PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 16 decembrie 2014
de încheiere a procedurii antisubvenție privind importurile de fibre discontinue din poliester originare din Republica Populară Chineză, India și Vietnam
(2014/918/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 14 alineatul (2),
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. DESCHIDEREA PROCEDURII
(1)
La 19 decembrie 2013, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a deschis o anchetă antisubvenție privind importurile în Uniune de fibre discontinue de poliester originare din Republica Populară Chineză, India și Vietnam (denumite în continuare „țările în cauză”), în temeiul articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 (denumit în continuare „regulamentul de bază”). Comisia a publicat avizul de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”).
(2)
Comisia a deschis ancheta în urma unei plângeri depuse la data de 4 noiembrie 2013 de către European Man-made Fibres Association (CIFRS) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele a șapte producători. Reclamantul reprezenta mai mult de 70 % din producția totală a Uniunii de fibre discontinue de poliester (denumite în continuare „FDP”). Plângerea a conținut elemente de probă prima facie privind subvenționarea și prejudiciile importante care rezultă din aceasta, elemente care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei anchete.
(3)
Înainte de a deschide procedura și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a transmis o notificare Guvernului Republicii Populare Chineze (denumit în continuare, „GC”), Guvernului Indiei (denumit în continuare „GI”) și Guvernului Vietnamului (denumit în continuare „GV”) cu privire la faptul că a primit o plângere documentată corespunzător, potrivit căreia importurile subvenționate de FDP originare din țările lor cauzează un prejudiciu important industriei din Uniune. Guvernele respective au fost invitate la consultări individuale în scopul de a clarifica situația în ceea ce privește conținutul plângerii și de a se ajunge la o soluție reciproc acceptată.
Republica Populară Chineză (China)
(4)
Guvernul chinez nu a acceptat oferta de consultări, invocând o neînțelegere în ceea ce privește data depunerii plângerii. Cu toate acestea, guvernul chinez a transmis observații în legătură cu afirmațiile conținute în plângere cu privire la neaplicabilitatea măsurilor compensatorii în cadrul sistemelor respective.
India
(5)
Guvernul indian a acceptat invitația la consultări și consultarea a avut loc. Pe parcursul consultărilor, nu s-a putut ajunge la o soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, observațiile formulate de guvernul indian în ceea ce privește sistemele enumerate în plângere au fost luate în considerare în mod corespunzător.
Vietnam
(6)
Guvernul vietnamez a acceptat invitația la consultări și consultarea a avut loc. Pe parcursul consultărilor, nu s-a putut ajunge la o soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, observațiile formulate de guvernul vietnamez în ceea ce privește sistemele enumerate în plângere au fost luate în considerare în mod corespunzător.
1.2. PĂRȚI INTERESATE
(7)
În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze în vederea participării la anchetă. În plus, Comisia a informat în mod special reclamanții, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și guvernele chinez, indian și vietnamez, importatori, furnizori și utilizatori cunoscuți, operatori comerciali, precum și asociații despre care se cunoaște că sunt interesate de deschiderea anchetei și i-a invitat să participe.
(8)
Părțile interesate au avut ocazia de a face observații cu privire la deschiderea anchetei și de a solicita o audiere cu Comisia și/sau cu consilierul-auditor pentru proceduri comerciale.
(a) Eșantionare
(9)
Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori neafiliați, toți producătorii-exportatori cunoscuți și importatorii neafiliați au fost invitați să se facă cunoscuți și să furnizeze Comisiei, astfel cum este specificat în avizul de deschidere, informații de bază cu privire la activitățile lor în legătură cu FDP în perioada dintre 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2013. Aceste informații au fost solicitate în temeiul articolului 27 din regulamentul de bază pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane. Autoritățile din China, India și Vietnam au fost, de asemenea, consultate.
Constituirea eșantionului de producători din Uniune
(10)
În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că selecționase provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Comisia a selectat eșantionul pe baza volumului de vânzări și de producție de fibre discontinue din poliester în cursul perioadei de anchetă și ținând cont de răspândirea geografică. Acest eșantion a fost alcătuit din patru producători din Uniune. Producătorii din Uniune incluși în eșantion reprezentau 54 % din producția totală de FDP a Uniunii.
(11)
Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la eșantionul provizoriu. Nu s-au primit observații. Eșantionul este reprezentativ pentru industria din Uniune.
Constituirea eșantionului de importatori
(12)
Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor neafiliați să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere.
(13)
Cinci importatori neafiliați au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat inițial un eșantion de trei importatori neafiliați pe baza celui mai mare volum de importuri în Uniune. În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți importatorii cunoscuți în cauză au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului.
(14)
Unul dintre importatorii incluși în eșantion s-a retras, informând Comisia că nu va înainta un răspuns la chestionar. Ulterior, Comisia a renunțat la constituirea unui eșantion, având în vedere numărul limitat de importatori rămași (neincluși în eșantion), li s-a solicitat tuturor să prezinte răspunsuri la chestionar. Două societăți care importă și, în același timp, utilizează produsul în cauză au indicat că nu doresc să coopereze în calitate de importatori, ci în calitate de utilizatori. De la restul de cinci importatori neafiliați, s-au primit patru răspunsuri la chestionare.
Constituirea eșantionului de producători-exportatori din China
(15)
Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori cunoscuți din China să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Permanente a Chinei pe lângă Uniunea Europeană să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă există, care ar putea fi interesați de participarea la anchetă.
(16)
Inițial, 23 de producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori din China au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși în eșantion. Pe baza informațiilor primite din partea producătorilor-exportatori/grupurilor de producători-exportatori și în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, Comisia a propus inițial un eșantion format din cei cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori cooperanți care au înregistrat cel mai mare volum de exporturi în Uniune pe parcursul perioadei de anchetă. Alți doi producători-exportatori chinezi/grupuri de producători-exportatori chinezi au transmis informațiile solicitate într-o etapă ulterioară. Cu toate acestea, dimensiunile acestor doi producători-exportatori chinezi/grupuri de producători-exportatori nu erau de natură să modifice eșantionul chiar dacă aceștia ar fi transmis informațiile solicitate în termenul stabilit.
(17)
Doi producători-exportatori chinezi/grupuri de producători-exportatori au solicitat ca eșantionul să fie selectat pe baza materiei prime utilizate pentru producția de fibre discontinue de poliester. Astfel, aceștia au susținut că selecția pentru eșantion ar trebui să includă același număr de producători de FDP care folosesc acid tereftalic purificat/mono etilen glicol („PTA/MEG”), pe de o parte, și de producători de FDP care utilizează fulgi de polietilenă tereftalată (PET) pe de altă parte. Aceste părți au afirmat în continuare că procesele de producție sunt diferite în funcție de materia primă utilizată și că producătorii care utilizează diferite materii prime nu concurează pe aceeași piață. În plus, s-a invocat faptul ca producătorii de fibre FDP care nu utilizează PTA/MEG ca materii prime nu ar beneficia de furnizarea de PTA/MEG la un preț mai mic decât cel adecvat, așa cum se arată în plângere.
(18)
Comisia a selectat eșantionul pe baza celui mai mare volum de exporturi către Uniune în cursul perioadei de anchetă, în conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază. Eșantionul a ținut seama, de asemenea, de posibilitatea ca producătorii-exportatori din China să nu folosească unele sisteme. În plus, s-a constatat că eșantionul include întreprinderi care utilizează ambele procese de producție.
(19)
Prin selectarea eșantionului doar în funcție de tipurile de procese de producție, există riscul de a se aduce atingere rezultatului anchetei prin prezumarea faptului că urmau să fie identificate subvenții care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii numai în ceea ce privește producătorii de fibre discontinue de poliester care utilizează PTA/MEG ca materii prime, dar nu și în ceea ce privește producătorii de FDP care utilizează fulgi de PET ca materie primă. În plus, s-a considerat că un astfel de criteriu de selecție ar fi fost arbitrar, deoarece un eșantion constituit dintr-un număr egal de întreprinderi nu ar fi reprezentativ în ceea ce privește volumul de exporturi către Uniune, în conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază și, prin urmare, cererea a fost respinsă.
(20)
Unul dintre producătorii-exportatori chinezi/grupurile de producători-exportatori a afirmat că eșantionul ar trebui să se bazeze pe valoarea exporturilor, mai degrabă decât pe volumul exporturilor și au solicitat să fie incluși în eșantion. Selectarea eșantionului pe baza valorilor exporturilor nu ar duce la rezultate reprezentative și obiective deoarece prețurile ar putea fi denaturate de subvenționare. Comisia a selectat cei mai mari cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori în ceea ce privește volumul, reprezentând 53 % din volumul total al exporturilor către Uniune de către exportatorii chinezi cooperanți. Acesta este considerat a fi cel mai mare volum reprezentativ de exporturi care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil, în conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(21)
Aceeași parte a susținut că materiile sale prime au constat în întregime din deșeuri textile reciclate și că nu a beneficiat de nicio subvenție care să poată fi asociată cu utilizarea de PTA/MEG. Partea respectivă a susținut că nu ar trebui să îi fie atribuită marja de subvenție care a fost calculată pe baza informațiilor referitoare la societățile care utilizează PTA/MEG ca materii prime. După cum s-a explicat mai sus, la considerentul 18, la eșantionare s-a ținut seama de posibilitatea ca unele dintre sisteme să nu fi fost utilizate de toți producătorii-exportatori din China. Prin urmare, solicitarea fost respinsă.
(22)
Prin urmare, eșantionul provizoriu constituit din cinci producători-exportatori, astfel cum este descris la considerentul 16, a fost confirmat ca eșantion final.
(23)
În urma informării părților, reclamantul a contestat metodologia de eșantionare aplicată de către Comisie. El a exprimat îndoieli cu privire la reprezentativitatea celor 23 de producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori chinezi care cooperează menționați la considerentul 16 de mai sus în ceea ce privește cantitatea totală de fibre discontinue din poliester exportate din China către Uniune. În plus, acesta a considerat că un eșantion alcătuit din cinci societăți nu a fost suficient, având în vedere numărul de producători de FDP din China apreciat a fi de 150. În plus, reclamantul a afirmat că eșantionarea nu a luat în considerare distribuția geografică a producătorilor chinezi și proporția de producători chinezi care utilizează diferite procese de producție implicate. În fine, reclamantul a susținut că Comisia nu a dezvăluit volumul real de fibre discontinue din poliester produse de către societățile chineze incluse în eșantion și dacă volumul de producție este reprezentativ în raport cu volumul total de fibre discontinue din poliester fabricate în China.
(24)
Importurile de la cei 23 de producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori care au cooperat au reprezentat 83 % din volumul total al importurilor din China și, prin urmare, nivelul de cooperare a fost considerat ridicat. După cum s-a menționat la considerentul 16, Comisia a selectat un eșantion de cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori care au cooperat în cadrul anchetei cu cel mai mare volum de exporturi către Uniune în cursul perioadei de anchetă, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Pe aceste considerente, eșantionul a fost considerat reprezentativ. Societăților selectate li s-a solicitat să completeze chestionarul în întregime. În orice caz, producătorii-exportatori care nu au dorit să coopereze în cadrul anchetei nu pot fi selectați în eșantion, deoarece Comisia urmărește să facă constatări pe baza informațiilor culese de la producătorii-exportatori care au cooperat, prin răspunsurile la chestionar, care sunt verificate la fața locului.
(25)
În ceea ce privește selectarea eșantionului de producători-exportatori luând în considerare distribuția lor geografică din China, reclamantul nu a prezentat probe în susținerea afirmației sale. În particular, reclamantul nu a explicat motivul pentru care un eșantion constituit pe baza criteriului distribuției geografice ar fi fost în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, care prevede opțiunea de eșantionare pe baza celui mai mare volum de exporturi.
(26)
În ceea ce privește afirmația conform căreia eșantionul nu ținea seama de proporția de producători chinezi care utilizează diferitele procese de producție implicate, se subliniază faptul că, așa cum s-a explicat la considerentul 18 de mai sus, eșantionul a inclus întreprinderi care utilizează ambele procese de producție. În plus, cei mai mari exportatori chinezi folosesc PTA/MEG pentru a produce FDP pentru piața Uniunii.
(27)
În plus, deși reclamantul se referă la producție, mai degrabă decât la exporturile către Uniune, este de remarcat faptul că Comisia nu are obligația să furnizeze volumul de FDP fabricate de către producătorii-exportatori/grupurile de producători-exportatori din China care fac parte din eșantion, deoarece scopul procedurii actuale este acela de evaluare a subvenționării în raport cu volumul de FDP produse în China și exportate către Uniune.
(28)
Prin urmare, toate argumentele formulate de reclamant în ceea ce privește metodologia de eșantionare au fost respinse.
Constituirea eșantionului de producători-exportatori din India
(29)
Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori cunoscuți din India să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Permanente a Indiei pe lângă Uniunea Europeană să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă există, care ar putea fi interesați de participarea la anchetă.
(30)
Opt producători-exportatori din India au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de patru societăți bazat pe cel mai mare volum reprezentativ de exporturi către Uniune, exporturi care puteau fi anchetate în mod rezonabil, ținând seama de timpul disponibil. În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul de bază, au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză și autoritățile indiene. Nu au fost formulate observații.
(31)
În urma informării părților, reclamantul a invocat existența în India a 17 producători de fibre discontinue din poliester și a pus sub semnul întrebării reprezentativitatea unui eșantion de patru producători-exportatori. Comisia confirmă că eșantionul de patru producători-exportatori indieni a fost considerat reprezentativ, deoarece acoperă aproximativ 90 % din totalul exporturilor indiene către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
Constituirea eșantionului de producători-exportatori din Vietnam
(32)
Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori cunoscuți din Vietnam să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Permanente a Vietnamului pe lângă Uniunea Europeană să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă există, care ar putea fi interesați de participarea la anchetă.
(33)
Cinci producători-exportatori din Vietnam au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion, dar una dintre aceste societăți nu a realizat vânzări la export către Uniune în cursul perioadei de anchetă. Prin urmare, Comisia a decis să nu efectueze investigații cu privire la această societate. Având în vedere numărul scăzut de producători-exportatori care au rămas, Comisia a decis că eșantionarea nu era necesară.
(34)
În urma informării părților, reclamantul a constatat că în Vietnam s-au primit răspunsuri la chestionar de la trei dintre cei patru producători-exportatori și că Comisia ar fi trebuit să încerce să obțină același nivel de acoperire atât pentru exporturile chinezești, cât și pentru exporturile indiene. Comisia subliniază că situația industriei a fost destul de diferită în Vietnam, având în vedere numărul foarte limitat de producători-exportatori cooperanți (respectiv, trei) față de numărul ridicat de producători-exportatori din China și India. Prin urmare, a fost nevoie de eșantionare numai în aceste ultime două țări. Comisia clarifică, de asemenea, faptul că cei trei producători exportatori vietnamezi cooperanți și care au făcut obiectul anchetei reprezintă peste 99 % din volumul total al importurilor de produs în cauză din Vietnam în Uniune.
(b) Examinare individuală
(35)
Trei producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori din China au solicitat o examinare individuală în temeiul articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază. Având în vedere numărul de cereri de examinare individuală și dimensiunea eșantionului de producători-exportatori din China, examinarea acestor solicitări ar fi complicat în mod inutil procedura. Prin urmare, aceste solicitări au fost respinse.
(36)
Un producător-exportator din India a solicitat o examinare individuală în temeiul articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază. Examinarea acestei solicitări a fost acceptată. În special, s-a decis că examinarea individuală în acest caz particular nu ar complica inutil procedura și nu ar împiedica finalizarea la timp a anchetei.
(c) Răspunsuri la chestionar
(37)
Comisia a trimis chestionare reprezentanților Chinei (inclusiv chestionare specifice pentru bănci și producătorii de PTA și MEG), reprezentanților Indiei (inclusiv chestionare specifice pentru bănci) și reprezentanților Vietnamului (inclusiv chestionare specifice pentru bănci și pentru producătorii de PTA și MEG). De asemenea, Comisia a trimis chestionare către cinci producători-exportatori incluși în eșantion din China, cinci producători-exportatori din India (patru incluși în eșantion și unul neinclus în eșantion), patru producători-exportatori din Vietnam, patru producători din Uniune, cinci importatori neafiliați și 105 utilizatori.
(38)
În ceea ce privește China, s-au primit răspunsuri la chestionar din partea guvernului Chinei (Ministerul Comerțului) și a celor cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori incluși în eșantion din China. În ceea ce privește India, s-au primit răspunsuri la chestionar din partea guvernului Indiei (Ministerul Comerțului și Industriei), a celor patru producători-exportatori incluși în eșantion din India și din partea producătorului-exportator indian care a solicitat o examinare individuală. În ceea ce privește Vietnamul, au fost primite răspunsuri din partea guvernului Vietnamului (autoritatea în domeniul concurenței, Ministerul Industriei și Comerțului și diverse bănci). Un producător-exportator, care reprezenta un volum foarte scăzut de exporturi către Uniune, și-a retras cooperarea și nu a răspuns la chestionar. S-au primit răspunsuri la chestionar și din partea celorlalți trei producători-exportatori (dintre care doi aparținând aceluiași grup) din Vietnam. În plus, patru producători din Uniune, patru importatori neafiliați și doisprezece utilizatori au transmis răspunsuri la chestionar.
(39)
În urma informării părților, reclamantul a afirmat că pare să existe o lipsă de proporționalitate în ceea ce privește numărul de chestionare trimise producătorilor din Uniune incluși în eșantion, pe de o parte, și importatorilor și utilizatorilor, pe de altă parte. În primul rând, numărul de chestionare trimise unui grup de actori economici (producători, producători-exportatori, importatori sau utilizatori din Uniune) nu este relevant pentru ponderea pe care o acordă Comisia situației fiecăruia dintre aceștia. Singurul obiectiv este să se obțină nivelul și cantitatea adecvate de informații pentru a se realiza cea mai bună analiză posibilă a subvențiilor, a prejudiciului și a interesului Uniunii.
(40)
În acest caz, au fost trimise chestionare celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, celor cinci producători-exportatori chinezi incluși în eșantion, celor cinci producători-exportatori indieni, celor patru producători-exportatori vietnamezi, celor cinci importatori și tuturor utilizatorilor cunoscuți și utilizatorilor care s-au făcut cunoscuți. Într-adevăr, articolul 27 din regulamentul de bază nu prevede includerea utilizatorilor în eșantion. În plus, experiența dobândită în urma anchetelor de apărare comercială de până acum arată că, deși în anumite cazuri, pe baza informațiilor disponibile, poate fi contactat un număr mare de utilizatori, de obicei, doar un număr limitat dintre aceștia sunt dispuși să furnizeze răspunsuri la chestionar. Prin urmare, și în acest caz, Comisia, a încercat în mod activ să obțină cooperarea unui număr maxim de utilizatori.
(d) Vizite de verificare
(41)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului rezultat și a interesului Uniunii. Vizite de verificare în temeiul articolului 26 din regulamentul de bază au fost efectuate în cadrul următoarelor autorități de stat și instituții financiare și societăți:
Guvernul Chinei
-
Ministerul chinez al Comerțului, Beijing, China
Guvernul Indiei
-
Ministerul Comerțului și Industriei, New Delhi
Guvernul Vietnamului
-
Autoritatea vietnameză a concurenței, Ministerul Industriei și Comerțului, Hanoi
-
Ministerul de Finanțe, Hanoi (inclusiv vizite de verificare la mai multe bănci)
-
autoritățile vamale din Thai Binh, Thai Binh, provincia Binh
Producători din Uniune:
-
Trevira GmbH, Bobingen, Germania
-
Wellman International Ltd., Kells, Irlanda
-
Greenfiber International S.A., Buzău, România
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Republica Cehă
Importatori
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Regatul Unit
Utilizatori
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Germania
Producători-exportatori din China
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Producători-exportatori din India
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai
Producători-exportatori din Vietnam
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy, provincia Thai și Hop Than Co. Ltd., Thai Binh, provincia Thai Binh (denumite împreună „Thai Binh Group”).
(42)
În urma informării părților, reclamantul a susținut că majoritatea producătorilor chinezi sunt concentrați regional în provinciile de pe coasta sud-estică, Jiangsu și Zhejiang, și că niciuna dintre cele cinci vizite de verificare nu a avut loc în vreuna din aceste două provincii. În această privință, trebuie remarcat că Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co și Jiangsu Huaxicun Co sunt situate în provincia Jiangsu, în timp ce Zhejiang Anshun Pettechs Fibre este situată în provincia Zhejiang. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(43)
În plus, reclamantul a susținut că doi producători chinezi mari, din punct de vedere al capacității de producție, nu au fost incluși în eșantion. În acest sens, se reamintește faptul că, astfel cum se explică la considerentele 16 și 18 de mai sus, Comisia a selectat un eșantion pe baza volumului exporturilor către Uniune și a ales cei mai mari cinci exportatori/grupuri de producători-exportatori către Uniune, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Simplul fapt că există alți producători mari de FDP în China nu ar pune, în sine, sub semnul întrebării reprezentativitatea eșantionului.
(44)
Reclamantul a formulat un argument similar în ceea ce privește Vietnamul, afirmând că doi mari producători de FDP din Vietnam nu au fost incluși în sfera anchetei. Astfel cum a explicat Comisia la considerentele 32-34 de mai sus, ancheta a acoperit totalitatea producătorilor vietnamezi care exportă fibre discontinue din poliester către Uniune și s-au primit răspunsuri din partea a trei producători-exportatori care reprezentau aproape totalitatea exporturilor de FDP către Uniune. Faptul că ar putea exista alți mari producători de FDP în Vietnam, care nu exportă produsul în cauză către Uniune, nu prezintă relevanță pentru reprezentativitatea producătorilor-exportatori cooperanți.
1.3. PERIOADA DE ANCHETĂ ȘI PERIOADA LUATĂ ÎN CONSIDERARE
(45)
Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul rezultat din aceasta a acoperit perioada 1 octombrie 2012-30 septembrie 2013 (denumită, în continuare, „perioada de anchetă”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a cuprins perioada începând din 1 ianuarie 2010 și până la sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
(46)
În urma informării părților, reclamantul a făcut comentarii cu privire la durata perioadei de anchetă, pe care a considerat-o a fi fost scurtă și, prin urmare, ar fi „afectat în mod negativ” constatările Comisiei. Reclamantul a declarat că durata de douăsprezece luni nu a ținut cont de faptul că prejudiciul suferit de către industria din Uniune s-ar fi înregistrat pe parcursul unei perioade de mai mulți ani. Reclamantul a fost, de asemenea, de părere că subvențiile menționate în plângere nu puteau fi analizate în mod adecvat utilizându-se o perioadă de anchetă de douăsprezece luni.
(47)
În ceea ce privește analiza privind prejudiciul, trebuie subliniat faptul că Comisia a evaluat anii 2010, 2011, 2012 și perioada de anchetă, și nu, după cum afirmă reclamantul, numai cele douăsprezece luni ale perioadei de anchetă. În ceea ce privește stabilirea subvenționării, Comisia a ales, în cadrul marjei sale de apreciere și în conformitate cu articolele 5 și 11 din regulamentul de bază, o perioadă de anchetă de douăsprezece luni. Până la momentul informării părților, nici reclamantul, nici vreo altă parte interesată nu a făcut observații cu privire la durata perioadei de anchetă care a fost menționată atât în avizul de deschidere a procedurii, cât și în chestionare. Comisia consideră că o perioadă de anchetă de douăsprezece luni este adecvată pentru a garanta concluzii reprezentative în scopul anchetei. Prin urmare, această solicitare se respinge.
1.4. INFORMAREA PĂRȚILOR
(48)
La 2 octombrie 2014, Comisia a comunicat tuturor părților interesate faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționează să încheie procedura și a invitat toate părțile interesate să prezinte observații. S-au primit observații din partea unei asociații de utilizatori, a reclamantului, a unui producător chinez și a filialelor acestuia, a patru producători indieni, din partea Guvernului Chinei și a Guvernului Vietnamului. Observațiile au fost examinate de Comisie și au fost luate în considerare acolo unde era cazul.
(49)
Observațiile primite de la asociația de utilizatori au abordat chestiunea interesului Uniunii, care nu a fost evaluată deoarece nu există motive în favoarea instituirii măsurilor.
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. PRODUSUL ÎN CAUZĂ
(50)
Produsul în cauză este reprezentat de fibrele sintetice discontinue din poliester, necardate și nepieptănate și nici altfel prelucrate pentru filare, originare din Republica Populară Chineză, India și Vietnam, încadrate în prezent la codul NC 5503 20 00 (denumite în continuare „produsul în cauză”).
(51)
Produsul în cauză poate fi obținut în mod normal fie utilizând PTA (acid tereftalic purificat) și MEG (monoetilenglicol), fie prin utilizarea fulgilor de recipiente PET reciclate pentru producerea de FDP reciclate. Produsul este utilizat într-o gamă largă de aplicații, de exemplu în articole de confecții, îmbrăcăminte, articole pentru amenajări interioare, dar și în industria automobilelor, în sectorul medical și al igienei, precum și în industria construcțiilor.
2.2. PRODUSUL SIMILAR
(52)
Ancheta a arătat că următoarele produse au aceleași caracteristici de bază fizice, chimice și tehnice, precum și aceleași utilizări de bază:
-
produsul în cauză;
-
produsul fabricat și vândut pe piața internă a țărilor în cauză; precum și
-
produsul fabricat și vândut pe piața internă de industria din Uniune.
(53)
Comisia a decis că aceste produse sunt, prin urmare, produse similare în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.
2.3. SOLICITĂRI CU PRIVIRE LA DEFINIȚIA PRODUSULUI
2.3.1. FDP fabricate din PTA/MEG și FDP fabricate din recipiente PET reciclate
(54)
Două autorități guvernamentale și o asociație reprezentând producătorii-exportatori din una dintre țările în cauză a susținut că FDP fabricate din PTA/MEG și FDP fabricate din recipiente PET reciclate ar trebui tratate ca două produse diferite. Argumentul s-a bazat pe diferența din punct de vedere al materiilor prime principale utilizate deoarece pentru anumite tipuri de fibre discontinue din poliester se utilizează PTA/MEG, în timp ce pentru anumite alte tipuri, în loc de acestea se utilizează fulgi fabricați din recipiente PET reciclate. În acest sens, s-a menționat că costurile și prețurile de vânzare prezintă diferențe importante. S-a afirmat, de asemenea, că există diferențe substanțiale de calitate între fibrele discontinue de poliester fabricate din PTA și MEG și fibrele discontinue din poliester fabricate din recipiente PET reciclate, ceea ce are un impact asupra utilizării și aplicării.
(55)
Fibrele discontinue din poliester fabricate din PTA/MEG și fibrele discontinue din poliester fabricate din recipiente PET reciclate reprezintă, într-adevăr, două tipuri diferite de FDP care corespund aceleiași definiții a FDP. Cu toate acestea, cele două tipuri prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice, iar utilizările finale ale acestora sunt, în esență, aceleași. Este recunoscut faptul că nu toate tipurile de produse sunt interschimbabile, dar atât anchetele anterioare, cât și prezenta anchetă au stabilit că există o interschimbabilitate cel puțin parțială și o suprapunere a utilizării între diferitele tipuri de produse. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(56)
Un producător-exportator a reiterat în răspunsul său că utilizarea de recipiente PET reciclate, spre deosebire de utilizarea fulgilor fabricați din recipiente PET reciclate, presupune un proces de producție diferit și constituie o materie primă diferită. Aceeași parte a adăugat, de asemenea, că costul și prețul de vânzare, precum și calitatea fibrelor discontinue din poliester produse cu recipiente PET reciclate sunt semnificativ mai scăzute decât cele pentru „fibrele discontinue din poliester obișnuite”. Comisia susține că materia primă, fie că este vorba de recipiente PET reciclate sau de fulgi fabricați din recipiente PET reciclate, este, în esență, aceeași. Prin comparație cu fulgii din PET, atunci când se utilizează recipiente PET, pașii suplimentari necesari sunt sortarea și spălarea recipientelor, urmate de mărunțirea recipientelor pentru a se obține fulgi. Toate etapele următoare de producție sunt aceleași. În plus, produsul finit prezintă aceleași caracteristici, înțelegându-se că pot exista diferite clase de calitate, astfel cum s-a prevăzut în NCP. Diferența de preț (dacă există) ca urmare a diferitelor clase de calitate este, de asemenea, reflectată de NCP. Prin urmare, această afirmație se respinge.
2.3.2. FDP de bază și FDP specializate
(57)
O autoritate guvernamentală și patru producători-exportatori au afirmat că FDP de bază și FDP specializate trebuie tratate ca fiind produse diferite din cauza diferențelor în ceea ce privește costurile de producție, prețurile de vânzare și utilizare. S-a afirmat, de asemenea, că industria din Uniune se concentrează pe FDP specializate ca tip principal de FDP, în timp ce țările vizate furnizează în primul rând FDP de bază.
(58)
Autoritatea guvernamentală și cei patru producători-exportatori care au afirmat acest lucru, așa cum se arată la considerentul 57 nu au putut furniza o definiție pentru FDP specializate.
(59)
FDP specializate, astfel cum sunt definite de către producătorii din Uniune incluși în eșantion, variază de la FDP fabricate dintr-o combinație de poliester și polietilenă pentru utilizare în produsele de igienă, la FDP colorate (vopsite), la FDP cu o anumită tenacitate, la FDP ignifuge, la FDP pentru uz tehnic (cum ar fi geotextilele și materiale nețesute utilizate în industria construcțiilor), la FDP definite, dezvoltate și adaptate împreună cu clientul pentru aplicații specifice, până la FDP utilizate pentru industria de automobile (în special căptușelile vizibile ale automobilelor trebuie să fie de aceeași culoare).
(60)
Potrivit producătorilor din Uniune incluși în eșantion, FDP standard includ acele FDP care ale căror specificații permit o cât mai mare flexibilitate.
(61)
Cu definiția propusă a tipului FDP specializate și a tipului de FDP de bază, cele două tipuri prezintă aceleași caracteristici esențiale fizice, tehnice și chimice. Faptul că există mai multe tipuri, clase sau calități nu exclude faptul că acestea pot fi considerate ca fiind un singur produs. Posibilele utilizări ale FDP de bază par mai variate decât cele ale FDP specializate, însă aceste diferențe nu au fost suficiente pentru a se asigura clasificarea acestora ca două produse individuale. Deși tipurile de FDP au caracteristici diferite în funcție de scopul lor specific, caracteristicile fizice de bază, aplicațiile și utilizările lor sunt aceleași.
(62)
Mai mult, este necesar să se clarifice faptul că în timpul perioadei de anchetă, tipurile de FDP specializate nu au fost principalul tip de FDP fabricate de producătorii din Uniune. În medie, acestea au reprezentat aproximativ 40 % din toate tipurile de FDP fabricate de producătorii din Uniune incluși în eșantion, în conformitate cu propria lor definiție a FDP de bază și a FDP specializate.
(63)
În urma informării părților, un producător-exportator a reafirmat că tipul de fibre FDP specializate și tipul de fibre FDP de bază nu sunt „produse similare” și, prin urmare, nu pot fi examinate împreună. Aceeași parte a menționat că tipul de FDP specializate și tipul de FDP de bază diferă în ceea ce privește utilizarea finală, costul de producție și prețul de vânzare. Prin urmare, această parte consideră că este vorba de o greșeală a Comisiei aceea de a nu fi analizat diferențele de cost și în ceea ce privește prețul de vânzare în cazul tipului de FDP specializate și al tipului de FDP de bază. Partea a arătat că nu este clar modul în care au fost stabilite costurile de producție și prețul de vânzare ale produsului care face obiectul anchetei și a solicitat Comisiei să examineze analiza de subcotare după separarea datelor privind FDP de bază și FDP specializate.
(64)
Comisia confirmă că FDP se vând sub forma unor diferite tipuri de produse destinate filării sau aplicațiilor nețesute. De exemplu, FDP pot avea o compoziție mono- sau bicomponentă, precum și diverse specificații, cum ar fi decitexul, tenacitatea, lustrul, nivelul de calitate etc. Aceste caracteristici specifice au fost incluse în NCP, cu privire la care Comisia nu a primit niciun fel de observații. Este recunoscut faptul că FDP de bază și specializate nu sunt interschimbabile în toate aplicațiile posibile, dar există o interschimbabilitate parțială și o suprapunere a utilizării între diferitele tipuri de produse. Astfel cum s-a descris la considerentul 61 și cum s-a stabilit în cadrul procedurilor precedente privind același produs, caracteristicile fizice și chimice, precum și utilizările finale ale acestor tipuri de fibre sunt în esență aceleași. Toate tipurile se bazează pe aceleași materii prime (PTA/MEG sau recipiente PET reciclate) care reprezintă peste 60 % din costul de producție. La acestea se pot adăuga aditivi sau componente suplimentare în vederea obținerii anumitor proprietăți specifice ale fibrelor. NCP cuprinde originea materiilor prime și alte elemente care au un impact asupra costurilor de producție și a prețurilor de vânzare. Cu toate acestea, nu există nicio diferență substanțială în procesul de producție a FDP de bază și a FDP specializate. Acest lucru se poate observa în cazul producătorilor din Uniune incluși în eșantion, dintre care niciunul nu a produs exclusiv fie FDP de bază, fie FDP specializate. În cele din urmă, nu pare să existe nicio definiție consecventă și unanim acceptată a noțiunii de FDP specializate. De exemplu, astfel cum s-a descris la considerentul 59, FDP destinate articolelor de igienă sunt considerate de unii producători din Uniune drept un tip de fibre specializate. Dimpotrivă, diferiți utilizatori și o asociație de utilizatori au indicat că FDP care urmează a fi utilizate pentru articole de igienă, de exemplu, pentru șervețelele umede, sunt un produs de bază de origine reciclată, deși ar fi preferabil să nu fie astfel, din motive de sănătate și de siguranță. În plus, unii producători din Uniune consideră tipurile de FDP care răspund unor cerințe specifice ale clienților (de exemplu, o anumită culoare de vopsea) drept FDP specializate, chiar dacă aceste tipuri pot urma exact același proces de producție și au aceleași costuri de producție ca orice alt tip de fibre (de bază). Prin urmare, Comisia nu putea să se bazeze pe o categorizare autointitulată a tipurilor de FDP de bază versus specializate și, prin urmare, acest argument este respins.
2.3.3. Alte afirmații cu privire la definiția produsului
(65)
Unul dintre utilizatori și o asociație de utilizatori au susținut că FDP importate din China sunt de o calitate mai bună decât FDP fabricate în Uniune. Unul dintre argumentele furnizate a fost acela că FDP din Republica Populară Chineză nu conțin bucăți dure de polimeri. Un alt argument prezentat a fost strălucirea FDP din China, în timp ce se afirma că FDP produse în Uniune ar conține nuanțe de gri, deoarece cea mai mare parte a FDP produse în Uniune sunt FDP fabricate din recipiente PET reciclate.
(66)
Primul argument în ceea ce privește FDP care conțin bucăți dure de polimeri nu a fost demonstrat prin niciun element de probă. Mai mult, în alte documente prezentate, precum și în răspunsurile la chestionarul destinat utilizatorilor s-a afirmat contrariul (și anume că FDP fabricate de producătorul din Uniune sunt, de obicei, de o calitate mai bună decât FDP fabricate de țările în cauză).
(67)
În ceea ce privește cel de-al doilea argument, cel privind strălucirea, informațiile furnizate în timpul anchetei indică faptul că FDP fabricate din PTA/MEG sunt în general mai strălucitoare decât FDP fabricate din recipiente PET reciclate (în cazul în care în cursul procesului de producție nu se adaugă niciun pigment și/sau agent de strălucire). În orice caz, cele două tipuri de FDP prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice, iar utilizările finale ale acestora sunt, în esență, aceleași. Ar trebui remarcat, de asemenea, că, la calcularea prejudiciului, materia primă de bază a fost unul dintre elementele care au fost luate în considerare. Cu alte cuvinte, FDP importate fabricate din recipiente PET reciclate ar trebui comparate numai cu FDP produse în Uniune fabricate din recipiente PET reciclate. De asemenea, FDP importate fabricate din PTA și MEG ar trebui comparate numai cu FDP produse în Uniune fabricate din PTA și MEG.
(68)
O asociație de utilizatori, un producător-exportator și o autoritate guvernamentală au susținut că utilizatorii din aval insistă adesea ca produsele să fie fabricate utilizând FDP originare din țările în cauză (în special, China).
(69)
Nu s-a prezentat niciun element de probă pentru a susține această afirmație, nici pentru a se detalia în continuare raționamentul pe care se bazează această insistență cu privire la utilizarea de FDP originare din cele trei țări în cauză (în cazul în care într-adevăr clienții din aval insistă în acest sens).
(70)
Asociația de utilizatori a susținut mai exact că industria autovehiculelor din Uniune acceptă numai FDP de origine chineză.
(71)
Cu toate acestea, asociația nu a reușit să își fundamenteze afirmația și să demonstreze că FDP fabricate de producătorii din Uniune nu pot fi utilizate de către industria autovehiculelor din Uniune. În plus, datele verificate au demonstrat că producătorii din Uniune vând, de asemenea, cantități considerabile de FDP către industria autovehiculelor din Uniune, ceea ce indică contrariul.
(72)
Un producător-exportator a susținut că FDP fabricate de către acest producător-exportator și cele fabricate de producătorii din Uniune, deși ambele fabricate din recipiente PET reciclate, sunt produse diferite. Conform acestui producător-exportator, fibrele sale sunt produse (în principal) din recipiente PET reciclate (și nu din fulgi), ceea ce reprezintă un proces de producție diferit, și constituie materii prime diferite în comparație cu producătorii de FDP care folosesc fulgi fabricați din recipiente PET reciclate.
(73)
Această afirmație a fost, de asemenea, respinsă, dat fiind că recipientele PET și fulgii produși din recipiente PET (care sunt recipiente PET mărunțite sub formă de fulgi) sunt, în esență, aceeași materie primă, chiar dacă sub o altă formă.
2.3.4. Concluzii
(74)
Prin urmare, s-a concluzionat că toate tipurile de FDP care fac obiectul anchetei prezintă aceleași caracteristici fizice, tehnice și chimice esențiale și că utilizările finale sunt, în esență, aceleași.
3. SUBVENȚIONAREA
3.1. CHINA
3.1.1. Generalități
(75)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere și a răspunsurilor la chestionarul Comisiei, au făcut obiectul unei anchete următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că se acordau subvenții de către autoritățile guvernamentale din China:
A.
Acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria de FDP de către băncile deținute de stat și practica autorităților publice de a mandata băncile private să execute această funcție sau să ordone băncilor private să facă acest lucru.
B.
Furnizarea de către autoritățile publice de bunuri și servicii contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată și practica guvernului de a mandata furnizori privați sau de a le dirija să facă acest lucru:
-
furnizarea de către autoritățile publice de PTA și MEG contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
acordarea de către autoritățile publice de drepturi de proprietate și de folosință asupra terenurilor contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice;
-
program care constă în furnizarea de apă ieftină.
C.
Granturi și subvenții la dobândă pentru dezvoltarea sectorului textil:
-
fondul special „Go Global”;
-
fondul de promovare a comerțului pentru agricultură, industria ușoară și produsele textile.
D.
Programe de scutire și de reducere a unor taxe directe:
-
scutiri de impozit pe profit pentru întreprinderile străine (de investiții);
-
scutiri de impozit pe veniturile din dividende între întreprinderi rezidente calificate;
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru societăți care utilizează tehnologii avansate și noi recunoscute;
-
reduceri ale impozitului pe profit în zone economice speciale;
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru întreprinderile axate pe exporturi;
-
credite fiscale de până la 40 % din valoarea de achiziție de echipamente produse la nivel național.
E.
Programe de fiscalitate indirectă și programe de tarifare la import:
-
scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate;
-
reduceri de TVA pentru societățile de investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China.
F.
Alte programe regionale/provinciale:
-
scutiri fiscale (și de altă natură) în zonele de dezvoltare din provincia Jiangsu;
-
stimulente fiscale în orașul Changzhou;
-
chirii preferențiale în orașul Changzhou;
-
programe de stimulare a exporturilor în provincia Zhejiang;
-
granturi de inovare tehnologică în provincia Zhejiang;
-
stimulente fiscale și de taxe în zonele de dezvoltare din provincia Guangdong;
-
stimulente la export în provincia Guangdong;
-
rambursarea taxelor judiciare în provincia Guangdong;
-
programele de fonduri (speciale) pentru susținerea activităților de comerț exterior în provincia Guangdong;
-
subvenționarea dobânzilor aferente împrumuturilor în favoarea proiectelor de inovare tehnologică în provincia Guangdong;
-
ratele fiscale preferențiale în zonele de dezvoltare din provincia Shanghai;
-
infrastructuri preferențiale în provincia Shanghai;
-
politici de împrumuturi și fiscale destinate întreprinderilor axate pe export din provincia Shanghai.
(76)
Comisia a examinat toate sistemele menționate în plângere. Pentru fiecare sistem s-a investigat dacă, în temeiul dispozițiilor articolului 3 din regulamentul de bază, s-ar putea stabili o contribuție financiară din partea guvernului chinez și un avantaj conferit producătorilor-exportatori incluși în eșantion. Ancheta a arătat că, în cazul în speță, toate beneficiile constatate pentru sistemele examinate sunt inferioare pragului de minimis aplicabil la articolul 14 alineatul (5) (3) din regulamentul de bază. Prin urmare, nu se consideră necesar să se stabilească dacă diferitele sisteme ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii.
Detaliile sistemelor și ale ratelor corespunzătoare ale beneficiilor pentru fiecare societate sunt indicate mai jos.
3.1.2. Sisteme specifice
Sistemele neutilizate de producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă
(77)
Următoarele sisteme au fost considerate a nu fi fost utilizate de către producătorii-exportatori chinezi/grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă și, prin urmare, nu a putut fi stabilit niciun beneficiu:
-
furnizarea de PTA și MEG contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de apă ieftină de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
fondul special „Go Global”;
-
fondul de promovare a comerțului pentru agricultură, industria ușoară și produsele textile.
-
scutiri de impozit pe profit pentru întreprinderile străine (de investiții);
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru societăți care utilizează tehnologii avansate și noi recunoscute;
-
reduceri ale impozitului pe profit în zone economice speciale;
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru întreprinderile axate pe exporturi;
-
credite fiscale de până la 40 % din valoarea de achiziție a echipamentelor produse la nivel național;
-
alte programe regionale/provinciale.
(78)
În ceea ce privește furnizarea de PTA și MEG pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată, în plângere se susține că autoritățile chineze controlează anumite industrii și produse în amonte, în așa fel încât să furnizeze materii prime la prețuri favorabile producătorilor de FDP, și anume pentru PTA și MEG. Pe această bază, producătorii de FDP beneficiază de subvenții care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii prin achiziționarea de la întreprinderile de stat de PTA și MEG produse de stat la prețuri inferioare prețului pieței și, astfel, pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată.
(79)
Cu toate acestea, ancheta a arătat că producătorii-exportatori/grupurile de producători-exportatori chinezi de FDP importau majoritatea materiilor prime PTA și MEG pentru a produce FDP pentru export în cadrul unui sistem de perfecționare activă.
(80)
În consecință, nu a putut fi stabilită nicio subvenție care ar fi fost primită în cadrul acestui sistem de societățile incluse în eșantion.
(81)
În urma informării părților, reclamantul a menționat că Comisia a furnizat o analiză parțială numai în cazul unui singur sistem de subvenționare neutilizat de către producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă, și anume furnizarea de PTA/MEG la prețuri subvenționate. Cu privire la acest sistem, reclamantul a susținut că modul în care a fost stabilit eșantionul și faptul că unul dintre principalii producători de FDP din China nu a fost acoperit de anchetă au afectat stabilirea subvenționării în cazul acestui sistem.
(82)
Astfel cum s-a explicat la considerentele 16 și 18 de mai sus, din cei 23 de producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori chinezi cooperanți în cadrul anchetei, Comisia a selectat un eșantion format din primii cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori care a fost considerat a fi reprezentativ în sensul articolului 27 din regulamentul de bază. Producătorul-exportator chinez la care face referire reclamantul și care nu a fost inclus în eșantion nu a exportat FDP în Uniune în cantități semnificative în cursul perioadei de anchetă. Prin urmare, neincluderea acestui producător nu a afectat reprezentativitatea eșantionului și nu a avut niciun efect semnificativ asupra concluziilor privind sistemul de subvenționare în cauză.
(83)
Comisia confirmă faptul că a căutat să obțină informații și răspunsuri cu privire la toate presupusele sisteme de subvenționare menționate în plângere, inclusiv cele menționate de reclamant în observațiile formulate în urma informării părților, însă s-a dovedit că producătorii-exportatori/grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion nu au folosit programele respective. La considerentul 78, Comisia a furnizat detalii suplimentare privind furnizarea de PTA/MEG pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată, acest sistem de subvenții figurând pe o poziție principală în plângere, subvenția fiind considerată ca putând face obiectul unor măsuri compensatorii semnificative.
Sistemele utilizate de producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă
3.1.3. Împrumuturi preferențiale pentru industria de FDP
(84)
Reclamantul a susținut faptul că producătorii de FDP beneficiază de împrumuturi la o rată scăzută (subvenționată) a dobânzii din partea băncilor de investiții publice și a băncilor comerciale deținute de stat, în conformitate cu politica autorităților chineze privind acordarea de sprijin financiar pentru a încuraja creșterea și dezvoltarea industriei textile și de fibre chimice.
(a) Temei juridic
(85)
Următoarele dispoziții legale prevăd acordarea de împrumuturi preferențiale în China: Legea RPC privind băncile comerciale (denumită în continuare „legea bancară”), Normele generale privind împrumuturile promulgate de Banca Populară a Chinei (denumită în continuare „BPC”) la 28 iunie 1996 și Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat.
(b) Calculul valorii subvenției
(86)
Articolul 6 litera (b) din regulamentul de bază prevede că avantajul generat de împrumuturile preferențiale ar trebui să fie calculat ca diferența dintre valoarea dobânzii plătite și valoarea care ar fi plătită pentru un împrumut comercial comparabil pe care societatea l-ar putea obține pe piață. Comisia a stabilit o valoare de referință pe piață pentru dobânzi la împrumuturi comerciale comparabile.
(87)
Valoarea de referință a fost construită pe baza ratelor chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal [și anume, s-a considerat că tuturor societăților comerciale din China li s-ar fi acordat cel mai înalt rating din categoria împrumuturilor speculative (non-investment grade, BB conform Bloomberg) și s-a aplicat o primă corespunzătoare estimată pentru obligațiunile emise de societățile având acest rating la rata standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei].
(88)
Avantajul producătorilor-exportatori/grupurilor de producători-exportatori a fost calculat ținând cont de diferențialul ratei dobânzii, exprimat ca procent, înmulțit cu valoarea restantă a împrumutului, și anume dobânda neplătită în cursul perioadei de anchetă. Această sumă a fost apoi raportată la cifra de afaceri totală a producătorilor-exportatori cooperanți.
(c) Concluzii
(89)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 0,50 %.
3.1.4. Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată
(a) Temei juridic
(90)
Dispozițiile privind dreptul de folosință a terenurilor în China decurg din Legea privind administrarea terenurilor din Republica Populară Chineză și din Legea privind drepturile reale din Republica Populară Chineză.
(b) Aplicare practică
(91)
Articolul 2 din Legea privind administrarea terenurilor prevede că toate terenurile sunt proprietate de stat deoarece, în temeiul Constituției chineze și al dispozițiilor juridice relevante, toate terenurile aparțin în mod colectiv poporului chinez. Terenurile nu pot fi vândute, dar se pot acorda drepturi de folosință a terenurilor, conform legislației. Autoritățile de stat pot acorda aceste drepturi prin procedee de ofertare, cotații sau licitații publice.
(c) Constatările anchetei
(92)
Producătorii-exportatori/grupurile de producători exportatori cooperanți au comunicat informații privind terenurile pe care le dețin, precum și contractele/certificatele pertinente privind drepturile de folosire a terenurilor, dar guvernul chinez nu au oferit informații privind stabilirea prețurilor pentru drepturile de folosință a terenurilor.
(d) Calculul valorii subvenției
(93)
Întrucât s-a concluzionat că situația din China în ceea ce privește drepturile de folosire a terenurilor nu este condiționată de economia de piață, în China nu par să fie deloc disponibile valori de referință private. Prin urmare, orice ajustare a costurilor sau a prețurilor din China este imposibil de realizat. În aceste circumstanțe, se consideră că în China nu există o piață și, în conformitate cu articolul 6 alineatul (d) litera (ii) din regulamentul de bază, utilizarea unei valori de referință externe pentru măsurarea valorii avantajelor este întemeiată. Având în vedere că autoritățile chineze nu au cooperat sau nu au transmis nicio propunere privind o valoare de referință externă, Comisia a fost nevoită să recurgă la elementele disponibile pentru a stabili o valoare de referință externă adecvată. În acest sens, s-a considerat adecvat să se utilizeze drept valoare de referință corespunzătoare informațiile provenind din teritoriul vamal separat al Taiwanului din rațiuni menționate la considerentul 94 de mai jos.
(94)
Comisia consideră că prețurile terenurilor din Taiwan oferă cel mai adecvat indicator pentru zonele din China în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți. Majoritatea producătorilor-exportatori își au sediul în partea de est a Chinei, în zone dezvoltate, cu un PIB (produs intern brut) ridicat în provincii cu densitate mare a populației.
(95)
Valoarea subvenției care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul acordat beneficiarilor a cărui existență se constată în cursul perioadei de anchetă. Avantajul acordat beneficiarilor se calculează luând în considerare diferența dintre suma achitată de fiecare societate pentru drepturile de folosință a terenurilor și suma care ar fi trebuit să fie achitată în mod normal pe baza valorii de referință din Taiwan.
(96)
Pentru efectuarea acestui calcul, Comisia a utilizat prețul mediu pe metru pătrat de teren stabilit în Taiwan, ajustat în funcție de deprecierea monetară și evoluția PIB-ului începând cu datele contractelor respective privind drepturile de folosință a terenurilor. Informațiile privind prețurile terenurilor industriale au fost preluate de pe site-ul Biroului industrial al Ministerului Afacerilor Economice din Taiwan. Deprecierea monetară și evoluția PIB-ului pentru Taiwan au fost calculate pe baza ratelor inflației și pe baza evoluției PIB-ului pe cap de locuitor la prețurile curente în USD pentru Taiwan, astfel cum au fost publicate de FMI în documentul său din 2011 „Perspective economice mondiale”. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la perioada de anchetă utilizând durata de viață normală a dreptului de folosință a terenurilor în scopuri industriale acordat în China, și anume 50 de ani sau 70 de ani. Această valoare a fost apoi raportată la cifra totală de afaceri din perioada de anchetă a producătorilor-exportatori cooperanți incluși în eșantion, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(e) Concluzii
(97)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0,02 % și 0,82 %.
3.1.5. Programele de scutire și de reducere a impozitelor directe
3.1.5.1. Scutiri de impozit pe veniturile din dividende între întreprinderi rezidente calificate
(a) Temei juridic
(98)
Temeiurile juridice ale unei astfel de scutiri de impozit pe profit sunt articolele 25-26 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor și articolul 83 din Normele de punere în aplicare a Legii privind impozitul pe profit al întreprinderilor.
(b) Aplicare practică
(99)
Acest program constă dintr-un tratament preferențial acordat întreprinderilor rezidente în China care sunt acționare în alte întreprinderi rezidente în China, sub formă de scutiri de impozite pe veniturile din anumite dividende, bonificații și alte participații pentru societățile-mamă rezidente.
(c) Constatările anchetei
(100)
În declarația de venituri a doi producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori incluși în eșantion există o sumă scutită de impozitul pe venit. Această sumă figurează ca „dividende, bonusuri și alte venituri din investiții în acțiuni” ale societăților rezidente eligibile, în conformitate cu condițiile din anexa 5 la declarația de venituri (declarația anuală privind avantajele fiscale). Societățile în cauză nu au plătit niciun impozit pe venit pentru aceste sume.
(d) Calculul valorii subvenției
(101)
Valoarea subvenției care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul perioadei de anchetă. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit incluzând venitul din dividende provenite de la alte întreprinderi rezidente în China, după deducerea sumelor efectiv plătite conform scutirii de impozit pe dividende. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori în perioada de anchetă, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(e) Concluzii
(102)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 0,06 %.
3.1.6. Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import
3.1.6.1. Scutiri de taxa pe valoarea adăugată (TVA) și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
(a) Temei juridic
(103)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt Circulara Consiliului de Stat privind adaptarea politicilor fiscale referitoare la echipamentele importate (Guo Fa nr. 37/1997), Comunicarea Ministerului de Finanțe, a Administrației Generale a Vămilor și a Administrației fiscale naționale nr. 43 (2008), Avizul Comisiei Naționale pentru Dezvoltare și Reformă (CNDR) privind gestionarea scrisorii de confirmare referitoare la proiectele naționale sau care beneficiază de finanțare externă a căror dezvoltare este încurajată de către stat nr. 316 2006 din 22 februarie 2006, precum Catalogul articolelor de import ineligibile pentru scutire de taxe destinate fie societăților cu capital străin, fie întreprinderilor naționale, 2008.
(b) Aplicare practică
(104)
Acest program acordă o scutire de TVA și scutiri tarifare la import pentru întreprinderi cu capital străin sau întreprinderi naționale pentru importurile de echipamente esențiale utilizate în procesul lor de producție. Pentru a beneficia de scutire, echipamentele nu trebuie să fie incluse într-o listă de echipamente neeligibile, iar societatea solicitantă trebuie să obțină un „certificat de proiect încurajat de stat” eliberat de autoritățile chineze sau de Comisia Națională pentru Dezvoltare și reformă în conformitate cu legislația relevantă privind investițiile, fiscalitatea și regimul vamal.
(c) Constatările anchetei
(105)
Patru dintre producătorii-exportatori/grupurile de producători-exportatori chinezi au raportat o scutire de TVA și de la taxele de import pentru echipamentele importate.
(d) Calculul valorii subvenției
(106)
Valoarea subvenției care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul acordat beneficiarilor a cărui existență se constată în cursul perioadei de anchetă. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea scutirii de TVA și de taxe pentru echipamentele importate. Avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu procedurile contabile obișnuite ale societății. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a societăților producătoare-exportatoare cooperante în cursul perioadei de anchetă, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(e) Concluzii
(107)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 0,45 %.
3.1.6.2. Reduceri de TVA pentru societățile de investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China
(a) Temei juridic
(108)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt Circulara Administrației de Stat pentru Impozitare nr. 171, 199 din 20.9.1999 privind punerea la dispoziție a măsurilor provizorii pentru gestionarea unor rambursări de impozite pentru întreprinderile de investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național; Avizul nr. 176 (2008) al Ministerului de Finanțe și al Administrației de Stat pentru Impozitare privind oprirea punerii în aplicare a politicii de rambursare de impozite pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente artizanale.
(b) Aplicare practică
(109)
Acest program acordă avantaje sub formă de restituiri de TVA pentru achiziționarea de echipamente produse la nivel național de către SIS-uri. Echipamentele nu trebuie să facă parte din catalogul produselor ineligibile, iar valoarea echipamentelor nu trebuie să depășească limita totală a investițiilor într-o SIS în conformitate cu „măsurile administrative provizorii privind achiziționarea de echipamente produse la nivel național”.
(c) Constatările anchetei
(110)
Doi producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori incluși în eșantion au transmis informații detaliate privind acest sistem, inclusiv valoarea beneficiului primit.
(d) Calculul valorii subvenției
(111)
Valoarea subvenției care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul acordat beneficiarilor a cărui existență se constată în cursul perioadei de anchetă. Avantajul acordat beneficiarilor se calculează pe baza valorii TVA rambursate pentru achiziționarea de echipamente produse la nivel național. Beneficiul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu procedurile contabile obișnuite ale industriei.
(e) Concluzii
(112)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 0,01 %.
3.1.7. Alte programe regionale/provinciale
(113)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au primit beneficii în cadrul programului menționat la considerentul 75 în cursul perioadei de anchetă.
3.1.8. Valoarea subvențiilor
(114)
Valoarea subvențiilor, în conformitate cu prevederile regulamentului de bază anti-subvenții, exprimată ad valorem pentru producătorii-exportatori chinezi variază între 0,76 % și 1,77 %.
(115)
În urma informării părților, reclamantul a susținut că nu este clar modul în care Comisia a calculat marja de subvenție totală. Intervalul subvențiilor totale agregate pentru producătorii-exportatori/grupul de producători-exportatori chinezi care au făcut parte din eșantion exprimată ad valorem menționată la considerentul 114 reprezintă marjele inferioară și superioară ale subvenției totale a celor cinci producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori chinezi incluși în eșantion.
3.1.9. Concluzii privind China
(116)
Ținând cont de valorile de minimis ale subvențiilor care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii pentru producătorii-exportatori chinezi, nu ar trebui impuse măsuri privind importurile de FDP originare din Republica Populară Chineză. S-a ajuns la concluzia că ancheta ar trebui închisă cu privire la importurile originare din Republica Populară Chineză, în conformitate cu articolul 14 alineatul (3) din regulamentul de bază.
3.2. INDIA
3.2.1. Generalități
(117)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere și a răspunsurilor la chestionarul Comisiei, au făcut obiectul anchetei următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că se acordau subvenții de către autoritățile din India:
(1)
Sistemul „piață-țintă” (Focus Market Scheme)
(2)
Sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme)
(3)
Sistemul autorizațiilor prealabile (Advance Authorisation Scheme)
(4)
Sistemul de drawback al taxelor (Duty Drawback Scheme)
(5)
Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (Export Promotion Capital Goods Scheme - „EPCGS”)
(6)
Scutiri și reduceri de taxe și drepturi în unitățile axate pe export și în zonele economice speciale
(7)
Sistemul creditelor de export
(8)
Sistemul de scutire de impozitul pe profit
(9)
Sistemul de stimulare a exporturile adiționale
(10)
Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale
(11)
Sistemul de asistență pentru dezvoltarea pieței și garanții de împrumut
(12)
Sistemul de încurajare a investițiilor de capital al guvernului din Gujarat
(13)
Sistemul de stimulente fiscale pentru vânzări și sistemul de scutire de taxa pe electricitate ale guvernului din Gujarat
(14)
Sistemele de subvenții al guvernului din Bengalul de Vest - stimulente și avantaje fiscale, inclusiv granturi și scutirea de impozitul pe vânzări
(15)
Pachetul de stimulente din Maharashtra, care include sistemul de scutire de taxa pe energia electrică și subvenția pentru promovare industrială din Maharashtra.
Sisteme de subvenții utilizate de producătorii-exportatori indieni care au făcut obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă
(118)
Ancheta a constatat că, în perioada de anchetă, următoarele sisteme au oferit beneficii producătorilor-exportatori verificați:
1.
Sistemul „piață-țintă” (Focus Market Scheme - „FMS”)
2.
Sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme - „FPS”)
3.
Sistemul de drawback al taxelor (Duty Drawback Scheme - „DDS”)
4.
Sistemul autorizațiilor prealabile (Advance Authorisation Scheme - „AAS”)
5.
Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale (Duty Free Import Authorisation Scheme - „DFIA”)
6.
Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (Export Promotion Capital Goods Scheme - „EPCGS”)
7.
Pachetul de stimulente din Maharashtra (Package Scheme of Incentives - „PSI”)
(119)
Sistemele menționate mai sus la considerentul 118 punctele 1, 2, 4, 5 și 6 se bazează pe Legea comerțului exterior (dezvoltare și reglementare) din 1992 (Legea nr. 22 din 1992), care a intrat în vigoare la 7 august 1992 (denumită în continuare „Legea comerțului exterior”). Legea comerțului exterior autorizează guvernul indian să emită avize privind politica de export și import. Aceste politici sunt rezumate în documentele intitulate „Politica în domeniul comerțului exterior”, publicate o dată la cinci ani de Ministerul Comerțului și actualizate în mod periodic. Documentul privind politica de comerț exterior relevant pentru perioada de anchetă aferentă prezentei anchete este „Politica de comerț exterior 2009-2014” („PCE 09-14”). De asemenea, guvernul indian stabilește procedurile care reglementează „PCE 09-14” în „Manualul de proceduri, volumul I” („MP I 09-14”). Manualul de proceduri este actualizat cu regularitate.
(120)
Sistemul de drawback al taxelor (DDS) menționat la considerentul 118 punctul 3 de mai sus se întemeiază pe secțiunea 75 din Legea vamală din 1962, pe secțiunea 37 din Legea din 1944 privind accizele percepute la nivel central, pe secțiunile 93A și 94 din Legea financiară din 1994 și pe Normele din 1995 în materie de drawback pentru accizele vamale, accizele percepute la nivel central și impozitele pe servicii. Ratele de drawback sunt publicate în mod periodic,
(121)
Sistemul PSI menționat anterior la punctul 7 se bazează pe „pachetul de stimulente” din 2007 al guvernului din Maharashtra, Rezoluția nr. PSI- 1707/(CR-50)/IND-8, din data de 30 martie 2007.
3.2.2. Sistemul „piață-țintă” (Focus Market Scheme - „FMS”)
(a) Temei juridic
Descrierea detaliată a FMS este inclusă la punctul 3.14 din PCE 09-14 și la punctul 3.8 din MP I 09-14.
(b) Eligibilitate
(122)
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.
(c) Aplicare practică
(123)
În cadrul acestui sistem, toate exporturile de produse, inclusiv de FDP, către țări notificate în tabelele 1 și 2 din anexa 37(C) la MP I 09-14 pot beneficia de un credit pentru taxe echivalent cu 3 % din valoarea FOB. De la 1 aprilie 2011, toate exporturile de produse către țări notificate în tabelul 3 din anexa 37(C) (Special Focus Markets) pot beneficia de un credit pentru taxe echivalent cu 4 % din valoarea FOB. Anumite tipuri de activități de export sunt excluse din sistem, de exemplu exporturile de bunuri importate sau bunuri tranzitate, operațiunile asimilate exporturilor, exporturile de servicii și cifra de afaceri la export a unităților care funcționează în zone economice speciale/unități axate pe export. Sunt, de asemenea, excluse din acest sistem anumite tipuri de produse, de exemplu diamantele, metalele prețioase, minereurile, cerealele, zahărul și produsele petroliere.
(124)
Creditele de taxe vamale obținute în cadrul FMS sunt transferabile fără restricții și sunt valabile pe o perioadă de 24 de luni de la data emiterii certificatului relevant privind dreptul la credite. Aceste credite pot fi utilizate pentru plata taxelor vamale aferente importurilor ulterioare de orice inputuri sau bunuri, inclusiv mijloace de producție.
(125)
Certificatul privind dreptul la credite este emis din portul din care au fost efectuate exporturile după realizarea acestora sau expedierea bunurilor. Dacă solicitantul pune la dispoziția autorităților copii ale tuturor documentelor relevante referitoare la export (de exemplu, ordine de export, facturi, avize de expediere, certificate bancare), GI nu are nicio marjă de discreție în ceea ce privește acordarea de credite pentru taxe.
(126)
Patru dintre producătorii-exportatori verificați au utilizat acest sistem în cursul perioadei de anchetă.
(127)
După comunicarea informațiilor, trei dintre producătorii-exportatori indieni incluși în eșantion au argumentat că, deși erau eligibili pentru a beneficia de sistem, nu au solicitat acest drept pentru vânzările la export către Uniune și, prin urmare, nu se poate trage nicio concluzie cu privire la utilizarea unor de astfel de beneficii. Ei au afirmat, totodată, că sistemul FMS vizează, din punct de vedere geografic, țări terțe care nu fac parte din Uniune și că, prin urmare, acesta nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii din partea Uniunii. În această privință, vizitele de verificare au confirmat că beneficiul obținut în cadrul sistemului FMS a fost solicitat pentru exportul în țări terțe, dat fiind că sistemul vizează în principal exporturile către țări terțe. Cu toate acestea, producătorii-exportatori în chestiune nu au putut contesta nici punerea în aplicare a sistemului, descrisă la considerentele 123-125, nici faptul că beneficiile obținute de pe urma FMS pot fi utilizate pentru produsul în cauză, mai precis faptul că creditele pentru taxe care sunt obținute în temeiul FMS sunt transferabile fără restricții și pot fi utilizate pentru achitarea taxelor vamale datorate la importurile ulterioare de orice inputuri sau bunuri, inclusiv de mijloace de producție. În special, partea nu a putut contesta faptul că creditele pentru taxe acordate în cadrul sistemului FMS la exportul către țări terțe eligibile pot fi folosite pentru a achita taxe de import plătite pentru materiile prime încorporate în produsul în cauză exportat în Uniune.
(128)
În fine, aceste beneficii sunt contabilizate ca profituri în conturile societății la datele la care au avut loc tranzacții de export, care demonstrează faptul că dreptul la beneficiu este creat în momentul tranzacției de export și că nu există nicio îndoială că creditele pentru taxe obținute vor fi utilizate într-o etapă ulterioară. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(d) Concluzia privind FMS
(129)
FMS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Un credit pentru taxe FMS reprezintă o contribuție financiară din partea GI, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru compensarea taxelor la import, diminuând astfel veniturile fiscale care ar fi obținute în mod normal de GI. În plus, creditul pentru taxe FMS conferă un avantaj exportatorului, deoarece îi îmbunătățește lichiditățile.
(130)
În plus, FMS este condiționat prin lege de rezultatele obținute la export și, prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.
(131)
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de rambursare a taxelor vamale sau un sistem de rambursare a taxelor vamale pentru produsele de substituție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele stricte prevăzute în anexa I punctul (i), anexa II (definiția și normele privind sistemele drawback) și anexa III (definiția și normele privind sistemul de drawback pentru inputurile de substituire) din regulamentul de bază. Exportatorul nu are obligația de a consuma efectiv mărfurile importate cu scutire de taxe în procesul de producție, iar valoarea creditelor nu se calculează în funcție de inputurile utilizate efectiv. Nu există un sistem sau o procedură care să confirme care inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată în exces a taxelor de import în sensul anexei I punctul (i) și al anexelor II și III la regulamentul de bază. Un exportator este eligibil pentru FMS indiferent dacă importă sau nu materii prime. Pentru a beneficia de avantaje, este suficient ca un exportator să exporte bunuri, fără să demonstreze că a importat vreun material de intrare. Astfel, chiar și exportatorii care își procură intern toate inputurile și nu importă bunuri care pot fi folosite ca inputuri pot beneficia de FMS. În plus, un exportator poate utiliza creditele pentru taxe FMS pentru a importa mijloace de producție, deși acestea nu sunt acoperite de sistemele autorizate de drawback al taxelor, după cum se stipulează în anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, întrucât nu sunt consumate la fabricarea produselor exportate.
(e) Calculul valorii subvenției
(132)
Valoarea subvențiilor care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii s-a calculat pe baza avantajului conferit beneficiarului, astfel cum a fost constatată în perioada de anchetă și înscrisă ca profituri în conturile comerciale de producătorului-exportator în momentul tranzacției de export. În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost alocată pe cifra de afaceri realizată la export în perioada anchetei ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în raport de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(133)
Rata subvenției stabilită pentru acest sistem în cursul perioadei de anchetă pentru cele patru societăți în cauză a fost de 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % și, respectiv, 0,63 %.
3.2.3. Sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme - „FPS”)
(a) Temei juridic
(134)
Descrierea detaliată a acestui sistem este prevăzută la paragrafele 3.15-3.17 din PCE 09-14 și la capitolele 3.9-3.11 din MP I 09-14.
(b) Eligibilitate
(135)
În conformitate cu punctul 3.15.2 din PCE 09-14, exportatorii de produse notificate în anexa 37D la MP I 09-14 sunt eligibili în cadrul acestui sistem.
(c) Aplicare practică
(136)
Un exportator de produse incluse în lista din anexa 37D la MP I 09-14 poate solicita să beneficieze de credite pentru taxe în temeiul sistemului „produs-țintă” (FPS) echivalente cu 2 % sau 5 % din valoarea exporturilor FOB. Produsul în cauză care face obiectul anchetei este inclus în tabelul 1 din anexa 37D și dă dreptul la un credit pentru taxe de 2 %.
(137)
FPS este un sistem post-export, adică o societate trebuie să exporte pentru a putea beneficia de avantajele acordate în cadrul acestui sistem. Prin urmare, societatea depune o cerere on-line către autoritatea competentă, însoțită de copii ale ordinului de export și ale facturii, chitanța eliberată de bancă în care se indică plata taxelor pentru procesarea cererii, o copie a avizului de expediere și un certificat eliberat de bancă prin care se atestă încasarea plății sau un certificat de remitere de investiții străine, în cazul negocierii directe a documentelor. În cazurile în care exemplarul original al avizului de expediere și/sau ale certificatelor de realizare bancară au fost prezentate pentru a se solicita beneficii în cadrul oricărui alt sistem, societatea poate trimite copii certificate de ea însăși, menționând autoritatea competentă căreia i-au fost trimise documentele originale. Cererea on-line pentru credite FPS poate acoperi un număr maxim de până la 50 de avize de expediere.
(138)
S-a constatat că, în conformitate cu standardele indiene de contabilitate, creditele FPS pot fi înscrise ca profituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, odată ce obligația de export a fost îndeplinită. Astfel de credite pot fi utilizate pentru achitarea taxelor vamale datorate la orice import ulterior de mărfuri, cu excepția mijloacelor de producție și a mărfurilor supuse unor restricții la import. Bunurile importate utilizând astfel de credite pot fi vândute pe piața internă (fiind supuse unei taxe pe vânzări) sau utilizate în alt fel. Creditele FPS sunt transferabile fără restricții și au o valabilitate de 24 luni de la data emiterii.
(139)
Toți cei cinci producători-exportatori verificați au utilizat acest sistem în cursul perioadei de anchetă.
(140)
În urma informării părților, trei dintre producătorii-exportatori indieni incluși în eșantion au argumentat că, deși erau eligibili pentru a beneficia de sistem, nu au solicitat acest drept pentru cel puțin unele din vânzările la export și, prin urmare, nu se poate trage nicio concluzie cu privire la utilizarea unor de astfel de beneficii. Cu toate acestea, producătorii-exportatori în chestiune nu au putut contesta nici punerea în aplicare a sistemului, descrisă la considerentele 123-125, nici faptul că beneficiile obținute de pe urma FMS pot fi utilizate pentru produsul în cauză, mai precis faptul că creditele pentru taxe care sunt obținute în temeiul FMS sunt transferabile fără restricții și pot fi utilizate pentru achitarea taxelor vamale datorate la importurile ulterioare de orice inputuri sau bunuri, inclusiv mijloace de producție. Se reiterează faptul că aceste beneficii sunt contabilizate ca profituri în conturile societății la datele la care au avut loc tranzacții de export, care demonstrează faptul că dreptul la beneficiu este creat în momentul tranzacției de export și că nu există nicio îndoială că creditele pentru taxe obținute vor fi utilizate într-o etapă ulterioară.
(d) Concluzii privind FPS
(141)
FPS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Un credit FPS constituie o contribuție financiară din partea GI, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru compensarea taxelor de import, diminuându-se astfel veniturile din taxe ale GI, care în mod normal ar trebui să fie percepute. În plus, creditul FPS conferă un avantaj exportatorului, deoarece îmbunătățește lichiditatea acestuia.
(142)
În afară de aceasta, FPS este condiționat prin lege de rezultatele obținute la export și, prin urmare, este considerat specific și face obiectul unor măsuri compensatorii în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază.
(143)
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, deoarece nu este conform cu regulile stabilite în anexa I punctul (i), precum și în anexa II (definiția și normele referitoare la drawback) și în anexa III (definiția și normele referitoare la drawback pentru inputurile de substituire) la regulamentul de bază. În special, exportatorul nu are obligația de a consuma efectiv mărfurile importate cu scutire de taxe în procesul de producție, iar valoarea creditelor nu se calculează în funcție de cantitatea reală de inputuri utilizate. În afară de aceasta, nu există niciun sistem sau procedură care verifică ce inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată excesivă a taxelor la import în sensul anexei I punctul (i) și al anexelor II și III din regulamentul de bază. În fine, un exportator este eligibil pentru a primi beneficiile FPS, indiferent dacă importă sau nu inputuri. Pentru a beneficia de avantaj, este suficient ca un exportator să exporte mărfuri, fără să demonstreze că a importat vreun input. Astfel, chiar și exportatorii care își procură toate inputurile de pe piața internă și care nu importă niciun fel de mărfuri care ar putea fi utilizate ca inputuri sunt în continuare îndreptățiți să beneficieze de FPS.
(e) Calculul valorii subvenției
(144)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculată în funcție de avantajul conferit beneficiarului, înregistrat pe perioada anchetei. În această privință, s-a considerat că avantajul era conferit beneficiarului în momentul în care se efectua o tranzacție de export în temeiul acestui sistem. În momentul respectiv, guvernul indian renunță la perceperea taxelor vamale, ceea ce constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Odată ce autoritățile vamale eliberează un aviz de expediere care precizează, printre altele, valoarea creditului FPS care trebuie acordat pentru tranzacția de export respectivă, GI nu mai poate interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției. Ținând seama de cele prezentate mai sus, se consideră adecvat ca avantajul conferit în cadrul FPS să fie calculat prin însumarea creditelor obținute pentru tranzacțiile de export realizate în cadrul acestui sistem în cursul perioadei de anchetă.
(145)
În urma prezentării unor cereri justificate, taxele suportate în mod necesar pentru a beneficia de subvenție au fost deduse din creditele astfel stabilite pentru a se obține valorile subvenției ca numărător, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției a fost repartizată pe cifra de afaceri totală realizată la export în perioada de anchetă, care poate fi utilizată ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(146)
Ratele subvenției stabilite conform acestui sistem pentru cele cinci societăți în cauză în cursul perioadei de anchetă se ridică la 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % și, respectiv, 1,95 %.
3.2.4. Sistemul de drawback al taxelor (Duty Drawback Scheme - DDS)
(a) Temei juridic
(147)
Descrierea detaliată a DDS este inclusă în Normele din 1995 în materie de drawback pentru accizele vamale și accizele percepute la nivel central, astfel cum au fost modificate prin notificările ulterioare.
(b) Eligibilitate
(148)
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.
(c) Aplicare practică
(149)
Un exportator eligibil poate solicita un anumit drawback care se calculează ca procent din valoarea FOB a produselor exportate în cadrul acestui sistem. Ratele de drawback au fost stabilite de GI pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsul în cauză. Ele sunt stabilite pe baza cantității medii sau a valorii materialelor utilizate ca inputuri la fabricarea unui produs și a valorii medii a taxelor plătite asupra inputurilor. Ratele sunt aplicabile indiferent dacă taxele la import au fost sau nu achitate. Rata DDS pentru produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă a fost: 3 % până la 9 octombrie 2012, 2,1 % între 10 octombrie 2012 și 20 septembrie 2013 și 1,7 % începând cu 21 septembrie 2013, din valoarea FOB.
(150)
Pentru a putea beneficia de avantajele acordate în cadrul acestui sistem, o societate trebuie să exporte. În momentul în care datele privind expedierea sunt introduse în serverul autorității vamale (ICEGATE), se indică faptul că exportul are loc în cadrul DDS și că valoarea DDS a fost stabilită în mod irevocabil. După ce compania expeditoare a completat declarația generală de export și biroul vamal a comparat documentul respectiv cu datele din avizul de expediție, sunt îndeplinite toate condițiile pentru a autoriza plata sumei de drawback, fie prin plată directă în contul bancar al expeditorului, fie prin mandat de plată.
(151)
De asemenea, exportatorul trebuie să furnizeze dovezi ale veniturilor obținute din export, prin intermediul unui certificat de realizare bancară (CRB). Acest document poate fi furnizat după ce suma de drawback a fost plătită, dar GI va recupera suma plătită dacă exportatorul nu furnizează CRB în termenul stabilit.
(152)
Suma de drawback poate fi utilizată în orice scop.
(153)
S-a constatat că, în conformitate cu standardele de contabilitate din India, suma de drawback poate fi înscrisă ca venituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, odată ce obligația de export a fost îndeplinită.
(154)
Doi dintre producătorii-exportatori verificați au utilizat sistemul DDS în cursul perioadei de anchetă.
(d) Concluzia privind DDS
(155)
DDS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. O sumă de drawback al taxelor este o contribuție financiară acordată de GI., întrucât ia forma unui transfer direct de fonduri de către autoritățile publice indiene. În plus, suma de drawback al taxelor conferă un avantaj exportatorului, deoarece îi îmbunătățește lichiditățile în condiții care nu sunt disponibile pe piață.
(156)
Rata de drawback a taxelor vamale pentru exporturi este stabilită de către guvernul indian pentru fiecare produs în parte. Cu toate acestea, deși se face referire la subvenție ca drawback al taxelor, sistemul nu prezintă caracteristicile unui sistem autorizat de drawback al taxelor sau ale unui sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Plata în numerar către exportator nu este legată de plata efectivă a taxelor de import asupra materiilor prime și nu reprezintă un credit pentru taxe pentru compensarea taxelor la import privind importuri de materii prime trecute sau viitoare.
(157)
Acest lucru este confirmat de Circulara nr. 24/2001 a GI, care indică în mod clar că „[ratele de drawback al taxelor] nu sunt în niciun fel corelate cu modelul de consum efectiv de inputuri și cu incidența efectivă asupra inputurilor în cazul unui anumit exportator sau al unor transporturi specifice […]”; circulara dă instrucțiuni autorităților regionale ca „entitățile locale responsabile să nu solicite dovezi ale taxelor efective plătite pentru inputurile importate sau cumpărate la nivel național […], împreună cu [cererea de drawback] completată de exportatori”.
(158)
Plata care ia forma unui transfer direct de fonduri de către GI în urma exporturilor efectuate de către exportatori trebuie să fie considerate ca o subvenție directă din partea GI condiționată de rezultatele la export și, prin urmare, este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.
(159)
Ținând cont de cele de mai sus, se concluzionează că DDS poate face obiectul unor măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(160)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculată în funcție de avantajul conferit beneficiarului, înregistrat pe perioada anchetei. În această privință, s-a considerat că avantajul este conferit în momentul efectuării tranzacției de export în cadrul acestui sistem. În momentul respectiv, GI trebuie să plătească suma de drawback, ceea ce constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază. Odată ce autoritățile vamale eliberează un aviz de expediere care indică, printre altele, valoarea drawback-ului care trebuie acordat pentru tranzacția de export respectivă, GI nu mai poate interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției. Ținând seama de cele prezentate mai sus, se consideră adecvat ca avantajul conferit în cadrul DDS să fie calculat adunându-se sumele de drawback obținute pentru tranzacțiile de export realizate în cadrul acestui sistem în cursul perioadei de anchetă.
(161)
În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, aceste subvenții au fost acordate pe baza cifrei de afaceri totale realizate la export pentru produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este în funcție de rezultatele obținute la export, și nu a fost acordată în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(162)
Pe baza celor de mai sus, ratele subvenției stabilite conform acestui sistem pentru cele două societăți în cauză în cursul perioadei de anchetă s-au ridicat la 0,24 % și, respectiv, la 2,12 %.
3.2.5. Sistemul autorizațiilor prealabile (Advance Authorisation Scheme - AAS)
(a) Temei juridic
(163)
Descrierea detaliată a sistemului se găsește la punctele 4.1.1-4.1.14 din PCE 09-14 și la capitolele 4.1-4.30 din MP I 09-14.
(b) Eligibilitate
(164)
AAS este alcătuit din șase subsisteme, descrise mai detaliat la considerentul 165. Aceste subsisteme se deosebesc, printre altele, prin criteriile de eligibilitate. Producătorii-exportatori și comercianții-exportatori „asociați” producătorilor sunt eligibili în cadrul AAS pentru subsistemele „exporturi fizice” și „cerințe anuale”. Producătorii-exportatori care aprovizionează un exportator final sunt eligibili pentru subsistemul „bunuri intermediare”. Contractanții principali care aprovizionează categoriile „exporturi prevăzute” menționate la punctul 8.2 din PCE 09-14, precum furnizorii unei unități axate pe export, sunt eligibili în cadrul AAS pentru subsistemul „exporturi prevăzute”. În cele din urmă, furnizorii intermediari ai producătorilor-exportatori sunt eligibili pentru beneficiile legate de categoria „exporturi prevăzute” din cadrul subsistemelor „bonuri de aprovizionare anticipată” (Advance Release Order - ARO) și al „acreditivului intern de tip back to back” (back to back inland letter of credit).
(c) Aplicare practică
(165)
AAS pot fi emise în următoarele cazuri:
(a)
exporturi fizice: acestea reprezintă subsistemul principal. Subsistemul permite importul cu scutire de taxe vamale al materiilor prime necesare pentru fabricarea unui produs de export specific. În acest context, termenul „fizic” înseamnă că produsul de export trebuie să părăsească teritoriul Indiei. Importurile autorizate și exporturile obligatorii, inclusiv tipul de produs de export, sunt specificate în licență;
(b)
cerință anuală: o astfel de autorizație nu este asociată unui produs de export specific, ci unui grup mai larg de produse (de exemplu, produse chimice și produse conexe). În limitele unui plafon determinat de rezultatele la export anterioare, titularul licenței poate importa cu scutire de taxe vamale orice input necesar fabricării oricărui produs din grupul de produse care fac obiectul licenței. Acesta poate opta pentru exportul oricărui produs din grupul de produse în cadrul căruia materiile prime sunt scutite de taxe;
(c)
bunuri intermediare: acest subsistem include cazurile în care doi fabricanți intenționează să producă unul și același produs de export, împărțindu-și procesul de producție. Producătorul-exportator care fabrică produsul intermediar poate importa fără taxe vamale materiale care intră în procesul de producție și poate obține în acest scop o AAS pentru bunuri intermediare. Exportatorul final finalizează producția și are obligația de a exporta produsul finit;
(d)
exporturi prevăzute: acest subsistem permite unui contractant principal să importe cu scutire de taxe inputuri necesare fabricării de produse destinate să fie vândute ca „exporturi prevăzute” categoriilor de clienți menționate la punctul 8.2 literele (b)-(f), (g), (i) și (j) din PCE 09-14. Conform GI, exporturile prevăzute se referă la acele tranzacții în cadrul cărora bunurile furnizate nu părăsesc țara. Anumite categorii de aprovizionări sunt considerate ca fiind exporturi prevăzute, cu condiția ca produsele să fie fabricate în India, de exemplu, aprovizionarea unităților axate pe export sau a unei societăți situate într-o zonă economică specială (ZES);
(e)
bonurile de aprovizionare anticipată (ARO): titularul licenței prealabile (AAS) care intenționează să se aprovizioneze cu inputuri de pe piața internă, în loc să le importe direct, are posibilitatea de a le procura în schimbul ARO. În astfel de cazuri, autorizațiile prealabile sunt validate ca ARO și sunt andosate în beneficiul furnizorului intern în momentul livrării materialelor menționate în acestea. Andosarea ARO permite furnizorului local să beneficieze de avantajele exporturilor prevăzute, definite la punctul 8.3 din PCE 09-14 (și anume autorizații prealabile pentru bunuri intermediare/exporturi prevăzute, exporturi prevăzute cu drawback și rambursarea accizei finale). Mecanismul ARO constă în rambursarea impozitelor și a taxelor în favoarea furnizorului, și nu a exportatorului final, sub forma unui drawback/rambursări de taxe. Rambursarea impozitelor/taxelor este valabilă atât pentru inputurile naționale, cât și pentru cele importate;
(f)
acreditiv intern de tip „back to back”: acest subsistem cuprinde, de asemenea, livrările naționale către un titular de autorizație prealabilă. Titularul unei autorizații prealabile poate solicita unei bănci să deschidă un acreditiv intern în favoarea unui furnizor local. Banca va valida autorizația pentru importurile directe numai în ceea ce privește valoarea și volumul elementelor obținute în țară, nu și ale celor importate. Furnizorul local are dreptul la avantajele legate de exporturile prevăzute, definite la punctul 8.3 din PCE 09-14 (și anume, AAS pentru bunurile intermediare/exporturile prevăzute, exporturi prevăzute cu rambursare și rambursarea accizei finale).
(166)
Trei societăți verificate au beneficiat de concesii în cadrul AAS cu privire la produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă, Societățile respective au folosit (a), (d) și (e) din subsistemele menționate mai sus. Prin urmare, nu este necesar să se stabilească dacă este cazul ca subsistemele restante neutilizate să facă obiectul unor măsuri compensatorii.
(167)
În scopul verificării de către autoritățile indiene, titularul unei autorizații prealabile are obligația legală de a menține „o situație contabilă bună și adecvată a consumului și utilizării bunurilor importate cu scutire de taxe vamale sau procurate pe plan intern” într-un format specificat (capitolele 4.26, 4.30 și anexa 23 la MP I 09-14), și anume un registru al consumului efectiv. Acest registru trebuie verificat de un expert contabil extern/contabil de management care emite un certificat în care se declară că registrele prescrise și înregistrările relevante au fost examinate, iar informațiile furnizate conform anexei 23 sunt adevărate și corecte din toate punctele de vedere.
(168)
În ceea ce privește utilizarea AAS pentru exporturi fizice la care se face trimitere în considerentul 165 litera (a), atât cota de import, cât și obligația de export sunt fixate, în termeni de volum și valoare, de către autoritățile publice indiene și sunt înregistrate în autorizația prealabilă. În plus, în momentul importului și al exportului, funcționarii autorităților publice trebuie să înregistreze operațiunile respective în autorizația prealabilă. Volumul importurilor autorizate în cadrul AAS este stabilit de către GI, pe baza unor norme standard de intrări/ieșiri (Standard Input Output Norms - SION) care există pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsul în cauză.
(169)
Inputurile importate nu sunt transferabile și trebuie utilizate pentru fabricarea produsului de export. Obligația de export trebuie îndeplinită într-un anumit termen de la eliberarea licenței (24 de luni, cu două prelungiri posibile, de 6 luni fiecare).
(170)
Ancheta a stabilit că cerințele de verificare stipulate de autoritățile indiene nu au fost respectate în practică.
(171)
Numai una dintre cele două societăți verificate care au folosit acest subsistem a menținut un registru privind producția și consumul. Cu toate acestea, registrul de consum nu a permis verificarea, printre altele, a înregistrărilor referitoare la inputurile care au fost consumate în procesul de fabricare a produsului exportat și în ce cantități. În ceea ce privește cerințele în materie de verificare menționate mai sus, societățile nu au păstrat evidențe care să dovedească faptul că auditul extern al registrului de consum a avut loc. Pe scurt, se consideră că exportatorii care au făcut obiectul anchetei nu au putut demonstra că au fost respectate dispozițiile relevante ale PCE.
(172)
În ceea ce privește utilizarea AAS pentru ARO la care se face trimitere în considerentul 165 litera (e), folosit de o singură societate verificată în cursul perioadei de anchetă, volumul importurilor autorizate în temeiul acestui sistem corespunde unui procentaj din valoarea produselor finite exportate. Aceste licențe acordate în prealabil precizează fie cantitatea, fie valoarea bunurilor al căror import este autorizat. În ambele cazuri, ratele folosite pentru a se determina achizițiile autorizate cu scutire de taxe sunt stabilite, pentru majoritatea produselor, inclusiv produsul care intră face obiectul prezentei anchete, pe baza SION. Diversele inputuri precizate în licențele acordate în prealabil sunt inputuri folosite la fabricarea produsului finit exportat în cauză.
(173)
Titularul licenței prealabile care are intenția să se aprovizioneze cu inputuri de pe piața locală în loc să se aprovizioneze prin import direct are posibilitatea să le procure cu ARO. În acest caz, licențele prealabile sunt validate ca ARO și andosate furnizorului în momentul livrării inputurilor menționate în acestea. Andosarea acestor ARO permite furnizorului să beneficieze de aceleași avantaje ca și în cazul exporturilor prevăzute, și anume drawback-ul taxelor vamale și rambursarea așa-numitelor accize finale.
(174)
Ancheta a stabilit că cerințele de verificare stipulate de autoritățile indiene nu au fost respectate în practică.
(175)
În ceea ce privește utilizarea AAS pentru exporturile prevăzute la care se face trimitere în considerentul 165 punctul (d), folosite de o societate verificată în cursul perioadei de anchetă, atât cota de import, cât și obligația de export sunt fixate, în termeni de volum și valoare, de către autoritățile publice indiene și sunt înregistrate în autorizație. În plus, în momentul importului și al exportului, funcționarii autorităților publice trebuie să înregistreze operațiunile respective în autorizație. Volumul importurilor autorizate în temeiul acestui sistem este determinat de guvernul indian pe baza unor norme SION.
(176)
Obligația de export trebuie îndeplinită într-un anumit termen de la eliberarea autorizației (24 de luni, cu două prelungiri posibile de câte 6 luni fiecare).
(177)
S-a stabilit că nu a existat nicio legătură între materiile prime importate și produsele finite exportate. În plus, s-a constatat că, deși era obligatoriu, societatea comercială nu a ținut registrul privind consumul la care se face referire în considerentul 167 de mai sus, verificabil de către un contabil extern. În pofida încălcării acestei cerințe, solicitantul s-a bucurat de beneficiile oferite în cadrul AAS.
(d) Concluzii privind AAS
(178)
Scutirea de taxe de import constituie o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume constituie o contribuție financiară a GI, întrucât diminuează veniturile din taxe ale GI, care în mod normal ar trebui să fie percepute și conferă un avantaj exportatorilor anchetați, deoarece le îmbunătățește lichiditățile.
(179)
Toate subsistemele vizate în cazul de față sunt condiționate prin lege de rezultatele obținute la export și, prin urmare, sunt considerate a fi specifice și pot face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. O societate nu poate obține beneficii în cadrul acestui sistem fără a încheia un angajament de export.
(180)
Niciunul dintre subsistemele utilizate în cazul de față nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de drawback de taxe sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele enunțate în anexa I punctul (i), în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemele de drawback pentru inputurile de substituire) din regulamentul de bază. GI nu a aplicat în mod eficient un sistem sau o procedură de verificare prin care să confirme dacă și în ce cantitate au fost consumate inputurile în fabricarea produsului exportat [anexa II partea II punctul (4) din regulamentul de bază și, în cazul sistemelor de drawback pentru inputuri de substituire, anexa III partea II punctul (2) din regulamentul de bază]. Se estimează, de asemenea, că normele standard de intrări/ieșiri pentru produsul în cauză nu sunt suficient de precise și ca nu pot constitui în sine un sistem de verificare a consumului real, deoarece aceste norme nu permit GI să verifice cu suficientă precizie cantitățile de inputuri consumate pentru producția exportată. În plus, GI nu a efectuat o examinare ulterioară pe baza inputurilor efective implicate, ceea ce ar fi fost normal să facă, în absența unui sistem de verificare aplicat în mod eficace [anexa II punctul II alineatul (5) și anexa III punctul II alineatul (3) din regulamentul de bază]).
(181)
În urma informării părților, un producător-exportator indian inclus în eșantion a afirmat că acest sistem nu ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii, deoarece societatea și-a îndeplinit obligația legală în ceea ce privește auditul independent al registrului de consum și acesta ar trebui considerat un control suficient pentru autoritățile publice indiene. Un astfel de raționament nu poate fi acceptat. Verificarea GI trebuie să fie considerată distinct de orice obligații impuse societăților. Vizita de verificare a confirmat că sistemul de verificare existent din partea GI nu respectă normele prevăzute în anexa II partea II punctul 4 din regulamentul de bază. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(182)
Aceeași parte a susținut că regruparea licențelor este legală în India și că societatea nu poate fi dezavantajată de utilizarea cifrei totale de afaceri realizate la export în loc de cifra de afaceri a produsului în cauză în calculul marjei de subvenție. Cu toate acestea, legalitatea regrupării licențelor în India ca atare este irelevantă în acest context. Ancheta a dezvăluit că, drept rezultat al regrupării, nu s-a putut face nicio alocare rezonabilă a licențelor corespunzătoare FDP. Într-adevăr, beneficiul la nivel de diviziune și nu la nivel de FDP trebuia să fi fost utilizat la calcularea marjei de subvenție deoarece informațiile verificate nu permiteau alocarea corectă a folosirii inputurilor (utilizate la fabricarea de alte produse) numai la FDP. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(183)
Prin urmare, subsistemele menționate la considerentul 165 literele (a), (d) și (e) pot face obiectul unor măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(184)
În lipsa unor sisteme autorizate de drawback al taxelor sau a unor sisteme autorizate de drawback pentru inputurile de substituire, beneficiul care poate face obiectul unor măsuri compensatorii este reprezentat de remiterea valorii totale a taxelor de import datorate în mod normal pentru importurile de inputuri. În acest sens, se remarcă faptul că regulamentul de bază nu oferă doar modalitatea de compensare a remiterii „excesive” a taxelor. În conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și cu anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, remiterea excesivă a taxelor poate face obiectul unor măsuri compensatorii numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile menționate la anexele II și III din regulamentul de bază. Totuși, aceste condiții nu au fost îndeplinite în cazul de față. Prin urmare, dacă nu se demonstrează prezența unui proces de monitorizare adecvat, excepția menționată mai sus pentru sistemele de drawback nu este aplicabilă și se aplică regula normală de compensare a sumei taxelor neachitate (venituri nepercepute), mai degrabă decât a oricărei pretinse remiteri excesive. În conformitate cu anexa II partea II și cu anexa III partea II din regulamentul de bază, sarcina calculării unei astfel de scutiri în exces nu revine autorității care efectuează ancheta. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, autoritatea responsabilă cu ancheta trebuie doar să găsească dovezi suficiente pentru a respinge eficiența unui pretins sistem de verificare.
(185)
Valoarea subvenției acordate societăților care au folosit AAS a fost calculată pe baza taxelor de import nepercepute (taxa vamală de bază și taxa vamală suplimentară specială) asupra materialelor importate în cadrul subsistemului în cursul perioadei de anchetă (numărător). În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, taxele suportate în mod necesar pentru a obține subvenția au fost deduse, în cazul unor cereri justificate, din valoarea subvenției. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției s-a alocat în funcție de cifra de afaceri realizată la export pentru produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(186)
Ratele subvenției stabilite conform acestui sistem pentru cele trei societăți în cauză în cursul perioadei de anchetă se ridică la 0,11 %, 1,89 % și, respectiv, 4,31 %.
3.2.6. Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale (Duty Free Import Authorisation - DFIA)
(a) Temei juridic
(187)
Descrierea detaliată a DFIA se găsește la punctele 4.2.1-4.2.47 din PCE 09-14 și la capitolele 4.31-4.36 din MP I 09-14.
(b) Eligibilitate
(188)
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.
(c) Aplicare practică
(189)
DFIA este un sistem posterior și anterior exportului care permite importurilor fără taxe vamale de mărfuri definite în conformitate cu normele SION, dar care, în cazul valorilor transferabile ale sistemului DFIA, nu trebuie să fie în mod necesar utilizate la fabricarea produsului exportat.
(190)
Certificatul DFIA cuprinde doar inputurile specificate în normele SION. Dreptul de import este limitat la cantitatea și valoarea menționate în SION, dar pot fi revizuite la cerere de către autoritățile regionale.
(191)
Obligația de export este condiționată de o cerință de a se produce o valoare adăugată minimă de 20 %. Exporturile se pot efectua înainte de eliberarea unei autorizații DFIA, caz în care dreptul de import este stabilit proporțional cu exporturile prevăzute.
(192)
Odată ce obligația de export este îndeplinită, exportatorul poate solicita transferabilitatea autorizației DFIA, ceea ce, în practică, înseamnă permisiunea de a vinde pe piață o licență de import cu scutire de taxe.
(193)
Unul dintre producătorii-exportatori verificați a utilizat sistemul DFIA în cursul perioadei de anchetă.
(d) Concluzia privind DFIA
(194)
Scutirea de taxe la import reprezintă o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Aceasta constituie o contribuție financiară din partea GI, întrucât diminuează veniturile din taxe, care în mod normal ar trebui să fie percepute și conferă un avantaj exportatorilor anchetați, deoarece le îmbunătățește lichiditățile.
(195)
Mai mult, DFIA depinde prin lege de rezultatele obținute la export și, prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.
(196)
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem de drawback autorizat sau un sistem de drawback pentru inputuri de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele stricte prevăzute în anexa I punctul (i), anexa II (definiția și normele privind sistemele drawback) și anexa III (definiția și normele privind sistemul de drawback pentru inputurile de substituire) din regulamentul de bază. În special: (i) permite rambursarea ex post sau rambursarea taxelor de import asupra inputurilor care sunt consumate în procesul de producție al unui alt produs; (ii) nu există niciun sistem sau procedură de verificare care să confirme dacă sunt consumate inputuri în procesul de producție al produsului exportat și care sunt acestea sau dacă au existat beneficii suplimentare în sensul punctului (i) din anexa I și în sensul anexelor II și III la regulamentul de bază; și (iii) caracterul transferabil al certificatelor/autorizațiilor implică faptul că un exportator căruia i s-a acordat un DFIA nu are obligația să folosească efectiv certificatul pentru a importa inputuri.
(197)
În urma informării părților, un producător-exportator indian inclus în eșantion a argumentat că sistemul de verificare pus în aplicare în India este rezonabil, eficace și în conformitate cu practicile comerciale din India și, prin urmare, motivul „primar” de contracarare a sistemului nu mai există. În pofida a ceea ce s-a afirmat, ancheta nu a confirmat că sistemul de verificare existent în India permite să se verifice dacă sunt consumate inputuri în procesul de producție al produsului exportat și care sunt acestea sau dacă beneficiul în exces a avut loc în sensul punctului (i) din Anexa I și al anexelor II și III la regulamentul de bază. Mai mult, producătorul nu a contestat nici faptul că sistemul permite ex post rambursarea sau drawback al impunerilor la import aplicate asupra inputurilor care au fost consumate în procesul de producție al unui alt produs și nici că transferabilitatea certificatelor/autorizațiilor implică faptul că un exportator care beneficiază de DFIA nu are obligația să folosească efectiv certificatul pentru a importa inputuri. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(e) Calculul valorii subvenției
(198)
În lipsa unor sisteme autorizate de drawback al taxelor sau a unor sisteme de drawback pentru inputurile de substituire, beneficiul care poate face obiectul unor măsuri compensatorii este reprezentat de remiterea valorii totale a taxelor de import datorate în mod normal pentru importurile de inputuri. În acest sens, se remarcă faptul că regulamentul de bază nu oferă doar modalitatea de compensare a remiterii „excesive” a taxelor.
(199)
În conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și cu anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, remiterea excesivă a taxelor poate face obiectul unor măsuri compensatorii numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile menționate la anexele II și III din regulamentul de bază. Totuși, aceste condiții nu au fost îndeplinite în cazul de față. Prin urmare, dacă nu se demonstrează prezența unui proces de monitorizare adecvat, excepția menționată mai sus pentru sistemele de drawback nu este aplicabilă și se aplică regula normală de compensare a sumei taxelor neachitate (venituri nepercepute), mai degrabă decât a oricărei pretinse remiteri excesive. În conformitate cu anexa II partea II și cu anexa III partea II din regulamentul de bază, sarcina calculării unei astfel de scutiri în exces nu revine autorității care efectuează ancheta. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, autoritatea responsabilă cu ancheta trebuie doar să găsească dovezi suficiente pentru a respinge eficiența unui pretins sistem de verificare.
(200)
Valoarea subvenției acordate societății care a folosit DFIA a fost calculată pe baza taxelor de import nepercepute (taxa vamală de bază și taxa vamală suplimentară specială) asupra materialelor importate în cadrul subsistemului în cursul perioadei de anchetă (numărător). În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, taxele suportate în mod necesar pentru a obține subvenția au fost deduse, în cazul unor cereri justificate, din valoarea subvenției. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției s-a alocat în funcție de cifra de afaceri realizată la export pentru produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este în funcție de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(201)
Ratele subvenției stabilite conform acestui sistem pentru singura societate în cauză în cursul perioadei de anchetă se ridică la 4,95 %.
3.2.7. Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (Export Promotion Capital Goods Scheme - „EPCGS”)
(a) Temei juridic
(202)
Descrierea detaliată a EPCGS se găsește în capitolul 5 din PCE 09-14, precum și în capitolul 5 din MP I 09-14.
(b) Eligibilitate
(203)
În cadrul acestui sistem sunt eligibili producătorii-exportatori, comercianții-exportatori „asociați” producătorilor, precum și prestatorii de servicii.
(c) Aplicare practică
(204)
Sub rezerva unei obligații de export, o societate este autorizată să importe mijloace de producție (noi și uzate cu o vechime de cel mult 10 ani) cu reducere de taxe. În acest scop, GI emite, la cerere și cu condiția plății unei taxe, o licență EPCGS. Sistemul prevede un nivel redus al taxelor la import de 3 %, aplicabil tuturor mijloacelor de producție importate în cadrul acestui sistem. Pentru a respecta obligația de export, mijloacele de producție importate trebuie utilizate pentru a produce o anumită cantitate de bunuri pentru export într-o perioadă dată. Conform PCE 09-14, mijloacele de producție pot fi importate cu un nivel al taxei de 0 % în cadrul EPCGS, însă, în acest caz, perioada pentru îndeplinirea obligației de export este mai scurtă.
(205)
Titularul unei licențe EPCGS poate, de asemenea, să achiziționeze mijloace de producție pe piața internă. În acest caz, producătorul intern de mijloace de producție poate să beneficieze el însuși de acest avantaj și să importe fără taxe vamale componentele necesare pentru fabricarea mijloacelor de producție în cauză. În mod alternativ, producătorul intern poate solicita să beneficieze de avantajul aferent exporturilor prevăzute pentru furnizarea de mijloace de producție unui titular de licență EPCGS.
(206)
S-a constatat că trei societăți din eșantion au beneficiat de concesii în cadrul EPCGS care ar putea fi alocate produsului în cauză în cursul perioadei de anchetă.
(d) Concluzia privind EPCGS
(207)
EPCGS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Reducerea taxei vamale constituie o contribuție financiară din partea GI, deoarece această concesie diminuează veniturile fiscale pe care GI le-ar fi obținut în mod normal. În afară de aceasta, reducerea taxei conferă exportatorului un avantaj în măsura în care taxele neplătite la import îmbunătățesc lichiditățile societății.
(208)
În plus, EPCGS e condiționat prin lege de rezultatele la export, deoarece aceste licențe nu pot fi obținute fără angajamentul de a exporta. Prin urmare, acest sistem este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.
(209)
Sistemul EPCGS nu poate fi considerat un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Mijloacele de producție nu intră în sfera de aplicare a unor astfel de sisteme autorizate, după cum se specifică în anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, deoarece ele nu sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate.
(e) Calculul valorii subvenției
(210)
Valoarea subvenției a fost calculată, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza valorii taxelor vamale neachitate pentru mijloacele de producție importate, repartizate pe o perioadă corespunzătoare duratei normale de amortizare a acestor mijloace de producție în industria în cauză. Valoarea subvenției pentru perioada de anchetă a fost apoi calculată prin împărțirea cuantumului total al taxelor vamale neachitate la perioada de amortizare. Valoarea astfel calculată, care poate fi atribuită perioadei de anchetă, a fost ajustată prin adăugarea dobânzii corespunzătoare acestei perioade, astfel încât să se stabilească valoarea totală a beneficiului de-a lungul timpului. Rata dobânzii comerciale în perioada anchetei în India a fost considerată adecvată în acest scop. În cazul în care au fost formulate cereri justificate, taxele suportate în mod necesar pentru a beneficia de subvenție au fost deduse, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, pentru a se ajunge la valoarea subvenției ca numărător.
(211)
În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției s-a alocat în funcție de cifra de afaceri corespunzătoare realizată la export în cursul perioadei de anchetă ca numitor, deoarece subvenția este în funcție de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(212)
În urma informării părților, doi producători-exportatori indieni incluși în eșantion au solicitat reexaminarea calculului valorii subvenției. Aceștia au susținut că poate să apară invalidarea unei licențe EPCG, ceea ce conduce la achiziționarea mijloace de producție la nivel local, caz în care se va aplica taxa accizelor centrale. În acest sens, nu s-a făcut însă nicio trimitere explicită la licențele specifice anulate. De asemenea, acest subiect nu a fost abordat în cursul anchetei, care ar fi permis o verificare corespunzătoare a acestei afirmații. În orice caz, stabilirea valorii subvenției s-a bazat pe registrul de inputuri al societății verificate, achiziționate în temeiul acestui sistem. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(213)
Rata subvenției stabilită pentru acest sistem în cursul perioadei de anchetă pentru cele trei societăți incluse în eșantion a fost de 0,37 %, 0,40 % și, respectiv, 0,46 %.
3.2.8. Sistemul de stimulente (Package Scheme of Incentives - PSI)
(a) Temei juridic
(214)
Pentru a încuraja constituirea unor ramuri industriale în regiunile mai puțin dezvoltate, guvernul din Maharashtra acordă, începând din 1964, unităților care se instituie sau care se dezvoltă în regiunile în curs de dezvoltare ale statului facilități reunite în cadrul unui sistem cunoscut sub numele de „pachetul de stimulente”. Acest sistem a fost modificat de mai multe ori de la introducerea sa, iar versiunile relevante pentru ancheta actuală sunt versiunile 2001 și 2007. Pachetul de stimulente din 2001 este datat 31 martie 2001 și include Rezoluția nr. IDL-1021/(CR-73)/IND- 8. Pachetul de stimulente din 2007 este datat 30 martie 2007 și include Rezoluția nr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
(b) Eligibilitate
(215)
Rezoluțiile menționate mai sus enumeră categoriile de industrii și întreprinderi care pot fi considerate eligibile pentru stimulente.
(c) Aplicare practică
(216)
Pentru a încuraja instalarea industriilor în regiunile mai puțin dezvoltate, guvernul din Maharashtra a prezentat un pachet de stimulente pentru unități industriale noi sau în curs de expansiune instituit în regiunea în curs de dezvoltare din statul Maharashtra. În sensul prezentului sistem, anexa I la rezoluție clasifică zonele din acest stat eligibile pentru stimulente. Cu toate acestea, stimulentele prevăzute în cadrul sistemului din anul 2007 nu pot fi solicitate decât în cazul în care s-a eliberat un certificat de eligibilitate în temeiul sistemului din anul 2007 și beneficiarul îndeplinește prevederile/condițiile certificatului de eligibilitate. Acesta din urmă este eliberat de agenția de implementare cu efect de la data începerii producției comerciale a beneficiarului (denumit, de asemenea, unitate eligibilă).
(217)
PSI este alcătuit din mai multe subsisteme, dintre care următoarele două au oferit avantaje pentru doi producători-exportatori verificați în cursul perioadei de anchetă:
-
Scutirea de impozitul pe energie electrică (Electricity Duty Exemption - „EDE”)
-
Subvenții de promovare industrială (Industrial Promotion Subsidy - IPS)
(218)
EDE se acordă noilor unități eligibile instalate în zonele specificate pentru o perioadă precizată în certificatele de eligibilitate. În cazul de față, cei doi producători-exportatori în cauză sunt scutiți de la plata taxei pe energia electrică pentru o perioadă de 9 ani și, respectiv, 7 ani. În alte regiuni ale statului, 100 % din unitățile axate pe export, din unitățile din domeniul tehnologiei informației și al biotehnologiei sunt, de asemenea, scutite de la plata taxei pe electricitate pentru o perioadă de 10 ani.
(219)
În timpul anchetei s-a constatat că un producător-exportator situat în Maharashtra a beneficiat în timpul perioadei de anchetă de subsistemul de scutire de impozitul pe energia electrică.
(220)
IPS dă dreptul beneficiarului la o subvenție echivalentă cu un procent cuprins între 75 % și 100 % din valoarea investițiilor eligibile, din care se scade valoarea beneficiilor derivate din alte subsisteme din cadrul sistemului de stimulente, cum ar fi sistemul EDE. Beneficiul este oferit în decursul unei perioade de timp specificate în certificatul de eligibilitate și nu poate depăși cuantumul taxei pe valoarea adăugată plătit statului Maharashtra în aceeași perioadă. Investițiile eligibile sunt cheltuielile de capital efectuate în clădiri, instalații și echipamente.
(221)
În timpul anchetei s-a constatat că doi producători-exportatori situați în Maharashtra au beneficiat de subsistemul IPS.
(222)
În urma informării părților, doi producători-exportatori indieni incluși în eșantion au susținut că subsistemul IPS oferit de guvernul din Maharashtra nu se aplică etapelor de producție, producției sau exportului de FDP, direct sau indirect, și că beneficiul depinde de cuantumul impozitelor plătite pe piața internă. De asemenea, aceștia au afirmat că obiectivul sistemului nu este acela de a oferi beneficii producătorilor-exportatori, ci de a compensa costurile suportate în legătură cu întârzierile în dezvoltarea regiunii și că, prin urmare, sistemul nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii. În plus, ei au susținut că sistemul ar trebui să fie tratat mai degrabă ca subvenție de capital decât ca subvenție recurentă și că valoarea totală a beneficiului obținut ar trebui să fie repartizată de-a lungul duratei normale de amortizare a capitalului subvenționat. În această privință, ancheta a arătat, astfel cum s-a menționat la considerentul 220 că subvenția se plătește o dată pe an pentru investițiile eligibile care sunt cheltuieli efectuate cu clădirile, instalațiile și echipamentele. Astfel de investiții sunt legate în mod direct de FDP. Simplul fapt că suma anuală care poate fi solicitată este plafonată la valoarea impozitelor naționale plătite guvernului din Maharashtra în aceeași perioadă nu schimbă cu nimic faptul că beneficiul anual al guvernului din Maharashtra constituie o contribuție financiară a GI care conferă un avantaj producătorilor-exportatori care au făcut obiectul anchetei. În fine, subvenția plătită anual nu are caracteristica de subvenție de capital, chiar dacă o investiție în mijloace de producție se află la originea unei astfel de plăți. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(d) Concluzii privind subsistemele EDE și IPS
(223)
Ambele subsisteme constituie subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, având în vedere faptul că ele reprezintă o contribuție financiară a GI, care a conferit un avantaj exportatorilor care au făcut obiectul anchetei.
(224)
Aceste subsisteme de subvenționare sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (3) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care le acordă a limitat accesul la aceste sisteme la anumite întreprinderi stabilite într-o regiune geografică determinată.
(225)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca putând face obiectul unor măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(226)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul conferit beneficiarului, în legătură cu produsul în cauză, astfel cum s-a fost constatat în perioada de anchetă. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a vânzărilor pentru produsul în cauză a producătorului-exportator în cursul perioadei de anchetă, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(227)
Rata subvenției stabilită cu privire la subsistemul EDE s-a ridicat la 0,31 % pentru singura societate care a beneficiat de acest avantaj.
(228)
Rata subvenției stabilită cu privire la subsistemul IPS s-a ridicat la 1,03 % și, respectiv, la 1,91 % în cursul perioadei de anchetă pentru societățile în cauză.
3.2.9. Valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii
(229)
Pe baza constatărilor, valoarea totală a subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii pentru producătorii-exportatori verificați, exprimată ad valorem, se situează între 4,16 % și 7,65 %, astfel cum este sintetizat în tabelul următor.
Tabelul 1
Valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii
Sistem
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Total
Întreprindere
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42 %
1,77 %
-
-
-
-
0,31 %
1,91 %
4,41 %
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95 %
0,24 %
0,11 %
4,95 %
0,40 %
-
-
7,65 %
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
0,15 %
1,75 %
-
1,89 %
-
0,37 %
-
1,03 %
5,19 %
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai
0,19 %
1,85 %
2,12 %
-
-
-
-
-
4,16 %
Reliance Industries Limited
0,63 %
1,59 %
-
4,31 %
-
0,46 %
-
-
6,99 %
3.3. VIETNAM
3.3.1. Generalități
(230)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere și a răspunsurilor la chestionarul Comisiei, următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că se acordau subvenții de către autoritățile vietnameze, au făcut obiectul anchetei:
A.
acordarea de împrumuturi guvernamentale în condiții preferențiale pentru industria de FDP de către băncile deținute de stat și practica autorităților publice de a mandata băncile private să execute această funcție sau de a ordona băncilor private să facă acest lucru, precum și finanțarea ratei dobânzii;
B.
furnizarea de mărfuri industriei de FDP de către întreprinderile de stat pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată;
C.
furnizarea de către autorități a terenurilor pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată și alte beneficii legate de terenuri;
D.
programe de scutire și de reducere a impozitelor directe;
E.
programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import;
F.
amortizarea accelerată a activelor fixe;
G.
alte programe de subvenționare, inclusiv la nivel statal, regional și local, precum și sisteme ale administrațiilor publice locale.
(231)
Comisia a examinat toate sistemele menționate în plângere. Pentru fiecare sistem s-a investigat dacă, în temeiul dispozițiilor articolului 3 din regulamentul de bază, se poate stabili o contribuție financiară din partea guvernului vietnamez și un avantaj conferit producătorilor-exportatori. Ancheta a arătat că, în cazul în speță, toate beneficiile constatate pentru sistemele examinate sunt inferioare pragului de minimis aplicabil în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) (4) din regulamentul de bază. Prin urmare, nu se consideră necesar să se stabilească dacă diferitele sisteme ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii.
(232)
Cu toate acestea, din motive de claritate și transparență, detaliile privind sistemele și nivelurile subvențiilor corespunzătoare pentru fiecare societate în parte sunt indicate mai jos, fără a se aduce atingere faptului că subvențiile sunt considerate sau nu ca putând face obiectul unor măsuri compensatorii. Beneficiul a fost calculat în conformitate cu articolul 6 din regulamentul de bază.
3.3.2. Programe de subvenții specifice
Sisteme de subvenții neutilizate de producătorii-exportatori vietnamezi incluși în eșantion în cursul perioadei de anchetă
(233)
Ancheta a constatat că următoarele sisteme nu au fost utilizate de producători-exportatori din Vietnam care au făcut obiectul anchetei:
(a)
furnizarea guvernamentală de mărfuri industriei de FDP de către întreprinderile de stat pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată;
(b)
amortizarea accelerată a activelor fixe;
(c)
alte programe de subvenționare, inclusiv la nivel statal, regional și local, precum și sisteme ale administrațiilor publice locale.
(234)
În ceea ce privește, în special, furnizarea guvernamentală de mărfuri industriei de FDP de către întreprinderile de stat pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată, afirmația făcută în această privință în plângere a fost aceea că PTA/MEG, care pot fi utilizate ca materii prime principale pentru producția de fibre PSF, au fost obținute de către producătorii vietnamezi la prețuri subvenționate. Ancheta a arătat, totuși, că niciunul dintre producătorii-exportatori anchetați nu utiliza PTA/MEG, ca materii prime principale, ci că toți utilizau, în schimb, ca materie primă recipiente PET reciclate sau fulgi din recipiente PET reciclate.
(235)
În urma informării părților, reclamantul a menționat că Comisia a furnizat numai o analiză parțială pentru unul dintre sisteme, respectiv furnizarea de PTA/MEG la prețuri subvenționate. Cu privire la acest sistem, reclamantul a susținut că modul în care a fost stabilit eșantionul și faptul că unii producători majori de FDP din Vietnam nu au fost incluși în anchetă a afectat stabilirea subvenționării în cazul acestui sistem. De asemenea, reclamantul a enumerat și alte presupuse programe de subvenții în Vietnam, pentru care s-au prezentat informații în plângere.
(236)
Așa cum a explicat Comisia la considerentele 32-34 și 42 de mai sus, eșantionarea nu a fost necesară în ceea ce privește Vietnamul deoarece toți producători-exportatori vietnamezi și-au exprimat intenția de a coopera, iar răspunsurile primite de la cei trei producători cooperanți au reprezentat peste 99 % din importurile provenite din Vietnam. Prin urmare, argumentele reclamantului privind eșantionarea nu sunt relevante pentru constatările anchetei. În plus, simplul fapt că există alți producători mari de fibre PSF în Vietnam nu ar pune, în sine, sub semnul întrebării reprezentativitatea producătorilor-exportatori cooperanți. Comisia confirmă faptul că a căutat informații și răspunsuri cu privire la toate presupusele subvenții menționate în plângere, inclusiv cele menționate de reclamant în observațiile sale cu privire la notificare, însă s-a dovedit că exportatorii cooperanți nu au folosit programele respective. Comisia a pus la dispoziție detalii privind furnizarea de PTA/MEG dat fiind că acest sistem a reprezentat o acuzație majoră în plângere, presupunându-se că există o subvenție semnificativă care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii.
Sisteme de subvenții utilizate de producătorii-exportatori vietnamezi care au făcut obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă
(237)
S-a constatat că următoarele sisteme au fost utilizate de producătorii-exportatori vietnamezi care au făcut obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă.
3.3.3. Împrumuturi preferențiale
3.3.3.1. Finanțarea ratei dobânzii post-investiții de către Banca de Dezvoltare a Vietnamului
(238)
Banca de Dezvoltare a Vietnamului (denumită, în continuare, „BDV”) este o bancă de stat creată în 2006 prin Decizia nr. 108/2006/QD-TTg pentru a pune în aplicare politicile de stat privind dezvoltarea creditului de investiții și a creditelor de export. În cursul perioadei de anchetă, BDV a administrat un program de finanțare a ratei dobânzii la anumite împrumuturi acordate de băncile comerciale. În acest cadru, societățile din Thai Binh Group au avut contracte cu BDV pentru finanțarea dobânzii de la BIDV și Vietcom Bank.
(239)
Temeiul juridic îl reprezintă Decretul nr. 75/2011/ND-CP din 30 august 2011, care înlocuiește Decretul nr. 151/2006/ND-CP, Decretul nr. 106/2008/ND-CP și Decretul 106/2004 ND-CP. În cazurile în care contractele au fost semnate înainte de intrarea în vigoare a Decretului nr. 75/2011 se aplică decretele anterioare.
(240)
Avantajul din aplicarea acestui program este egal cu diferența dintre ratele dobânzilor oferite de BDV și ratele dobânzii aplicate de băncile comerciale pentru împrumuturile către aceste două societăți. Programul vizează împrumuturile pe termen lung și mediu de la băncile comerciale utilizate pentru finanțarea proiectelor de investiții.
(241)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 0,28 %.
3.3.3.2. Credite cu dobândă mică acordate de băncile comerciale deținute de stat
(242)
Ancheta a demonstrat că, în Vietnam, o mare parte a sectorului bancar este deținută de stat; aproape 50 % din împrumuturile din economia vietnameză în cursul perioadei de anchetă au fost acordate de 5 mari bănci deținute de stat (5). Există restricții în ceea ce privește participarea străină la băncile stabilite în Vietnam (6). Băncile comerciale au instrucțiuni să furnizeze finanțarea ratei dobânzii pentru întreprinderi (7). Banca Națională a Vietnamului stabilește ratele maxime ale dobânzii pe care băncile comerciale le pot aplica pentru creditele acordate anumitor entități (8). Informațiile din dosar indică faptul că băncile comerciale deținute de stat oferă rate ale dobânzilor mai mici decât alte bănci.
(243)
O serie de legi privind sectorul bancar și de credit din Vietnam se referă la împrumuturi în condiții preferențiale. De exemplu, Regulamentul 1627 din 2001 se referă la creditele acordate clienților care fac obiectul politicii de credit preferențial (articolele 20 și 26) sau Legea privind instituțiile de credit se referă la credite concesionale (articolul 27).
(244)
Valoarea subvenției se calculează în funcție de avantajul acordat beneficiarilor, constatat în cursul perioadei de anchetă. Conform articolului 6 litera (b) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru împrumutul acordat de autoritățile publice și suma pe care societatea ar plăti-o pentru un împrumut comercial comparabil pe care îl poate obține pe piață.
(245)
Informațiile descrise la considerentele 242 și 243 de mai sus arată denaturări semnificative în sectorul financiar vietnamez. Prin urmare, Comisia a recurs la o valoare de referință externă pentru calcularea beneficiilor obținute din împrumuturile preferențiale. Astfel cum se menționează la considerentul 231 de mai sus, acest lucru nu aduce atingere instituirii de măsuri compensatorii generate de subvenția care rezultă din împrumuturile în condiții preferențiale. Totodată, din cauza subvenționării de minimis, Comisia nu a formulat o concluzie finală dacă băncile în cauză sunt organisme publice sau dacă evaluarea riscului de credit efectuată de către bănci este suficientă.
(246)
Valoarea de referință externă a fost necesară exclusiv pentru a acoperi împrumuturile în moneda vietnameză (VND), deoarece nu a existat nicio dovadă că împrumuturile acordate în USD ar fi fost subvenționate. Dintre societățile cooperante, numai Thai Binh Group a primit împrumuturi în VND. Valoarea de referință a fost calculată pe baza ratelor dobânzii împrumuturilor pentru un coș de 48 de țări cu venituri medii inferioare (PIB) în perioadele cele mai recente disponibile (2012). Aceste țări au fost alese deoarece aveau un PIB similar cu cel al Vietnamului. Aceste rate au fost apoi ajustate pentru a se ține cont de inflație în cursul perioadei de anchetă pentru a se produce rate ale dobânzilor reale și s-a calculat o medie pentru cele 48 țări pentru care erau disponibile date. Sursa informațiilor privind dobânda de țară și rata inflației a fost Banca Mondială. Rata medie reală a dobânzii pentru aceste țări cu venituri medii, tranșa inferioară, a fost de 8,23 % în perioada de anchetă. Acest obiectiv a fost comparat cu rata ajustată a inflației pentru toate împrumuturile în VND pentru societățile care au făcut obiectul anchetei.
(247)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0 % și 1,34 %.
(248)
În urma informării părților, guvernul Vietnamului a contestat concluziile privind denaturările sistemului financiar vietnamez și a susținut că Comisia ar fi trebuit să analizeze dacă băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice și dacă evaluarea riscului de credit efectuată de acestea este suficientă. În opinia GV, această analiză ar fi afectat concluzia privind existența unei contribuții financiare și, de asemenea, utilizarea unei valori de referință externe pentru a stabili avantajul conferit de acest program.
(249)
Astfel cum se menționează la considerentele 242-243 de mai sus, informațiile și elementele de probă colectate în cursul anchetei arată denaturări semnificative în sistemul bancar din Vietnam. Din cauza acestor denaturări, în conformitate cu normele din regulamentul de bază, trebuie să fie utilizată o valoare de referință externă pentru a se determina valoarea beneficiului (dacă este cazul). Având în vedere că beneficiile pentru producători-exportatori din Vietnam sunt de minimis, Comisia nu consideră că este necesar să se examineze dacă băncile sunt organisme publice și/sau dacă evaluarea riscurilor este suficientă, după cum se precizează la considerentele 231 și 232 de mai sus.
3.3.4. Acordarea drepturilor de folosință a terenurilor (DFT)
(250)
Ambilor producători-exportatori cooperanți le-au fost alocate drepturi de folosință a terenurilor în zone industriale speciale. În timp ce Thai Binh Group a primit DFT direct de la stat, terenul pus la dispoziția către Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (denumită, în continuare, „VNC”) este subînchiriat prin intermediul unei societăți deținute parțial de stat.
(251)
Thai Binh Group dispune de trei parcele de teren în zona industrială. În cursul perioadei de anchetă, grupul a fost scutit integral de la plata chiriei pentru două parcele. Temeiul juridic pentru scutire îl reprezintă Decretul nr. 121/2010/ND-CP și Decretul nr. 142/2005/ND-CP. Totodată, grupul nu a plătit chiria pentru cea de-a treia parcelă deoarece se află într-o procedură administrativă deschisă pentru a solicita scutirea de plată. Chiriile scutite sunt mult mai mici decât chiriile plătite de grup pentru alte parcele similare situate în imediata apropiere a zonei industriale și par a fi cu mult inferioare prețului normal al terenului în regiune.
(252)
VNC nu a obținut scutirea totală de la plata drepturilor de folosință a terenurilor, cu toate că a reieșit în mod clar că a primit un avantaj în perioada de anchetă. VNC subînchiriază trei parcele de teren de la o societate deținută parțial de stat. Deși autoritățile vietnameze au afirmat că acestea sunt tranzacții între persoane de drept privat, informațiile din dosar contrazic această afirmație. Licența de investiții a VNC enumeră închirierea terenurilor ca avantaj preferențial. În licență, Quang Ninh's People's Committee obligă VNC să închirieze terenul de la această societate. De asemenea, potrivit contractului inițial dintre societatea deținută parțial de stat care închiria parcela VNC și autoritatea funciară locală, transferul ulterior al terenurilor este posibil numai în anumite condiții stabilite de autoritatea funciară locală. Acest lucru arată că statul este implicat în tranzacția cu terenuri între cele două părți.
(253)
În scopul evaluării beneficiului, Comisia a comparat prețurile scăzute ale terenurilor aferente tranzacțiilor în zonele industriale cu prețul de referință pentru terenuri similare. Ancheta a relevat o serie de indicii potrivit cărora piața funciară vietnameză pare să fie reglementată și este distorsionată de intervenția autorităților publice, deoarece există o scutire sau o remunerare preferențială pentru DFT referitoare la terenurile situate în anumite zone industriale și/sau se încurajează sectoare economice. În acest caz specific, Comisia a identificat o operațiune legată de DFT cu un caracter suficient de fiabil, deoarece terenul în cauză este situat în afara oricărei zone promovate, iar societatea în cauză își desfășoară activitatea într-un sector care nu are legătură cu FDP și care nu este încurajat prin politici publice. Prețurile în această tranzacție sunt utilizate ca referință pentru evaluarea beneficiului, fără a aduce atingere concluziilor cu privire la situația globală a pieței funciare vietnameze.
(254)
Beneficiile rezultate din acest sistem au variat între 0,17 % și 0,37 %.
3.3.5. Programele de scutire sau de reducere a impozitelor directe
(255)
Ambii producători-exportatori cooperanți au beneficiat de mai multe reduceri de impozite directe pe baza excepțiilor enumerate în licențele lor de investiții. Temeiul juridic pentru aceste scutiri sunt Decretul nr. 164/2003/ND-CP înlocuit prin Decretele nr. 124/2008/ND-CP și nr. 122/2011/ND-CP, circulara 140/2012, Decretul nr. 164/2003/ND-CP, modificat și completat prin Decretul nr. 152/204/ND-CP privind scutirea de taxe și de TVA asupra importurilor de echipamente.
(256)
În conformitate cu legislația de mai sus, reducerea sau scutirile de impozite directe sunt disponibile, între altele, pentru societățile situate în zone/parcuri industriale speciale sau societăți cu un număr mare de angajați sau societăți care operează în anumite sectoare ale economiei.
(257)
Valoarea subvenției se calculează în funcție de avantajul acordat beneficiarilor, constatat în cursul perioadei de anchetă. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea impozitelor totale care trebuie plătite conform ratei normale de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale sau, respectiv, valoarea impozitului în cazul scutirii integrale. Sumele considerate a fi subvenție se bazează pe cele mai recente declarații fiscale anuale. Subvențiile au fost alocate pe ansamblul societăților și au fost exprimate ca procent din cifra de afaceri CIF de export la nivelul Uniunii.
(258)
Beneficiile rezultate din acest program au variat între 0,11 % și 0,36 %.
3.3.6. Scutiri de taxe la import asupra materiilor prime importate
(259)
Ambii producători-exportatori cooperanți au primit scutiri de la plata taxelor vamale asupra materiilor prime importate în cursul perioadei de anchetă. Temeiul juridic pentru această scutire îl reprezintă Legea privind taxarea importurilor și a exporturilor nr. 45/2005/QH11 pusă în aplicare prin Decretul nr. 87/2010/ND-CP. Normele privind sistemul și procedurile de inspecție și supervizare sunt stabilite prin circulara 194/2010TT.
(260)
Guvernul Vietnamului a comunicat în răspunsul său la chestionar că aplică un sistem drawback al taxelor/sistem de suspendare. În conformitate cu legislația, scutirea se aplică la importul de materii prime consumate în procesul de fabricație a produselor exportate. Taxele pot fi rambursate în măsura stabilită de proporția de materii prime importate utilizate în produsul final exportat.
(261)
S-a constatat că în cursul perioadei de anchetă, niciunul din cei doi producători-exportatori cooperanți nu a primit niciun avantaj economic de pe urma acestui program. Deși aceștia au fost scutiți de plata taxelor de import pentru materii prime, în perioada de anchetă nu s-a constatat nicio remitere excesivă. Ambele societăți au avut vânzări interne relativ scăzute ale produsului în cauză. În plus, acestea au importat o parte importantă din principalele materii prime pe piața internă deoarece volumele pe care le-au importat pentru producția produselor în cauză exportate nu au fost suficiente.
(262)
Având în vedere cele de mai sus, nu s-a considerat necesar să se concluzioneze dacă sistemul autorizat de drawback raportat al taxelor este conform cu normele OMC și cu articolele din anexa II și anexa III la regulamentul de bază.
(263)
În urma informării părților, guvernul Vietnamului a sprijinit constatările Comisiei cu privire la acest program. Totuși, acesta a dorit, de asemenea, să sublinieze că sistemul autorizat vietnamez de drawback al taxelor este pe deplin în conformitate cu normele din anexa II și din anexa III la regulamentul de bază în pofida lipsei unor concluzii cu privire la acest aspect. Comisia ia notă de poziția guvernului Vietnamului. Cu toate acestea, dat fiind că beneficiile producătorilor vietnamezi sunt de minimis, Comisia își reafirmă poziția că nu consideră necesar, în sensul prezentei anchete, să examineze dacă sistemul de drawback al taxelor respectă normele din anexa II și anexa III din regulamentul de bază, astfel cum s-a explicat la considerentele anterioare 231-232.
3.3.7. Scutiri de taxe la import asupra echipamentelor importate
(264)
Ambii producători-exportatori cooperanți au primit derogări de la plata taxelor vamale și a TVA asupra echipamentelor importate în cursul perioadei de anchetă. Temeiul juridic pentru această scutire îl reprezintă Legea privind taxarea importurilor și exporturilor nr. 45:2005:AH11 pusă în aplicare prin Decretul nr. 87/2010/ND-CP. Normele privind sistemul și procedurile de inspecție și supervizare sunt stabilite prin Decretul guvernului nr. 154/2005/N-CP, circulara 194/2010TTși prin circulara 117/2011.
(265)
S-a solicitat societăților să raporteze importurile de echipamente pe o perioadă de 10 de ani. Deși a reieșit în mod clar că beneficiile producătorilor-exportatori cooperanți au crescut ca urmare a acestui sistem, acestea nu au fost substanțiale. Acest lucru se datorează faptului că importurile de echipamente ale societăților nu au fost importante în comparație cu cifra de afaceri reprezentând vânzările de FDP în UE. De asemenea, orice beneficii au fost diluate de faptul că echipamentele au fost amortizate pe parcursul mai multor ani (în general, 10) și, prin urmare, beneficiul corespunzător perioadei de anchetă a fost redus în mod corespunzător.
(266)
Beneficiile rezultate din acest program au variat între 0,08 % și 0,1 %.
3.3.8. Valoarea subvențiilor
(267)
Valoarea subvențiilor, în conformitate cu prevederile regulamentului de bază anti-subvenții, exprimată ad valorem pentru producătorii-exportatori vietnamezi investigați variază între 0,6 % și 2,31 %. Marja de subvenție la nivel național este media ponderată a celor două marje mai sus, adică 1,25 %. Subvențiile descrise mai sus au fost alocate pe ansamblul societăților și au fost exprimate ca un procent din cifra de afaceri CIF de export la nivelul Uniunii.
(268)
În urma informării părților, reclamantul a susținut că nu este clar modul în care Comisia a calculat acest interval pentru marja de subvenție și motivul pentru care Comisia nu a ținut seama de nivelul superior al acestor marje care ar fi fost mai mare decât marja de minimis. Așa cum a explicat Comisia la considerentul anterior, ordinul de mărime al subvențiilor totale agregate pentru producătorii-exportatori vietnamezi cooperanți, exprimat ad valorem, variază între un minim de 0,6 % și un maxim de 2,31 %. Cu toate acestea, calculul mediei ponderate a acestor marje conduce la o medie pe țară a marjei de subvenție egală cu 1,25 %, care se situează sub pragul de minimis. Aceasta este metodologia utilizată în mod constant pentru a calcula media pe țară a marjei de subvenție în conformitate cu normele pertinente din regulamentul de bază.
3.3.9. Concluzia privind Vietnamul
(269)
Rata subvenției la nivel național pentru Vietnam de 1,25 %. Cum această marjă este de minimis, s-a ajuns la concluzia că ancheta ar trebui încheiată cu privire la importurile originare din Vietnam, în conformitate cu articolul 14 alineatul (3) din regulamentul de bază.
4. PREJUDICIUL
4.1. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE ȘI A PRODUCȚIEI UNIUNII
(270)
Produsul similar a fost fabricat de 18 producători din Uniune în cursul perioadei de anchetă. Aceștia constituie „industria din Uniune” în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(271)
Producția totală a Uniunii în cursul perioadei de anchetă a fost stabilită la aproximativ 401 000 de tone. Comisia a stabilit valoarea pe baza tuturor informațiilor disponibile cu privire la industria din Uniune, precum cifrele de producție verificate ale producătorilor cooperanți din Uniune incluși în eșantion și cifrele furnizate de reclamant. Conform explicațiilor de la considerentul 10, patru producători din Uniune au fost selectați în eșantion, reprezentând 54 % din producția totală a produsului similar în Uniune.
4.2. CONSUMUL LA NIVELUL UNIUNII
(272)
Comisia a stabilit consumul la nivelul Uniunii pe baza volumului vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii, utilizând datele furnizate de către reclamant și importurile din țări terțe, conform datelor Eurostat.
(273)
Consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
Tabelul 2
Consumul la nivelul Uniunii (tone)
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Consumul total la nivelul Uniunii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Sursă: Plângere, Eurostat
(274)
Consumul din Uniune a atins un maxim în 2011 datorită creșterii abrupte a prețului bumbacului ca urmare a dificultăților întâmpinate în ceea ce privește cultura bumbacului în 2010. Drept rezultat a crescut cererea de fibre discontinue din poliester, ca substitut pentru bumbac, însă această cerere a scăzut din nou în anul următor. În cursul perioadei de anchetă, s-a înregistrat din nou o creștere de 6 % a consumului din Uniune.
4.3. IMPORTURILE ORIGINARE DIN ȚĂRILE VIZATE
4.3.1. Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor din țările vizate
(275)
Comisia a examinat dacă importurile de FDP originare din țările în cauză ar trebui să facă obiectul unei evaluări cumulative, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(276)
Marja de subvenție stabilită în raport cu importurile provenite din Republica Populară Chineză și din Vietnam era mai mică decât pragul de minimis stabilit la articolul 8 alineatul (3) litera (a) din regulamentul de bază.
(277)
Prin urmare, condițiile referitoare la cumul nu sunt îndeplinite și analiza legăturii de cauzalitate este astfel limitată la efectele importurilor din India.
4.3.2. Volumul și cota de piață a importurilor din India
(278)
Comisia a stabilit volumul importurilor pe baza datelor Eurostat. Cota de piață a importurilor a fost stabilită pe baza volumului importurilor din India ca parte din consumul total din Uniune (acesta din urmă fiind determinat de toate vânzările din Uniune realizate de producătorii din Uniune plus toate importurile de fibre discontinue din poliester în Uniune).
(279)
Importurile în Uniune provenite din India au evoluat după cum urmează:
Tabelul 3
Volumul vânzărilor (tone) și cota de piață a Uniunii
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul importurilor provenite din India (tone)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Cota de piață
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Sursă: Eurostat
(280)
Per total, importurile din India au rămas practic stabile, reprezentând o cotă de piață a Uniunii cuprinsă între 6 % și 7,5 % în cursul perioadei luate în considerare.
4.3.3. Prețurile importurilor din India și subcotarea prețului
(281)
Comisia a stabilit prețurile de import pe baza statisticilor Eurostat și a datelor verificate din partea exportatorilor cooperanți. Subcotarea prețurilor importurilor a fost stabilită pe baza datelor verificate furnizate de exportatorii cooperanți și de producătorii cooperanți din Uniune.
(282)
Prețul mediu al importurilor din India către Uniune a evoluat după cum urmează:
Tabelul 4
Prețuri de import (EUR/tonă)
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
India
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Sursă: Date Eurostat și date verificate ale exportatorilor cooperanți
(283)
O creștere a prețurilor la FDP s-a înregistrat pentru anul 2011, care este anul crizei bumbacului, menționată anterior. Prețurile au scăzut în anii următori, dar au rămas mai ridicate decât prețul constatat pentru 2010. În perioada de anchetă, prețul a fost cu 18 % mai mare decât prețul pentru fibre discontinue din poliester în 2010.
(284)
Comisia a stabilit subcotarea prețurilor în cursul perioadei de anchetă prin compararea mediei ponderate a prețurilor importurilor debarcate pe tip de produs pentru importurile de la producătorii cooperanți din India incluși în eșantion către primul client neafiliat de pe piața Uniunii, cu ajustările corespunzătoare pentru taxele vamale și costurile ulterioare importului și prețurile de vânzare medii ponderate ale acelorași tipuri de produse ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion și percepute de la clienții neafiliați pe piața Uniunii, ajustate la un nivel franco fabrică.
(285)
Comparația prețurilor s-a realizat tip cu tip pentru tranzacții la același nivel comercial, ajustate în mod corespunzător atunci când a fost necesar, și după deducerea rabaturilor și a reducerilor. Rezultatul comparației a fost exprimat ca procentaj din cifra de afaceri a producătorilor din Uniune înregistrată în cursul perioadei de anchetă. Aceasta a indicat o marjă de subcotare medie ponderată între 4,1 % și 43,7 % pentru importurile din India pe piața din Uniune.
4.4. SITUAȚIA ECONOMICĂ A INDUSTRIEI DIN UNIUNE
4.4.1. Observații generale
(286)
În conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor subvenționate asupra industriei din Uniune a inclus evaluarea tuturor indicatorilor economici care influențează situația industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare.
(287)
Așa cum s-a menționat în considerentul 10, eșantionarea a fost utilizată pentru stabilirea eventualului prejudiciu suferit de industria din Uniune.
(288)
În scopul stabilirii prejudiciului, Comisia a făcut distincție între indicatorii de prejudiciu macroeconomici și cei microeconomici. Comisia a evaluat indicatorii macroeconomici pe baza datelor conținute în plângere, a informațiilor suplimentare furnizate de reclamant în cursul procedurii și a datelor Eurostat. Aceste date se refereau la toți producătorii din Uniune. Comisia a analizat indicatorii microeconomici pe baza datelor verificate corespunzător conținute în răspunsurile la chestionar primite de la producătorii din Uniune incluși în eșantion. Ambele seturi de date au fost considerate reprezentative pentru situația economică a industriei din Uniune.
(289)
Indicatorii macroeconomici sunt: producția, capacitatea de producție, utilizarea capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă și productivitatea.
(290)
Indicatorii microeconomici sunt: prețurile unitare medii, costul unitar, costurile forței de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.
4.4.2. Indicatori macroeconomici
4.4.2.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
(291)
Producția totală, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție din Uniune au evoluat în perioada luată în considerare după cum urmează:
Tabelul 5
Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul producției (tone)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Capacitatea de producție (tone)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Rata de utilizare a capacității
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Sursă: Reclamantul (CIRFS)
(292)
Volumul producției a crescut cu 11 % în cursul perioadei luate în considerare. Această creștere a avut loc numai în cursul perioadei de anchetă (care acoperă ultimele 12 luni din perioada luată în considerare). În cursul unei părți din perioada luată în considerare care precede perioada de anchetă (înțelegându-se 2011 și 2012), volumul producției industriei din Uniune a scăzut sau a stagnat.
(293)
Dimpotrivă, capacitatea de producție a cunoscut o tendință descendentă, înregistrând o scădere de 5 % în cursul perioadei de anchetă. Alături de tendința ascendentă a volumului producției, astfel cum se descrie la considerentul 292, gradul de utilizare a capacității a crescut cu 17 %. Trebuie subliniat totuși că rata de utilizare a capacității în 2010, care este utilizată ca bază pentru analiza tendințelor, a fost redusă pentru o industrie mare consumatoare de capital precum industria FDP și că în cursul perioadei de anchetă, rata de utilizare a capacității a rămas la nivelul de 85,9 %.
4.4.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(294)
Volumul vânzărilor și cota de piață ale industriei din Uniune au evoluat în cursul perioadei luate în considerare după cum urmează:
Tabelul 6
Volumul vânzărilor și cota de piață
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul vânzărilor pe piața Uniunii (în tone)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Cota de piață
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Sursă: Eurostat, reclamantul (CIRFS)
(295)
Volumul vânzărilor pe piața Uniunii a scăzut în anii 2011 și 2012, dar a crescut ușor în cursul perioadei de anchetă. Cu toate acestea, în ansamblu, s-a înregistrat o scădere cu 6 % față de volumele vândute în 2010.
(296)
Cota de piață a industriei din Uniune a scăzut în mod constant de-a lungul perioadei examinate. Cea mai mare scădere a cotei de piață a avut loc în 2011, dar tendința descendentă a continuat în 2012 și în cursul perioadei de anchetă, ceea ce a condus la o pierdere generală de cotă de piață de 11 % pe parcursul perioadei luate în considerare.
4.4.2.3. Creștere
(297)
În pofida creșterii moderate a consumului din Uniune în cursul perioadei examinate (plus 6 %) și a creșterii volumului de producție al producătorilor din Uniune (plus 11 %), vânzările producătorilor din Uniune au scăzut cu 6 %.
4.4.2.4. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(298)
Ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat pe parcursul perioadei luate în considerare după cum urmează:
Tabelul 7
Ocuparea forței de muncă și productivitatea
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Numărul de angajați
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Productivitate (tonă/angajat)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Sursă: Reclamantul (CIRFS)
(299)
Numărul de angajați a crescut constant în perioada luată în considerare, rezultând o creștere de 6 %, în paralel cu creșterea producției, așa cum este demonstrat la considerentul 292.
(300)
Productivitatea a scăzut în 2011 și 2012, deoarece numărul angajaților a crescut, în timp ce volumul producției a stagnat în decursul anilor respectivi. În general, aceasta a înregistrat o creștere cu 4 % în cursul perioadei examinate.
4.4.3. Indicatori microeconomici
4.4.3.1. Prețurile și factorii care influențează prețurile
(301)
Prețurile de vânzare unitare medii ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți neafiliați din Uniune au evoluat după cum urmează în cursul perioadei examinate:
Tabelul 8
Prețurile de vânzare în Uniune
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Preț unitar de vânzare mediu în Uniune pe piața totală (EUR/tonă)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Costul de producție unitar (EUR/tonă)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Sursă: Date verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion
(302)
Cea mai mare creștere a prețului de vânzare în Uniune a fost înregistrată în anul 2011, când s-au vândut FDP la un preț cu 25 % mai mare decât prețul mediu de vânzare în 2010. Această stare de fapt a fost rezultatul crizei de bumbac din 2011, când cererea de FDP a crescut ca substitut pentru bumbac, care a fost deficitar din cauza recoltei dezamăgitoare din anul 2010. În ansamblu, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut cu 16 % în cursul perioadei luate în considerare.
(303)
Costul unitar de producție a crescut, de asemenea, în cursul perioadei luate în considerare, atingând un vârf de 15 % în anul 2011, din cauza unei creșteri a prețurilor petrolului în anul respectiv, care reprezintă un important factor de cost. Creșterea globală a costului unitar de producție s-a ridicat la 6 % în cursul perioadei luate în considerare.
4.4.3.2. Costurile cu forța de muncă
(304)
Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei luate în considerare după cum urmează:
Tabelul 9
Costurile medii cu forța de muncă per angajat
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Costuri medii cu forța de muncă per angajat (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Sursă: Date verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion
(305)
Costul mediu al forței de muncă per angajat a scăzut pentru prima dată în anul 2011, iar apoi a crescut ușor în anii următori. În cursul perioadei luate în considerare s-a înregistrat o creștere cu 3 %.
4.4.3.3. Inventare
(306)
Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 10
Inventare
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Stocuri finale (tone)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Stocuri finale ca procentaj din producție
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Sursă: Datele verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion
(307)
Stocurile finale au crescut, cu excepția anului 2012, ceea ce a condus la o creștere globală de 21 % în cursul perioadei de anchetă. Aceasta corespunde creșterii volumului producției (creștere globală cu 11 %), în timp ce volumele vânzărilor au scăzut în perioada examinată (o scădere globală cu 6 %). Aceste tendințe au fost, de asemenea, reflectate de procentul din producție care îl reprezintă stocurile finale.
4.4.3.4. Rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a atrage capital
(308)
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 11
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% vânzări din cifra de afaceri)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indice
- 100
18
- 14
5
Fluxul de trezorerie (în EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investițiile (în EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Randamentul investițiilor
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Sursă: Datele verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion
(309)
Comisia a determinat rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion prin exprimarea profitului net înainte de impozitare, realizat din vânzarea produsului similar către clienți neafiliați din Uniune ca procentaj din cifra de afaceri generată de aceste vânzări. Marjele de rentabilitate au fluctuat în cursul perioadei luate în considerare. Per ansamblu, rentabilitatea s-a îmbunătățit în mod substanțial trecând de la pierderi în 2010 la atingerea pragului de rentabilitate în cursul perioadei de anchetă.
(310)
Fluxul net de trezorerie reprezintă capacitatea producătorilor din Uniune de a-și autofinanța activitățile. Acesta a evoluat pozitiv în cursul perioadei luate în considerare.
(311)
Investițiile au atins un nivel record în 2011, cu o creștere de 46 % în comparație cu investițiile realizate în 2010, dar a urmat o tendință descrescătoare în anii următori. În timpul perioadei examinate, investițiile au scăzut cu 21 %.
(312)
Randamentul investițiilor este profitul exprimat ca procentaj din valoarea contabilă netă a investițiilor. Acest randament a avut o evoluție pozitivă în perioada luată în considerare.
(313)
Niciunul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion nu a declarat că ar fi avut dificultăți în mobilizarea capitalurilor în cursul perioadei luate în considerare.
4.4.4. Concluzia privind prejudiciul
(314)
Importurile din India au rămas stabile (reprezentând o cotă de piață a Uniunii cuprinsă între 6 % și 7 % în cursul perioadei examinate). Subcotarea a fost semnificativă (până la 43,7 %).
(315)
Cei mai mulți indicatori de prejudiciu s-au îmbunătățit. Rentabilitatea producătorilor din Uniune a crescut cu aproape 6 puncte procentuale, dar marja medie de rentabilitate era încă la nivelul nesatisfăcător de 0,3 % în cursul perioadei de anchetă. Rata de utilizare a capacității a crescut de la 74 % la 86 %. Totuși, acest lucru a fost rezultatul unei creșteri a volumelor de producție din Uniune, precum și al scăderii capacității Uniunii. Prețurile medii de vânzare în Uniune au atins nivelul maxim în anul 2011 din cauza creșterii bruște a prețurilor bumbacului și benzinei. În ansamblu, prețurile medii ale de vânzare au crescut cu 16 % în cursul perioadei luate în considerare. Randamentul investițiilor și fluxul de trezorerie au evoluat în mod pozitiv. Ocuparea forței de muncă a crescut, de asemenea, în cursul perioadei luate în considerare. Astfel, s-au observat semne de redresare într-o situație încă prejudiciabilă.
(316)
Următorii indicatori de prejudiciu au evoluat negativ în perioada luată în considerare: cota de piață în Uniune a producătorilor din Uniune a scăzut de la 45,3 % la 40,2 %, în vreme ce volumele de vânzări ale Uniunii au scăzut cu 6 %. Nivelul investițiilor a scăzut per ansamblu, cu excepția anului 2011. Capacitatea, astfel cum se menționează la considerentul 293, a scăzut cu 5 % în cursul perioadei luate în considerare.
(317)
În ansamblu, situația industriei din Uniune poate fi calificată în continuare drept prejudiciabilă, deși s-a îmbunătățit în mod clar în ultimii ani. Pe baza celor de mai sus, Comisia a concluzionat că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(318)
Comentând pe marginea notificării, reclamantul a afirmat că consideră stabilitatea cotei de piață indiene pe piața Uniunii ca fiind un rezultat al subvențiilor substanțiale. Comisia a constatat, într-adevăr, subvenții care ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii (a se vedea considerentul 229), dar nu s-a putut stabili nicio legătură de cauzalitate cu situația prejudiciabilă a industriei din Uniune (a se vedea considerentele 319-323).
5. CAUZALITATEA
(319)
În conformitate cu articolul 8 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă importurile din India au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune. În conformitate cu articolul 8 alineatul (6) din regulamentul de bază, Comisia a examinat, de asemenea, dacă alți factori cunoscuți ar fi putut aduce în același timp un prejudiciu industriei din Uniune. Comisia s-a asigurat că orice eventual prejudiciu cauzat de alți factori decât importurile subvenționate din India nu a fost atribuit importurilor subvenționate. Acești factori sunt importurile din alte țări terțe, performanța la export a industriei din Uniune și consumul.
5.1. EFECTELE IMPORTURILOR SUBVENȚIONATE
(320)
Având în vedere constatările, menționate mai jos, privind subvenționarea de minimis în ceea ce privește China și Vietnamul (a se vedea considerentele 76 și 231), condițiile pentru cumul nu sunt îndeplinite. Prin urmare, analiza legăturii de cauzalitate se limitează la efectele importurilor din India.
(321)
Pe parcursul perioadei luate în considerare, industria din Uniune a înregistrat o scădere a cotei de piață de la 45,3 % la 40,2 %, în timp ce cota de piață a importurilor indiene a rămas relativ stabilă între 6 % și 7 %. Consumul a crescut cu 6 % în perioada luată în considerare. Industria din Uniune nu a fost în măsură să beneficieze de această creștere în ceea ce privește cota de piață, dar acest lucru nu poate fi atribuit cotei de piață indiene, care a rămas constantă.
(322)
Prețurile medii Eurostat pentru fibrele discontinue din poliester provenite din India au fost mai scăzute decât prețurile medii pentru fibre discontinue din poliester din majoritatea celorlalte țări, dar este important de remarcat că nu există mari diferențe de calități și tipuri de produse. În orice caz, comparații precise în funcție de tip au demonstrat o subcotare semnificativă în ceea ce privește importurile din India.
(323)
În pofida subcotării semnificative, nu se poate concluziona că importurile din India au condus la prejudiciu. Într-adevăr, scăderea cotei de piață a industriei din Uniune (- 5,1 puncte procentuale) nu poate fi atribuită evoluției volumului importurilor din India deoarece cota de piață a acestora a rămas relativ stabilă (cu numai 0,7 puncte procentuale mai mult în cursul perioadei luate în considerare). Mai mult, prețurile medii ale importurilor din India au crescut cu 18 % în cursul perioadei luate în considerare. Prețurile importurilor din India nu par să fi avut ca efect o depreciere a prețurilor, având în vedere că situația financiară a industriei din Uniune, deși continuă să fie prejudiciabilă în perioada de anchetă, s-a îmbunătățit în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare.
5.2. EFECTELE ALTOR FACTORI
5.2.1. Importuri din țări terțe
(324)
Volumul importurilor din țări terțe a evoluat pe parcursul perioadei luate în considerare după cum urmează:
Tabelul 12
Importurile din țări terțe
Țară
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Republica Coreea
Volum (tone)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Cota de piață
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Preț mediu (EUR/tonă)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Taiwan
Volum (tone)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Cota de piață
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Preț mediu (EUR/tonă)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
China
Volum (tone)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Cota de piață
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Preț mediu (EUR/tonă)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turcia
Volum (tone)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Cota de piață
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Preț mediu (EUR/tonă)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Volum (tone)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Cota de piață
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Preț mediu (EUR/tonă)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonezia
Volum (tone)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Cota de piață
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Preț mediu
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thailanda
Volum (tone)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Cota de piață
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Preț mediu (EUR/tonă)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Alte importuri
Volum (tone)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Cota de piață
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Preț mediu (EUR/tonă)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Sursă: Eurostat
(325)
Cea mai mare parte a importurilor (181 540 de tone, reprezentând o cotă de piață de 20,4 % în cursul perioadei de anchetă) provine din Republica Coreea, care a înregistrat o creștere a cotei sale de piață cu 4,9 puncte procentuale în cursul perioadei luate în considerare. Taiwan este al doilea cel mai mare exportator către Uniune. Deși importurile din Taiwan au scăzut pe parcursul perioadei luate în considerare (- 4,1 puncte procentuale), Taiwan deținea încă o cotă de piață de 10,4 % în cursul perioadei de anchetă. Pe cea de-a patra poziție ca mărime pe lista exportatorilor (după India, care se situează pe poziția a treia) se află China, a cărei cotă de piață a crescut cu 4,4 puncte procentuale, până la un nivel de 5 %. Importurile din alte țări terțe sunt mai mici decât importurile din India, dar cantități semnificative de fibre discontinue de poliester sunt importate din Turcia, Vietnam, Indonezia și Thailanda (toate patru având o cotă stabilă de piață). În ansamblu, importurile din Turcia, Vietnam, Indonezia și Thailanda reprezintă o cotă de piață de aproximativ 12 % (12,4 % în perioada de anchetă).
(326)
Se cuvine a fi menționată în special creșterea importurilor din Republica Coreea. Importurile coreene au atins, în cursul perioadei de anchetă, un volum de trei ori mai mare decât volumul importurilor din India. Acestea au crescut cu 40 % în cursul perioadei luate în considerare, iar cota lor de piață a crescut cu 4,9 puncte procentuale atingând 20,4 %. De asemenea, importurile din China au crescut puternic, cu peste 700 % în volum sau 4,4 puncte procentuale în ceea ce privește cota de piață. De asemenea, importurile din China au subcotat în mod semnificativ prețurile industriei din Uniune.
(327)
Pe baza celor de mai sus, se poate concluziona că, în cazul în care situația prejudiciabilă a industriei din Uniune a fost rezultatul importurilor, aceasta este mai degrabă cauzată de importurile din alte surse decât India.
(328)
În urma informării părților, reclamantul a afirmat că Comisia nu a investigat și prețurile de export din China și Vietnam. Se reamintește că s-au constatat niveluri de minimis ale subvenției atât pentru China, cât și pentru Vietnam. Prin urmare, Comisia a evaluat prețurile de export pentru aceste două țări, analizând legătura de cauzalitate cu privire la efectul altor factori și, într-adevăr, nu a efectuat o evaluare cumulativă a importurilor din toate cele trei țări vizate de prezenta procedură, din moment ce s-a stabilit că subvențiile constatate în China și Vietnam au fost de minimis, astfel cum se explică la considerentele 275-277.
(329)
Reclamantul a furnizat observații cu privire la prețul mediu al importurilor din Coreea, precum și la creșterea (ușoară) în volum a acestora, între 2011 și 2012. Având în vedere creșterea de ansamblu atât în volum, cât și în ceea ce privește cota de piață a importurilor din Coreea în cursul perioadei luate în considerare, precum și faptul că prețurile sale medii sunt mai mici decât prețurile medii de vânzare ale industriei din Uniune, Comisia susține că importurile coreene reprezintă un alt factor relevant în analiza de cauzalitate.
(330)
Reclamantul a menționat, de asemenea, prețurile medii de export ale celor trei țări vizate inițial de această procedură, precum și cele din Coreea și Taiwan în perioada ianuarie-iulie 2014. Aceasta nu reprezintă, totuși, perioada luată în considerare, care începe din 2010 și durează până la sfârșitul perioadei de anchetă. Prin urmare, observația se respinge.
5.2.2. Rezultatele la export ale industriei din Uniune
(331)
Volumul și valoarea medie a exporturilor industriei din Uniune au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 13
Performanța la export a producătorilor din Uniune
2010
2011
2012
Perioada de anchetă
Volumul exporturilor (tone)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Preț mediu (EUR/tonă)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Sursă:
Volum: Solicitant (CIRFS)
valoare: Datele verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion
(332)
Industria din Uniune pune în vânzare, în afara UE, în principal produse specializate, ceea ce explică prețul mediu de vânzare mai ridicat observat pe piețele respective.
(333)
Volumul exporturilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au crescut cu aproape 30 % în cursul perioadei luate în considerare, atingând un nivel record în 2012. Prețurile medii de vânzare au crescut în 2011 și au rămas la un nivel stabil până în perioada de anchetă.
(334)
În pofida performanței bune la export a producătorilor din Uniune incluși în eșantion, valoarea absolută a volumelor exportate a fost relativ mică în comparație cu volumele de vânzări în Uniune. Prin urmare, efectul acestora nu a fost suficient pentru a compensa situația dificilă și prejudiciabilă de pe piața internă a Uniunii.
5.2.3. Consumul
(335)
Piața Uniunii pentru fibre discontinue din poliester a fost de 838 397 de tone în 2010 și a atins 890 992 de tone în perioada de anchetă. Acest lucru implică o creștere a pieței cu 6 %, în cursul perioadei luate în considerare. Cu alte cuvinte, nu a existat o scădere a cererii, care ar fi putut contribui la situația prejudiciabilă a industriei din Uniune.
5.2.4. Criza economică
(336)
O asociație de utilizatori, camera de comerț din una dintre țările vizate și o autoritate guvernamentală au afirmat că prejudiciul a fost cauzat de criza economică. Această argumentație este incorectă, deoarece piața Uniunii pentru fibre discontinue din poliester a crescut cu 6 %, iar prețul mediu de vânzare în Uniune a crescut, de asemenea, cu 16 %.
(337)
Camera de Comerț a remarcat, de asemenea, că în urma crizei economice cererea de fibre discontinue specializate din poliester a scăzut, în timp ce cererea de fibre discontinue de bază din poliester a crescut. Se reamintește că FDP specializate și FDP de bază au aceleași caracteristici fizice și chimice și că utilizările finale ale acestora sunt, în esență, aceleași. Este recunoscut faptul că nu toate tipurile de produse sunt interschimbabile, dar atât anchetele anterioare, cât și prezenta anchetă au stabilit că există o interschimbabilitate cel puțin parțială și o suprapunere a utilizării între diferitele tipuri de produse. Prin urmare, argumentul este respins.
5.2.5. O rată ridicată de utilizare a capacității
(338)
O autoritate guvernamentală a afirmat că prejudiciul, în ceea ce privește pierderea cotei de piață, nu ar fi putut fi cauzat de importurile subvenționate, având în vedere rata ridicată de utilizare a capacității industriei din Uniune. Rata de utilizare a capacității industriei din Uniune a crescut efectiv în cursul perioadei luate în considerare, dar în niciun moment nu s-a apropiat de limitele capacității disponibile. La nivelul său cel mai înalt, care a fost în perioada de anchetă, rata de utilizare a capacității a fost de 85,9 %. Aceasta lasă o marjă importantă pentru a crește producția. Cu toate acestea, deoarece volumul vânzărilor în Uniune ale producătorilor din Uniune nu a urmat tendința ascendentă în ceea ce privește consumul, pierderea cotei de piață este încă considerată ca unul dintre indicatorii pentru situația prejudiciabilă a industriei din Uniune.
5.3. CONCLUZIA PRIVIND LEGĂTURA DE CAUZALITATE
(339)
Pe baza celor de mai sus, Comisia consideră că nu este posibil să se stabilească o legătură de cauzalitate între situația prejudiciabilă a industriei din Uniune și importurile subvenționate din India. Această concluzie se bazează în primul rând pe cota de piață relativ scăzută și doar în ușoară creștere a importurilor din India (de la 6,1 % la 6,8 %) în comparație cu cota de piață a industriei din Uniune, mult mai ridicată dar încă în scădere semnificativă (de la 45,3 % la 40,2 %). În al doilea rând, importurile din anumite alte țări (Coreea, Taiwan, China) au avut un volum mai mare și/sau au crescut mai semnificativ și, prin urmare, dacă importurile au contribuit la prejudiciul suferit de industria din Uniune, acest lucru trebuie atribuit importurilor din aceste țări, mai degrabă decât importurilor din India (a se vedea considerentele 325-327).
(340)
Prin urmare, legătura de cauzalitate, în sensul articolului 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, dintre importurile subvenționate din India și prejudiciul suferit de industria din Uniune nu a putut fi stabilită.
6. CONCLUZII
(341)
Prin urmare, procedura ar trebui încheiată, dat fiind că s-a constatat că subvențiile pentru Republica Populară Chineză și Vietnam au fost de minimis și că nu s-a putut stabili o legătură de cauzalitate între prejudiciu și subvenție în ceea ce privește importurile originare din India.
(342)
Comitetul constituit în temeiul articolului 25 alineatul (1) din regulamentul de bază nu a emis o opinie,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Procedura antisubvenție privind importurile de fibre sintetice discontinue din poliester, necardate și nepieptănate și nici altfel prelucrate pentru filare, încadrate în prezent la codul NC 5503 20 00 și originare din Republica Populară Chineză, India și Vietnam se încheie prin prezenta.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 16 decembrie 2014.