NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/96
ze dne 1. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. K tomuto účelu byl nařízením (EU) č. 167/2013 zřízen komplexní systém EU pro schvalování typu a zesílený systém dozoru nad trhem pro zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásových vozidel, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která se používají pro širokou škálu zemědělských a lesnických použití, včetně zvláštního určení.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování typu vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. V souladu s touto zásadou obsahuje nařízení (EU) č. 167/2013 základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a environmentální výkonnosti a přenáší na Komisi pravomoc stanovit odpovídající technické specifikace v aktech v přenesené pravomoci.
(4)
Proto by nyní měly být stanoveny technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel s ohledem na jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky.
(5)
V roce 2010 přijala Komise evropskou strategii pro čistá a energeticky účinná vozidla (2). V této strategii bylo navrženo, aby Unie přijala opatření v oblastech, kde mohou mít zřetelnou přidanou hodnotu a doplňovat opatření přijatá průmyslem a vnitrostátními a regionálními orgány veřejné správy. Tato opatření by se měla zaměřit na zvyšování environmentální výkonnosti vozidel a zároveň posílit konkurenceschopnostautomobilového průmyslu Unie. Konkrétně je pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění nutno výrazně omezit emise uhlovodíků u zemědělských a lesnických vozidel. Toho by mělo být dosaženo nejen omezením uhlovodíků ve výfukových plynech a emisí způsobených vypařováním z těchto vozidel, ale také přispěním k omezení množství polétavých částic.
(6)
S odkazem na ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (3) stanoví toto nařízení mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které mají být použity v postupných etapách, a zkušební postup pro spalovací motory určené k pohonu zemědělských a lesnických vozidel. Mezní hodnoty emisí etap IIIA, IIIB a IV pro motory zemědělských a lesnických vozidel představující ambiciózní mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které jsou zároveň sladěny s mezinárodními normami, jsou jedním z opatření, jejichž cílem je omezit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky.
(7)
Je zapotřebí standardizované metody měření spotřeby paliva a emisí oxidu uhličitého u motorů zemědělských a lesnických vozidel, aby se zajistilo, že nevzniknou žádné technické překážky obchodu mezi členskými státy. Dále je také vhodné zajistit, aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace.
(8)
Jedním z hlavních cílů právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uváděné na trh zajišťovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých dílů nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do zemědělských a lesnických vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež musí uvedené díly a zařízení splnit.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES (4) stanovila ES schválení typu vozidla jako celku pro terénní vozidla a vozidla typu side-by-side jakožto zemědělská a lesnická vozidla. Toto nařízení by se proto mělo použít i na uvedené typy vozidel, pokud jde o jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky, jestliže dotčený typ vozidla spadá do některé z kategorií vozidel uvedených v nařízení (EU) č. 167/2013.
(10)
Technický pokrok vyžaduje úpravu technických požadavků stanovených v přílohách uvedené směrnice. Kategorie motorů, mezní hodnoty a data provádění v tomto nařízení by měla být uvedena do souladu s budoucími změnami směrnice 97/68/ES v souladu s článkem 71 nařízení (EU) č. 167/2013.
(11)
Požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky z hlediska emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic by se neměly použít na vozidla vybavená motory, na něž se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, až do dne, kdy se na uvedené motory zmíněná směrnice vztahovat začne. Avšak vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, může být uděleno schválení typu celého vozidla podle tohoto nařízení.
(12)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (5) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK/OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958). Ve svém sdělení s názvem „CARS 2020: Akční plán pro konkurenceschopný a udržitelný automobilový průmysl v Evropě“ Komise zdůraznila, že přijetí mezinárodních předpisů podle dohody EHK OSN z roku 1958 je tou nejlepší cestou k odstranění necelních překážek obchodu. Požadavky stanovené ve směrnicích zrušených nařízením (EU) č. 167/2013 by proto měly být v příslušných případech nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy EHK OSN.
(13)
Možnost používat přepisy EHK OSN pro účely EU schvalování typu vozidel jako základ pro právní předpisy Unie je stanovena v nařízení (EU) č. 167/2013. V souladu s tímto nařízením se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, které se použijí rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie, mají považovat za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(14)
Použití předpisů EHK OSN rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schvalování typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc zlepšilo přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost příslušného odvětví Unie.
(15)
Vzhledem k rozsahu a důsledkům navrhovaného opatření v této oblasti jsou opatření Unie obsažená v tomto nařízení nezbytná, pokud má být dosaženo vymezených cílů v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, konkrétně schvalování typu vozidel v Unii. Těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států.
(16)
Jelikož požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel mají pro schvalování typu těchto vozidel zásadní význam, mělo by se toto nařízení použít ode dne použitelnosti nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se environmentální výkonnosti a výkonnosti pohonné jednotky z hlediska emisí znečišťujících látek a přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku a schvalování a dozoru nad trhem u zemědělských a lesnických vozidel, jejich motorů a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 167/2013. Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„emisemi znečišťujících látek“ se rozumí emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
2)
„systémem následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku“ se rozumí průchod výfukových plynů zařízením nebo systémem, jehož účelem je změnit chemicky nebo fyzikálně emise znečišťujících látek před jejich vypuštěním do ovzduší, včetně katalyzátorů, filtrů částic nebo jakékoli jiné konstrukční části, systému nebo samostatného technického celku, za účelem omezení nebo zpracování emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
3)
„systémem omezujícím emise vnějšího akustického tlaku“ se rozumí všechny konstrukční části a samostatné technické celky, které tvoří výfukový systém, včetně výfukového systému, systému sání vzduchu a tlumiče, nebo jakékoli systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mají význam pro přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku vydávaného zemědělským nebo lesnickým vozidlem, typu, který byl namontován do vozidla v době schválení typu nebo rozšíření schválení typu;
4)
„zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který je součástí systému následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku;
5)
„náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který má zcela nebo částečně nahradit systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku ve vozidle, jehož typ byl schválen v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a tímto nařízením;
6)
„typem motoru“ se rozumí kategorie motorů nelišících se v podstatných vlastnostech motoru uvedených v dodatku 1 přílohy II směrnice 97/68/ES;
7)
„základním motorem“ se rozumí motor zastupující pohonnou jednotku nebo rodinu motorů, jak je stanoveno v bodě 7 přílohy I směrnice 97/68/ES;
8)
„rodinou motorů“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů v souladu s bodem 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, u nichž se vzhledem k jejich konstrukci očekává, že budou mít podobné vlastnosti, pokud jde o emise znečišťujících látek z výfuku, a které splňují požadavky tohoto nařízení;
9)
„náhradním motorem“ se rozumí nově vyrobený motor určený k nahrazení motoru v zemědělském nebo lesnickém vozidle, který byl dodán pouze za tímto účelem;
10)
„příslušenstvím“ se rozumí všechna zařízení, přístroje a prostředky uvedené v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01;
11)
„výkonem motoru“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru;
12)
„netto výkonem motoru“ se rozumí výkon motoru dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru spolu s příslušenstvím a zařízením uvedeným v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01 (6), přičemž se tento výkon stanoví za referenčních atmosférických podmínek.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Výrobce zajistí, aby všechna nová vozidla uváděná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii, všechny nové a náhradní motory uváděné na trh nebo do provozu v Unii a všechny nové systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky vozidla, které jsou uváděny na trh nebo do provozu v Unii, byly navrženy, konstruovány a namontovány tak, aby vozidlo při běžném použití a údržbě v souladu s pokyny výrobce splňovalo požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Výrobce vozidel, motorů, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků musí schvalovacímu orgánu názornou demonstrací a zkouškami prokázat, že vozidla, motory, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, registrovány nebo uváděny do provozu v Unii, odpovídají podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům stanoveným v článcích 6 až 9a a v přílohách I a II směrnice 97/68/ES.
3. Tento článek se nepoužije na typy vozidel pro vývoz do třetích zemí.
Článek 4
Obecné požadavky na emise znečišťujících látek a hladinu vnějšího akustického tlaku
1. Výrobce musí splnit požadavky týkající se emisí znečišťujících látek stanovené v přílohách I a II.
Výrobce musí splnit požadavky týkající se hladiny vnějšího akustického tlaku stanovené v příloze III.
2. Schválení typu s ohledem na požadavky na emise znečišťujících látek z výfuku a hladinu vnějšího akustického tlaku může být ze strany orgánů schvalujících typ rozšířeno různé varianty a verze vozidel a typy a rodiny motorů pod podmínkou, že parametry varianty vozidla, pohonné jednotky a systému k regulaci znečišťujících látek mají tutéž výkonnost nebo nepřekračují mezní hodnoty stanovené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 167/2013.
3. Výrobce neprodleně oznámí schvalovacímu orgánu veškeré změny systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělského a lesnického vozidla poté, co byl schválený typ vozidla uveden na trh v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 167/2013. Povinná zpráva musí obsahovat tyto informace:
a)
parametry typu nebo rodiny motorů, jak je stanoveno v příloze I směrnice 97/68/ES a v bodě 9 přílohy I tohoto nařízení;
b)
systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku podle bodu 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, bodu 9.1 přílohy I a bodu 3.2 přílohy II tohoto nařízení;
c)
systém omezující emise vnějšího akustického tlaku vozidla v souladu s požadavky přílohy III.
4. Kromě ustanovení odstavců 1, 2 a 3 a článku 14 musí výrobce splnit tyto požadavky na životní prostředí a pohonnou jednotku:
d)
pokud jde o referenční paliva, požadavky stanovené v příloze 7 předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01 a v příloze V směrnice 97/68/ES;
e)
pokud jde zařízení k regulaci znečišťujících látek a náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, požadavky stanovené v dodatku 5 přílohy III směrnice 97/68/ES;
f)
pokud jde zkušební vybavení, požadavky stanovené v příloze III směrnice 97/68/ES.
5. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu důkazy o tom, že změny uvedené v odstavci 3 nezhoršují environmentální výkonnost vozidla, pokud jde o environmentální výkonnost prokázanou při schválení typu.
6. Výrobce musí prokázat, že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která vyžadují schválení typu podle článků 9 až 13 tohoto nařízení a která jsou uváděna na trh nebo do provozu v Unii, byla v příslušných případech schválena podle podrobných technických požadavků a zkušebních postupů stanovených v bodě 4.1.1 přílohy I směrnice 97/68/ES.
7. Vozidla vybavená náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí splňovat tytéž požadavky na environmentální zkoušky a mezní hodnoty emisí znečišťujících látek jako vozidla vybavená původním zařízením k regulaci znečišťujících látek.
Článek 5
Zvláštní povinnosti týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Výrobce zajistí, aby emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku u určitého typu motoru nepřekročily emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku, jak je specifikováno pro kategorie motorů a rozsah výkonu v oblasti působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Výrobce zajistí, aby výkonnost pohonné jednotky odpovídala úrovni, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci při dodání vozidla na trh nebo před jeho uvedením do provozu.
Použití odpojovacích zařízení vymezených v bodě 2.8c přílohy I směrnice 97/68/ES, která snižují účinnost zařízení k regulaci emisí, se zakazuje v souladu s bodem 4.1.1 přílohy III směrnice 97/68/ES.
3. Změny značky systému, části nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
Článek 6
Požadavky na schválení typu motorů jako samostatného technického celku
Za účelem získání EU schválení typu motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku musí výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I tohoto nařízení prokázat, že motory jsou podrobeny zkouškám a jsou v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v tomto nařízení a ve směrnici 97/68/ES.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 7
Rovnocennost alternativních schválení typu
1. Vnitrostátní orgány uznají alternativní schválení typu jako rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení v souladu s přílohou IV.
2. Aby alternativní schválení typu mohlo být uznáno za rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení, musí výrobce kromě splnění požadavků uvedených v prvním pododstavci poskytnout nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, jak požaduje kapitola XV nařízení (EU) č. 167/2013 a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
Článek 8
Měření emisí znečišťujících látek
Technické zkušebny měří emise znečišťujících látek z výfuku u zemědělských a lesnických vozidel a motorů v souladu s ustanoveními směrnice 97/68/ES s úpravami podle požadavků přílohy I tohoto nařízení.
Článek 9
Měření hladiny vnějšího akustického tlaku
1. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie T vybavených pneumatikami a kategorie C vybavených pryžovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami stanovenými v bodě 1.3.1 přílohy III.
2. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.2 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenávat podle ustanovení bodu 1.3.2.4 přílohy III.
3. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie C vybavených kovovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami pro stojící vozidla stanovenými v bodě 1.3.2 přílohy III.
4. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.3 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenat.
Článek 10
Požadavky na výkonnost pohonné jednotky
Pro účely hodnocení výkonnosti pohonné jednotky zemědělských a lesnických vozidel se provede měření netto výkonu motoru, točivého momentu motoru a specifické spotřeby paliva podle předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01.
Článek 11
Zvláštní ustanovení týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Schválení typu lze udělit vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na vozidla vybavená motory, na které se v současné době oblast působnosti uvedené směrnice nevztahuje, [nebo nejpozději dne 1. ledna 2018] odmítnou členské státy udělit schválení typu podle tohoto nařízení vozidlům, která nesplňují všechny požadavky tohoto nařízení.
3. Schválení typu udělená podle odstavce 1 pozbývají platnost tři roky po dni vstupu právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na uvedené motory, v platnost [nebo nejpozději dne 31. prosince 2018].
S účinností od 1. ledna 2019 považují členské státy prohlášení o shodě pro nová vozidla za neplatná pro účely článku 38 nařízení (EU) č. 167/2013 a zakážou registraci, prodej a uvádění těchto vozidel do provozu.
4. Pro účely schvalování typu se lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3c, čl. 9 odst. 3d a čl. 9 odst. 4a směrnice 97/68/ES v případě zemědělských a lesnických vozidel kategorií T2, T4.1 a C2 podle definic v čl. 4 odst. 3, 6 a 9 a čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013, která jsou vybavena motory kategorií L až R, odkládají o tři roky. Přechodná ustanovení a ustanovení o odchylkách v čl. 9 odst. 4a a čl. 10 odst. 5 směrnice 97/68/ES a článku 39 nařízení (EU) č. 167/2013 se rovněž odpovídajícím způsobem odloží.
5. Náhradní motory musí splňovat tytéž mezní hodnoty, které musel splňovat nahrazovaný motor, když byl původně uveden na trh.
6. Náhradní motory musí být označeny podle požadavků dodatku přílohy I.
Článek 12
Postupy EU schvalování typu
Aniž je dotčen článek 11 a s výhradou vstupu prováděcích opatření uvedených v článku 68 nařízení (EU) č. 167/2013 v platnost, pokud o to výrobce zažádá, nesmí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se emisí vozidel odmítnout udělit EU schválení typu či vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla či motoru, ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení nového vozidla do provozu či zakázat prodej nebo používání nových motorů, pokud dotčené vozidlo nebo motory jsou v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními.
Článek 13
Dodávání náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek na trh nebo jejich montáž na vozidle
Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, na něž se rovněž vztahuje schválení typu pro systém související s vozidlem, nepodléhají v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 167/2013 žádnému dalšímu schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Článek 14
Přechodný režim
1. Odchylně od čl. 10 odst. 3 umožní členské státy uvedení na trh omezeného počtu vozidel vybavených motory splňujícími požadavky článku 9 směrnice 97/68/ES v rámci přechodného režimu v souladu s ustanoveními přílohy V na žádost výrobce a pod podmínkou, že schvalovací orgán udělil příslušné povolení pro uvedení do provozu.
2. Přechodný režim stanovený v odstavci 1 se použije od okamžiku začátku každé etapy a má tutéž délku trvání jako uvedená etapa.
Přechodný režim uvedený v bodě 1.2 přílohy V je omezen na dobu trvání etapy IIIB nebo na dobu tří let v případech, kdy následná etapa neexistuje.
3. Typy vozidel uváděné do provozu v rámci přechodného režimu musí být vybaveny typy motorů, které jsou v souladu s ustanoveními přílohy V.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 1. října 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 2015/96 AL COMISIEI
din 1 octombrie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 167/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește cerințele de performanță de mediu și de performanță a unității de propulsie ale vehiculelor agricole și forestiere
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 167/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 februarie 2013 privind omologarea și supravegherea pieței pentru vehiculele agricole și forestiere (1), în special articolul 19 alineatul (6),
întrucât:
(1)
Piața internă cuprinde o zonă fără frontiere interne, în cadrul căreia se asigură libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalului. În acest scop, se aplică un sistem cuprinzător de omologare de tip al UE și un sistem consolidat de supraveghere a pieței pentru vehiculele agricole și forestiere, precum și pentru sistemele, componentele și unitățile tehnice separate, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
(2)
Termenul „vehicule agricole și forestiere” acoperă o gamă largă de vehicule de diferite tipuri, cu una sau mai multe axe, cu două, patru sau mai multe roți sau cu șenile, de exemplu, tractoarele pe roți, tractoarele cu șenile, remorcile și echipamentele remorcate, utilizate pentru o largă varietate de scopuri agricole și forestiere, inclusiv pentru lucrări cu scop special.
(3)
Ca urmare a unei solicitări din partea Parlamentului European și în scopul simplificării și accelerării adoptării legislației privind omologarea de tip, o nouă abordare de reglementare a fost introdusă în legislația Uniunii pentru omologarea de tip a vehiculelor, conform căreia legislatorul, în procedura legislativă ordinară, se limitează la stabilirea regulilor și a principiilor fundamentale și deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate privind prevederile tehnice mai detaliate. În conformitate cu acest principiu, Regulamentul (UE) nr. 167/2013 prezintă dispozițiile fundamentale privind siguranța în funcționare, siguranța la locul de muncă și performanțele de mediu și deleagă Comisiei competența de a stabili specificațiile tehnice corespunzătoare în cadrul actelor delegate.
(4)
Prin urmare, cerințele tehnice pentru omologările de tip ale vehiculelor agricole și forestiere cu privire la performanțele lor de mediu și ale unității lor de propulsie ar trebui să fie, de acum, stabilite.
(5)
În 2010, Comisia a stabilit o strategie europeană privind vehiculele ecologice și eficiente din punct de vedere energetic (2). Această strategie propunea ca Uniunea să acționeze în domeniile în care poate genera o valoare adăugată distinctă și să completeze acțiunile întreprinse de industrie, de autoritățile publice naționale și regionale. Acțiunile respective ar trebui să vizeze îmbunătățirea performanțelor de mediu ale vehiculelor și, în același timp, consolidarea competitivității industriei de automobile din Uniune, fiind necesară, în special, o reducere considerabilă a emisiilor de hidrocarburi generate de vehiculele agricole și forestiere pentru a îmbunătăți calitatea aerului și a respecta valorile limită privind poluarea. Acest lucru ar trebui să fie realizat nu numai prin reducerea emisiilor evaporative și ale hidrocarburilor de eșapament de la aceste vehicule, ci și prin contribuția la reducerea nivelurilor de particule volatile.
(6)
Prin trimitere la dispozițiile Directivei 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), prezentul regulament stabilește valorile limită pentru emisiile de gaze și pulberi poluante care se aplică în stadii succesive și procedura de încercare pentru motoarele cu ardere internă destinate să propulseze vehiculele agricole sau forestiere. Etapele IIIA, IIIB și IV ale valorilor limită de emisii pentru motoarele vehiculelor agricole și forestiere, prin stabilirea unor limite ambițioase de emisii de gaze și pulberi poluante și prin alinierea în același timp la standardele internaționale, constituie una dintre măsurile menite să reducă emisiile de pulberi și de precursori ai ozonului, cum ar fi oxizii de azot și hidrocarburile.
(7)
Pentru împiedicarea apariției oricăror bariere tehnice în comerțul dintre statele membre, este necesară o metodă standardizată de măsurare a consumului de carburant și a emisiilor de dioxid de carbon ale motoarelor vehiculelor agricole și forestiere. Mai mult, este necesar să li se asigure clienților și utilizatorilor informații obiective și precise.
(8)
Unul dintre obiectivele principale ale legislației Uniunii privind omologarea vehiculelor este de a garanta faptul că vehiculele, componentele și unitățile tehnice separate noi introduse pe piață asigură un nivel ridicat de protecție a mediului. Acest obiectiv nu ar trebui să fie subminat prin montarea anumitor piese sau echipamente după introducerea pe piață sau după intrarea în exploatare a vehiculelor. Astfel, se impune adoptarea unor măsuri adecvate care să garanteze că acele piese sau echipamente care pot fi montate pe vehiculele agricole și forestiere și care au capacitatea de a afecta în mod semnificativ funcționarea sistemelor cu un rol esențial în protecția mediului fac obiectul unui control preliminar efectuat de către o autoritate de omologare, înainte de a fi introduse pe piață. Astfel de măsuri ar trebui să se concretizeze prin dispoziții tehnice privind cerințele care trebuie respectate de piesele sau echipamentele respective.
(9)
Directiva 2003/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) a prevăzut omologarea CE de tip a vehiculului complet a vehiculelor pentru toate tipurile de teren și a vehiculelor „side-by-side”, utilizate ca vehicule agricole și forestiere. Tipurile de vehicule menționate ar trebui, prin urmare, să fie reglementate, de asemenea, de prezentul regulament în ceea ce privește cerințele de performanță de mediu și de performanță a unității de propulsie, cu condiția ca tipul de vehicul în cauză să fie încadrat la o categorie de vehicule astfel cum sunt menționate în Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
(10)
Progresul tehnic necesită o adaptare a cerințelor tehnice enumerate în anexele la directiva menționată. Categoriile de motoare, valorile limită și datele de punere în aplicare din aceasta ar trebui să fie aliniate la modificările viitoare ale Directivei 97/68/CE, în conformitate cu articolul 71 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
(11)
Cerințele de performanță de mediu și de performanță a unității de propulsie în ceea ce privește emisiile de gaze și pulberi poluante nu ar trebui să se aplice vehiculelor echipate cu motoare care nu sunt reglementate de domeniul de aplicare al Directivei 97/68/CE până la data la care motoarele respective sunt acoperite de directiva menționată anterior. Cu toate acestea, vehiculelor echipate cu motoare care nu sunt incluse în domeniul de aplicare al Directivei 97/68/CE li se poate acorda omologarea de tip a vehiculului complet în temeiul prezentului regulament.
(12)
Prin Decizia 97/836/CE a Consiliului (5), Uniunea a aderat la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind adoptarea de specificații tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații („Acordul revizuit din 1958”). În comunicarea sa „CARS 2020: Plan de acțiune pentru o industrie a autovehiculelor competitivă și durabilă în Europa”, Comisia a subliniat că acceptarea reglementărilor internaționale în cadrul acordului CEE-ONU 1958 este cea mai bună modalitate de a elimina barierele netarifare din calea comerțului. Prin urmare, cerințele prevăzute în directivele abrogate prin Regulamentul (UE) nr. 167/2013 ar trebui înlocuite, după caz, cu trimiteri la regulamentele CEE-ONU corespunzătoare.
(13)
Posibilitatea de a aplica Regulamentele CEE-ONU în scopul omologării UE de tip ca bază pentru legislația Uniunii este prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 167/2013. În conformitate cu prezentul regulament, omologarea de tip în temeiul regulamentelor CEE-ONU care se aplică în mod egal legislației Uniunii trebuie să fie considerată omologare UE de tip în conformitate cu regulamentul menționat și cu actele delegate și actele de punere în aplicare ale acestuia.
(14)
Utilizarea regulamentelor CEE-ONU pe baze egale cu legislația Uniunii permite evitarea suprapunerilor, nu numai în cazul cerințelor tehnice, ci și în cazul procedurilor de certificare și al procedurilor administrative. În plus, omologarea de tip care se bazează în mod direct pe standardele convenite la nivel internațional ar trebui să îmbunătățească accesul la piața țărilor terțe, în special la piața celor care sunt părți contractante la Acordul revizuit din 1958, sporind, astfel, competitivitatea industriei din Uniune.
(15)
Date fiind amploarea și impactul acțiunilor propuse pentru sectorul respectiv, măsurile Uniunii din prezentul regulament sunt indispensabile pentru îndeplinirea obiectivelor de mediu și de securitate stabilite, și anume omologarea vehiculelor în Uniune. Aceste obiective nu pot fi realizate în mod corespunzător de către statele membre la nivel individual.
(16)
Întrucât cerințele ecologice și de performanță a unității de propulsie ale vehiculelor agricole și forestiere sunt esențiale pentru omologarea de tip a acestor vehicule, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la data de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 167/2013,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește cerințele tehnice detaliate și procedurile de încercare privind performanța de mediu și performanța unității de propulsie în ceea ce privește emisiile poluante și nivelurile sonore externe admisibile, precum și aprobarea și supravegherea pieței pentru vehiculele agricole și forestiere, a motoarelor acestora și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate ale acestora, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013. De asemenea, se aplică următoarele definiții:
1.
„poluanți emiși” înseamnă emisiile de gaze și pulberi de eșapament poluante;
2.
„sistem de posttratare a emisiilor de gaze de eșapament poluante” înseamnă trecerea gazelor de eșapament printr-un dispozitiv sau printr-un sistem al cărui scop este acela de a modifica chimic sau fizic poluanții emiși înainte de eliberarea lor în atmosferă, inclusiv catalizatori, capcane pentru pulberi în suspensie sau orice altă componentă, sistem sau unitate tehnică separată pentru reducerea sau tratamentul emisiilor poluante de gaze de eșapament și de pulberi ale motorului;
3.
„sistem de reducere a emisiilor sonore externe” înseamnă toate componentele și unitățile tehnice separate care formează eșapamentul și sistemul de amortizare a zgomotului, inclusiv sistemul de eșapament, sistemul de admisie a aerului, amortizorul de zgomot sau orice sisteme, componente și unități tehnice separate, având o relevanță pentru nivelurile sonore externe admisibile emise de vehiculele agricole sau forestiere, de tipul existent pe vehicul în momentul omologării de tip sau al extinderii omologării de tip;
4.
„dispozitiv pentru controlul poluării” înseamnă o componentă a unui sistem sau a unei unități tehnice separate care face parte din sistemul de posttratare a emisiilor de gaze de eșapament poluante;
5.
„dispozitiv de schimb pentru controlul poluării” înseamnă o componentă a unui sistem sau a unei unități tehnice separate, destinate să înlocuiască, parțial sau integral, un sistem de posttratare a emisiilor de gaze de eșapament poluante al unui vehicul omologat de tip în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și cu prezentul regulament;
6.
„tip de motor” înseamnă o categorie de motoare care nu diferă în ceea ce privește caracteristicile esențiale, după cum se specifică în apendicele 1 din anexa II la Directiva 97/68/CE;
7.
„motor prototip” înseamnă un motor reprezentativ al familiei de unități de propulsie sau de motoare, astfel cum este stabilit la punctul 7 din anexa I la Directiva 97/68/CE;
8.
„familie de motoare” înseamnă o grupare a motoarelor unui producător în conformitate cu punctul 6 din anexa I la Directiva 97/68/CE, care, datorită concepției lor, este de așteptat să aibă caracteristici similare de emisie de gaze de eșapament poluante și care sunt în conformitate cu cerințele prezentului regulament;
9.
„motor de schimb” înseamnă un motor nou destinat să înlocuiască un motor într-un vehicul agricol sau forestier și care a fost pus la dispoziție numai în acest scop;
10.
„auxiliare” înseamnă toate echipamentele, aparatele și dispozitivele prezentate în tabelul 1 din anexa 4 la Regulamentul CEE-ONU nr. 120, seria 01 de amendamente;
11.
„puterea motorului” înseamnă puterea care este obținută pe un stand de încercări, la capătul arborelui cotit sau al unui mecanism echivalent, la turația corespunzătoare;
12.
„putere netă a motorului” înseamnă puterea care este obținută pe un stand de încercări, la capătul arborelui cotit sau al unui mecanism echivalent, la turația corespunzătoare, cu elementele auxiliare și cu echipamentele enumerate în tabelul 1 din anexa 4 la Regulamentul CEE-ONU nr. 120, seria 01 de amendamente (6), determinată în condiții atmosferice de referință.
CAPITOLUL II
OBLIGAȚIILE PRODUCĂTORILOR
Articolul 3
Obligații generale
(1) Producătorul se asigură de faptul că toate vehiculele noi comercializate, înmatriculate sau puse în exploatare în cadrul Uniunii, toate motoarele noi și de schimb introduse pe piață sau puse în exploatare în cadrul Uniunii și toate noile sisteme, componente și unități tehnice separate care pot afecta performanța de mediu și performanța unității de propulsie ale vehiculului care sunt introduse pe piață sau puse în exploatare în cadrul Uniunii sunt proiectate, construite și asamblate astfel încât să permită vehiculului, în condiții normale de utilizare și întreținut în conformitate cu prescripțiile constructorului, să se conformeze cerințelor prevăzute în prezentul regulament.
(2) Producătorul vehiculelor, motoarelor, sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate trebuie să demonstreze autorității de omologare, prin intermediul unor teste fizice de demonstrare, că vehiculele, motoarele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate puse la dispoziție pe piață, înmatriculate sau puse în exploatare în Uniune, respectă cerințele tehnice detaliate și procedurile de încercare stabilite la articolele 6-9a și în anexele I și II la Directiva 97/68/CE.
(3) Prezentul articol nu se aplică tipurilor de vehicule destinate exportului către țări terțe.
Articolul 4
Cerințe generale privind emisiile de poluanți și nivelurile sonore externe
(1) Producătorul trebuie să respecte cerințele privind emisiile de poluanți prevăzute în anexele I și II.
Producătorul trebuie să respecte cerințele privind nivelul sonor extern prevăzute în anexa III.
(2) Omologarea de tip în ceea ce privește emisiile de poluanți de eșapament și cerințele privind nivelul sonor extern pot fi extinse de autoritățile care acordă omologarea de tip la diferite variante și versiuni de vehicule și diferite tipuri de motoare și familii de vehicule, cu condiția ca varianta vehiculului, unitatea de propulsie și parametrii sistemului de control al poluării să aibă o performanță identică sau să rămână la nivelurile prevăzute la articolul 19 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
(3) Constructorul raportează fără întârziere autorității de omologare cu privire la orice modificare a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate care poate afecta performanța de mediu și performanța unității de propulsie a vehiculelor agricole și forestiere după ce tipul de vehicul omologat este introdus pe piață în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013. Raportul obligatoriu include următoarele elemente:
(a)
parametrii tipului sau familiei de motoare, astfel cum este stabilit în anexa II la Directiva 97/68/CE și la punctul 9 din anexa I la prezentul regulament;
(b)
sistemul de posttratare a emisiilor de poluanți de eșapament ale motorului, astfel cum este descris la punctul 6 din anexa I la Directiva 97/68/CE, la punctul 9.1 din anexa I și la punctul 3.2 din anexa II la prezentul regulament;
(c)
sistemul de reducere a emisiilor sonore externe ale vehiculului, în conformitate cu cerințele din anexa III.
(4) În plus față de dispozițiile de la punctele 1, 2 și 3 și articolul 14, producătorul respectă următoarele cerințe de mediu și ale unității de propulsie:
(d)
în ceea ce privește combustibilii de referință, cerințele prevăzute în anexa 7 la Regulamentul CEE-ONU nr. 120, seria 01 de amendamente și în anexa V la Directiva 97/68/CE;
(e)
în ceea ce privește dispozitivele pentru controlul poluării și dispozitivele de schimb pentru controlul poluării, cerințele prevăzute în apendicele 5 din anexa III la Directiva 97/68/CE;
(f)
în ceea ce privește echipamentul de încercare, cerințele prevăzute în anexa III la Directiva 97/68/CE.
(5) Producătorul furnizează dovezi autorității de omologare că modificările menționate la alineatul (3) nu alterează performanța de mediu a unui vehicul în comparație cu performanța de mediu demonstrată în momentul omologării de tip.
(6) Producătorul demonstrează că dispozitivele de schimb pentru controlul poluării care necesită omologare de tip, în conformitate cu articolele 9-13 din prezentul regulament, care sunt introduse pe piață sau puse în exploatare în Uniune sunt aprobate în conformitate cu cerințele tehnice detaliate și cu procedurile de testare prevăzute la punctul 4.1.1 din anexa I la Directiva 97/68/CE, după caz.
(7) Vehiculele echipate cu un dispozitiv de schimb pentru controlul poluării respectă aceleași cerințe de încercare de mediu și valori limită ale emisiilor poluante ca și vehiculele echipate cu un dispozitiv de origine pentru controlul poluării.
Articolul 5
Obligații specifice cu privire la omologarea de tip a vehiculelor sau a motoarelor
(1) Producătorul se asigură că emisiile poluante de gaze de eșapament și de pulberi ale tipului de motor nu depășesc emisiile poluante de gaze de eșapament și de pulberi astfel cum sunt specificate pentru categoriile de motoare și gamele de putere care intră în domeniul de aplicare al Directivei 97/68/CE.
(2) Producătorul garantează faptul că performanța unității de propulsie corespunde nivelului raportat autorității de omologare în dosarul informativ atunci când vehiculul a fost pus la dispoziție pe piață sau înainte de punerea sa în circulație.
Utilizarea dispozitivelor de invalidare, astfel cum este definită la punctul 2.8c din anexa I la Directiva 97/68/CE, care reduc eficiența sistemelor de control al emisiilor este interzisă, în conformitate cu punctul 4.1.1 din anexa III la Directiva 97/68/CE.
(3) Modificările care vor fi aduse unui sistem, unei componente sau unei unități tehnice separate, după omologarea de tip, nu invalidează o omologare de tip în mod automat, cu excepția cazului în care se modifică caracteristicile inițiale sau parametrii tehnici într-un mod care afectează funcționalitatea motorului sau a sistemului de control al poluării.
Articolul 6
Cerințe pentru omologarea de tip a motoarelor ca unitate tehnică separată
Pentru a beneficia de omologarea UE de tip a unui motor sau a unei familii de motoare ca unitate tehnică separată, producătorul, în conformitate cu dispozițiile din anexa I la prezentul regulament, demonstrează că motoarele sunt supuse încercărilor și sunt conforme cu cerințele prevăzute în prezentul regulament și în Directiva 97/68/CE.
CAPITOLUL III
OBLIGAȚIILE STATELOR MEMBRE
Articolul 7
Echivalența omologărilor de tip alternative
(1) Autoritățile naționale recunosc omologările de tip alternative ca fiind echivalente unei omologări acordate în temeiul prezentului regulament, în conformitate cu anexa IV.
(2) În afara cerințelor menționate la primul paragraf, pentru ca o omologare de tip alternativă să fie recunoscută ca echivalentă cu o omologare de tip acordată în temeiul prezentului regulament, producătorul furnizează acces nediscriminatoriu la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor, în conformitate cu capitolul XV din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și cu actul delegat corespunzător.
Articolul 8
Măsurarea emisiilor poluante
Serviciile tehnice măsoară emisiile poluante de gaze de eșapament ale vehiculelor agricole și forestiere și ale motoarelor în conformitate cu dispozițiile Directivei 97/68/CE, astfel cum a fost adaptată prin cerințele din anexa I la prezentul regulament.
Articolul 9
Măsurarea nivelului sonor extern
(1) Serviciile tehnice măsoară nivelul sonor extern al vehiculelor agricole și forestiere din categoria T echipate cu pneuri și din categoria C echipate cu șenile din cauciuc, în scopul omologării de tip, în conformitate cu condițiile de încercare și cu metodele stabilite la punctul 1.3.1 din anexa III.
(2) Condițiile de încercare și metodele stabilite la punctul 1.3.2 din anexa III sunt, de asemenea, realizate și rezultatele sunt înregistrate de serviciile tehnice în conformitate cu dispozițiile de la punctul 1.3.2.4 din anexa III.
(3) Serviciile tehnice măsoară nivelul sonor extern al vehiculelor agricole și forestiere din categoria C echipate cu șenile metalice, în scopul omologării de tip, în conformitate cu condițiile de încercare și cu metodele stabilite la punctul 1.3.2 din anexa III.
(4) Condițiile de încercare și metodele stabilite la punctul 1.3.3 din anexa III sunt, de asemenea, realizate și rezultatele sunt înregistrate de serviciile tehnice.
Articolul 10
Cerințe privind performanța unității de propulsie
Pentru a evalua performanța unității de propulsie a vehiculelor agricole și forestiere, măsurarea puterii nete a motorului, a cuplului motorului și a consumului specific de combustibil se efectuează în conformitate cu Regulamentul CEE-ONU nr. 120, seria 01 de amendamente.
Articolul 11
Dispoziții specifice privind omologarea de tip a vehiculelor sau a motoarelor
(1) Omologările de tip pot fi acordate vehiculelor echipate cu motoare care nu intră sub incidența domeniului de aplicare al Directivei 97/68/CE.
(2) După 24 luni de la data intrării în vigoare a legislației privind extinderea domeniului de aplicare a Directivei 97/68/CE la vehiculele echipate cu motoare care nu sunt în prezent acoperite de domeniul de aplicare al directivei (sau cel târziu la 1 ianuarie 2018), statele membre refuză, în temeiul prezentului regulament, acordarea omologării de tip vehiculelor care nu sunt conforme cu toate cerințele din prezentul regulament.
(3) Omologările de tip acordate în temeiul primului alineat încetează să fie valabile la trei ani de la data intrării în vigoare a legislației privind extinderea domeniului de aplicare al Directivei 97/68/CE la motoarele respective (sau cel târziu la 31 decembrie 2018).
Începând cu 1 ianuarie 2019, statele membre consideră că certificatele de conformitate pentru noile vehicule nu mai sunt valabile în sensul articolului 38 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și interzic înmatricularea, vânzarea și punerea în circulație a unor astfel de vehicule.
(4) În sensul omologării de tip, datele prevăzute la articolul 9 alineatul (3c), articolul 9 alineatul (3d) și articolul 9 alineatul (4a) din Directiva 97/68/CE pentru vehiculele agricole și forestiere din categoriile T2, T4.1 și C2, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatele (3), (6) și (9) și la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, care sunt echipate cu motoare din categoriile L-R, sunt amânate pentru o perioadă de 3 ani. Clauzele tranzitorii și derogatorii menționate la articolul 9 alineatul (4a) și articolul 10 alineatul (5) din Directiva 97/68/CE și la articolul 39 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 sunt, de asemenea, amânate în consecință.
(5) Motoarele de rezervă respectă aceleași valori limită pe care au trebuit să le respecte motoarele de înlocuit atunci când au fost introduse inițial pe piață.
(6) Motoarele de rezervă sunt marcate în conformitate cu apendicele la anexa I.
Articolul 12
Procedurile UE de omologare de tip
Fără a aduce atingere articolului 11 și sub rezerva intrării în vigoare a măsurilor de punere în aplicare menționate la articolul 68 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, în cazul în care un producător o solicită, autoritățile naționale nu pot, pe baza argumentelor privind emisiile vehiculelor, să refuze acordarea omologării UE de tip sau a omologării naționale de tip pentru un nou tip de vehicul sau motor sau nu pot să interzică înmatricularea, comercializarea sau punerea în funcțiune a unui vehicul nou și comercializarea sau utilizarea unor motoare noi, atunci când vehiculul sau motoarele vizate respectă prevederile prezentului regulament și măsurile de punere în aplicare a acestuia.
Articolul 13
Punerea la dispoziție pe piață sau echiparea unui vehicul cu dispozitive de schimb pentru controlul poluării
Dispozitivele de schimb pentru controlul poluării care sunt, de asemenea, acoperite de un sistem de omologare de tip cu privire la un vehicul nu depind de nicio aprobare suplimentară a componentelor sau a unităților tehnice separate, în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.
Articolul 14
Sistemul de flexibilitate
(1) Prin derogare de la articolul 10 alineatul (3), statele membre permit introducerea pe piață a unui număr limitat de vehicule echipate cu motoare care respectă cerințele de la articolul 9 din Directiva 97/68/CE în cadrul unui sistem de flexibilitate, în conformitate cu dispozițiile din anexa V, la cererea producătorului și cu condiția ca o autoritate de omologare să fi acordat permisul corespunzător pentru intrarea în funcțiune.
(2) Sistemul de flexibilitate prevăzut la alineatul (1) se aplică din momentul începerii fiecărei etape și are aceeași durată ca și etapa respectivă.
Sistemul de flexibilitate prevăzut la punctul 1.2 din anexa V este limitat la durata etapei III B sau la o durată de trei ani, în cazul în care nu există nicio etapă ulterioară.
(3) Tipurile de vehicule care intră în funcțiune în cadrul sistemului de flexibilitate trebuie să fie echipate cu tipurile de motoare care respectă dispozițiile din anexa V.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 15
Intrarea în vigoare și aplicarea
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2016.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 1 octombrie 2014.