirea, depistarea și corectarea neregulilor și recuperarea plăților necuvenite, împreună cu dobânzile de întârziere, după caz. Statele beneficiare notifică orice astfel de nereguli Comisiei și informează permanent Comisia cu privire la evoluția procedurilor administrative și judiciare.
(6) Statele beneficiare desemnează organisme responsabile cu gestiunea și controlul operațiunilor sprijinite din fond, în conformitate cu articolele 59 și 60 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. În acest sens, statele beneficiare țin cont de criteriile referitoare la mediul intern, la activitățile de control, la informare și comunicare, precum și la monitorizare. Statele membre pot desemna organismele desemnate deja în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (10).
Atunci când transmit raportul și declarația menționate la articolul 8 alineatul (3) din prezentul regulament, aceste organisme desemnate furnizează Comisiei informațiile prevăzute la articolul 59 alineatul (5) sau la articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, referitoare la întreaga perioadă de execuție.
(7) În cazul în care se constată o neregulă, statul beneficiar efectuează corecțiile financiare necesare. Corecțiile efectuate de statul beneficiar constau în anularea totală sau parțială a contribuției financiare din fond. Statul beneficiar recuperează orice sumă pierdută ca urmare a unei nereguli depistate.
(8) Fără a se aduce atingere competențelor Curții de Conturi sau controalelor efectuate de statul beneficiar în conformitate cu legislația, reglementările și dispozițiile administrative naționale, Comisia poate efectua inspecții la fața locului cu privire la operațiunile finanțate din fond. Comisia informează statul beneficiar în cauză, în vederea obținerii întregii asistențe necesare. La aceste controale pot participa funcționari sau alți angajați ai statului membru în cauză.
(9) Statul beneficiar se asigură că toate documentele justificative privind cheltuielile efectuate se află la dispoziția Comisiei și a Curții de Conturi timp de trei ani de la încheierea asistenței financiare din partea fondului.
(9) Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1)." 						
(10) Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).”" 						
6.
Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 6
(1) Statul beneficiar este responsabil de coordonarea contribuției financiare din fond la acțiunile menționate la articolul 3, pe de o parte, cu asistența din fondurile structurale și de investiții europene, cu asistența Băncii Europene de Investiții, precum și cu alte instrumente de finanțare ale Uniunii, pe de altă parte.
(2) Statul beneficiar se asigură că cheltuielile rambursate în conformitate cu prezentul regulament nu sunt rambursate prin alte instrumente de finanțare ale Uniunii, în special prin instrumente aferente politicii de coeziune, politicii agricole și politicii de pescuit.
(3) Daunele reparate în cadrul instrumentelor internaționale sau ale Uniunii referitoare la despăgubirea pentru daune specifice nu sunt eligibile pentru asistență din partea fondului în același scop.”
7.
Articolul 7 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 7
Operațiunile finanțate din fond sunt compatibile cu dispozițiile tratatului și ale instrumentelor adoptate în temeiul acestuia, cu politicile și măsurile Uniunii, în special în domeniul gestiunii financiare, al achizițiilor publice, al protecției mediului, al prevenirii și gestionării riscului de catastrofe naturale, al adaptării la schimbările climatice, inclusiv, unde este cazul, prin abordări centrate pe ecosisteme, precum și cu dispozițiile instrumentelor de asistență pentru preaderare. Operațiunile finanțate din fond contribuie la obiectivele Uniunii în domeniile respective, după caz.”
8.
Articolele 8 și 9 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 8
(1) Contribuția financiară din fond se utilizează în termen de optsprezece luni de la data la care Comisia a plătit suma totală a asistenței. Orice parte a contribuției financiare care rămâne neutilizată la data respectivă sau despre care s-a constatat că este utilizată pentru operațiuni neeligibile se recuperează de către Comisie de la statul beneficiar.
(2) Statele beneficiare depun toate eforturile pentru a obține o compensație din partea terților.
(3) Nu mai târziu de șase luni de la expirarea perioadei de optsprezece luni menționate la alineatul (1), statul beneficiar prezintă un raport privind execuția contribuției financiare din fond, împreună cu o declarație care justifică cheltuielile, indicând orice altă sursă de finanțare primită pentru operațiunile în cauză, inclusiv rambursările din asigurări și despăgubirile obținute de la terți.
Raportul privind execuția prezintă în detaliu:
(a)
măsurile de prevenție luate sau propuse de statul beneficiar pentru limitarea daunelor viitore și pentru evitarea, pe cât posibil, a repetării unor catastrofe naturale similare, inclusiv utilizarea fondurilor structurale și de investiții ale Uniunii în acest scop;
(b)
stadiul punerii în aplicare a legislației relevante a Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscului de catastrofe;
(c)
experiența dobândită în urma catastrofei naturale și măsurile luate sau propuse pentru asigurarea protecției mediului și a rezilienței în ceea ce privește schimbările climatice și catastrofele naturale; și
(d)
orice alte informații relevante privind măsurile de prevenire și atenuare întreprinse, legate de natura catastrofei naturale.
Raportul privind execuția este însoțit de un aviz al unui organism de audit independent, elaborat în conformitate cu standarde de audit acceptate la nivel internațional, prin care se stabilește că declarația care justifică cheltuielile oferă o imagine adevărată și corectă, iar contribuția financiară din fond este legală și regulamentară, în conformitate cu articolul 59 alineatul (5) și cu articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
La sfârșitul procedurii menționate la primul paragraf, Comisia efectuează o operațiune de încheiere a asistenței din partea fondului.
(4) În cazul în care costul reparării daunelor este acoperit ulterior de un terț, Comisia solicită statului beneficiar rambursarea cuantumului corespunzător din contribuția financiară din fond.
Articolul 9
Cererile pentru o contribuție financiară din fond și actele de punere în aplicare menționate la articolul 4 alineatul (4), precum și acordul de delegare, rapoartele și orice alte documente aferente indică toate sumele în euro.
Cuantumurile cheltuielilor suportate în moneda națională sunt convertite în euro la cursurile de schimb publicate în seria C din Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la data la care actul de punere în aplicare aferent este adoptat de către Comisie. În cazul în care în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nu este publicat cursul de schimb pentru data la care actul de punere în aplicare aferent este adoptat de către Comisie, conversia se efectuează la media cursurilor de schimb contabile lunare stabilite de Comisie, determinată pentru perioada respectivă. Acest curs de schimb unic se utilizează pentru întreaga execuție a contribuției financiare din fond și ca bază pentru raportul final privind execuția și pentru declarația privind execuția contribuției financiare, precum și pentru elementele necesare în temeiul articolului 59 alineatul (5) sau al articolului 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 ale contribuției financiare.”
9.
La articolul 10, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazul unei estimări net inferioare a daunelor suferite, situație demonstrată de elemente noi, statul beneficiar rambursează Comisiei suma corespunzătoare din contribuția financiară din fond.”
10.
Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 11
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când sunt puse în aplicare acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament, interesele financiare ale Uniunii Europene sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror alte activități ilegale, prin verificări eficace și, dacă se descoperă nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a desfășura audituri, pe baza documentelor și inspecții la fața locului, cu privire la toți beneficiarii de finanțare, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în temeiul prezentului regulament.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv inspecții la fața locului și controale, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11) și de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (12), pentru a stabili dacă au avut loc fraude, cazuri de corupție sau orice activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un contract care implică finanțare din partea Uniunii.
(4) Fără a se aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de delegare cu țări terțe, contractele și deciziile de acordare a unei contribuții financiare din fond care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament conțin dispoziții care abilitează în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și investigații, în conformitate cu competențele lor respective.
(11) Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO L 248, 18.9.2013, p. 1)." 						
(12) Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2).”" 						
11.
Articolele 13 și 14 se elimină.
Articolul 2
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 mai 2014.