NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1381/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 19 odst. 2, čl. 21 odst. 2, články 114, 168, 169 a 197 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod. Tyto hodnoty jsou společné členským státům žijícím ve společnosti, která se vyznačuje pluralismem, nediskriminací, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností mezi muži a ženami. Jednotlivé osoby v Unii mají nárok požívat práv, která jim přiznávají Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouva o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). Kromě toho Listina základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), která je od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost v Unii právně závazná, odráží základní práva a svobody, na které mají osoby v Unii nárok. Tato práva by měla být prosazována a dodržována. Mělo by být zaručeno plné požívání těchto práv i práv vyplývajících z mezinárodních úmluv, k nimž Unie přistoupila, jako je Úmluva Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, a veškeré překážky by měly být odstraněny. Požívání těchto práv s sebou navíc nese odpovědnost a povinnosti vůči druhým, vůči lidskému společenství i vůči budoucím generacím.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práv. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“ stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Podpora a prosazování práv osob v rámci Unie, řešení diskriminace a nerovností a podpora občanství Unie přispívají k plnění konkrétních cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020.
(4)
Zákaz diskriminace je základní zásadou Unie. Článek 19 Smlouvy o fungování EU upravuje boj proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Zákaz diskriminace je rovněž zakotven v článku 21 Listiny, který by měl být uplatňován v mezích stanovených v článku 51 Listiny a v souladu s ním. Mělo by se přihlédnout ke zvláštním rysům různých forem diskriminace a souběžně by měla být vypracována příslušná opatření pro předcházení diskriminaci založené na jednom nebo více důvodech a pro boj proti ní.
(5)
Program by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí sdělení Komise ze dne 5. dubna 2011 nazvané „Rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020“ a závěry Rady ze dne 19. května 2011 o Rámci EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020 (5), které členské státy vyzývají, aby řešily sociální a ekonomické vyloučení Romů prostřednictvím komplexního přístupu ve čtyřech klíčových oblastech - vzdělávání, zaměstnání, zdravotní péče a bydlení - a zajistily, aby Romové nebyli diskriminováni, ale dostalo se jim rovného uznání jejich základních práv, a aby učinily opatření k vymýcení segregace tam, kde k ní dochází, zejména v oblastech vzdělávání a bydlení.
(6)
Rasismus, xenofobie, homofobie a další formy nesnášenlivosti jsou přímým porušením zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, zásad, na kterých je Unie založena a které jsou společné členským státům. Boj proti těmto jevům je tedy trvalým cílem, který vyžaduje koordinované úsilí, včetně přidělování finančních prostředků. Uvedené jevy zahrnují mimo jiné veřejné podněcování k násilí nebo nenávisti namířeným proti skupině osob nebo proti příslušníkovi této skupiny, jakož i jiné trestné činy spáchané z rasistických, xenofobních nebo homofobních pohnutek. Velká pozornost by v této souvislosti měla být rovněž věnována předcházení všem formám násilí a nenávisti, segregace a stigmatizace a boji proti nim, jakož i boji proti šikanování, obtěžování a netolerantnímu zacházení, například ve veřejné správě, policii, soudnictví, ve škole a na pracovišti.
(7)
Rovnost žen a mužů je jednou z hodnot, na kterých je Unie založena. Nerovné zacházení se ženami a muži je porušením základních práv. Prosazování rovnosti žen a mužů navíc přispívá k dosažení cílů strategie Evropa 2020. Cíl prosazování rovnosti žen a mužů by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie anebo členských států, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí Evropský pakt pro rovnost žen a mužů (2011-2020).
(8)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie zahrnuje diskriminace na základě pohlaví i diskriminaci vyplývající ze změny pohlaví osoby. Při provádění programu by se měl rovněž zohlednit vývoj práva Unie a judikatury Soudního dvora Evropské unie, pokud jde o další související genderové aspekty včetně genderové identity.
(9)
Právo na důstojné zacházení na pracovišti a obecně v celé společnosti je výrazem hodnot, na kterých je Unie založena, a je nutné přijmout koordinovaný postup, který umožní cílené činnosti, pokud jde o trh práce. Opatření týkající se rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace by proto měla zahrnovat prosazování rovnosti žen a mužů a boj proti diskriminaci na pracovišti i na trhu práce.
(10)
Násilí na dětech, mladých lidech a ženách i vůči dalším ohroženým skupinám představuje ve všech svých podobách porušení základních práv a závažné ohrožení zdraví. K tomuto násilí dochází v celé Unii a má závažné následky pro tělesné a duševní zdraví obětí i pro společnost jako celek. V reakci na toto násilí a v zájmu ochrany obětí je zapotřebí silné politické vůle a koordinovaného postupu, založeného na metodách a výsledcích programů Daphne (6). Akce v boji proti násilí vůči ženám přispívají k prosazování rovnosti žen a mužů. Vzhledem k tomu, že financování Daphne bylo od svého zahájení v roce 1997 skutečným úspěchem, a to jak pokud jde o jeho popularitu u zúčastněných stran (orgánů veřejné akademických orgánů a nevládních organizací), tak pokud jde o účinnost financovaných projektů, je velmi důležité, aby při provádění programu zůstalo jméno Daphne spojeno s tímto specifickým cílem, jež je zaměřena na prevenci násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu, a aby tak profil programů Daphne zůstal na co nejvyšší úrovni.
(11)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU má Unie podporovat ochranu práv dítěte a zároveň bojovat proti diskriminaci. Děti jsou zranitelné, a to zejména v případech chudoby, sociálního vyloučení nebo zdravotního postižení nebo v jiných zvláštních situacích, které je ohrožují, jako je zanedbávání, únosy a zmizení dětí. Je zapotřebí přijmout opatření na ochranu práv dítěte a přispět k jejich ochraně před škodami a násilím, které ohrožují jejich tělesné nebo duševní zdraví a představují porušení jejich práv na rozvoj, ochranu a důstojnost.
(12)
Osobní údaje by měly být i nadále účinně chráněny, zejména s ohledem na konstantní technický rozvoj a globalizaci. Právní rámec Unie na ochranu údajů by se měl účinně a jednotně uplatňovat v rámci Unie. K dosažení tohoto cíle by Unie měla mít možnost podporovat úsilí členských států v oblasti provádění tohoto právního rámce a zvláštní pozornost by měla být věnována zajištění toho, aby osoby mohly svá práva účinně vykonávat.
(13)
Občané by si měli být více vědomi svých práv vyplývajících z občanství Unie, konkrétně své právo svobodně se pohybovat a pobývat v Unii, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě svého bydliště za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, petiční právo k Evropskému parlamentu v kterémkoliv z jazyků Smluv, právo předkládat občanské iniciativy a právo zaslat evropskému veřejnému ochránci práv stížnost na nesprávný úřední postup některého z orgánů, a měli by mít možnost tato práva vykonávat. Pokud budou občané motivováni, aby hráli aktivnější úlohu v demokratickém procesu na úrovni Unie, posílí se tím evropská občanská společnost a podpoří se rozvoj evropské identity. Občané by měli bez problémů žít, cestovat, studovat, pracovat a angažovat se dobrovolnicky v jiném členském státě a měli by mít pocit, že mohou důvěřovat tomu, že je vůči nim uplatňován rovný přístup a že jejich práva jsou plně vymahatelná a chráněná, aniž by docházelo k diskriminaci, bez ohledu na to, v jaké části Unie se nacházejí.
(14)
Spotřebitelé a podnikatelé na vnitřním trhu by měli mít možnost dovolat se svých práv vyplývajících z práva Unie v přeshraničním rámci.
(15)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by program měl ve všech svých činnostech podporovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů a zohlednění cílů v oblasti zákazu diskriminace. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(16)
Ze zkušeností s akcemi na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních aktů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(17)
Kromě toho, že akce financované z programu představují pro příjemce skutečné hodnoty, mohou také přinášet důkazy, o nějž lze opřít zlepšenou tvorbu politiky na úrovni členských států i Unie. Programy Daphne tak například umožnily skutečné předávání znalostí a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami, včetně členských států, pokud jde o předcházení násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(19)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) programu Progress, zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (7), programu „Základní práva a občanství“, zavedeného rozhodnutím Rady 2007/252/ES (8), a programu Daphne III a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(20)
Hlavní zásady pro dosažení cílů programu by měly spočívat v zajištění optimálního využívání finančních zdrojů a zlepšení účinnosti výdajů. Měly by být zaručeny odpovídající finanční prostředky na podporu úsilí o uskutečnění Evropy práv. Je důležité dohlédnout na to, aby byl program prováděn co nejúčinnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem, a zároveň zajistit právní jistotu a jeho přístupnost pro všechny účastníky. Pro snazší přístup všech potenciálních příjemců k finančním prostředkům by měly být zjednodušeny i postupy podávání žádostí a požadavky na finanční řízení a odstraněna administrativní zátěž.
(21)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňují potřebu zacílit financování na akce, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat rozvoji vzájemné důvěry mezi členskými státy, zdokonalovat přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožňovat správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(22)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(23)
Orgány a subjekty sledující cíl v obecném evropském zájmu v oblastech, na něž se program vztahuje, by měly být považovány za klíčové aktéry, pokud prokázaly, anebo pokud lze očekávat, že prokáží, že mají podstatný vliv na realizaci uvedeného cíle, a měly by obdržet financování v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(24)
Harmonizované služby se sociální hodnotou by měly být vykládány ve smyslu článku 2 rozhodnutí Komise č. 116/2007/ES (9).
(25)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(26)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2 december 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (10).
(27)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během doby svého trvání, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každou skupinu specifických cílů, která by se tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Toto nařízení by mělo být provedeno v plném souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11) (dále jen „finanční nařízení“). Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou hradí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činnosti, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(29)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci je třeba vykonávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(30)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(31)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Spravedlnost, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (13), programu „Evropa pro občany“, Programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (14), a dalších programů v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí; zdraví a ochrany spotřebitele, vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti a rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy, pro něž společná ustanovení stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15).
(32)
Komise by měla zajistit celkový soulad, doplňkovost a součinnost s prací orgánů, úřadů a agentur Unie, jako je Evropský institut pro rovnost žen a mužů a Agentura pro základní práva, a měla by zhodnotit práci dalších vnitrostátních a mezinárodních aktérů v oblastech, na něž se vztahuje program.
(33)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(34)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(35)
Komise by při provádění programu měla zohlednit cíl, jímž je zeměpisně spravedlivé rozdělování finančních prostředků, a měla by poskytnout pomoc v těch členských státech, v nichž je počet financovaných akcí relativně nízký. Komise by přitom měla rovněž zohlednit, zda je - podle mezinárodně uznaných ukazatelů či kontrolních orgánů - třeba přijmout v některých členských státech opatření s cílem zajistit účinné dosažení cílů programu, a měla by podporovat akce členských států nebo občanské společnosti v těchto oblastech.
(36)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantové dohody měly obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(37)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článku 21 prováděcích pravidel by měla Komise vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji prostoru, kde jsou prosazovány, chráněny a účinně uplatňovány rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(39)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě oddílů 4 a 5 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí 2007/252/ES a rozhodnutí č. 779/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Práva, rovnost a občanství (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou. Komise za tímto účelem zajistí, aby akce vybrané k financování měly přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich příspění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému veřejnému povědomí o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál přispívat k vytváření minimálních norem, praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět v souladu s článkem 4 k dalšímu rozvoji prostoru, kde je prosazována, chráněna a účinně uplatňována rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v rámci programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
prosazovat účinné provádění zásady zákazu diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace a dodržovat zásadu zákazu diskriminace na základě důvodů uvedených v článku 21 Listiny;
b)
předcházet rasismu, xenofobii, homofobii a dalším formám nesnášenlivosti a bojovat proti nim;
c)
podporovat a chránit práva osob se zdravotním postižením;
d)
prosazovat rovnost žen a mužů a prosazovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů;
e)
předcházet všem formám násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám, jakož i násilí vůči dalším ohroženým skupinám, zejména skupinám ohroženým násilím v úzkých vztazích, bojovat proti takovému násilí a chránit jeho oběti;
f)
podporovat a chránit práva dítěte;
g)
přispívat k zajištění nejvyššího stupně ochrany soukromí a osobních údajů;
h)
podporovat a zlepšovat výkon práv vyplývajících z občanství Unie;
i)
umožnit spotřebitelům a podnikatelům na vnitřním trhu, aby prosazovali svá práva vyplývající z práva Unie, pokud jde o projekty financované v rámci programu Spotřebitelé.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním povědomí a znalostí o právu a politikách Unie, jakož i o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie;
b)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání právních nástrojů a politik Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
c)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a prohlubováním vzájemné důvěry mezi všemi zúčastněnými stranami;
d)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek, které ovlivňují výkon práv a zásad zaručených Smlouvou o EU, Smlouvou o fungování EU, Listinou, mezinárodními úmluvami, ke kterým Unie přistoupila, a sekundárními právními předpisy Unie.
Článek 5
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele a rozvíjení internetových nebo jiných vzdělávacích modulů;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, mediálních kampaní včetně v on-line médiích, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora nevládních organizací při provádění akcí s evropskou přidanou hodnotou, podpora klíčových evropských aktérů, sítí na evropské úrovni a harmonizovaných služeb se sociální hodnotou; podpora členských států při provádění práva a politik Unie; a podpora činnosti sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi, včetně podpory prostřednictvím grantů na činnosti a grantů na provoz.
2. S cílem zajistit perspektivu začlenění podporují příjemci účast příslušných cílových skupin na akcích financovaných z programu.
Článek 6
Účast
1. Přístup k programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 7
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 439 473 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací; a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každou skupinu specifických cílů přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů v rámci finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, neodchýlí o více než 5 procentních bodů pro každou skupinu specifických cílů. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8 a za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 8
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 5 se Komisi svěřuje na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 9
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky, v souladu s článkem 84 finančního nařízení a s článkem 94 prováděcích pravidel.
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Vhodné a spravedlivé rozdělení finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahují specifické cíle uvedené v čl. 4 odst. 1, se zajistí při zohlednění úrovně finančních prostředků, které již byly přiděleny podle předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování a zajistí kontinuitu akcí i předvídatelnost financování ve všech oblastech, na něž se vztahují specifické cíle stanovené v čl. 4 odst. 1.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.182/2011.
Článek 11
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Spravedlnost, programem „Evropa pro občany“ a programem Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace a s dalšími programy v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí, zdraví a ochrany spotřebitele; vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti; rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy.
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností institucí a jiných subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu.
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Spravedlnost, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Spravedlnost, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (18) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (19) s cílem zjistit, zdav souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů, zákazu diskriminace a ochrany dětí.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 14 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívání zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobé dopady programu a udržitelnost jeho účinků.
Článek 14
Ukazatele
1. V souladu s článkem 13 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 5 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení mimo jiné podle pohlaví, věku a zdravotního postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet zúčastněných stran, které se zapojily do činností mimo jiné v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právních předpisech a politikách Unie a popřípadě o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie, ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu;
g)
počet žádostí a grantů týkajících se každého specifického cíle;
h)
pro každý specifický cíl výše finančních prostředků požadovaná žadateli a výše udělená.
2. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům; a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
b)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
c)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 15
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí č. 2007/252/ES nebo rozhodnutí č. 779/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují uvedená rozhodnutí. Ve vztahu k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 13 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, v článku 10 rozhodnutí č. 2007/252/ES a v článku 10 rozhodnutí č. 779/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1381/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2013
de instituire a programului „Drepturi, egalitate și cetățenie” pentru perioada 2014-2020
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 19 alineatul (2), articolul 21 alineatul (2) și articolele 114, 168, 169 și 197,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Uniunea Europeană se întemeiază pe valorile respectării demnității umane, a libertății, a democrației, a egalității, a statului de drept și ale respectării drepturilor omului și libertăților fundamentale. Acele valori sunt comune statelor membre într-o societate caracterizată prin pluralism, nediscriminare, toleranță, justiție, solidaritate și egalitate între femei și bărbați. Toate persoanele au dreptul de a beneficia în cadrul Uniunii de drepturile care le sunt conferite prin Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și prin Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). În plus, Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”) care, odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, are forță juridică obligatorie pe întreg teritoriul Uniunii, reflectă drepturile și libertățile fundamentale de care dispun cetățenii în cadrul Uniunii. Aceste drepturi ar trebui promovate și respectate. Este necesar să se asigure respectarea integrală a acestor drepturi, precum și a drepturilor care derivă din convențiile internaționale la care a aderat Uniunea, precum Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap, iar toate obstacolele ar trebui înlăturate. Beneficierea de aceste drepturi impune responsabilități și obligații cu privire la alte persoane, la comunitatea umană și la generațiile viitoare.
(2)
În Programul de la Stockholm (4) Consiliul European a reafirmat prioritatea creării unui spațiu de libertate, securitate și justiție și a menționat, ca prioritate politică, realizarea unei Europe a drepturilor. Finanțarea a fost identificată drept unul dintre instrumentele importante necesare pentru punerea în aplicare cu succes a priorităților politice ale Programului de la Stockholm. Obiectivele ambițioase prevăzute de tratate și prin programul de la Stockholm ar trebui să fie realizate printre altele prin instituirea pentru perioada 2014 - 2020, a unui program flexibil și eficient - programul „Drepturi, egalitate și cetățenie” - (denumit în continuare „programul”) care să faciliteze planificarea și punerea în aplicare. Obiectivul general și obiectivele specifice ale programului ar trebui să fie interpretate în conformitate cu orientările strategice relevante definite de Consiliul European.
(3)
Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 privind Strategia Europa 2020 stabilește o strategie pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Sprijinirea și promovarea drepturilor persoanelor în cadrul Uniunii, abordarea problemei discriminării și a inegalităților și promovarea cetățeniei Uniunii contribuie la promovarea obiectivelor specifice și a inițiativelor emblematice ale Strategiei Europa 2020.
(4)
Nediscriminarea reprezintă un principiu fundamental al Uniunii. Articolul 19 din TFUE prevede luarea de acțiuni pentru combaterea discriminării pe bază de sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală. De asemenea, nediscriminarea este consfințită la articolul 21 din cartă, care ar trebui să se aplice în limitele articolului 51 din cartă și în conformitate cu acesta. Este necesar ca trăsăturile specifice ale diverselor forme de discriminare să fie luate în considerare și ar trebui să se elaboreze în paralel măsuri corespunzătoare pentru a preveni și a combate discriminarea din unul sau din mai multe motive.
(5)
Programul ar trebui să fie pus în aplicare într-un mod prin care să se consolideze reciproc cu alte activități ale Uniunii care urmăresc aceleași obiective, în special cu activitățile menționate în Comunicarea din 5 aprilie 2011 a Comisiei, intitulată „Cadrul UE pentru strategiile naționale de integrare a romilor până în 2020” (5), precum și Concluziile Consiliului din 19 mai 2011 referitoare la un cadru al UE pentru strategiile naționale de integrare a romilor până în 2020, prin care se solicită statelor membre să soluționeze chestiunea excluziunii sociale și economice a romilor printr-o abordare integratoare în patru domenii principale - educația, ocuparea forței de muncă, sănătatea și locuințele - garantând în același timp nediscriminarea romilor și acordarea unei recunoașteri egale a drepturilor fundamentale ale acestora, precum și să ia măsuri pentru a elimina segregarea, atunci când există, mai ales în domeniul educației și al locuințelor.
(6)
Rasismul, xenofobia, homofobia și alte forme de intoleranță sunt încălcări directe ale principiilor libertății, democrației și respectării drepturilor omului, libertăților fundamentale și statului de drept, principii pe care se întemeiază Uniune și care sunt comune statelor membre. Prin urmare, combaterea acestor fenomene este un obiectiv constant, care necesită o acțiune coordonată, inclusiv prin alocarea de fonduri. Aceste fenomene includ, printre altele, instigarea publică la violență sau la ură împotriva unui grup de persoane sau a unui membru al unui astfel de grup, precum și alte acte comise dintr-un motiv legat de rasă, xenofobie sau homofobie. În acest context, ar trebui acordată o atenție deosebită prevenirii și combaterii tuturor formelor de violență și de ură, de segregare și de stigmatizare, precum și combaterii agresiunii, hărțuirii și tratamentului intolerant în administrația publică, în cadrul poliției, al sistemului judiciar, în școli și la locul de muncă, printre altele.
(7)
Egalitatea dintre femei și bărbați este una dintre valorile de bază ale Uniunii. Tratamentul inegal între femei și bărbați încalcă drepturi fundamentale. Mai mult, promovarea egalității între femei și bărbați contribuie în același timp la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020. Obiectivul de promovare a egalității între femei și bărbați ar trebui pus în aplicare într-un mod prin care să se consolideze reciproc cu alte activități ale Uniunii sau ale statelor membre care au aceleași obiective, în special cu activitățile menționate în Pactul european pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați pentru perioada 2011 - 2020.
(8)
Discriminarea pe criterii de sex include, în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, discriminarea care rezultă din schimbarea de sex. La punerea în aplicare a programului, ar trebui avută în vedere și evoluția dreptului Uniunii și a jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene în ceea ce privește alte aspecte legate de gen, inclusiv identitatea de gen.
(9)
Dreptul de a fi tratat cu demnitate la locul de muncă și, la modul general, în societate este o expresie a acestor valori fundamentale ale Uniunii și se impun măsuri coordonate care să permită derularea unor activități specifice vizând piața forței de muncă. Prin urmare, măsurile din domeniul egalității de gen și al nediscriminării ar trebui să includă promovarea egalității între femei și bărbați și combaterea discriminării la locul de muncă și pe piața forței de muncă.
(10)
Violența împotriva copiilor, tinerilor și femeilor, precum și împotriva altor grupuri expuse riscului violenței, sub toate formele sale, reprezintă o încălcare a drepturilor fundamentale și un pericol grav pentru sănătate. Această violență este prezentă peste tot în Uniune și are repercusiuni grave asupra sănătății fizice și psihice a victimelor, precum și a societății în ansamblu. Pentru a o contracara și a proteja victimele, sunt necesare o voință politică puternică și o acțiune coordonată, bazată pe metodele și rezultatele programelor Daphne (6). Luarea de măsuri în vederea combaterii violenței împotriva femeilor contribuie la promovarea egalității între bărbați și femei. Având în vedere că finanțarea în cadrul Daphne s-au dovedit a fi un veritabil succes de la lansarea lor în 1997, atât în ceea ce privește popularitatea lor în rândul părților interesate [autoritățile publice, din instituțiile academice și organizațiile neguvernamentale (ONG-uri)], cât și în ceea ce privește eficacitatea proiectelor finanțate, este esențial să se păstreze denumirea Daphne la punerea în aplicare a programului, în legătură cu obiectivul specific care vizează prevenirea și combaterea violenței împotriva copiilor, a tinerilor și a femeilor, astfel încât să se mențină profilul programelor Daphne cât mai vizibil posibil.
(11)
Articolul 3 alineatul (3) din TUE prevede ca Uniunea să promoveze protecția drepturilor copilului, combătând în același timp discriminarea. Copiii sunt vulnerabili, în special atunci când se află în situații de sărăcie, excluziune socială, handicap sau în alte situații specifice care îi expun riscurilor, precum neglijarea, răpirea și dispariția. Ar trebui luate măsuri pentru a promova drepturile copilului și a contribui la protecția copiilor împotriva relelor tratamente și a violenței, care reprezintă un pericol pentru sănătatea lor fizică sau psihică și constituie o încălcare a drepturilor lor la dezvoltare, protecție și demnitate.
(12)
Datele cu caracter personal ar trebui să fie în continuare protejate în mod eficient în contextul dezvoltării tehnologice permanente și al globalizării. Cadrul juridic al Uniunii privind protecția datelor ar trebui să fie aplicat în mod efectiv și consecvent pe teritoriul Uniunii. În acest scop, Uniunea ar trebui să aibă capacitatea de a sprijini eforturile statelor membre de a pune în aplicare cadrul juridic al acesteia, acordând o atenție deosebită asigurării faptului că persoanele își pot exercita în mod efectiv drepturile.
(13)
Cetățenii ar trebui să fie mai conștienți de drepturile care le revin în virtutea cetățeniei Uniunii, și anume dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul Uniunii, dreptul de a vota și de a candida la alegerile locale și pentru Parlamentul European în statul membru în care își au reședința în aceleași condiții ca și cetățenii respectivului stat, dreptul de a înainta o petiție Parlamentului European în oricare dintre limbile din tratate, dreptul de a prezenta inițiative cetățenești și dreptul de a înainta plângeri Ombudsmanului European împotriva actelor de administrare defectuoasă la nivel instituțional și ar trebui să își poată exercita toate aceste drepturi. Prin încurajarea cetățenilor să participe mai activ la viața democratică a Uniunii, se va consolida societatea civilă europeană și se va stimula dezvoltarea unei identități europene. Cetățenii ar trebui să poată locui, călători, studia, lucra și desfășura activități de voluntariat fără dificultăți într-un alt stat membru, fiind încrezători că beneficiază de acces egal, de deplina respectare și protecție a drepturilor lor, fără nicio discriminare, oriunde s-ar afla în Uniune.
(14)
Persoanele, în capacitatea acestora de consumatori sau antreprenori pe piața internă, ar trebui să își poată exercita drepturile care derivă din dreptul Uniunii în context transfrontalier.
(15)
În conformitate cu articolele 8 și 10 din TFUE, programul ar trebui să sprijine, în toate activitățile sale, abordarea integratoare a egalității de gen și a obiectivelor privind nediscriminarea. Ar trebui să se efectueze o monitorizare și evaluare periodică pentru a se evalua modul în care aspectele privind egalitatea de gen și nediscriminarea sunt abordate în activitățile programului.
(16)
Experiența dobândită ca urmare a acțiunilor întreprinse la nivelul Uniunii a arătat că realizarea practică a obiectivelor programului necesită o combinație de instrumente, printre care acte juridice, inițiative în domeniul politicilor și finanțare. Finanțarea reprezintă un instrument important, care vine în completarea măsurilor legislative.
(17)
Pe lângă faptul că au o importanță reală pentru beneficiari, acțiunile finanțate în cadrul programului pot genera date care să stea la baza îmbunătățirii procesului de elaborare a politicilor la nivel național și la nivelul Uniunii. De exemplu, programele Daphne au permis transferul real de cunoștințe și de bune practici între toate părțile interesate implicate, inclusiv statele membre, în legătură cu prevenirea și combaterea violenței împotriva copiilor, tinerilor și femeilor.
(18)
Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020” subliniază necesitatea raționalizării și simplificării finanțării acordate de Uniune. În special în contextul crizei economice actuale, este extrem de important ca fondurile Uniunii să fie structurate și gestionate cu diligență maximă. Se poate realiza o simplificare adecvată și o gestionare eficientă a finanțării prin reducerea numărului de programe și prin raționalizarea, simplificarea și armonizarea normelor și procedurilor de finanțare.
(19)
Răspunzând necesității privind simplificarea și gestionarea eficientă a finanțării, precum și facilitarea accesului la aceasta, programul ar trebui să continue și să dezvolte activitățile întreprinse anterior în baza secțiunii 4 („Combaterea discriminării și diversitatea”) și a secțiunii 5 („Egalitatea de șanse între femei și bărbați ”) din cadrul programului Progress instituit prin Decizia nr. 1672/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), a programului „Drepturi fundamentale și cetățenie” instituit prin Decizia 2007/252/CE a Consiliului (8) și a programului Daphne III. Evaluările intermediare ale acestor programe includ recomandări care urmăresc îmbunătățirea punerii în aplicare a programelor respective. Constatările acestor evaluări intermediare, precum și constatările evaluărilor ex-post respective trebuie avute în vedere la punerea în aplicare a prezentului program.
(20)
Asigurarea unei utilizări optime a resurselor financiare și îmbunătățirea eficienței cheltuielilor ar trebui să constituie principii directoare pentru realizarea obiectivelor programului. Ar trebui să se garanteze o finanțare adecvată pentru a se sprijini eforturile de instituire a unei Europe a drepturilor. Este important să se asigure că programul este pus în aplicare în modul cel mai eficient și mai accesibil cu putință, garantându-se, în același timp, securitatea juridică și accesul la program pentru toți participanții. Pentru a facilita accesul la finanțare pentru toți beneficiarii potențiali, simplificarea ar trebui să se aplice și procedurilor de aplicare și cerințelor de gestiune financiară, concomitent cu eliminarea sarcinilor administrative.
(21)
Comunicarea Comisiei din 19 octombrie 2010 intitulată „Revizuirea bugetului UE” și Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020” subliniază că este important ca finanțarea să se axeze pe acțiuni cu valoare adăugată europeană clară, mai precis acolo unde intervenția Uniunii poate aduce o valoare adăugată suplimentară în comparație cu acțiunea statelor membre individuale. Acțiunile care se încadrează în domeniul de aplicare a prezentului regulament ar trebui să contribuie la dezvoltarea încrederii reciproce între statele membre, sporind cooperarea transfrontalieră și colaborarea în rețea și determinând aplicarea corectă, coerentă și consecventă a dreptului Uniunii. Activitățile de finanțare ar trebui să contribuie, de asemenea, la cunoașterea efectivă și mai aprofundată a dreptului și politicilor Uniunii de către toate părțile implicate și ar trebui să ofere o bază de analiză solidă pentru susținerea și dezvoltarea dreptului și politicilor Uniunii, contribuind astfel la punerea în aplicare adecvată și la asigurarea respectării acestora. Intervenția Uniunii permite realizarea consecventă a acestor acțiuni pe întreg teritoriul Uniunii și asigură economii de scară. În plus, Uniunea este mai în măsură decât statele membre să soluționeze problemele transfrontaliere și să ofere o platformă europeană pentru învățare reciprocă.
(22)
La selectarea acțiunilor finanțate în cadrul programului, Comisia ar trebui să evalueze propunerile în funcție de criterii identificate în prealabil. Aceste criterii ar trebui să includă o evaluare a valorii adăugate europene a acțiunilor propuse. Proiectele naționale și proiectele de mică anvergură pot avea și ele valoare adăugată europeană.
(23)
Organismele și entitățile care urmăresc un obiectiv de interes european general în domeniile vizate de program ar trebui să fie considerate actori principali, în măsura în care au demonstrat sau este posibil să demonstreze că aduc o contribuție considerabilă la realizarea obiectivului respectiv, și ar trebui să beneficieze de finanțare în conformitate cu procedurile și criteriile stabilite în programele anuale de activitate adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament.
(24)
Serviciile armonizate cu caracter social ar trebui interpretate în sensul articolului 2 din Decizia nr. 116/2007/CE a Comisei (9).
(25)
Printre organismele și entitățile care au acces la program ar trebui să figureze autoritățile naționale, regionale și locale.
(26)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar aferent programului pentru întreaga durată a acestuia, pachet financiar care reprezintă principala valoare de referință în înțelesul punctului 17 din acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în materie bugetară și privind buna gestiune financiară (10), pentru Parlamentul European și pentru Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale.
(27)
Pentru a asigura programului suficientă flexibilitate pentru a răspunde evoluției necesităților și priorităților de politică aferente pe toată durata sa, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 290 din TFUE, acte delegate în ceea ce privește modificarea cu mai mult de 5 puncte procentuale a procentelor prevăzute în anexa la prezentul regulament pentru fiecare grup de obiective specifice. Pentru a evalua necesitatea unui astfel de act delegat, procentele respective ar trebui să se calculeze în baza pachetului financiar al programului pentru toată durata acestuia și nu pe baza creditelor anuale. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(28)
Prezentul regulament ar trebui să fie pus în aplicare cu respectarea deplină a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (11) („Regulamentul financiar”). În special în ceea ce privește condițiile de eligibilitate pentru taxa pe valoarea adăugată (TVA) plătită de beneficiarii grantului, eligibilitatea TVA-ului nu ar trebui să depindă de statutul juridic al beneficiarilor pentru activități care pot fi desfășurate de organisme și entități private și publice în aceleași condiții juridice. Ținând seama de caracterul specific al obiectivelor și activităților care fac obiectul prezentului regulament, ar trebui să se clarifice în cererile de propuneri că, pentru activitățile care pot fi desfășurate atât de organismele și entitățile publice, cât și de organismele și entitățile private, TVA-ul nedeductibil suportat de organismele și entitățile publice și private este eligibil, în măsura în care este plătit pentru aplicarea activităților de tipul formării sau al sensibilizării, care nu pot fi considerate drept exercitare a autorității publice. De asemenea, prezentul regulament ar trebui să recurgă la instrumentele de simplificare introduse prin Regulamentul financiar. În plus, este necesar ca criteriile de identificare a acțiunilor care ar trebui sprijinite să vizeze alocarea resurselor financiare disponibile acțiunilor care au cel mai mare impact în ceea ce privește obiectivul de politică urmărit.
(29)
Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare cu privire la adoptarea programelor de activitate anuale. Respectivele competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(30)
Programele de activitate anuale adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament ar trebui să asigure distribuirea adecvată a fondurilor între granturi și contractele de achiziții publice. Programul ar trebui să aloce fonduri în primul rând granturilor, menținând niveluri suficiente de finanțare pentru achiziții publice. Procentul minim de cheltuieli anuale care să fie alocat granturilor ar trebui stabilit în programele de activitate anuale și nu ar trebui să fie mai mic de 65 %. Pentru a facilita planificarea proiectelor și cofinanțarea de către părțile interesate, Comisia ar trebui să stabilească un calendar clar pentru cererile de propuneri, selectarea proiectelor și deciziile de atribuire.
(31)
Pentru a garanta alocarea eficientă a fondurilor din bugetul general al Uniunii, este necesar să se asigure consecvența, complementaritatea și sinergiile între programele de finanțare care sprijină domenii de politică legate îndeaproape, în special între prezentul program și programul „Justiție” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1382/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13), programul „Europa pentru cetățeni”, Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14) și alte programe din următoarele domenii: ocuparea forței de muncă și afaceri sociale; afaceri interne; sănătate și protecția consumatorului; educație, formare, tineret și sport; societatea informațională; extindere, în special Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II) și fondurile structurale europene și de investiții referitor la care sunt instituite dispoziții comune prin Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15).
(32)
Comisia ar trebui să asigure consecvența generală, complementaritatea și sinergiile cu activitatea organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii, precum Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați și Agenția pentru Drepturi Fundamentale, și ar trebui să ia în considerare activitatea altor actori naționali și internaționali, în domeniile vizate de program.
(33)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale pe tot parcursul ciclului de cheltuieli, inclusiv prevenirea, identificarea și cercetarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este cazul, aplicarea unor sancțiuni de natură administrativă și financiară în conformitate cu Regulamentul financiar.
(34)
Pentru a pune în aplicare principiul bunei gestiuni financiare, prezentul regulament ar trebui să prevadă instrumente adecvate pentru evaluarea performanței acestuia. În acest scop, regulamentul ar trebui să definească obiective generale și specifice. Pentru măsurarea gradului de realizare a obiectivelor specifice, ar trebui instituit un set de indicatori concreți și cuantificabili care să rămână valabili pe întreaga durată a programului. Comisia ar trebui să prezinte anual Parlamentului European și Consiliului un raport de monitorizare bazat, printre altele, pe indicatorii stabiliți prin prezentul regulament și care ar trebui să ofere informații cu privire la utilizarea fondurilor disponibile.
(35)
La punerea în aplicare a programului, Comisia ar trebui să țină seama de obiectivul unei distribuții geografice echitabile a fondurilor și ar trebui să ofere asistență în statele membre în care numărul acțiunilor finanțate este relativ scăzut. La punerea în aplicare a programului, Comisia ar trebui să țină seama și de necesitatea eventuală - potrivit indicilor recunoscuți pe plan internațional/organismelor de monitorizare - de a se întreprinde acțiuni în unele state membre pentru a se asigura realizarea efectivă a obiectivelor programului, precum și să sprijine acțiunile desfășurate de statele membre sau de societatea civilă în aceste domenii.
(36)
În conformitate cu articolul 180 alineatul (1) litera (l) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (16), acordurile de grant ar trebui să prevadă dispoziții care să reglementeze vizibilitatea asistenței financiare acordate de Uniune, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător, în care punerea la dispoziția publicului nu este posibilă sau adecvată.
(37)
Conform articolului 35 alineatele (2) și (3) din regulamentul financiar și articolului 21 din normele de aplicare a acestuia, Comisia ar trebui să pună la dispoziție, la timp și în mod corespunzător, informații referitoare la beneficiari și la natura și scopul măsurilor finanțate din bugetul general al Uniunii. Informațiile respective ar trebui să fie puse la dispoziție respectându-se cerințele de confidențialitate și siguranță, în special protecția datelor personale.
(38)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume acela de a contribui la dezvoltarea în continuare a unui spațiu în care egalitatea și drepturile persoanelor, consacrate în TUE, în TFUE, în cartă și în convențiile internaționale privind drepturile omului la care Uniunea a aderat, sunt promovate, protejate și puse efectiv în aplicare, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea si efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(39)
Pentru a asigura continuitatea finanțării activităților desfășurate anterior în temeiul secțiunilor 4 și 5 din Decizia nr. 1672/2006/CE, a Deciziei 2007/252/CE și a Deciziei nr. 779/2007/CE, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Instituirea și durata programului
(1) Prezentul regulament instituie programul „Drepturi, egalitate și cetățenie” („programul”).
(2) Programul acoperă perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Valoarea adăugată europeană
(1) Programul finanțează acțiuni cu valoare adăugată europeană. În acest scop, Comisia se asigură că acțiunile selectate pentru a primi finanțare urmăresc obținerea de rezultate cu valoare adăugată europeană.
(2) Valoarea adăugată europeană a acțiunilor, inclusiv cea a acțiunilor de mică anvergură și a celor naționale, se evaluează ținând seama de criterii precum contribuția acestora la punerea în aplicare consecventă și coerentă a legislației Uniunii și la sensibilizarea generală a publicului cu privire la drepturile care derivă din aceasta, potențialul acestor acțiuni de a dezvolta încrederea reciprocă între statele membre și de a îmbunătăți cooperarea transfrontalieră, impactul transnațional al acestor acțiuni, contribuția lor la elaborarea și diseminarea celor mai bune practici sau potențialul lor de a contribui la crearea unor standarde minime și a unor instrumente și soluții practice care să soluționeze dificultățile întâmpinate la nivel transfrontalier sau la nivelul Uniunii.
Articolul 3
Obiectiv general
Obiectivul general al programului este de a contribui, în conformitate cu articolul 4, la dezvoltarea în continuare a unui spațiu în care egalitatea și drepturile persoanelor consacrate în TUE, în TFUE, în cartă și în convențiile internaționale privind drepturile omului la care Uniunea a aderat, sunt promovate, protejate și puse efectiv în aplicare.
Articolul 4
Obiective specifice
(1) Pentru a îndeplini obiectivul general menționat la articolul 3, programul vizează următoarele obiective specifice:
(a)
promovarea aplicării eficiente a principiului nediscriminării pe criterii de sex, apartenență rasială sau etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală și respectarea principiului nediscriminării pe criteriile enunțate la articolul 21 din cartă;
(b)
prevenirea și combaterea rasismului, a xenofobiei, a homofobiei și a altor forme de intoleranță;
(c)
promovarea și protecția drepturilor persoanelor cu handicap;
(d)
promovarea egalității între femei și bărbați și dezvoltarea abordării integratoare a acesteia;
(e)
prevenirea și combaterea tuturor formelor de violență împotriva copiilor, tinerilor și femeilor, precum și a violenței împotriva altor grupuri expuse riscurilor, în special a celor expuse riscului de violență în cadrul relațiilor apropiate, precum și protecția victimelor unor astfel de violențe;
(f)
promovarea și protecția drepturilor copilului;
(g)
contribuția la asigurarea celui mai înalt nivel de protecție a vieții private și a datelor cu caracter personal;
(h)
promovarea și îmbunătățirea exercitării drepturilor asociate calității de cetățean al Uniunii;
(i)
asigurarea exercitării de către cetățeni, în calitatea lor de consumatori sau de antreprenori pe piața internă, a drepturilor derivate din legislația Uniunii, având în vedere proiectele finanțate în cadrul Programului privind protecția consumatorilor.
(2) Obiectivele specifice ale programului se urmăresc în special prin:
(a)
o mai bună conștientizare și cunoaștere a dreptului și a politicilor Uniunii, precum și a drepturilor, valorilor și principiilor care stau la baza Uniunii;
(b)
sprijinirea implementării și aplicării eficiente, cuprinzătoare și coerente în statele membre a instrumentelor de drept și a politicilor Uniunii, precum și prin monitorizarea și evaluarea acestora;
(c)
promovarea cooperării transfrontaliere, îmbunătățirea cunoașterii reciproce și consolidarea încrederii reciproce între toate părțile interesate;
(d)
o mai bună cunoaștere și înțelegere a potențialelor obstacole din calea exercitării drepturilor și principiilor garantate de TFUE, de TUE, de cartă, de convențiile internaționale la care Uniunea a aderat și de legislația secundară a Uniunii.
Articolul 5
Tipuri de acțiuni
(1) Programul finanțează, printre altele, următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
activități analitice, precum colectarea de date și statistici; dezvoltarea unor metodologii comune și, dacă este cazul, a unor indicatori sau criterii de referință; studii, cercetare, analize și anchete; evaluări; elaborarea și publicarea de ghiduri, rapoarte și materiale cu scop educativ; ateliere, seminare, reuniuni ale experților și conferințe;
(b)
activități de formare, precum schimbul de personal, ateliere, seminare, acțiuni de formare a formatorilor, precum și crearea de instrumente de formare online sau de alte module de formare;
(c)
învățare reciprocă, cooperare, activități de sensibilizare și diseminare, precum identificarea și schimbul de bune practici, abordări inovatoare și experiențe; organizarea de evaluări inter pares și învățare reciprocă; organizarea de conferințe, seminare și campanii media, inclusiv în mass-media online; campanii de informare, inclusiv comunicarea la nivel instituțional a priorităților politice ale Uniunii în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele programului; compilarea și publicarea de materiale pentru diseminarea de informații cu privire la program și la rezultatele acestuia, dezvoltarea, utilizarea și întreținerea sistemelor și instrumentelor bazate pe tehnologiile informației și comunicațiilor;
(d)
sprijin pentru principalii actori ale căror activități contribuie la implementarea obiectivelor programului, precum sprijinul pentru ONG-urile care implementează acțiuni cu valoare adăugată europeană și sprijinul pentru actorii esențiali europeni, rețelele la nivel european și serviciile cu valoare socială armonizate; sprijin pentru statele membre în vederea implementării legislației și politicilor Uniunii; și sprijin pentru activitățile de interconectare la nivel european între organismele și entitățile specializate, precum și între autoritățile naționale, regionale și locale și ONG-uri, inclusiv sprijin prin granturi pentru acțiuni sau granturi de funcționare.
(2) Pentru a asigura o perspectivă favorabilă incluziunii, beneficiarii încurajează participarea grupurilor-țintă relevante la acțiunile finanțate din program.
Articolul 6
Participarea
(1) Accesul la program este deschis tuturor organismelor și entităților constituite legal în:
(a)
statele membre;
(b)
țările membre ale Asociației Europene de Liber Schimb (AELS) care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European, în conformitate cu acordul respectiv;
(c)
țările candidate, potențialii candidați, și țările aderente la Uniune în conformitate cu principiile generale și cu clauzele și condițiile generale privind participarea acestora la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru încheiate cu acestea și în deciziile consiliului de asociere, ori în acorduri similare.
(2) Organismele și entitățile cu scop lucrativ au acces la program numai în colaborare cu organizațiile non-profit sau cu organizațiile publice.
(3) Organismele și entitățile stabilite legal în țări terțe, altele decât cele care participă la program în conformitate cu alineatul (1) literele (b) și (c), în special țările care intră sub incidența politicii europene de vecinătate, pot fi asociate la acțiunile programului pe costurile lor proprii, dacă aceasta servește scopului acțiunilor respective.
(4) Comisia poate coopera cu organizații internaționale în condițiile prevăzute în programele de activitate anuale relevante. Accesul la program este deschis organizațiilor internaționale care sunt active în domeniile vizate de program în conformitate cu Regulamentul financiar și cu programele de activitate anuale relevante.
Articolul 7
Buget
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului în perioada 2014 - 2020 este de 439 473 000 EUR.
(2) Fondurile alocate în cadrul programului pot acoperi, de asemenea, cheltuieli legate de activități de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare, necesare pentru gestionarea programului și evaluarea îndeplinirii obiectivelor sale. Fondurile alocate pot viza cheltuieli legate de studiile, reuniunile experților, acțiunile de informare și de comunicare necesare, inclusiv comunicarea la nivel instituțional a priorităților politice ale Uniunii, în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele generale ale prezentului regulament, precum și cheltuieli legate de rețele informatice axate pe prelucrarea și schimbul de informații și alte tipuri de asistență tehnică și administrativă necesare în legătură cu gestionarea programului de către Comisie.
(3) Parlamentul European și Consiliul autorizează creditele anuale disponibile în limitele stabilite de cadrul financiar multianual instituit prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (17).
(4) În cadrul pachetului financiar pentru program, sumele se alocă fiecărui grup de obiective specifice în conformitate cu procentele stabilite în anexă.
(5) Comisia nu se abate de la procentele alocate în cadrul pachetului financiar, astfel cum sunt prevăzute în anexă, cu mai mult de 5 puncte procentuale pentru fiecare grup de obiective specifice. Dacă depășirea acestei limite se dovedește a fi totuși necesară, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 8 pentru a modifica oricare dintre cifrele prevăzute în anexă cu mai mult de 5 puncte procentuale dar nu mai mult de 10 puncte procentuale.
Articolul 8
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 7 alineatul (5) se conferă Comisiei pentru durata programului.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 7 alineatul (5) poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. Decizia de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în cuprinsul său. Decizia de revocare intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în cuprinsul său. Decizia de revocare nu aduce atingere valabilității actelor delegate aflate deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu ridică obiecții în termen de două luni de la data la care le-a fost notificat actul respectiv sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul informează Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 9
Măsuri de punere în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul financiar.
(2) În vederea punerii în aplicare a programului, Comisia adoptă programe de activitate anuale sub formă de acte de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 10 alineatul (2).
(3) Fiecare program de activitate anual pune în aplicare obiectivele programului stabilind următoarele:
(a)
acțiunile care urmează să fie întreprinse, în conformitate cu obiectivele generale și specifice stabilite la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (1), inclusiv alocarea indicativă a resurselor financiare;
(b)
criteriile esențiale de eligibilitate, de selecție și de atribuire care urmează să fie utilizate pentru a selecta propunerile care beneficiază de contribuții financiare, în conformitate cu articolul 84 din Regulamentul financiar și cu articolul 94 din normele de aplicare ale acestuia;
(c)
procentul minim de cheltuieli anuale care urmează să fie acordat granturilor.
(4) Se asigură distribuția adecvată și echitabilă a sprijinului financiar între diferitele domenii vizate de obiectivele specifice menționate la articolul 4 alineatul (1), ținându-se seama totodată de nivelul de finanțare deja alocat în cadrul programelor anterioare 2007 - 2013 instituite prin deciziile menționate la articolul 15. Atunci când decide cu privire la alocarea fondurilor către respectivele domenii în programele de activitate anuale, Comisia ia în considerare necesitatea de a menține niveluri de finanțare suficiente și de a asigura continuitatea acțiunilor și previzibilitatea finanțării în toate domeniile vizate de obiectivele specifice menționate la articolul 4 alineatul (1).
(5) Cererile de propuneri se publică anual.
Articolul 10
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 11
Complementaritate
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența, complementaritatea și sinergiile de ansamblu cu alte instrumente ale Uniunii, printre altele cu programul „Justiție”, cu programul „Europa pentru cetățeni”, cu Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială și cu alte programe din următoarele domenii: ocuparea forței de muncă și afaceri sociale; afaceri interne, sănătate și protecția consumatorilor; educație, formare, tineret și sport; societatea informațională; extindere, în special instrumentul de asistență pentru preaderare și fondurile structurale europene și de investiții.
(2) Comisia garantează, de asemenea, consecvența, complementaritatea și sinergiile de ansamblu cu activitatea organismelor, birourilor și agențiilor Uniunii care activează în domeniile vizate de obiectivele programului.
(3) Programul poate folosi resursele în comun cu alte instrumente ale Uniunii, în special cu programul „Justiție”, pentru a executa acțiunile care îndeplinesc obiectivele ambelor programe. O acțiune finanțată de program poate beneficia de finanțare și din partea programului „Justiție”, cu condiția ca finanțarea să nu acopere aceleași costuri.
Articolul 12
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile necesare pentru a se asigura că, la punerea în aplicare a acțiunilor finanțate în temeiul prezentului program, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și a altor activități ilegale, prin realizarea de verificări efective și, în cazul identificării unor nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin impunerea de penalități de natură administrativă și financiară eficiente, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții săi și Curtea de Conturi Europeană au competențe de a audita, atât pe baza documentelor, cât și la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în cadrul programului.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (18) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (19), cu scopul de a identifica cazurile de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii Europene în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu un contract de finanțare în cadrul programului.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, acordurile de grant, deciziile de acordare a granturilor și contractele, rezultate din punerea în aplicare a programului, trebuie să conțină dispoziții care împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze auditurile și investigațiile menționate la alineatele respective, în conformitate cu competențele care le revin.
Articolul 13
Monitorizare și evaluare
(1) Comisia monitorizează anual programul pentru a urmări punerea în aplicare a acțiunilor desfășurate în temeiul acestuia și îndeplinirea obiectivelor specifice prevăzute la articolul 4. Monitorizarea reprezintă, de asemenea, un mijloc de evaluare a modului în care aspectele privind egalitatea de gen, nediscriminarea și protecția copilului sunt abordate în cadrul acțiunilor programului.
(2) Comisia pune la dispoziția Parlamentului European și a Consiliului:
(a)
un raport anual de monitorizare pe baza indicatorilor prevăzuți la articolul 14 alineatul (2) și a utilizării fondurilor disponibile;
(b)
un raport de evaluare intermediară până la 30 iunie 2018;
(c)
un raport de evaluare ex-post până la 31 decembrie 2021.
(3) Prin raportul de evaluare intermediară se evaluează îndeplinirea obiectivelor programului, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată europeană a programului, cu scopul de a stabili dacă finanțarea în domeniile vizate de program ar trebui să fie reînnoită, modificată sau suspendată după 2020. Acesta abordează, de asemenea, eventuala simplificare a programului, coerența sa internă și externă, precum și menținerea relevanței tuturor obiectivelor și acțiunilor. Raportul ține seama de rezultatele evaluărilor ex-post ale programelor anterioare 2007 - 2013 instituite prin deciziile menționate la articolul 15.
(4) Prin raportul de evaluare ex-post se evaluează impactul pe termen lung al programului și durabilitatea efectelor programului, în vederea utilizării acestor informații ca bază pentru o decizie privind un program ulterior.
Articolul 14
Indicatori
(1) În conformitate cu articolul 13, indicatorii prevăzuți la alineatul (2) din prezentul articol, servesc ca bază pentru monitorizarea și evaluarea gradului în care a fost îndeplinit fiecare dintre obiectivele specifice ale programului menționate la articolul 4 prin acțiunile prevăzute la articolul 5. Acești indicatori se măsoară în funcție de o serie de valori de referință stabilite în prealabil, care reflectă situația anterioară punerii în aplicare. Dacă este cazul, indicatorii sunt defalcați, printre altele în funcție de sex, vârstă și handicap.
(2) Indicatorii menționați la alineatul (1) includ, printre altele, următoarele:
(a)
numărul și procentul persoanelor din grupul-țintă care au beneficiat de activitățile de sensibilizare finanțate de program;
(b)
numărul de părți interesate care au participat, printre altele, la activități de formare, schimburi, vizite de studii, ateliere și seminare finanțate din program;
(c)
îmbunătățirea nivelului de cunoaștere a legislației și politicilor Uniunii și, după caz, a drepturilor, valorilor și principiilor care stau la baza Uniunii, la nivelul grupurilor de participanți la activitățile finanțate de program, comparativ cu întregul grup-țintă;
(d)
numărul de cazuri și activități de cooperare transfrontalieră și rezultatele aferente;
(e)
evaluarea de către participanți a activităților la care au participat și a nivelului (așteptat) de durabilitate a acestora;
(f)
acoperirea geografică a activităților finanțate de program.
(g)
numărul de cereri și de granturi pentru fiecare obiectiv specific;
(h)
nivelul de finanțare cerut de solicitanți și acordat pentru fiecare obiectiv specific.
(3) În plus față de indicatorii menționați la alineatul (2), rapoartele de evaluare intermediară și ex-post a programului evaluează, printre altele:
(a)
valoarea adăugată europeană a programului, inclusiv evaluarea activităților programului ținând seama de inițiative similare care au fost elaborate la nivel național sau european și care nu au beneficiat de finanțare din partea Uniunii, rezultatele (preconizate ale) acestora, precum și avantajele și/sau dezavantajele finanțării din partea Uniunii comparativ cu finanțarea națională pentru respectivul tip de activitate;
(b)
nivelul de finanțare în raport cu rezultatele obținute (eficiență);
(c)
posibilele obstacole de ordin administrativ, organizațional și/sau structural în calea unei puneri în aplicare mai bune, mai eficiente și efective a programului (posibilitatea simplificării).
Articolul 15
Măsuri tranzitorii
Acțiunile inițiate pe baza secțiunii 4 („Combaterea discriminării și diversitatea”) și a secțiunii 5 („Egalitatea de șanse între femei și bărbați ”) din Decizia nr. 1672/2006/CE, a Deciziei nr. 2007/252/CE sau a Deciziei nr. 779/2007/CE continuă să fie reglementate, până la încheierea lor, de dispozițiile deciziilor menționate. În ceea ce privește acțiunile respective, trimiterile la comitetele prevăzute la articolul 13 din Decizia nr. 1672/2006/CE, la articolul 10 din Decizia 2007/252/CE și la articolul 10 din Decizia nr. 779/2007/CE se interpretează ca trimiteri la comitetul prevăzut la articolul 10 alineatul (1) din prezentul regulament.
Articolul 16
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2013.