NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 807/2014 AL COMISIEI
din 11 martie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de introducere a unor dispoziții tranzitorii
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (1), în special articolul 2 alineatul (3), articolul 14 alineatul (5), articolul 16 alineatul (5), articolul 19 alineatul (8), articolul 22 alineatul (3), articolul 28 alineatul (10), articolul 28 alineatul (11), articolul 29 alineatul (6), articolul 30 alineatul (8), articolul 33 alineatul (4), articolul 34 alineatul (5), articolul 35 alineatul (10), articolul 36 alineatul (5), articolul 45 alineatul (6), articolul 47 alineatul (6) și articolul 89,
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 stabilește normele generale care reglementează sprijinul Uniunii pentru dezvoltare rurală finanțat prin Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și completează dispozițiile comune referitoare la Fondurile structurale și de investiții europene, prevăzute în partea a doua din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2). Este necesar să se adopte norme suplimentare.
(2)
Statele membre ar trebui să stabilească și să aplice condiții specifice pentru accesul la sprijin al tinerilor fermieri în cazul în care aceștia nu se instalează ca șefi de exploatație unici. Pentru a asigura un tratament egal al beneficiarilor, indiferent de forma juridică sub care aleg să se instaleze într-o exploatație agricolă, condițiile în care o persoană juridică sau o altă formă de parteneriat poate fi considerată un „tânăr fermier” ar trebui să fie echivalente cu cele aplicabile unei persoane fizice. Ar trebui prevăzută o perioadă de grație suficient de lungă pentru a le permite tinerilor fermieri să dobândească calificările necesare.
(3)
Pentru a se asigura definirea și demarcarea clară a programelor de schimb și a vizitelor în exploatațiile agricole și forestiere sprijinite de FEADR față de măsuri similare din cadrul altor programe ale Uniunii, ținând cont în același timp de diversitatea situațiilor de la nivel național, statele membre ar trebui să definească durata și conținutul acestor programe și vizite în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală. Conținutul ar trebui să se concentreze pe anumite domenii, strâns legate de realizarea priorităților Uniunii în materie de dezvoltare rurală.
(4)
Ar trebui să se prevadă norme care să specifice caracteristicile grupurilor de producători și tipurile de acțiuni care pot beneficia de sprijin în temeiul componentei de promovare a măsurii referitoare la sistemele din domeniul calității, care să stabilească condiții menite să prevină denaturarea concurenței și discriminarea anumitor produse și să excludă mărcile comerciale de la acordarea sprijinului.
(5)
Planurile de afaceri menționate la articolul 19 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 ar trebui să furnizeze elemente suficiente pentru a permite evaluarea realizării obiectivelor operațiunii selectate. Pentru a asigura egalitatea de tratament între beneficiarii din întreaga Uniune și pentru a facilita controlul, criteriul care trebuie utilizat pentru stabilirea pragurilor menționate la articolul 19 alineatul (4) din regulamentul respectiv ar trebui să fie potențialul de producție al exploatației agricole.
(6)
Ar trebui stabilite cerințe minime în materie de mediu care să fie respectate în cazul împăduririi terenurilor agricole, garantându-se astfel prevenirea oricărei împăduriri necorespunzătoare a habitatelor sensibile, inclusiv a zonelor în care se practică o agricultură de înaltă valoare naturală, precum și luarea în considerare a necesității unei capacități de rezistență la schimbările climatice. În cadrul siturilor desemnate ca situri Natura 2000, împădurirea ar trebui să fie compatibilă cu obiectivele de gestionare ale siturilor respective. Ar trebui să se acorde o atenție specială necesităților specifice în materie de mediu ale anumitor situri, precum prevenirea eroziunii solului. Ar trebui să se prevadă norme mai stricte în cazul operațiunilor de împădurire care duc la crearea unor păduri mai vaste, pentru a ține cont de impactul pe scară largă al acestor operațiuni asupra ecosistemelor și pentru a garanta că ele respectă obiectivele strategiei privind infrastructurile ecologice (3) și ale noii strategii forestiere a UE (4).
(7)
Condițiile aplicabile angajamentelor de extindere a unităților zootehnice, de creștere a raselor locale aflate în pericol de abandon și de prezervare a resurselor genetice vegetale amenințate de eroziunea genetică ar trebui să garanteze că angajamentele sunt definite în conformitate cu prioritățile Uniunii în materie de dezvoltare rurală și, în special, cu necesitatea de a asigura protecția peisajului și a caracteristicilor sale, a resurselor naturale, inclusiv a apei, a solului și a diversității genetice.
(8)
Ar trebui să se definească operațiunile care ar putea beneficia de sprijin pentru conservarea, utilizarea durabilă și dezvoltarea resurselor genetice în agricultură, precum și pentru conservarea și promovarea resurselor genetice forestiere.
(9)
Pentru a exclude dubla finanțare a practicilor agricole benefice pentru climă și mediu și a practicilor echivalente menționate la articolul 43 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), pentru a evita denaturarea concurenței între fermieri și pentru a asigura o bună gestiune financiară a fondurilor FEADR, ar trebui să se prevadă deducerea costurilor suplimentare și a pierderilor de venit generate de aceste practici din plățile corespunzătoare.
(10)
Ar trebui definite domeniile în care angajamentele în favoarea bunăstării animalelor introduc standarde mai exigente privind metodele de producție. În cadrul acestui demers, ar trebui să se evite suprapunerea angajamentelor privind bunăstarea animalelor cu practicile agricole curente, în special cu vaccinarea destinată prevenirii patologiilor.
(11)
Ar trebui specificate lanțurile scurte de aprovizionare și piețele locale care pot beneficia de sprijin. Pentru a permite o demarcare clară între cele două concepte, numărul intermediarilor ar trebui să fie utilizat drept criteriu pentru definirea lanțurilor scurte de aprovizionare, în timp ce distanța kilometrică față de exploatație, ținând cont de caracteristicile geografice specifice ale zonei în cauză, ar trebui să fie criteriul utilizat pentru definirea piețelor locale, cu excepția cazului în care este prezentat un criteriu alternativ convingător. Cooperarea între micii operatori ar trebui să se concentreze în mod clar asupra combaterii dezavantajelor generale provocate de fragmentare în zonele rurale. Prin urmare, ea ar trebui să se limiteze la microîntreprinderi și la persoanele fizice care sunt pe punctul de a crea o microîntreprindere în momentul în care solicită sprijin. Pentru a asigura o abordare coerentă în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurii de cooperare, numai activitățile de promovare legate de lanțurile scurte de aprovizionare și de piețele locale ar trebui să beneficieze de sprijin în temeiul măsurii respective.
(12)
Pentru a garanta menținerea la un nivel adecvat a contribuțiilor legate de dobânzile aferente împrumuturilor comerciale contractate de fondurile mutuale menționate la articolul 38 alineatul (3) litera (b) și la articolul 39 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, durata acestor împrumuturi comerciale ar trebui să fie de minimum un an și de maximum cinci ani.
(13)
Pentru a garanta utilizarea eficientă a resurselor FEADR, anumite tipuri de cheltuieli legate de contractele de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare, cheltuielile generale și cheltuielile de asigurare ar trebui să fie excluse de la acordarea sprijinului. Pentru a ține cont de diferitele condiții financiare și de dezvoltare ale sectorului agricol din statele membre, garantând totodată o bună gestiune financiară a resurselor FEADR, statele membre ar trebui să aibă obligația de a defini, în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală, condițiile în care echipamente second-hand pot fi eligibile pentru sprijin. În conformitate cu prioritățile Uniunii pentru dezvoltarea rurală, numai investițiile în energii din surse regenerabile cu un nivel ridicat al eficienței energetice și al performanțelor în materie de mediu ar trebui să beneficieze de sprijinul FEADR. În acest scop, statele membre ar trebui să stabilească criterii minime de eficiență energetică. Statele membre ar trebui să se asigure că sunt îndeplinite criteriile de durabilitate aplicabile bioenergiei. Statele membre ar trebui să susțină, de asemenea, tranziția între biocombustibilii de primă generație și cei de a doua generație și ar trebui să încurajeze o producție mai mare de biocombustibili avansați, care permit reduceri importante ale gazelor cu efect de seră, implică un risc scăzut de a provoca schimbări indirecte în utilizarea terenurilor și nu intră în concurență directă cu terenurile agricole destinate piețelor produselor alimentare și furajere.
(14)
Ar trebui stabilite condițiile aplicabile conversiei sau adaptării angajamentelor din cadrul măsurilor menționate la articolele 28, 29, 33 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și ar trebui definite situațiile în care nu trebuie cerută rambursarea ajutorului. Ar trebui să se garanteze că adaptarea sau conversia angajamentelor este posibilă numai atunci când obiectivele de mediu ale angajamentului sunt respectate sau consolidate.
(15)
Ar trebui adoptate dispoziții pentru tranziția de la sprijinul pentru dezvoltare rurală în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (6) sau, în cazul Croației, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1085/2006 al Consiliului (7), la sprijinul prevăzut de Regulamentul (UE) nr. 1305/2013. Ținând cont de faptul că un anumit număr de dispoziții tranzitorii pentru dezvoltarea rurală a fost deja introdus prin Regulamentul (UE) nr. 1310/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (8), prezentul regulament ar trebui să stabilească condițiile în care cheltuielile legate de măsurile menționate la articolele 52 și 63 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 devin eligibile în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013. Prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să adapteze datele de prezentare a evaluărilor ex post ale programelor și a sintezei lor, pentru a ține cont de dispozițiile tranzitorii referitoare la punerea în aplicare a programelor din perioada de programare 2007-2013 în 2014, introduse prin articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1310/2013.
(16)
Întrucât Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, este oportun să se abroge normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei (9). Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 ar trebui abrogat.
(17)
Având în vedere faptul că, în momentul publicării prezentului regulament în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, perioada de programare 2014-2020 va fi început deja, este necesar să se scurteze cât mai mult posibil termenul său de intrare în vigoare. Prin urmare, el ar trebui să intre în vigoare în ziua publicării sale și să se aplice începând cu prima zi a perioadei de programare 2014-2020, respectiv începând cu data de 1 ianuarie 2014,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE
Articolul 1
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament stabilește:
1.
dispoziții care completează Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în ceea ce privește:
(a)
tinerii fermieri;
(b)
programele de schimb și vizitele în cadrul exploatațiilor agricole și forestiere;
(c)
sistemele din domeniul calității și promovării;
(d)
dezvoltarea exploatațiilor și a întreprinderilor;
(e)
împădurirea și crearea de suprafețe împădurite;
(f)
agromediul și clima;
(g)
conservarea resurselor genetice în agricultură și în silvicultură;
(h)
excluderea dublei finanțări;
(i)
bunăstarea animalelor;
(j)
cooperarea;
(k)
împrumuturile comerciale acordate fondurilor mutuale;
(l)
investițiile;
(m)
conversia sau adaptarea angajamentelor;
(n)
angajamentele prelungite sau noi;
2.
norme tranzitorii specifice care stabilesc condițiile în care sprijinul aprobat de Comisie, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 sau, în cazul Croației, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1085/2006, poate fi integrat în sprijinul prevăzut de Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, inclusiv, în cazul Croației, pentru asistența tehnică.
CAPITOLUL II
DISPOZIȚII CARE COMPLETEAZĂ NORMELE REFERITOARE LA MĂSURILE DE DEZVOLTARE RURALĂ
Articolul 2
Tânăr fermier
(1) Statele membre stabilesc și pun în aplicare condiții specifice de acces la sprijin în cazul în care un tânăr fermier, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) litera (n) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, nu se stabilește ca șef de exploatație unic, indiferent de forma sa juridică. Aceste condiții trebuie să fie echivalente celor care se aplică unui tânăr fermier care se stabilește în calitate de șef unic al exploatației. În toate cazurile, tinerii fermieri trebuie să exercite controlul asupra exploatației.
(2) În cazul în care cererea de ajutor se referă la o exploatație care aparține unei persoane juridice, un tânăr fermier în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (n) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 exercită un control efectiv pe termen lung asupra persoanei juridice în ceea ce privește deciziile referitoare la gestionare, la beneficii și la riscurile financiare. În cazul în care mai multe persoane fizice, inclusiv persoane care nu sunt tineri fermieri, participă la capitalul sau la gestionarea persoanei juridice, tânărul fermier trebuie să fie capabil să exercite un astfel de control efectiv pe termen lung, fie singur, fie împreună cu alți fermieri.
Atunci când o persoană juridică este controlată exclusiv sau în comun de o altă persoană juridică, cerințele stabilite la primul paragraf se aplică oricărei persoane fizice care exercită controlul asupra acestei alte persoane juridice.
(3) Toate elementele definiției unui tânăr fermier stabilite la articolul 2 alineatul (1) litera (n) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 trebuie respectate în momentul depunerii unei cereri de ajutor în temeiul regulamentului respectiv. Cu toate acestea, o perioadă de grație care nu depășește 36 de luni începând de la data deciziei individuale de acordare a sprijinului poate fi acordată beneficiarului, pentru a-i permite acestuia să se conformeze condițiilor referitoare la dobândirea competențelor profesionale specificate în programul de dezvoltare rurală.
Articolul 3
Programele de schimb și vizitele în cadrul exploatațiilor agricole și forestiere
Statele membre definesc, în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală, durata și conținutul programelor de schimb de scurtă durată axate pe gestionarea exploatației agricole sau forestiere, precum și ale vizitelor în cadrul acestor exploatații, menționate la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013. Aceste programe și vizite se axează, în special, pe metode și/sau tehnologii agricole și forestiere durabile, pe diversificarea activităților exploatațiilor, pe exploatațiile care participă la lanțurile scurte de aprovizionare, pe dezvoltarea de noi oportunități de afaceri și de noi tehnologii, precum și pe îmbunătățirea rezistenței pădurilor.
Articolul 4
Sistemele din domeniul calității și promovării
(1) Grupurile de producători care beneficiază de sprijin în temeiul articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 trebuie să fie entități care, independent de forma lor juridică, reunesc operatori care participă la sisteme din domeniul calității produselor agricole, a bumbacului sau a produselor alimentare, astfel cum sunt menționate la articolul 16 alineatul (1) din regulamentul respectiv, pentru un produs specific inclus într-unul din aceste sisteme.
(2) Tipurile de acțiuni eligibile pentru sprijin în temeiul articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 trebuie să prezinte următoarele caracteristici:
(a)
să fie destinate să convingă consumatorii să cumpere produsele incluse în sistemele din domeniul calității produselor agricole, a bumbacului sau a produselor alimentare, astfel cum sunt menționate la articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, participare care conferă dreptul la sprijin în temeiul programului de dezvoltare rurală; și
(b)
să scoată în evidență caracteristicile sau avantajele produselor în cauză, cum ar fi, în special, calitatea, metodele de producție specifice, precum și standardele ridicate în materie de bunăstare a animalelor și de respectare a mediului care au legătură cu sistemul respectiv din domeniul calității.
(3) Acțiunile eligibile nu trebuie să convingă consumatorii să cumpere un produs datorită originii sale specifice, cu excepția produselor incluse în sistemele din domeniul calității instituite prin titlul II din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (10), prin capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (11), prin capitolul III din Regulamentul (UE) nr. 251/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (12) și prin partea II titlul II capitolul I secțiunea 2 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13) în ceea ce privește vinul. Se poate indica originea produsului, cu condiția ca referirile la origine să fie secundare față de mesajul principal.
(4) Nu se acordă niciun sprijin în temeiul articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 pentru acțiunile de informare și de promovare referitoare la mărci comerciale.
Articolul 5
Dezvoltarea exploatațiilor și a întreprinderilor
(1) Planul de afaceri prevăzut la articolul 19 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 conține cel puțin:
(a)
în cazul ajutoarelor pentru începerea activității acordate tinerilor fermieri:
(i)
situația inițială a exploatației agricole;
(ii)
etapele și obiectivele pentru dezvoltarea activităților exploatației agricole;
(iii)
detalii privind acțiunile, inclusiv cele legate de sustenabilitatea mediului și de utilizarea eficientă a resurselor, necesare pentru dezvoltarea activităților exploatației agricole, cum ar fi investițiile, formarea sau consilierea;
(b)
în cazul ajutoarelor pentru demararea unei activități neagricole în zonele rurale:
(i)
situația economică inițială a persoanei, a microîntreprinderii sau a întreprinderii mici care solicită sprijinul;
(ii)
etapele și obiectivele pentru dezvoltarea noilor activități ale persoanei sau ale exploatației agricole, ale microîntreprinderii sau ale întreprinderii mici;
(iii)
detalii privind acțiunile necesare pentru dezvoltarea activităților persoanei sau ale exploatației agricole, ale microîntreprinderii sau ale întreprinderii mici, cum ar fi investițiile, formarea sau consilierea;
(c)
în cazul ajutoarelor pentru începerea activității acordate pentru dezvoltarea micilor exploatații agricole:
(i)
situația inițială a exploatației agricole; și
(ii)
detalii privind acțiunile, inclusiv cele legate de sustenabilitatea mediului și de utilizarea eficientă a resurselor, care ar putea contribui la realizarea viabilității economice, cum ar fi investițiile, formarea sau cooperarea.
(2) Statele membre definesc pragurile menționate la articolul 19 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în ceea ce privește potențialul de producție al exploatației agricole măsurat în producție standard, astfel cum este definită la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1242/2008 al Comisiei (14), sau într-un echivalent al acesteia.
Articolul 6
Împădurirea și crearea de suprafețe împădurite
În contextul măsurii privind împădurirea și crearea de suprafețe împădurite, menționată la articolul 22 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, se aplică următoarele cerințe minime în materie de protecție a mediului:
(a)
selectarea speciilor care urmează să fie plantate, precum și a zonelor și a metodelor care urmează să fie utilizate trebuie să evite împădurirea inadecvată a habitatelor sensibile, cum ar fi turbăriile și zonele umede, precum și efectele negative asupra zonelor cu valoare ecologică ridicată, inclusiv asupra zonelor în care se practică o agricultură cu înaltă valoare naturală. În cadrul siturilor desemnate ca situri Natura 2000 în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului (15) și al Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (16), este autorizată doar împădurirea compatibilă cu obiectivele de gestionare ale siturilor respective și aprobată de autoritatea statului membru însărcinată cu punerea în aplicare a rețelei Natura 2000;
(b)
selectarea speciilor, a varietăților, a ecotipurilor și a originii arborilor trebuie să țină cont de necesitatea rezistenței la schimbările climatice, la dezastrele naturale și la condițiile biotice, pedologice și hidrologice ale zonei în cauză, precum și de caracterul potențial invaziv al speciilor în condițiile locale, astfel cum sunt definite de statele membre. Beneficiarul are obligația de a proteja și de a îngriji pădurea cel puțin în perioada în care este plătită prima pentru acoperirea pierderilor de venituri agricole și a costurilor de întreținere. Această obligație include îngrijirea, rărirea arborilor sau pășunatul, după caz, în interesul dezvoltării viitoare a pădurii, păstrarea echilibrului cu vegetația erbacee și evitarea acumulării de subarboret care poate facilita propagarea incendiilor. În ceea ce privește speciile cu creștere rapidă, statele membre definesc termenele minime și maxime înainte de tăierea arborilor. Termenul minim nu poate fi mai mic de 8 ani și termenul maxim nu poate depăși 20 de ani;
(c)
în cazul în care, din cauza condițiilor de mediu sau climatice dificile, inclusiv a degradării mediului, plantarea de specii lemnoase perene nu permite stabilirea unei acoperiri forestiere, astfel cum este definită în conformitate cu legislația națională aplicabilă, statul membru îi poate permite beneficiarului să creeze și să mențină un alt strat de vegetație lemnoasă. Beneficiarul trebuie să asigure același nivel de îngrijire și de protecție ca cel aplicabil pădurilor;
(d)
în cazul operațiunilor de împădurire care duc la crearea de păduri a căror dimensiune depășește un anumit prag, care urmează să fie definit de statele membre, operațiunea constă într-una din situațiile indicate mai jos:
(i)
plantarea exclusivă a unor specii adaptate din punct de vedere ecologic și/sau a unor specii rezistente la schimbările climatice din zona biogeografică în cauză, care nu au fost considerate, în cursul evaluării impactului, ca fiind susceptibile de a amenința biodiversitatea și serviciile ecosistemice sau de a avea un impact negativ asupra sănătății umane; sau
(ii)
un amestec de specii de arbori care include:
-
fie un procent minim de 10 % de arbori cu frunza lată;
-
fie cel puțin trei specii sau varietăți de arbori, dintre care cea mai puțin abundentă reprezintă cel puțin 10 % din suprafață.
Articolul 7
Agromediul și clima
(1) Angajamentele asumate în temeiul măsurii privind agromediul și clima menționate la articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 de extindere a unităților zootehnice îndeplinesc cel puțin următoarele condiții:
(a)
totalitatea suprafeței de pășunat a exploatației este gestionată și întreținută în vederea evitării suprapășunatului și a subpășunatului;
(b)
densitatea șeptelului se definește ținând seama de totalitatea erbivorelor din exploatație sau, în cazul unui angajament menit să reducă eliminarea substanțelor fertilizante, de totalitatea animalelor din exploatație relevante pentru angajamentul respectiv.
(2) Angajamentele asumate în temeiul măsurii privind agromediul și clima menționate la articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 de creștere a raselor locale aflate în pericol de abandon și de prezervare a resurselor genetice vegetale amenințate de eroziunea genetică impun:
(a)
creșterea animalelor de fermă din rasele locale adaptate genetic la unul sau la mai multe sisteme de producție sau medii tradiționale din țară care se află în pericol de abandon; sau
(b)
prezervarea resurselor genetice vegetale natural adaptate condițiilor locale și regionale și aflate în pericol de eroziune genetică.
Următoarele specii de animale de fermă pot beneficia de sprijin:
(a)
bovinele;
(b)
ovinele;
(c)
caprinele;
(d)
ecvideele;
(e)
porcinele;
(f)
păsările.
(3) Rasele locale sunt considerate a fi în pericol de abandon în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
se stabilește numărul, la nivel național, de femele reproducătoare în cauză;
(b)
acest număr și pericolul în care se află rasele enumerate sunt certificate de un organism științific competent și recunoscut în mod corespunzător;
(c)
un organism tehnic competent și recunoscut în mod corespunzător înregistrează și actualizează registrul genealogic sau registrul zootehnic al rasei;
(d)
organismele respective posedă capacitățile și cunoștințele necesare pentru a identifica animalele din rasele amenințate.
Informațiile referitoare la îndeplinirea acestor condiții sunt incluse în programul de dezvoltare rurală.
(4) Resursele genetice vegetale sunt considerate a fi în pericol de eroziune genetică cu condiția includerii în programul de dezvoltare rurală a unor documente justificative suficiente privind eroziunea genetică, bazate pe rezultate științifice sau pe indicatori care permit o estimare a reducerii varietăților endemice/originale locale, a diversității populației acestora și, dacă este cazul, a modificărilor practicilor agricole dominante la nivel local.
(5) Activitățile care intră sub incidența tipurilor de angajamente de agromediu și climatice menționate la alineatele (1)-(4) ale prezentului articol nu sunt eligibile pentru a beneficia de un ajutor în temeiul articolului 28 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.
Articolul 8
Conservarea resurselor genetice în agricultură și în silvicultură
(1) În sensul prezentului articol, se aplică următoarele definiții:
(a) „conservare in situ”: în agricultură, conservarea materialului genetic în ecosistemul său și în mediul său natural, precum și menținerea și reconstituirea populațiilor viabile, în mediul lor natural pentru speciile sau rasele sălbatice ori în mediul agricol în care acestea și-au dezvoltat caracteristicile distinctive pentru rasele de animale de crescătorie sau speciile vegetale cultivate;
(b) „conservare in situ”: în silvicultură, conservarea materialului genetic în ecosistemul său și în mediul său natural, precum și menținerea și reconstituirea populațiilor de specii viabile în mediul lor natural;
(c) „conservare în exploatațiile agricole sau forestiere”: conservarea in situ și dezvoltarea la nivelul exploatației agricole sau forestiere;
(d) „conservare ex situ”: conservarea materialului genetic agricol sau silvicol în afara mediului său natural;
(e) „recoltare ex situ”: recoltarea materialului genetic agricol sau silvicol conservat în afara mediului său natural.
(2) Activitățile în vederea conservării resurselor genetice în agricultură și în silvicultură eligibile pentru a beneficia de sprijin în temeiul articolului 28 alineatul (9) și al articolului 34 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 includ:
(a)
activități orientate: activități de promovare a conservării, caracterizării, recoltării și utilizării, in situ și ex situ, a resurselor genetice în agricultură și în silvicultură, inclusiv inventarele online ale resurselor genetice conservate în prezent in situ (inclusiv conservarea în exploatația agricolă sau forestieră), precum și recoltări ex situ și baze de date;
(b)
activități concertate: activități de promovare a schimburilor de informații între organizațiile competente ale statelor membre în vederea conservării, caracterizării, recoltării și utilizării resurselor genetice în agricultura sau în silvicultura Uniunii;
(c)
activități adiacente: activități de informare, de difuzare și de consiliere care implică participarea organizațiilor neguvernamentale și a altor părți interesate, programe de formare și pregătirea de rapoarte tehnice.
Articolul 9
Excluderea dublei finanțări a practicilor agricole benefice pentru climă și mediu și a practicilor echivalente
(1) În sensul sprijinului prevăzut la articolul 28 alineatul (6), la articolul 29 alineatul (4) și la articolul 30 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, calculul acestor plăți ține cont doar de costurile suplimentare și/sau de pierderile de venituri legate de angajamentele care depășesc practicile obligatorii relevante prevăzute la articolul 43 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
(2) În cazul notificării unui angajament de agromediu și climatic în temeiul articolului 28 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 pentru practicile menționate în secțiunea I punctele 3 și 4 și în secțiunea III punctul 7 din anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și pentru orice altă practică adăugată în anexa respectivă, în conformitate cu regulile stabilite la articolul 43 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, ca fiind echivalent cu una sau cu mai multe practici stabilite la articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, plata pentru angajamentul de agromediu și climatic în temeiul articolului 28 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 este redusă cu o sumă forfetară corespunzătoare unei părți a plății pentru ecologizare din statul membru sau din regiunea în cauză pentru fiecare practică de ecologizare, în conformitate cu articolul 43 alineatul (12) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Articolul 10
Bunăstarea animalelor
Angajamentele privind bunăstarea animalelor eligibile pentru a primi sprijin în temeiul articolului 33 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 prevăd standarde mai exigente cu privire la metodele de producție într-unul dintre următoarele domenii:
(a)
apa, hrana și îngrijirile acordate animalelor, în conformitate cu nevoile naturale ale animalelor de fermă;
(b)
condițiile de adăpostire a animalelor, precum extinderea spațiului disponibil, suprafețele, materialele pentru îmbunătățirea mediului de viață sau lumina naturală;
(c)
accesul la spațiile deschise;
(d)
practici care să evite mutilarea și/sau castrarea animalelor sau, în cazuri specifice în care mutilarea sau castrarea animalelor este considerată necesară, care să prevadă utilizarea medicamentelor anestezice, analgezice și antiinflamatorii sau imunocastrarea.
Articolul 11
Cooperarea
(1) Sprijinul pentru crearea și dezvoltarea de lanțuri scurte de aprovizionare, astfel cum sunt menționate la articolul 35 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, vizează doar lanțurile de aprovizionare care nu implică mai mult de un intermediar între producător și consumator.
(2) Sprijinul pentru crearea și dezvoltarea de piețe locale, astfel cum sunt menționate la articolul 35 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, vizează piețele în cazul cărora:
(a)
programul de dezvoltare rurală stabilește o rază kilometrică față de exploatația de origine a produsului în care trebuie să aibă loc activitățile de prelucrare și de vânzare către consumatorul final; sau
(b)
programul de dezvoltare rurală stabilește o definiție alternativă convingătoare.
(3) În sensul operațiunilor care beneficiază de sprijin în temeiul articolului 35 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, prin „mic operator” se înțelege o microîntreprindere, astfel cum este definită în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (17), sau o persoană fizică ce nu desfășoară o activitate economică în momentul în care solicită sprijinul.
(4) Activitățile de promovare menționate la articolul 35 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 sunt eligibile pentru a beneficia de sprijin doar în ceea ce privește lanțurile scurte de aprovizionare și piețele locale care îndeplinesc specificațiile stabilite la alineatele (1) și (2) ale prezentului articol.
Articolul 12
Împrumuturile comerciale acordate fondurilor mutuale
În cazul în care fondurile destinate compensării financiare care trebuie plătită de fondurile mutuale menționate la articolele 38 și 39 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 provin dintr-un împrumut comercial, durata împrumutului este cuprinsă între un an și cinci ani.
Articolul 13
Investițiile
În sensul articolului 45 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013:
(a)
în cazul contractelor de leasing, celelalte costuri legate de contractele de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile generale și cheltuielile de asigurare, nu constituie cheltuieli eligibile;
(b)
statele membre stabilesc, în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală, condițiile în care cumpărarea de echipamente second-hand poate fi considerată drept cheltuială eligibilă;
(c)
statele membre solicită respectarea unor standarde minime în materie de eficiență energetică pentru sprijinul acordat investițiilor în infrastructura pentru energia din surse regenerabile care consumă sau produc energie, în cazul în care există astfel de standarde la nivel național sau internațional;
(d)
investițiile în instalații, a căror principală destinație este producția de energie electrică din biomasă, nu sunt eligibile pentru sprijin, cu excepția cazului în care se utilizează un procentaj minim de energie termică, care urmează să fie stabilit de statele membre;
(e)
statele membre stabilesc praguri pentru proporțiile maxime de cereale și de alte culturi bogate în amidon, zaharuri și culturi oleaginoase folosite pentru producția bioenergiei, inclusiv a biocombustibililor, pentru diferitele tipuri de instalații. Sprijinul acordat proiectelor în domeniul bioenergiei este limitat la bioenergia care îndeplinește criteriile de durabilitate aplicabile stabilite în legislația Uniunii, inclusiv la articolul 17 alineatele (2)-(6) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18). În acest context, trebuie inclusă o evaluare generală în evaluarea strategică de mediu a programului de dezvoltare rurală.
Articolul 14
Conversia sau adaptarea angajamentelor
(1) Statele membre pot autoriza transformarea unui angajament, în temeiul articolului 28, 29, 33 sau 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, într-un alt angajament, în cursul perioadei de îndeplinire a respectivului angajament, cu condiția respectării următoarelor condiții:
(a)
conversia prezintă avantaje importante în domeniul mediului sau al bunăstării animalelor;
(b)
angajamentul existent este consolidat în mod substanțial;
(c)
angajamentele în cauză sunt incluse în programul de dezvoltare rurală aprobat.
Se realizează un nou angajament pentru toată perioada specificată în măsura corespunzătoare, indiferent de perioada în care angajamentul inițial a fost deja pus în aplicare.
(2) Statele membre pot autoriza adaptarea angajamentelor în temeiul articolelor 28, 29, 33 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în cursul perioadei de îndeplinire a acestora, cu condiția ca programul de dezvoltare rurală aprobat să prevadă această posibilitate și ca adaptarea să fie justificată în mod corespunzător, ținând seama de îndeplinirea obiectivelor angajamentului inițial.
Beneficiarul trebuie să îndeplinească angajamentul adaptat pentru restul duratei angajamentului inițial.
Adaptările pot lua, de asemenea, forma unei prelungiri a duratei angajamentului.
Articolul 15
Situații în care nu se cere nicio rambursare
(1) În cazul în care, în cursul perioadei de îndeplinire a unui angajament asumat ca o condiție de acordare a unui sprijin, beneficiarul mărește suprafața exploatației sale, statele membre pot prevedea extinderea angajamentului respectiv la suprafața suplimentară pentru perioada de îndeplinire a angajamentului rămasă sau înlocuirea angajamentului inițial cu un nou angajament. Același lucru este valabil pentru cazurile în care se mărește suprafața care face obiectul unui angajament în interiorul unei exploatații.
(2) Un angajament poate fi extins pentru a acoperi o suprafață suplimentară, în conformitate cu alineatul (1), numai în următoarele condiții:
(a)
el contribuie la obiectivul de mediu urmărit prin angajament;
(b)
el este justificat în ceea ce privește natura angajamentului, a perioadei rămase și a dimensiunii suprafeței suplimentare;
(c)
el nu aduce atingere eficienței controlului respectării condițiilor de acordare a sprijinului.
Durata inițială a angajamentului trebuie respectată.
(3) Se poate realiza un nou angajament pentru a-l înlocui pe cel existent, astfel cum se menționează la alineatul (1), cu condiția ca el să acopere întreaga suprafață în cauză și ca condițiile sale să fie cel puțin la fel de stricte ca cele ale angajamentului inițial.
Atunci când angajamentul inițial este înlocuit cu unul nou, noul angajament este asumat pentru întreaga perioadă specificată în cadrul măsurii relevante, indiferent de perioada în care angajamentul inițial a fost deja pus în aplicare.
CAPITOLUL III
DISPOZIȚII TRANZITORII
Articolul 16
Eligibilitatea cheltuielilor
(1) Cheltuielile legate de angajamentele juridice luate față de beneficiari, asumate în cursul perioadei de programare 2007-2013 în temeiul măsurilor menționate la articolele 52 și 63 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, pot beneficia de o contribuție din FEADR în perioada de programare 2014-2020 pentru plățile care urmează să fie efectuate:
(a)
între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2015, dacă alocarea financiară pentru măsura în cauză din programul respectiv adoptat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 a fost deja epuizată;
(b)
după 31 decembrie 2015.
(2) Cheltuielile menționate la alineatul (1) sunt eligibile pentru o contribuție din FEADR în perioada de programare 2014-2020 sub rezerva următoarelor condiții:
(a)
programul de dezvoltare rurală respectiv pentru perioada de programare 2014-2020 prevede astfel de cheltuieli;
(b)
se aplică rata contribuției din FEADR la măsura corespunzătoare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 stabilită în anexa I la prezentul regulament;
(c)
statele membre se asigură că operațiunile tranzitorii relevante sunt clar identificate prin intermediul sistemelor lor de gestiune și control.
Articolul 17
Croația
(1) Cheltuielile legate de angajamentele juridice luate față de beneficiari de Croația, asumate în temeiul programului IPARD (Instrumentul de preaderare pentru dezvoltare rurală), pentru operațiuni din cadrul măsurilor menționate la articolul 171 alineatul (3) litera (b) și alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 718/2007 al Comisiei (19), pot beneficia de o contribuție din FEADR în perioada de programare 2014-2020 pentru plățile care urmează să fie efectuate:
(a)
între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2016, dacă alocarea financiară pentru măsura în cauză din programul respectiv adoptat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 718/2007 a fost deja epuizată;
(b)
după 31 decembrie 2016.
(2) Cheltuielile menționate la alineatul (1) sunt eligibile pentru o contribuție din FEADR în perioada de programare 2014-2020 sub rezerva următoarelor condiții:
(a)
programul de dezvoltare rurală pentru perioada de programare 2014-2020 prevede astfel de cheltuieli;
(b)
se aplică rata contribuției din FEADR la măsura corespunzătoare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 stabilită în anexa II la prezentul regulament;
(c)
Croația se asigură că operațiunile tranzitorii relevante sunt clar identificate prin intermediul sistemelor sale de gestiune și control.
(3) Cheltuielile efectuate după data de 31 decembrie 2013, legate de operațiunile necesare pentru închiderea programului IPARD și de evaluarea ex post menționată la articolul 191 din Regulamentul (CE) nr. 718/2007, pot beneficia de sprijinul FEADR în temeiul componentei „asistență tehnică” a programului din perioada de programare 2014-2020, cu condiția ca programul să conțină o dispoziție pentru aceste cheltuieli.
Articolul 18
Evaluarea ex post
(1) Raportul de evaluare ex post menționat la articolul 86 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 este prezentat Comisiei până la 31 decembrie 2016.
(2) Sinteza evaluărilor ex post menționată la articolul 87 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 este finalizată până la 31 decembrie 2017.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 19
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 se abrogă.
El rămâne aplicabil în cazul operațiunilor puse în aplicare în conformitate cu programele aprobate de Comisie în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 înainte de 1 ianuarie 2014.
Articolul 20
Intrare în vigoare și aplicare
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 martie 2014.