PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/110
ze dne 26. ledna 2015
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých svařovaných trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Běloruska, Čínské lidové republiky a Ruska a o zastavení řízení týkajícího se dovozu některých svařovaných trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Ukrajiny na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4, čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Rada na základě antidumpingového šetření (dále jen „předchozí šetření“) uložila nařízením (ES) č. 1256/2008 (2) konečné antidumpingové clo na dovoz některých svařovaných trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli v současnosti kódů KN ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 a ex 7306 30 77 pocházejících z Běloruska, Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Ruska, Thajska a Ukrajiny (dále jen „konečná antidumpingová opatření“). Opatření měla formu valorického (ad valorem) cla v rozsahu mezi 10,1 % a 90,6 %.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(2)
Na základě zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (3) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 18. září 2013 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal Výbor na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího svařované ocelové trubky (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby svařovaných trubek a dutých profilů v Unii.
(3)
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti platných opatření by pravděpodobně vedlo k pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(4)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 19. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) (dále jen „oznámení o zahájení“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1. Období přezkumného šetření a posuzované období
(5)
Šetření o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2. Strany dotčené řízením
(6)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele a další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v Bělorusku, ČLR, Rusku a na Ukrajině (dále jen „dotčené země“), dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a zástupce dotčených zemí. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně vyjádřit své stanovisko k situaci a požádat o slyšení ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení.
(7)
Všechny zúčastněné strany, které o něj požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
4.2.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(8)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců v ČLR, Rusku a na Ukrajině se v oznámení o zahájení předpokládal výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu Komisi přihlásily a poskytly informace požadované v oznámení o zahájení.
(9)
Komise ve stanovené lhůtě neobdržela žádné informace pro výběr vzorku od vyvážejících výrobců z ČLR. Informace pro výběr vzorku Komise obdržela od jednoho vyvážejícího výrobce z Ukrajiny. Od vyvážejících výrobců z Ruska obdržela tři odpovědi. Komise z tohoto důvodu nepovažovala výběr vzorku vyvážejících výrobců za nutný.
4.2.2. Výběr vzorku dovozců a výrobců v Unii
(10)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení předpokládal výběr vzorku. Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu Komisi přihlásily a poskytly informace požadované v oznámení o zahájení. Protože od dovozců, kteří nejsou ve spojení, Komise žádné informace neobdržela, nebyl u nich proveden výběr vzorku.
(11)
Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, kterých se toto řízení týká, bylo v oznámení o zahájení oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při tomto předběžném výběru byly použity informace, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje výrobců, objemu výroby a zeměpisné poloze v Unii. Vzorek odpovídal největšímu reprezentativnímu objemu výroby a prodeje, který bylo možné během doby, jež byla k dispozici, náležitě prošetřit, a představoval 52 % celkové výroby výrobního odvětví Unie a prodeje odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení. Vzorek byl reprezentativní, také pokud jde o zeměpisnou polohu společností, neboť zahrnoval čtyři různé členské státy. S výrobci v EU proběhla konzultace ohledně navrženého vzorku v den zveřejnění oznámení o zahájení. Protože se nepřihlásili další výrobci a protože ke vzorku nebyly obdrženy připomínky, byl navržený vzorek schválen.
(12)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu, pravděpodobnosti pokračování či obnovení újmy a ke stanovení zájmu Unie. Za tímto účelem Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům a výrobcům v Unii vybraným do vzorku. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Arcelor Mittal Karviná, Česká republika,
-
Arcelor Mittal Krakov, Polsko,
-
Arvedi Tubi Acciaio s.p.A, Cremona, Itálie,
-
Tata Steel UK Limited, Corby, Spojené království;
b)
vyvážející výrobce v Bělorusku:
-
Mogilev Metallurgical Works, Mogilev, Bělorusko;
c)
obchodník, jenž je ve spojení s vyvážejícím výrobcem na Ukrajině:
-
Interpipe Europe SA, Lugano, Švýcarsko;
d)
výrobce v Rusku:
-
Pervouralsk New Pipe Plant, Pervouralsk, Rusko;
e)
výrobce ve srovnatelné zemi:
-
Robor Ltd. Johannesburg, Jihoafrická republika.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(13)
Dotčeným výrobkem jsou svařované trubky a duté profily ze železa nebo nelegované oceli, kruhového průřezu a o vnějším průměru nepřevyšujícím 168,3 mm, v současnosti kódů KN ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 a ex 7306 30 77, pocházející z Běloruska, ČLR, Ruska a Ukrajiny, s výjimkou potrubních trubek používaných pro ropovody a plynovody, pažnic a trubek používaných při vrtné těžbě ropy nebo plynu nebo přesně kalibrovaných trubek a trubek a dutých profilů s připojeným příslušenstvím vhodných pro vedení plynů či kapalin používaných v civilních letadlech.
(14)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Obdobný výrobek
(15)
U svařovaných trubek a dutých profilů vyráběných a prodávaných v Unii výrobním odvětvím Unie a u svařovaných trubek a dutých profilů vyráběných a prodávaných v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi byly zjištěny v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako u svařovaných trubek a dutých profilů vyráběných v dotčených zemích a prodávaných na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(16)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda je pravděpodobné, že by došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu ze strany čtyř dotčených zemí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
(17)
Všechny čtyři dotčené země, kterých se šetření týkala, vyvezly během období přezkumného šetření dotčený výrobek v zanedbatelném množství. Není proto pravděpodobné, že by dumping v případě těchto čtyř zemí, kterých se šetření týkala, pokračoval. Posuzování se tedy omezilo na pravděpodobnost obnovení dumpingu na základě vývozních cen do jiných třetích zemí. Stejně jako u předchozího šetření nebyl na vývoz do Běloruska za tímto účelem brán zřetel.
ZEMĚ BEZ TRŽNÍHO HOSPODÁŘSTVÍ
1. Srovnatelná země
(18)
Podle ustanovení čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení Bělorusko a ČLR nejsou považovány za země s tržním hospodářstvím. V předchozím šetření se pro účely určení běžné hodnoty jako srovnatelná země použily USA. V oznámení o zahájení se na návrh žadatele předpokládalo, že se jako srovnatelná země v tomto přezkumu před pozbytím platnosti použijí také USA.
(19)
Komise však obdržela připomínky od společnosti Mogilev a od běloruských orgánů. Od zúčastněných stran v ČLR neobdržela žádné připomínky.
(20)
Běloruské zúčastněné strany namítly, že USA nejsou vhodnou volbou srovnatelné země z důvodu údajných vazeb mezi jediným americkým spolupracujícím výrobcem a výrobním odvětvím Unie.
(21)
Běloruské strany místo toho jako srovnatelnou zemi navrhly Rusko, neboť ruský ocelářský průmysl má údajně vzhledem ke společným vazbám na bývalý Sovětský svaz podobný charakter jako běloruský ocelářský průmysl.
(22)
Šetřením však bylo zjištěno, že ve výrobních nákladech jediného spolupracujícího výrobce v Rusku se nepřiměřeně odrážela hodnota zemního plynu (viz 69. bod odůvodnění níže). Kromě toho nebyla dostatečná ani spolupráce ze strany tohoto ruského výrobce (viz 61. bod odůvodnění níže). Rusko proto nebylo možné považovat za vhodnou volbu.
(23)
Komise určila také další třetí země vyvážející dotčený výrobek do Unie. Komise kontaktovala výrobce ve 14 zemích, které jsou známé výrobou oceli. Mezi tyto země patří například Bosna a Hercegovina, Brazílie, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Srbsko, Jihoafrická republika, Jižní Korea a Tchaj-wan.
(24)
Komise během šetření nezaznamenala žádnou spolupráci na straně amerických výrobců. Nicméně obdržela vyplněné dotazníky od výrobců z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a z Jihoafrické republiky. Vzhledem k významnému objemu domácího prodeje výrobce v Jihoafrické republice Komise rozhodla, že Jihoafrická republika bude nejvhodnější volbou.
BĚLORUSKO
1. Předběžná poznámka
(25)
Při šetření spolupracoval největší známý výrobce v Bělorusku OJSC Mogilev Metallurgical Works (dále jen „společnost Mogilev“). Společnost Mogilev však v průběhu období přezkumného šetření dotčený výrobek do Unie nevyvážela. Informace o pravděpodobných vývozních cenách do Unie proto vycházely z vývozních cen do jiných třetích zemí, jak je uvedeno níže ve 27. bodě odůvodnění.
2. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
2.1. Stanovení běžné hodnoty
(26)
Běžná hodnota pro Bělorusko byla u obdobného výrobku stanovena podle jednotlivých typů výrobku na základě domácích prodejních cen odběratelům v Jihoafrické republice (srovnatelná země), kteří nejsou ve spojení, v běžném obchodním styku. Pokud se určitý typ obdobného výrobku neprodával v běžném obchodním styku nebo se na domácím trhu v Jihoafrické republice neprodal v reprezentativním množství, stanovila Komise běžnou hodnotu tak, že k výrobním nákladům obdobného výrobku připočítala prodejní, správní a režijní náklady a zisk.
2.2. Stanovení pravděpodobné vývozní ceny
(27)
V průběhu období přezkumného šetření společnost Mogilev dotčený výrobek do Unie nevyvážela. Pravděpodobná vývozní cena byla proto určena na základě prodejních cen v jiných třetích zemích.
2.3. Srovnání
(28)
Srovnání běžné hodnoty a pravděpodobné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(29)
V oprávněných případech byly provedeny úpravy týkající se rozdílů v nákladech na dopravu, rabatech, slevách a obchodní úrovni.
2.4. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
(30)
Na základě výše uvedeného bylo pravděpodobné rozpětí dumpingu ve smyslu čl. 11 odst. 2 základního nařízení stanoveno ve výši 28,4 %.
3. Vývoj vývozu v případě zrušení opatření
3.1. Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(31)
Výrobní linky společnosti Mogilev byly používány jak na výrobu svařovaných trubek a dutých profilů, tak na výrobu dutých profilů (výroba těchto dvou výrobků se liší pouze v nepatrné části výrobního procesu). Společnost Mogilev vyráběla významné množství dutých profilů a vyvážela je mimo jiné i do Unie, neboť na tyto výrobky se v Unii nevztahují platná antidumpingová cla. Kromě toho společnost Mogilev vyráběla svařované trubky o vnějším průměru přesahujícím 168,3 mm (dále jen „velké trubky“), které v Unii rovněž nepodléhají antidumpingovým clům.
(32)
Vzhledem k současnému sortimentu se nevyužitá kapacita společnosti Mogilev odhaduje na přibližně 20 000 tun nebo přibližně 5 % spotřeby Unie.
(33)
Proto existuje riziko, že v případě zrušení opatření společnost Mogilev prodá na trh Unie velké množství svařovaných trubek za dumpingové ceny.
(34)
Po zveřejnění výsledků šetření však společnost Mogilev namítla, že výrobu zpomaluje provádění hydraulických zkoušek, a proto je její skutečná volná kapacita výrazně nižší. Nicméně hydraulické zkoušky představují jen méně významnou část celého výrobního procesu dotčeného výrobku, takže problém tohoto kapacitního omezení lze poměrně snadno vyřešit. Návrh na stanovení volné kapacity závodu s ohledem na kapacitu omezení hydraulického testovacího zařízení proto nebylo možné přijmout.
3.2. Přesun výroby od jiných výrobků vyráběných ve stejném zařízení
(35)
Jak je uvedeno výše ve 31. bodě odůvodnění, pro společnost Mogilev je v současné době lukrativnější vyrábět duté profily, které nepodléhají antidumpingovým clům, než svařované trubky, na něž se v Unii antidumpingová cla vztahují. V období přezkumného šetření byla výroba skutečně výrazně zaměřena na výrobky, které v Unii nepodléhají antidumpingovým clům, což se týkalo převážné většiny vyráběných výrobků. Pokud by opatření vztahující se ke svařovaným trubkám pozbyla platnosti, je možné očekávat, že společnost Mogilev bude vyrábět vyváženější produktové portfolio a z výroby výrobků, na které se tato opatření v současné době nevztahují, přejde k výrobě svařovaných trubek.
(36)
Z toho důvodu existuje značné riziko, že pokud dojde ke zrušení opatření, společnost Mogilev alespoň částečně přejde z výroby výrobků, které v současné době nepodléhají antidumpingovým clům, k výrobě svařovaných trubek pro trh Unie za dumpingové ceny.
(37)
Po zveřejnění výsledků šetření společnost Mogilev tvrdila, že přechod z výroby současného sortimentu, tedy dutých profilů, k výrobě svařovaných trubek a dutých profilů by nebyl okamžitý vzhledem k tomu, že duté profily již řadu let prodává ve výrazně větším poměru než svařované trubky a duté profily, a že nemá důvod tuto praxi měnit.
(38)
V této souvislosti je vhodné poznamenat, že EU je pro společnost Mogilev největším trhem pro odbyt dutých profilů a že v současné době společnost Mogilev svařované trubky ani duté profily na trh Unie neprodává. Společnost Mogilev však neposkytla žádné důkazy o tom, že by se poměr prodeje do EU mezi jednotlivými výrobky v případě zrušení opatření nezměnil. Z toho důvodu se nic nemění na závěru, že v případě zrušení opatření bude společnost Mogilev pravděpodobně vyrábět vyváženější produktové portfolio a z výroby dutých profilů alespoň částečně přejde k výrobě svařovaných trubek a dutých profilů pro trh Unie.
3.3. Atraktivita trhu Unie
(39)
Jak je uvedeno výše ve 27. bodě odůvodnění, Bělorusko v období přezkumného šetření do Unie dotčený výrobek nevyváželo. Pokud by došlo ke zrušení opatření, pravděpodobnost rizika přesměrování obchodu na trh Unie by se proto musela zakládat na následujících skutečnostech:
-
převažující prodejní ceny na ostatních vývozních trzích;
-
převažující ceny na trhu Unie - ceny výrobního odvětví Unie i dalších zdrojů dovozu - a
-
skutečnost, zda a případně v jakém množství společnost Mogilev prodává výrobky, které nepodléhají antidumpingovým clům.
(40)
Při porovnání průměrné prodejní ceny společnosti Mogilev v ostatních zemích s cenami na trhu Unie je patrná značná úroveň cenového podbízení. Při porovnání s průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví Unie se úroveň cenového podbízení pohybuje v rozmezí 30 % až 50 %. Ceny společnosti Mogilev jsou rovněž nižší než ceny ostatních zdrojů dovozu na trh Unie, jako je například Indie a Turecko.
(41)
Pravděpodobnost atraktivity trhu Unie je podpořena i tím, že společnost Mogilev již má prodejní kanály, které jsou v současné době používány k prodeji jiných výrobků, avšak v případě zrušení opatření mohou být využívány i k prodeji dotčeného výrobku.
(42)
S ohledem na výše uvedené došla Komise k závěru, že v případě zrušení opatření existuje značné riziko přesměrování vývozu na trh Unie za dumpingové ceny, neboť trh Unie je z hlediska cen výrazně atraktivnější.
(43)
Po zveřejnění výsledků šetření společnost Mogilev uvedla, že nebylo řádně vzato v úvahu výrazné zvýšení jejího prodeje svařovaných trubek a dutých profilů na domácím a ruském trhu během posuzovaného období. V této souvislosti je třeba poznamenat, že zvýšení objemu prodeje na těchto trzích bylo během šetření potvrzeno. Po zveřejnění výsledků šetření společnost Mogilev ve svých komentářích rovněž potvrdila, že svařované trubky a duté profily jsou prodávány za ceny nižší než převládající tržní ceny na trhu EU. Skutečnost, že se objem prodeje těchto výrobků postupně zvyšuje na domácím i ruském trhu tedy neznamená, že by riziko přesměrování prodeje na trh Unie z důvodu atraktivnějších cen EU bylo omezeno nebo odstraněno. Tvrzení společnosti Mogilev se proto zamítá.
4. Závěr o pravděpodobnosti obnovení dumpingu
(44)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v Bělorusku, k riziku přesunu výroby od jiných výrobků na dotčený výrobek a k atraktivní cenové úrovni na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení dumpingového vývozu dotčeného výrobku z Běloruska.
ČLR
1. Předběžné poznámky
(45)
Jak je uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, Komise neobdržela žádnou odpověď z ČLR. Proto vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany vyvážejících výrobců v ČLR vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. Čínské orgány byly informovány o záměru Komise postupovat podle článku 18 základního nařízení a založit svá zjištění na dostupných údajích.
(46)
Pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikou obchodu týkající se dovozu a vývozu (Eurostat a čínské údaje o vývozu) a Metal Bulletin.
(47)
Nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě průměrných hodnot, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
2. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
2.1. Stanovení běžné hodnoty
(48)
Běžná hodnota pro ČLR byla stanovena na základě průměrné prodejní ceny na domácím trhu odběratelům v Jihoafrické republice (srovnatelná země), kteří nejsou ve spojení v běžném obchodním styku.
2.2. Stanovení pravděpodobné vývozní ceny
(49)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínských vyvážejících výrobců musely vývozní ceny v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů.
(50)
Komise nejdříve analyzovala statistiky Eurostatu. Dovážené množství výrobku dováženého z ČLR však bylo velice omezené a jeho cena proto nemohla být považována za reprezentativní. Z toho důvodu byla pravděpodobná dovozní cena určena na základě čínských obchodních statistik vývozu do třetích zemí.
2.3. Srovnání
(51)
Srovnání běžné hodnoty a pravděpodobné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(52)
V oprávněných případech byly provedeny úpravy týkající se rozdílů v nákladech na dopravu, nákladech na pojištění, DPH bez nároku na odpočet, ve vývozních nákladech, rabatech a slevách.
2.4. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
(53)
Na základě výše uvedeného bylo pravděpodobné rozpětí dumpingu ve smyslu čl. 11 odst. 2 základního nařízení stanoveno ve výši 39,3 %.
3. Vývoj vývozu v případě zrušení opatření
3.1. Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(54)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínských vyvážejících výrobců byly použity tyto zdroje:
-
informace poskytnuté žadatelem
-
dostupné publikace (například „Metal Bulletin“)
-
informace z předchozích šetření
(55)
Odvětví výroby svařovaných trubek v Číně je známé jako jednoznačně největší na světě. Podle údajů Metal Bulletin se v roce 2012 roční produkce svařovaných trubek pohybovala okolo 35 milionů tun. Žadatel odhadoval, že výrobní kapacita svařovaných trubek v ČLR výrazně přesahuje 45 milionů tun ročně. Celková volná kapacita by tak přesáhla 10 milionů tun, což představuje 25násobek celkové zjevné spotřeby svařovaných trubek v EU.
(56)
Proto existuje značné riziko, že v případě zrušení opatření by čínští vyvážející výrobci prodali významné množství svařovaných trubek na trh Unie za dumpingové ceny.
3.2. Atraktivita trhu Unie
(57)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínských vyvážejících výrobců zjištění vycházejí z dostupných údajů. Riziko přesměrování obchodu na trh Unie v případě zrušení opatření v této souvislosti vychází z veřejně dostupných zdrojů.
(58)
Podle veřejně dostupných zdrojů, jako je například Metal Bulletin, je čínská cenová úroveň výrazně pod průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví Unie, která činí 848 EUR/t, a pod průměrnými dovozními cenami hlavních vývozních zemí, jako například Indie a Turecko, do Unie. Ve srovnání s průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví Unie se úroveň cenového podbízení pohybuje mezi 30 % a 50 %. To jednoznačně dokazuje atraktivitu trhu Unie a konkurenceschopnost čínských cen v případě zrušení opatření.
(59)
S ohledem na výše uvedené Komise dospěla k závěru, že z důvodu podstatného cenového rozdílu zmíněného výše by v případě zrušení opatření existovalo značné riziko přesměrování obchodu z třetích zemí s nízkými cenami k lukrativnějšímu trhu Unie.
4. Závěr o pravděpodobnosti obnovení dumpingu
(60)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v ČLR a atraktivní cenové úrovni na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by došlo ke zrušení platných opatření, existuje riziko značného zvýšení čínského dumpingového vývozu dotčeného výrobku.
ZEMĚ S TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍM
RUSKO
1. Předběžné poznámky
(61)
Dva ruští vyvážející výrobci představující přibližně 75 % ruské výroby, kteří odevzdali dotazník pro výběr vzorku, později Komisi informovali o tom, že dotazník vyvážejícího výrobce vyplňovat nechtěli. Pouze jeden malý výrobce, jenž nevyváží do Unie a do ostatních zemí vyváží jen nevýznamné množství, při šetření spolupracoval, vyplnil dotazník a souhlasil s inspekcí na místě. Vzhledem k naprosto nedostatečné spolupráci ze strany vyvážejících výrobců v Rusku vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů, v souladu s článkem 18 základního nařízení. O záměru Komise postupovat podle článku 18 základního nařízení a založit svá zjištění na dostupných údajích byli informování ruští vyvážející výrobci, kteří nespolupracovali, i ruské orgány.
(62)
Pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikami obchodu týkajícími se dovozu, které vypracoval Eurostat, s ruskými vývozními statistikami a údaji z Metal Bulletin.
(63)
Naprostý nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě průměrných hodnot, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(64)
Komise zjistila, že statistiky Eurostatu uvádějí, že z Ruska bylo určité množství dotčeného výrobku dovezeno. Toto množství však bylo velice omezené, a proto ceny tohoto dovozu nemohly být považovány za reprezentativní. Informace o pravděpodobných vývozních cenách do Unie tak vycházely z vývozních cen do ostatních třetích zemí, jak je uvedeno níže v 73. bodě odůvodnění.
2. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
2.1. Stanovení běžné hodnoty
(65)
Jak je uvedeno výše v 61. bodě odůvodnění, vzhledem k naprosto nedostatečné spolupráci ze strany vyvážejících výrobců v Rusku byla Komise nucena použít ke stanovení běžné hodnoty dostupné údaje. Za tímto účelem byly použity informace, které poskytl spolupracující ruský výrobce.
(66)
Běžná hodnota byla určena v souladu s čl. 2 odst. 2 první větou základního nařízení. Nejprve bylo stanoveno, zda celkové množství prodeje obdobného výrobku na domácím trhu v průběhu období přezkumného šetření bylo reprezentativní ve srovnání s ruským vývozním prodejem do třetích zemí. Prodej na domácím trhu byl shledán reprezentativním v případě, že objem prodeje obdobného výrobku představoval alespoň 5 % ruského prodeje na vývoz do třetích zemí.
(67)
Poté bylo zkoumáno, zda byl obdobný výrobek prodáván v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. To bylo provedeno stanovením podílu ziskového domácího prodeje dotčeného typu výrobku nezávislým odběratelům.
(68)
Za účelem prověření běžného obchodního styku bylo přihlédnuto k průměrným výrobním nákladům. Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, pokud jde o plyn, bylo zkoumáno, zda ceny plynu placené jediným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(69)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci se pohybovala okolo 30 % vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu všechny dostupné údaje nasvědčují tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a výrazně nižší než tržní ceny ruského zemního plynu na neregulovaných vývozních trzích. Jelikož v záznamech vyvážejícího výrobce se náklady na zemní plyn neodrážely přiměřeně, jak požaduje čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Z důvodu neexistence dostatečně reprezentativních nezkreslených cen plynu na ruském domácím trhu bylo považováno za vhodné provést úpravu podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení na základě informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), jež byla upravena s ohledem na místní distribuční náklady. Waidhaus je hlavním centrem prodeje ruského plynu do EU, jež je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady. Lze jej proto považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(70)
Následně Komise pro účely posouzení běžného obchodního styku použila průměrné výrobní náklady po úpravě související s náklady na plyn.
(71)
Vzhledem k tomu, že objem ziskového prodeje představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje, byla běžná hodnota stanovena jako průměrná cena ziskového domácího prodeje během období přezkumného šetření.
2.2. Stanovení pravděpodobné vývozní ceny
(72)
Z důvodu naprosto nedostatečné spolupráce ze strany vyvážejících výrobců v Rusku byla Komise nucena vývozní cenu stanovit na základě dostupných údajů. Informace poskytnuté jediným spolupracujícím ruským výrobcem nemohly být použity, neboť tento výrobce nevyvážel dotčený výrobek do EU a do jiných třetích zemí jej vyvážel pouze v nevýznamném množství.
(73)
Z tohoto důvodu a také vzhledem k tomu, že vývoz z Ruska do Unie dosahoval nevýznamného množství, se pravděpodobná vývozní cena stanovila na základě ruských vývozních statistik s údaji o vývozu do jiných třetích zemí. Vývoz do jiných třetích zemí dosahoval významného množství.
(74)
Vzhledem k tomu, že jediný spolupracující ruský výrobce vyráběl výlučně takzvané „černé trubky“ (což jsou nepozinkované trubky), byly ke stanovení vývozní ceny použity údaje týkající se pouze černých trubek. Podle ruských vývozních statistik zahrnuje převážná většina ruského vývozu i černé trubky.
(75)
Po zveřejnění výsledků šetření jediný spolupracující ruský výrobce tvrdil, že se měly použít jeho vývozní ceny, neboť představují více než 10 % jeho celkového prodeje. Tento prodej však představuje méně než 2 % celkového vývozu uvedeného ruskými vývozními statistikami. Z toho důvodu se nic nemění na závěru, že v důsledku nevýznamného množství vývozu tohoto výrobce není možné jeho vývozní ceny použít.
2.3. Srovnání
(76)
Srovnání běžné hodnoty a pravděpodobné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(77)
V oprávněných případech byly provedeny úpravy týkající se rozdílů v nákladech na dopravu.
2.4. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
(78)
Na základě výše uvedeného bylo pravděpodobné rozpětí dumpingu ve smyslu čl. 11 odst. 2 základního nařízení stanoveno ve výši 38,7 %.
3. Vývoj vývozu v případě zrušení opatření
3.1. Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(79)
Podle odhadu žadatele volná kapacita dotčeného výrobku v Rusku přesahuje celkovou spotřebu na trhu EU. Žadatel při svém odhadu vycházel z informací zveřejněných odborným portálem Metal Expert. Dále žadatel odhadl využití kapacity na 56 %, což bylo potvrzeno informacemi poskytnutými spolupracujícím výrobcem.
(80)
Proto existuje značné riziko, že v případě zrušení opatření by ruští vyvážející výrobci prodávali významné množství svařovaných trubek na trh Unie za dumpingové ceny.
(81)
Po zveřejnění výsledků šetření nespolupracující ruští výrobci uvedení výše v 61. bodě odůvodnění tvrdili, že Komise nezohlednila informace týkající se údajné atraktivity ostatních trhů, jako například ruského trhu, a volné kapacity v Rusku, jež tito výrobci předložili.
(82)
V této souvislosti je vhodné poznamenat, že informace týkající se volné kapacity se vztahují k širšímu sortimentu výrobků, jako jsou například duté profily a trubky velkého průměru. Tyto informace mají proto menší význam než informace poskytnuté žadatelem. Kromě toho i na základě 60 % až 70 % míry využití kapacity uvedené ruskými výrobci by výsledná volná kapacita představovala většinu spotřeby na trhu EU.
(83)
Pokud jde o informace poskytnuté nespolupracujícími ruskými výrobci týkající se údajné atraktivity ostatních trhů jako například ruského trhu, je třeba nejprve poznamenat, že z důvodu nedostatečné spolupráce nebylo možné tyto údaje ověřit. Tyto informace jsou navíc v rozporu s informacemi získanými během šetření, jež jsou uvedeny níže v 84. až 86. bodě odůvodnění, a které vycházejí z úředních ruských statistických údajů o vývozu a nebyly zpochybněny žádným ze dvou nespolupracujících ruských výrobců.
3.2. Atraktivita trhu Unie
(84)
Podle ruských obchodních statistik je průměrná ruská vývozní cena 647 EUR/t, tedy výrazně nižší než průměrná prodejní cena výrobního odvětví Unie ve výši 848 EUR/t a zároveň na stejné úrovni jako průměrné dovozní ceny hlavních vývozních zemí, jako je Indie a Turecko, na trh Unie.
(85)
Podle týchž obchodních statistik je až 33 % veškerého ruského vývozu prodáno do Ázerbájdžánu, jenž je pro Rusko nejdůležitějším vývozním trhem. Prodejní cena do Ázerbájdžánu je 586 EUR/t, tedy podstatně nižší než prodejní cena výrobního odvětví EU, jež činí 848 EUR/t, a dokonce ještě nižší než ceny ostatních hlavních vývozců do Unie, jako je Indie nebo Turecko. Ruský vývoz do Ázerbájdžánu navíc odpovídá přibližně 15 % spotřeby EU. Proto existuje riziko, že v případě zrušení opatření se tento vývoz přesměruje do EU.
(86)
Vzhledem k výše uvedenému Komise dospěla k závěru, že pokud dojde ke zrušení opatření, existuje značné riziko přesměrování obchodu na trh Unie.
4. Závěr o pravděpodobnosti obnovení dumpingu
(87)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v Rusku a atraktivní cenové úrovni na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení ruského dumpingového vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(88)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany tvrdily, že zachování platných opatření v případě Ruska a ukončení platných opatření v případě Ukrajiny (viz níže) představuje diskriminaci vzhledem k tomu, že Rusko má údajně podobnou volnou kapacitu jako Ukrajina.
(89)
Toto tvrzení však nepotvrzují výsledky šetření, při němž byla zjištěna významná volná kapacita v Rusku, jež je schopna pokrýt minimálně většinu spotřeby na trhu EU. Na druhé straně v případě Ukrajiny bylo zjištěno, že dostupná volná kapacita pro vývoz do ostatních zemí je omezená. Z důvodu těchto podstatně rozdílných volných kapacit obou zemí bylo tvrzení o diskriminaci zamítnuto.
UKRAJINA
1. Předběžné poznámky
(90)
Během šetření spolupracoval pouze jediný vyvážející výrobce na Ukrajině - skupina Interpipe. Tento subjekt se podílí na podstatné části ukrajinské výroby a na téměř naprosté většině jinak velice malého ukrajinského vývozu do Unie. Kromě toho jsou na Ukrajině další alespoň čtyři známí výrobci, kteří nespolupracují, avšak jejich vývoz do EU je podle obchodních statistik nevýznamný.
(91)
Vzhledem k tomu, že ukrajinský vývoz do Unie dosahuje jen nevýznamného objemu, byla pravděpodobná vývozní cena stanovena na základě prodejních cen skupiny Interpipe v jiných třetích zemích, jak je uvedeno výše v 17. bodě odůvodnění.
2. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
2.1. Stanovení běžné hodnoty
(92)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje skupiny Interpipe jakožto jediného spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní. Domácí prodej je reprezentativní v případě, že celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu tvořil alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do jiných třetích zemí během období přezkumného šetření. V tomto ohledu byl proto celkový objem prodeje obdobného výrobku skupiny Interpipe na domácím trhu reprezentativní.
(93)
Komise následně určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobků skupiny Interpipe prodávanými na vývoz.
(94)
Komise poté v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je domácí prodej skupiny Interpipe reprezentativní u každého typu výrobku, jenž je shodný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz. Domácí prodej určitého typu výrobku je reprezentativní v případě, že celkový objem domácího prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům tvořil během období přezkumného šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku na vývoz. Komise stanovila, že u většiny typů výrobku byl domácí prodej v reprezentativním množství.
(95)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období přezkumného šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(96)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
a)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
b)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(97)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období přezkumného šetření.
(98)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období přezkumného šetření, pokud:
a)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
b)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(99)
Analýza domácího prodeje ukázala, že běžná hodnota byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje během období přezkumného šetření nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje podle typu výrobku.
(100)
Pokud neexistoval žádný prodej určitého typu obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud určitý typ výrobku nebyl na domácím trhu prodán v reprezentativním množství, vypočetla Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(101)
Běžná hodnota byla vypočtena tak, že se k výrobním nákladům obdobného výrobku skupiny Interpipe během období přezkumného šetření přičetlo následující:
-
prodejní, správní a režijní náklady na domácí prodej obdobného výrobku skupiny Interpipe v běžném obchodním styku během období přezkumného šetření a
-
zisk dosažený skupinou Interpipe z domácího prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku během období přezkumného šetření;
2.2. Stanovení pravděpodobné vývozní ceny
(102)
Vzhledem k nevýznamnému objemu ukrajinského vývozu do Unie byla pravděpodobná vývozní cena určena na základě prodejních cen skupiny Interpipe do jiných třetích zemí, jak je uvedeno výše v 17. bodě odůvodnění, neboť tento vývoz byl uskutečňován ve významném objemu.
(103)
Veškerý prodej skupiny Interpipe byl uskutečněn přímo s odběrateli ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení. Prodejní cena proto byla určena na základě cen zaplacených nebo splatných těmito nezávislými odběrateli.
2.3. Srovnání
(104)
Srovnání běžné hodnoty a pravděpodobné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(105)
V oprávněných případech byly provedeny úpravy týkající se rozdílů v nákladech na dopravu a nákladech na úvěry.
2.4. Pravděpodobnost dumpingu v průběhu období přezkumného šetření
(106)
Na základě výše uvedeného bylo pravděpodobné rozpětí dumpingu ve smyslu čl. 11 odst. 2 základního nařízení stanoveno ve výši 16 %.
(107)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany tvrdily, že v případě Ukrajiny Komise zjistila pokračování dumpingu v úrovni 16 %. Toto tvrzení je však neopodstatněné a zdá se, že se jedná o nedorozumění. Ve skutečnosti je v 17. bodě odůvodnění výše uvedeno, že všechny země včetně Ukrajiny vyvážely dotčený výrobek v období přezkumného šetření do EU v zanedbatelném množství. Z takového množství nelze vyvodit žádné rozumné závěry, a tudíž v případě Ukrajiny žádné obnovení dumpingu stanoveno nebylo. Toto tvrzení se proto zamítá.
3. Vývoj vývozu v případě zrušení opatření
Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(108)
V předchozím šetření Komise stanovila, že výrobní kapacita na Ukrajině přesahuje 400 000 tun ročně. Od té doby však dva ze známých výrobců výrobu svařovaných trubek ukončili, konkrétně Lugansk Tube Plant a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, což je jeden z výrobních závodů skupiny Interpipe. Vzhledem k tomu, že doposud nebylo potvrzeno žádné další posílení výrobní kapacity na Ukrajině, je současná kapacita výrazně nižší než během předchozího šetření.
(109)
Co se týká využití kapacity, o němž je řeč výše ve 108. bodě odůvodnění, ukázalo se, že skupina Interpipe během období přezkumného šetření vytěžovala kapacitu s přihlédnutím k technickým omezením závodu téměř naplno.
(110)
Dalším důležitým aspektem je zeměpisná poloha ukrajinských závodů. Většina z nich se nachází na východě Ukrajiny a je přímo či nepřímo ovlivněna současnou bezpečnostní situací v této části země. Není proto jisté, do jaké míry mohou tyto společnosti svou výrobní kapacitu plně využívat.
(111)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany namítly, že nezanedbatelná část ukrajinské výroby se nachází mimo území postižené současnou bezpečnostní situací. V této souvislosti je však třeba poznamenat, že i společnosti nacházející se mimo toto území jsou nepřímo ovlivněny bezpečnostní situací, například potížemi s dodávkami surovin. Proto se vyvozuje závěr, že většina ukrajinských závodů je přímo či nepřímo ovlivněna současnou bezpečnostní situací. Toto tvrzení se proto zamítá.
(112)
Na druhou stranu lze vzhledem k mimořádné situaci na Ukrajině po konci období přezkumného šetření očekávat, že jakmile se bezpečnostní situace stabilizuje, uplatní se volné kapacity na domácím trhu díky stavebnictví. Obdobný výrobek se totiž používá i ve stavebnictví, například jako nosný prvek, pro účely oplocení, ochrany a ke stavbě lešení.
(113)
Vzhledem ke snížení výrobní kapacity a k očekávané zvýšené poptávce na domácím trhu lze konstatovat, že dostupná volná kapacita na vývoz do všech zemí je omezená.
(114)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany namítly, že Ukrajina má značnou volnou kapacitu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými konkrétními důkazy a byla proto zamítnuta.
(115)
Zúčastněné strany dále tvrdily, že skupina Interpipe prohlásila, že podstatně zvýší svůj vývoz do EU o přibližně 60 %, což je v rozporu s tvrzením týkajícím se omezené ukrajinské volné kapacity, která je k dispozici pro vývoz. Toto tvrzení však nemůže být přijato. Prohlášení skupiny Interpipe se vztahuje ke společnosti jako takové, nikoli konkrétně k dotčenému výrobku. I pokud by se toto prohlášení týkalo dotčeného výrobku, zvýšení vývozu o přibližně 60 % by vedlo pouze k tržnímu podílu v EU ve výši 0,5 %, což by bylo stále považováno za zanedbatelné. Toto tvrzení proto není v rozporu se závěrem, že dostupná volná kapacita pro vývoz do všech zemí je omezená.
(116)
Stejné zúčastněné strany rovněž namítly, že volná kapacita by neměla být zahrnuta do analýzy dumpingu vzhledem k tomu, že využití kapacity nelze považovat za výmluvný ukazatel újmy v analýze újmy, jak je uvedeno níže ve 139. bodě odůvodnění.
(117)
Toto tvrzení proto nemůže být přijato. Tyto dva rozbory totiž sledují odlišné cíle. V analýze újmy je posuzováno, zda nízké využití kapacity lze považovat za známku újmy pro výrobní odvětví Unie, což tak nutně být nemusí v případě, že zbývající kapacitu je možné použít k výrobě jiných výrobků. Na druhou stranu analýza dumpingu zkoumá volnou kapacitu jako takovou, jinými slovy nevyužitou kapacitu, jež může být použita k výrobě jakýchkoli výrobků, a je tedy snadno dostupná k výrobě dotčeného výrobku.
4. Závěr o pravděpodobnosti obnovení dumpingu
(118)
Vzhledem k omezené dostupné volné kapacitě na Ukrajině a omezenému riziku přesměrování dumpingového vývozu lze konstatovat, že v případě zrušení platných opatření neexistuje riziko zásadního zvýšení ukrajinského dumpingového vývozu dotčeného výrobku. Je proto nepravděpodobné, že by pozbytí platnosti antidumpingových opatření v případě Ukrajiny vedlo k obnovení dumpingu v nezanedbatelném množství ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(119)
Během období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek okolo 20 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výstup těchto výrobců (stanovený na základě informací obdržených od spolupracujících výrobců a na základě údajů z žádosti o přezkum u ostatních výrobců v Unii) představuje celkovou výrobu v Unii. Všichni tito výrobci představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(120)
Jak je vysvětleno výše v 11. bodě odůvodnění, vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni výrobního odvětví Unie, a to na základě informací obdržených od spolupracujících výrobců a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů v žádosti o přezkum.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní toky, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(121)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie určených pro trh Unie a na základě údajů statistik Eurostatu o objemu dovozu na trh Unie.
(122)
Během posuzovaného období se spotřeba EU snížila o 28 %. V roce 2011 klesla o 6 %, v roce 2012 o 8 procentních bodů a během období přezkumného šetření o dalších 10 procentních bodů. Klesající trend lze částečně vysvětlit do určité míry dopadem technického vývoje, neboť v případě vodovodního potrubí je tendence nahrazovat ocelové trubky výrobky z jiných materiálů, jako je například měď, plast nebo nerezová ocel.
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba EU (v tunách)
561 955
528 191
460 847
404 394
Index (2010 = 100)
100
94
82
72
(123)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany tvrdily, že spotřeba EU byla výrazně podceněna. Žádná z těchto stran však toto tvrzení nepodložila spolehlivými důkazy, a proto jej nebylo možné přijmout.
2. Dovoz z Běloruska, ČLR a Ruska
(124)
Šetřením bylo stanoveno, že riziko pokračování nebo obnovení dumpingu v případě Ukrajiny není pravděpodobné (viz 17. a 118. bod odůvodnění výše), z toho důvodu nebylo nepatrné množství dovozu z Ukrajiny posuzováno společně s dovozem z ostatních dotčených zemí v níže uvedené analýze.
(125)
Aby bylo možné rozhodnout o souhrnném posouzení dovozu z Běloruska, ČLR a Ruska, byla individuální situace každé z těchto tří zemí přezkoumána s ohledem na podmínky uvedené v čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(126)
Co se týká množství a dumpingového rozpětí a vzhledem k nevýznamnému objemu dovozu během období přezkumného šetření, provedla Komise výhledovou analýzu pravděpodobného objemu vývozu a dumpingových rozpětí pro jednotlivé země v případě zrušení opatření. Z této analýzy vyplynulo, že v případě zrušení opatření by se objem vývozu pravděpodobně zvýšil na úroveň převyšující úroveň dosaženou v období přezkumného šetření a zcela jistě by přesáhl zanedbatelnou úroveň (viz 33., 56. a 80. bod odůvodnění výše). Komise rovněž stanovila, že v případě zrušení opatření lze očekávat podstatné dumpingové rozpětí (viz 30., 53. a 78. bod odůvodnění výše).
(127)
Co se týká průměrné dovozní ceny, nelze na základě zanedbatelného množství dovozu dospět k žádným přesvědčivým závěrům.
(128)
Šetřením však bylo rovněž prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže mezi příslušnými hospodářskými subjekty jsou podobné. Šetřením bylo zjištěno, že dotčený výrobek dovezený z Běloruska, ČLR a Ruska a obdobný výrobek vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie se shodují ve všech základních fyzických a technických vlastnostech.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla splněna, pokud jde o Bělorusko, ČLR a Rusko. Dovoz z těchto tří zemí byl proto zkoumán souhrnně.
a) Objem
(130)
Objem dovozu dotčeného výrobku z Běloruska, ČLR a Ruska do Unie klesl o 60 %, a to z přibližně 7 000 tun v roce 2010 na přibližně 2 900 tun v období přezkumného šetření. V roce 2011 se zvýšil o 31 %, v roce 2012 však klesl o 62 procentních bodů a v období přezkumného šetření opět o dalších 28 procentních bodů.
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu z Běloruska
25
55
0,1
-
Index (2010 = 100)
100
222
0
0
Tržní podíl dovozu z Běloruska
0 %
0 %
0 %
0 %
Cena dovozu z Běloruska (EUR/t)
677
1 246
600
-
Index (2010 = 100)
100
184
89
-
Objem dovozu z ČLR
712
375
458
118
Index (2010 = 100)
100
53
64
17
Tržní podíl dovozu z ČLR
0,1 %
0,1 %
0,1 %
0,0 %
Cena dovozu z ČLR (EUR/t)
636
1 052
1 347
2 102
Index (2010 = 100)
100
165
212
330
Objem dovozu z Ruska
6 396
8 937
4 440
2 790
Index (2010 = 100)
100
140
69
44
Tržní podíl dovozu z Ruska
1,1 %
1,7 %
1,0 %
0,7 %
Cena dovozu z Ruska (EUR/t)
470
506
513
462
Index (2010 = 100)
100
108
109
98
Objem dovozu z dotčených zemí
7 133
9 367
4 898
2 908
Index (2010 = 100)
100
131
69
41
Tržní podíl dovozu z dotčených zemí
1,3 %
1,8 %
1,1 %
0,7 %
Cena dovozu z dotčených zemí (EUR/t)
488
532
591
528
Index (2010 = 100)
100
109
121
111
Zdroj: Comext.
b) Tržní podíl
(131)
Příslušný tržní podíl vývozců z Běloruska, ČLR a Ruska na trhu Unie se snížil z 1,3 % v roce 2010 na 0,7 % během období přezkumného šetření. Konkrétně se tržní podíl zvýšil z 1,3 % v roce 2010 na 1,8 % v roce 2011, v roce 2012 pak opět klesl na 1,1 % a v období přezkumného šetření klesl znovu až na 0,7 %.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(132)
Od roku 2010 do období přezkumného šetření se průměrná dovozní cena dotčeného výrobku pocházejícího z Běloruska, ČLR a Ruska zvýšila o 11 %, a to ze 488 EUR/t v roce 2010 na 528 EUR/t během období přezkumného šetření. Konkrétně se ceny zvýšily o 9 % v roce 2011, o 12 % v roce 2012 a během období přezkumného šetření o 10 % klesly.
ii) Cenové podbízení
(133)
Vzhledem k velmi malému množství prodeje dotčeného výrobku během období přezkumného šetření z ČLR a Ruska do Unie nelze dospět k jakýmkoli spolehlivým závěrům. Bylo proto provedeno srovnání cen obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie s cenami výrobku, který je předmětem šetření, vyráběného v Bělorusku, ČLR a Rusku a prodávaného do ostatních zemí. Z tohoto srovnání vyplynulo značné cenové podbízení.
3. Dovoz z jiných třetích zemí
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu z Indie
25 720
48 704
58 619
53 007
Tržní podíl dovozu z Indie
4,6 %
9,2 %
12,7 %
13,1 %
Objem dovozu z Turecka
83 654
83 753
98 742
69 757
Tržní podíl dovozu z Turecka
14,9 %
15,9 %
21,4 %
17,2 %
Objem dovozu z Ukrajiny
956
573
944
1 147
Tržní podíl dovozu z Ukrajiny
0,2 %
0,1 %
0,2 %
0,3 %
Objem dovozu z jiných třetích zemí
34 948
42 714
38 518
30 374
Tržní podíl dovozu z jiných třetích zemí
6,2 %
8,1 %
8,4 %
7,5 %
(134)
Dovoz z Turecka a Indie se během posuzovaného období zvýšil. Tržní podíl dovozu z Ukrajiny zůstal na velice nízké úrovni. Tržní podíl dovozu z jiných třetích zemí se během posuzovaného období téměř nezměnil.
(135)
Po zveřejnění výsledků šetření zúčastněné strany namítly, že 12 % ztráta tržního podílu výrobního odvětví Unie byla téměř zcela absorbována narůstajícím tržním podílem Indie a Turecka a že levný dovoz z Indie a Turecka je pravděpodobně hlavním důvodem nestabilní situace výrobního odvětví Unie. V této souvislosti je vhodné poznamenat, že cílem současného šetření je zjistit, zda by zrušení platných opatření v případě oněch tří zemí, u kterých byla stanovena pravděpodobnost obnovení dumpingu, mohlo pravděpodobně vést k obnovení újmy pro výrobní odvětví Unie. Během šetření bylo potvrzeno výrazné cenové podbízení, pokud jde o prodej výrobků z Běloruska, ČLR a Ruska do ostatních zemí. V případě zrušení opatření lze proto očekávat obnovení dumpingového vývozu z těchto zemí do EU, což by v důsledku pravděpodobně vedlo ke zvýšení újmy pro výrobní odvětví Unie. Skutečnost, že dovoz z Turecka a Indie se během posuzovaného období mohl zvýšit, nemá vliv na toto posouzení pravděpodobnosti obnovení dumpingu a újmy.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(136)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení posoudila Komise veškeré relevantní hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1. Makroekonomické prvky
a) Výroba
(137)
Z úrovně kolem 437 000 tun v roce 2010 klesla v průběhu posuzovaného období výroba výrobního odvětví Unie o 37 %. Konkrétně v roce 2011 klesla o 14 %, v roce 2012 o 19 procentních bodů a v období přezkumného šetření opět o další 4 procentní body. Příčinou poklesu výroby byl pokles spotřeby a zejména pak zvýšený dovoz z Indie a Turecka.
2010
2011
2012
OPŠ
Výroba (v tunách)
437 492
376 106
294 260
277 483
Index (2010 = 100)
100
86
67
63
b) Kapacita a míra využití kapacity
(138)
Výrobní kapacita činila v roce 2010 více než 1 700 000 tun, během posuzovaného období se snížila o 16 %. Příčinou poklesu bylo to, že někteří výrobci EU snížili počet denních výrobních směn.
2010
2011
2012
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
1 761 677
1 621 386
1 318 459
1 485 339
Index (2010 = 100)
100
92
75
84
Využití kapacity
25 %
23 %
22 %
19 %
Index (2010 = 100)
100
93
90
75
Zdroj: Šetření.
(139)
V roce 2010 dosáhlo využití kapacity 25 %. V roce 2011 došlo k poklesu na 23 %, v roce 2012 na 22 % a během období přezkumného šetření využití kapacity kleslo na 19 %. Příčinou nízké míry využití kapacity byla především skutečnost, že výrobky, na něž se toto šetření nevztahuje (zejména duté profily) mohou být vyráběny s použitím stejného výrobního zařízení, které se používá k výrobě svařovaných trubek a dutých profilů. Míra využití kapacity proto není nutně výmluvným ukazatelem újmy v tomto výrobním odvětví.
c) Objem prodeje
(140)
Prodej výrobního odvětví Unie, pokud jde o vlastní výrobky prodávané odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení, klesl v roce 2011 o 16 %, v roce 2012 o 21 procentních bodů a během období přezkumného šetření o další 3 procentní body. Za období od roku 2010 do období přezkumného šetření se tedy prodej snížil celkově o zhruba 40 %. Příčinou byl pokles spotřeby a zvýšení dovozu z Indie a Turecka.
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
409 544
343 080
259 127
247 201
Index (2010 = 100)
100
84
63
60
Zdroj: Šetření.
d) Tržní podíl
(141)
Výrobní odvětví Unie mělo v roce 2010 tržní podíl ve výši 73 %. V roce 2011 klesl na 65 %, v roce 2012 na 56 % a během období přezkumného šetření podíl opět stoupl na 61 %. Za posuzované období se tržní podíl výrobního odvětví Unie celkově snížil o 12 procentních bodů.
2010
2011
2012
OPŠ
Tržní podíl výrobního odvětví Unie
73 %
65 %
56 %
61 %
Index (2010 = 100)
100
89
77
84
Zdroj: Šetření.
e) Růst
(142)
Za období od roku 2010 do období přezkumného šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 28 %, klesl objem prodeje odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení, o 40 %. V důsledku toho výrobní odvětví Unie během posuzovaného období ztratilo 12 procentních bodů na tržním podílu. Výrobní odvětví Unie tedy během posuzovaného období neprofitovalo z žádného růstu.
f) Zaměstnanost
(143)
Počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie klesl v roce 2011 o 13 %, v roce 2012 o 27 procentních bodů a během období přezkumného šetření o další 3 procentní body. Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie za posuzované období klesla celkově o 43 %, tedy z přibližně 1 600 na méně než 1 000 osob.
2010
2011
2012
OPŠ
Zaměstnanost (v osobách)
1 655
1 446
991
939
Index (2010 = 100)
100
87
60
57
Zdroj: Šetření.
g) Produktivita
(144)
Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup (v tunách) na zaměstnance a rok, z počáteční úrovně 264 tun na zaměstnance nejprve v roce 2011 mírně klesla o 2 %. V roce 2012 vzrostla o 14 procentních bodů a během období přezkumného šetření zůstala beze změny. Produktivita výrobního odvětví Unie se za posuzované období celkově zvýšila o 12 %.
2010
2011
2012
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
264
260
297
296
Index (2010 = 100)
100
98
112
112
Zdroj: Šetření.
h) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(145)
Jednotkové ceny prodeje výrobků výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v roce 2011 zvýšily o 5 %, v roce 2012 o 1 procentní bod a během období přezkumného šetření o 4 procentní body klesly. Za posuzované období se tyto ceny zvýšily celkově o 2 %, a to z 833 EUR/t na 848 EUR/t v období přezkumného šetření.
2010
2011
2012
OPŠ
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
833
871
881
848
Index (2010 = 100)
100
105
106
102
Zdroj: Šetření.
i) Velikost dumpingového rozpětí
(146)
Šetřením byla zjištěna pravděpodobnost obnovení dumpingu značného rozpětí o velikosti, kterou u Běloruska, ČLR a Ruska nelze považovat za zanedbatelnou.
(147)
Jak je uvedeno výše, Komise se domnívá, že pokračování nebo obnovení dumpingu v případě Ukrajiny je nepravděpodobné.
j) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(148)
Z výše zkoumaných makroekonomických ukazatelů vyplývá, že ačkoli antidumpingová opatření částečně dosáhla zamýšleného cíle, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům v Unii, výrobní odvětví se stále nachází ve velmi nestabilním a zranitelném stavu. Za posuzované období klesl například objem výroby o 37 %, objem prodeje odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení, o 40 % a zaměstnanost o 43 %. Kromě toho se snížil podíl výrobního odvětví Unie na trhu EU, a to ze 73 % v roce 2010 na 61 % během období přezkumného šetření. Účinky dřívějšího dumpingu tedy překonány nebyly a má se za to, že výrobní odvětví Unie zůstává vůči škodlivým účinkům jakéhokoli dumpingového dovozu na trh Unie velice zranitelné.
4.2. Mikroekonomické prvky
a) Zásoby
(149)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku byl do roku 2011 téměř beze změny. V roce 2012 se zvýšil o 14 procentních bodů a během období přezkumného šetření o 10 procentních bodů klesl. Během období přezkumného šetření byl tedy konečný stav zásob o 5 % vyšší než v roce 2010.
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
13 892
14 039
16 012
14 556
Index (2010 = 100)
100
101
115
105
Zdroj: Šetření.
b) Mzdy
(150)
Během posuzovaného období se náklady na pracovní sílu snížily o 29 %. Konkrétně v roce 2011 klesly o 2 %, v roce 2012 o 15 procentních bodů a během období přezkumného šetření o dalších 12 procentních bodů. Celkový pokles během posuzovaného období je způsoben snižováním zaměstnanosti.
2010
2011
2012
OPŠ
Roční náklady na pracovní sílu (v EUR)
20 602 275
20 266 132
17 140 089
14 578 317
Index (2010 = 100)
100
98
83
71
Zdroj: Šetření.
(151)
Během posuzovaného období se pracovní náklady na zaměstnance zvýšily o 25 %. To je pravděpodobně pouze přechodná situace související s náklady na propouštění způsobenými značným poklesem počtu zaměstnanců.
2010
2011
2012
OPŠ
Roční náklady na jednoho zaměstnance (EUR)
12 449
14 015
17 296
15 525
Index (2010 = 100)
100
113
139
125
c) Ziskovost a návratnost investic
(152)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje, vyjádřená jako procento čistého prodeje, na trhu Unie, pokud jde o prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku, od roku 2010, kdy dosahovala více než 7 % ztráty, zlepšila a během období přezkumného šetření dosáhla téměř 1 % zisku. Konkrétně se ztráta výrobců v Unii zařazených do vzorku snížila ze 7,3 % v roce 2010 na 5 % v roce 2011, a potom na 0,6 % v roce 2012, přičemž během období přezkumného šetření prodej dosáhl mírného zisku 0,8 %.
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
- 7,3 %
- 5,0 %
- 0,6 %
0,8 %
Index (2010 = 100)
- 100
- 69
- 8
12
Návratnost investic (zisk v % vztažený k čisté účetní hodnotě investic)
- 19,2 %
- 11,8 %
0,5 %
4,3 %
Index (2010 = 100)
- 100
- 62
3
22
Zdroj: Šetření.
(153)
Příčinou růstu ziskovosti je skutečnost, že během posuzovaného období se zvýšily prodejní ceny o 2 %, zatímco výrobní náklady (převážně za tepla válcované svitky, na něž připadá více než 60 % výrobních nákladů) se během stejného období o 6 % snížily, stejně jako výrazně klesly roční náklady na pracovní sílu. Výrobci v Unii zařazení do vzorku proto mohli postupně začít zavádět ziskové ceny svým odběratelům na trhu EU.
(154)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech z čisté účetní hodnoty investic, kopírovala do značné míry trend ziskovosti. V roce 2010 ztráta dosahovala 19,2 %, v roce 2011 se snížila na 11,8 %, v roce 2012 výrobci dosáhli zisku ve výši 0,5 % a během období přezkumného šetření pak zisk činil 4,3 %.
d) Peněžní tok a schopnost navýšení kapitálu
(155)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti činil v roce 2010 přibližně - 44 milionů EUR. V roce 2011 se zvýšil na přibližně - 7 milionů EUR, v roce 2012 na téměř 17 milionů EUR a během období přezkumného šetření na přibližně 20 milionů EUR. Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku neuvedl, že měl s navyšováním kapitálu obtíže. Toto zlepšení mohlo být způsobeno snížením výrobních nákladů a nákladů na pracovní sílu a mírným zvýšením cen.
2010
2011
2012
OPŠ
Peněžní tok (výrobky pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníků) (v EUR)
- 44 322 891
- 7 033 547
16 927 597
20 202 074
Index (2010 = 100)
- 100
- 16
38
46
Zdroj: Šetření.
e) Investice
(156)
Roční investice do výroby obdobného výrobku, pokud jde o výrobce v Unii zařazené do vzorku, se v roce 2011 snížily o 34 %, v roce 2012 se o 90 procentních bodů zvýšily a během období přezkumného šetření se o 59 procentních bodů opět snížily. Za posuzované období se investice určené k údržbě a obnově stávajícího vybavení, nikoli k navýšení kapacity, snížily o 3 %.
2010
2011
2012
OPŠ
Čisté investice (v EUR)
1 149 094
757 750
1 789 210
1 111 661
Index (2010 = 100)
100
66
156
97
Zdroj: Šetření.
5. Závěr ohledně újmy
(157)
Řada ukazatelů, zejména finančních ukazatelů, se během posuzovaného období výrazně zlepšila. Ziskovost se zvýšila a ze 7 % ztráty dosáhla zisku 0,8 %, což je však stále nižší než cílový zisk 5 % dosažený v předchozím šetření. Návratnost investic se zlepšila z více než 19 % ztráty na více než 4 % zisk a úroveň peněžního toku z - 44 milionů EUR na 20 milionů EUR. Tyto údaje svědčí o tom, že výrobní odvětví se částečně zotavilo.
(158)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření však řada ukazatelů vykázala negativní vývoj. Objem výroby se snížil o 37 %, využití kapacity o 25 %, objem prodeje odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení, klesl o 40 %, tržní podíl výrobního odvětví Unie klesl o 12 procentních bodů a zaměstnanost o 43 %.
(159)
Antidumpingová opatření částečně splnila svůj účel odstraněním části újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výrobní odvětví Unie se opět stává mírně ziskové, ovšem na úkor svého tržního podílu na trhu Unie. Výrobní odvětví Unie dokázalo zlepšit svou finanční situaci preferováním cen před objemem. Je tedy zřejmé, že výrobní odvětví Unie se dosud plně nezotavilo z účinků dřívějšího dumpingu, nachází se stále v nestabilním stavu, a je tudíž velice zranitelné případným obnovením dumpingového dovozu.
(160)
I kdyby byl nestabilní stav výrobního odvětví Unie kvalifikován jako podstatná újma, nemohl by být přičítán dovozu z dotčených zemí. Tři dotčené země (v případě Ukrajiny bylo šetřením zjištěno, že pokračování nebo obnovení dumpingu není pravděpodobné) představují méně než 1 % kumulativního podílu na trhu EU. Absence cenového nátlaku ze strany dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie umožnila udržet dostatečně ziskové ceny, ačkoli výrazně nižší, než je cílový zisk.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Dovoz z ČLR, Běloruska a Ruska
(161)
Výše uvedené trendy svědčí o tom, že antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům v Unii. Na druhé straně, jak dokazuje negativní vývoj řady ukazatelů újmy, výrobní odvětví se stále nachází ve velice nestabilním stavu.
(162)
Jak je uvedeno výše, vývozci tří dotčených zemí disponují volnou kapacitou, jež jim umožňuje velmi rychle navýšit vývoz. Vzhledem k lukrativnějším cenám na trhu EU ve srovnání s trhy některých třetích zemí je pravděpodobné, že v případě zrušení antidumpingových opatření by značné množství vývozu, v současnosti vyvážené do těchto třetích zemí, bylo přesměrováno na trh EU. Tento nárůst dumpingového dovozu za ceny, které podbízejí ceny výrobního odvětví Unie, pravděpodobně zvýší cenový nátlak na trh Unie, a tedy ještě zhorší již tak nestabilní stav výrobního odvětví Unie. Podobně náhlý vývoj byl sledován již v předchozím šetření, kdy se tržní podíl dovozu z dotčených tří zemí do EU během pouhých tří a půl let ztrojnásobil, a to z 6,2 % v roce 2004 na 18,7 % v období šetření (od 1. července 2006 do 30. června 2007). Vyvážející výrobci v ČLR, Bělorusku a Rusku tedy již prokázali svou schopnost rychle zvýšit objem vývozu do Unie.
(163)
Na základě výše uvedeného lze tedy dojít k závěru, že v případě zrušení opatření je obnovení újmy pravděpodobné.
2. Dovoz z Ukrajiny
(164)
Vzhledem k tomu, že v případě Ukrajiny byl učiněn závěr, že pokračování nebo obnovení dumpingu je nepravděpodobné, není nutné uvádět žádné další analýzy vztahující se k pravděpodobnosti obnovení újmy.
G. ZÁJEM UNIE
(165)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Při posouzení zájmu Unie byly vzaty v úvahu zájmy všech zúčastněných stran. V souladu s čl. 21 odst. 2 základního nařízení dostaly příležitost předložit svá stanoviska.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(166)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se stále nachází ve velice nestabilním stavu. Antidumpingová opatření částečně splnila svůj účel odstraněním části újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výrobní odvětví Unie se opět stává mírně ziskové, ovšem na úkor svého podílu na trhu Unie. Výrobní odvětví Unie dokázalo díky platným opatřením zlepšit svou finanční situaci preferováním cen před objemem. Zrušením opatření by se zvýšil cenový nátlak na trh Unie, což by opět vedlo ke ztrátám. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření zachovat.
2. Zájem dovozců a uživatelů
(167)
Komise kontaktovala více než 100 uživatelů a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se záměrem navázat spolupráci, na niž však nikdo z nich neodpověděl. Důvodem může být velmi malý objem vývozu každé z dotčených zemí na trh Unie. V každém případě žádný faktor nenasvědčuje tomu, že by dovozci nebo uživatelé byli neúměrně zasaženi, pokud by se platnost opatření prodloužila.
(168)
S ohledem na výše uvedené lze proto považovat za nepravděpodobné, že by prodloužení platnosti opatření podstatně ovlivnilo situaci dovozců a uživatelů v Unii.
3. Riziko nedostatečného zásobení/hospodářská soutěž na trhu EU
(169)
Spotřeba EU za posuzované období klesla o 28 %, přičemž během období přezkumného šetření dosahovala 400 000 tun. Kapacita výrobního odvětví Unie během posuzovaného období soustavně převyšovala poptávku v EU a v období přezkumného šetření dosahovala téměř 1 500 000 tun. Mezi výrobci v EU je tedy dostatečná hospodářská soutěž. Výrobní odvětví Unie navíc během období přezkumného šetření funguje při pouhé 19 % míře využití kapacity, neboť vyrábí jiné výrobky (dotčený výrobek a další výrobky, jako například duté profily) za použití stejného výrobního zařízení. V případě zvýšené poptávky má proto výrobní odvětví Unie volnou kapacitu na zvýšení výroby úpravou sortimentu výroby. Část poptávky může uspokojit také dovoz z jiných třetích zemí, na které se opatření nevztahují, především z Indie a Turecka.
(170)
Vzhledem k výše uvedenému nelze vyvodit závěr, že v případě zachování antidumpingových opatření by mohlo dojít k nedostatečnému zásobení trhu EU nebo k omezení hospodářské soutěže na trhu EU.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(171)
Z výše uvedeného je zřejmé, že negativní dopad zachování opatření by byl omezený a v žádném případě by nebyl neúměrný výhodám, jež by z prodloužení platnosti opatření plynuly výrobnímu odvětví Unie.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit zachování stávajících opatření. V návaznosti na toto zveřejnění výsledků šetření jim byla rovněž poskytnuta lhůta k vyjádření. V odůvodněných případech byly jejich připomínky a stanoviska náležitě zohledněny.
(173)
Z výše uvedeného vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých svařovaných trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Běloruska, Čínské lidové republiky a Ruska by měla být zachována, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Připomíná se, že tato opatření byla uložena ve formě valorických (ad valorem) cel různých sazeb.
(174)
Pokud jde o Ukrajinu, bylo zjištěno, že pokračování nebo obnovení dumpingu je nepravděpodobné (viz 17. a 118. bod odůvodnění výše), a proto by opatření měla být zrušena a řízení ukončeno.
(175)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené v tomto nařízení pro jednotlivé společnosti jsou použitelné výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyráběné jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(176)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Taková žádost musí být zaslána Komisi. (5) Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(177)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz svařovaných trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, kruhového průřezu a o vnějším průměru nepřevyšujícím 168,3 mm, v současnosti kódů KN ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 a ex 7306 30 77 (kódů TARIC 7306304120, 7306304920, 7306307280 a 7306307780), pocházejících z Běloruska, Čínské lidové republiky a Ruska, s výjimkou potrubních trubek používaných pro ropovody a plynovody, pažnic a trubek používaných při vrtné těžbě ropy nebo plynu nebo přesně kalibrovaných trubek a trubek a dutých profilů s připojeným příslušenstvím vhodných pro vedení plynů či kapalin používaných v civilních letadlech.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Všechny společnosti
90,6 %
-
Rusko
Skupina TMK (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company a Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8 %
A892
Skupina OMK (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works a Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1 %
A893
Všechny ostatní společnosti
20,5 %
A999
Bělorusko
Všechny společnosti
38,1 %
-
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Antidumpingové řízení týkající se dovozu výrobku uvedeného v čl. 1 odst. 1 pocházejícího z Ukrajiny se ukončuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. ledna 2015.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/110 AL COMISIEI
din 26 ianuarie 2015
de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat originare din Belarus, Republica Populară Chineză și Rusia și de încheiere a procedurii privind importurile de anumite tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat originare din Ucraina, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (2) și (5),
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
În urma unei anchete antidumping („ancheta anterioară”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1256/2008 (2), o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat, încadrate în prezent la codurile NC ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 și ex 7306 30 77, originare din Belarus, Republica Populară Chineză („RPC”), Rusia, Thailanda și Ucraina („măsurile antidumping definitive”). Măsurile au luat forma unei taxe ad valorem cuprinsă între 10,1 % și 90,6 %.
2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor
(2)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (3) a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 18 septembrie 2013, o cerere de deschidere a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor respective, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă de Comitetul pentru protecția sectorului industrial al tuburilor din oțel sudate din Uniunea Europeană („solicitantul”), în numele unor producători care reprezintă o proporție semnificativă din producția totală de tuburi și țevi sudate a Uniunii, și anume, în acest caz, peste 25 %.
(3)
Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor ar putea conduce la continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria din Uniune.
3. Deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor
(4)
După ce a stabilit, în urma consultării comitetului consultativ, că există suficiente dovezi pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat la 19 decembrie 2013, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (4) („avizul de deschidere”), deschiderea unei astfel de reexaminări în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
4. Ancheta
4.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada luată în considerare
(5)
Ancheta privind probabilitatea de continuare sau de reapariție a dumpingului și a prejudiciului a acoperit perioada 1 octombrie 2012-30 septembrie 2013 („perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității de continuare sau de reapariție a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și sfârșitul perioadei anchetei de reexaminare („perioada luată în considerare”).
4.2. Părțile vizate de procedură
(6)
Comisia a anunțat oficial solicitantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori din Belarus, RPC, Rusia și Ucraina („țările în cauză”), importatorii neafiliați și utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați, precum și reprezentanții țărilor în cauză, cu privire la deschiderea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și transmite opiniile în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(7)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și au indicat motivele specifice ale solicitării.
4.2.1. Selectarea unui eșantion de producători-exportatori
(8)
Având în vedere numărul aparent mare de producători-exportatori din RPC, Rusia și Ucraina, în avizul de deschidere s-a prevăzut recurgerea la eșantionare în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute Comisiei în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să îi furnizeze acesteia informațiile solicitate în avizul de deschidere.
(9)
În final, Comisia nu a primit răspunsuri în privința eșantionării de la producătorii-exportatori din RPC. Un răspuns în acest sens a fost primit de la un producător-exportator din Ucraina. Trei răspunsuri au fost primite de la producători-exportatori din Rusia. Prin urmare, Comisia a considerat că eșantionarea producătorilor-exportatori nu este necesară.
4.2.2. Selectarea unui eșantion de importatori și a unui eșantion de producători din Uniune
(10)
Având în vedere numărul aparent mare de importatori neafiliați din Uniune, în avizul de deschidere s-a prevăzut recurgerea la eșantionare în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute Comisiei în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să îi furnizeze acesteia informațiile solicitate în avizul de deschidere. Deoarece nu s-a primit niciun răspuns de la importatorii neafiliați, eșantionarea nu a fost aplicată în cazul acestora.
(11)
Având în vedere numărul mare de producători din Uniune implicați în această procedură, în avizul de deschidere s-a anunțat selectarea provizorie de către Comisie, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, a unui eșantion de producători din Uniune, în vederea stabilirii prejudiciului. Această preselecție s-a efectuat utilizând informațiile de care dispunea Comisia în etapa de deschidere și a fost bazată pe volumul vânzărilor și volumul producției înregistrate de producători, precum și pe localizarea geografică a acestora în Uniune. Eșantionul corespundea celui mai mare volum reprezentativ de producție și vânzări care putea fi, în mod rezonabil, supus anchetei în timpul disponibil și reprezenta 52 % din producția și vânzările totale către clienți neafiliați din UE, înregistrate de industria din Uniune. În plus, eșantionul era reprezentativ din punctul de vedere al localizării geografice a întreprinderilor, deoarece acoperea patru state membre. Producătorii din UE au fost consultați cu privire la eșantionul propus la data publicării avizului de deschidere. Dat fiind că nu s-a manifestat niciun alt producător și nu au fost primite observații cu privire la eșantion, eșantionul propus a fost confirmat.
(12)
Comisia a căutat să obțină și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului, probabilitatea continuării sau reapariției prejudiciului, precum și interesul Uniunii. În acest scop, Comisia a trimis chestionare producătorilor-exportatori și producătorilor din Uniune incluși în eșantion. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători din Uniune:
-
Arcelor Mittal Karvina, Republica Cehă;
-
Arcelor Mittal Krakow, Polonia;
-
Arvedi Tubi Acciaio S.p.A, Cremona, Italia;
-
Tata Steel UK Limited, Corby, Regatul Unit;
(b)
producător-exportator din Belarus:
-
Mogilev Metallurgical Works, Mogilev, Belarus;
(c)
agent afiliat cu producătorul-exportator din Ucraina:
-
Interpipe Europe SA, Lugano, Elveția;
(d)
producător din Rusia:
-
Pervouralsk New Pipe Plant, Pervouralsk, Rusia;
(e)
producător din țara analoagă:
-
Robor Ltd. Johannesburg, Africa de Sud.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(13)
Produsul în cauză constă în tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat, cu secțiune circulară și diametru exterior de maximum 168,3 mm, din care se exclud țevile de tipul celor utilizate pentru conductele de petrol sau gaze, burlanele de foraj și țevile de extracție de tipul celor utilizate pentru forarea puțurilor de petrol sau gaze, tuburile de precizie, precum și tuburile și țevile cu fitinguri atașate, adecvate pentru circuitele de gaze sau de lichide și utilizate la aeronavele civile, care se încadrează în prezent la codurile NC ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 și ex 7306 30 77, originare din Belarus, RPC, Rusia și Ucraina.
(14)
Ancheta a arătat că toate tipurile produsului în cauză au aceleași caracteristici de bază fizice, chimice și tehnice și sunt utilizate, în general, pentru aceleași scopuri.
2. Produsul similar
(15)
S-a constatat că tuburile și țevile sudate produse și vândute în Uniune de către industria din Uniune și tuburile și țevile sudate produse și vândute în țările în cauză și în țara analoagă au, în esență, aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări de bază ca și tuburile și țevile sudate produse în țările în cauză și vândute pentru export către Uniune. Prin urmare, acestea sunt considerate similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
(16)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a examinat posibilitatea ca expirarea măsurilor existente să conducă la o continuare sau o reapariție a dumpingului din partea celor patru țări în cauză.
(17)
Toate cele patru țări care fac obiectul anchetei au exportat cantități neglijabile din produsul în cauză în cursul perioadei anchetei de reexaminare. Prin urmare, nu există o probabilitate de continuare a dumpingului din partea celor patru țări supuse anchetei. Evaluarea s-a limitat la probabilitatea de reapariție a dumpingului, fiind analizate în acest sens prețurile de export către alte țări terțe. Ca și în ancheta anterioară, exporturile către Belarus nu au fost luate în considerare în acest context.
ȚĂRI FĂRĂ ECONOMIE DE PIAȚĂ
1. Țară analoagă
(18)
În temeiul dispozițiilor articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, Belarus și RPC nu sunt considerate țări cu economie de piață. În ancheta anterioară, SUA au fost considerate țară analoagă, în scopul stabilirii valorii normale. În avizul de deschidere, s-a prevăzut ca, în scopul prezentei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, SUA să fie considerate țară analoagă, astfel cum a sugerat solicitantul.
(19)
Comisia a primit observații din partea societății Mogilev și a autorităților din Belarus. Nu au fost primite observații de la părțile interesate din RPC.
(20)
Părțile din Belarus au susținut că SUA nu constituie o alegere potrivită, din cauza pretinselor legături dintre unicul producător cooperant din SUA și industria din Uniune.
(21)
Părțile din Belarus au sugerat că Rusia ar trebui considerată țară analoagă, deoarece industria siderurgică rusească ar fi similară cu cea din Belarus, ca urmare a legăturilor comune cu fosta Uniune Sovietică.
(22)
Ancheta a stabilit însă că valoarea gazelor naturale nu a fost reflectată în mod corespunzător în costul de producție al singurului producător cooperant din Rusia (a se vedea considerentul 69 de mai jos). În plus, cooperarea din partea acestui producător din Rusia nu a fost suficientă (a se vedea considerentul 61 de mai jos). Prin urmare, alegerea Rusiei nu a fost considerată adecvată.
(23)
Comisia a identificat, de asemenea, alte țări terțe care exportă produsul în cauză în Uniune. Aceasta a contactat producători din 14 țări cunoscute ca producătoare de oțel. Printre țările respective se numără Bosnia și Herțegovina, Brazilia, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Serbia, Africa de Sud, Coreea de Sud și Taiwan.
(24)
În final, producătorii din SUA nu au cooperat cu Comisia. Aceasta a primit însă răspunsuri complete la chestionare din partea producătorilor din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și din Africa de Sud. Ca urmare a volumului semnificativ al vânzărilor interne ale producătorului din această țară, Comisia a considerat că Africa de Sud reprezintă cea mai potrivită alegere.
BELARUS
1. Observație preliminară
(25)
Cel mai mare producător cunoscut din Belarus, OJSC Mogilev Metallurgical Works („Mogilev”) a cooperat la anchetă. Mogilev nu a exportat însă produsul în cauză în Uniune în cursul perioadei anchetei de reexaminare. Prin urmare, informațiile privind prețurile probabile de export către Uniune s-au bazat pe prețurile de export către alte țări terțe, astfel cum se indică în considerentul 27 de mai jos.
2. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
2.1. Determinarea valorii normale
(26)
Valoarea normală pentru Belarus a fost stabilită per tip de produs al produsului similar, pe baza prețurilor practicate la vânzările interne către clienți neafiliați, în cadrul operațiunilor comerciale normale, în Africa de Sud („țara analoagă”). Atunci când nu au avut loc vânzări ale unui tip de produs al produsului similar în cadrul activității comerciale normale sau dacă un tip de produs nu a fost vândut în cantități reprezentative pe piața internă din Africa de Sud, Comisia a calculat valoarea normală prin adăugarea la costul de producție al produsului similar a cheltuielilor de vânzare, generale și administrative și a profitului.
2.2. Determinarea prețului probabil de export
(27)
În cursul perioadei anchetei de reexaminare, Mogilev nu a exportat produsul în cauză în Uniune. În consecință, prețul probabil de export a fost stabilit pe baza prețurilor de vânzare către alte țări terțe.
2.3. Comparație
(28)
Comparația dintre valoarea normală și prețul probabil de export s-a efectuat la nivel franco fabrică. Pentru a asigura efectuarea unei comparații echitabile, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor.
(29)
După caz, s-au făcut ajustări pentru diferențele înregistrate în ceea ce privește costurile de transport, rabaturile, reducerile și nivelul schimburilor comerciale.
2.4. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
(30)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping probabil, în sensul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, a fost stabilită la 28,4 %.
3. Evoluția exporturilor în cazul abrogării măsurilor
3.1. Capacitatea de producție a producătorilor-exportatori
(31)
Liniile de producție ale societății Mogilev au fost utilizate atât pentru producția de tuburi și țevi sudate, cât și pentru producția de profile tubulare (numai o etapă minoră de producție separă procesele de producție ale celor două produse). Societatea Mogilev a produs volume semnificative de profile tubulare pe care le-a exportat și în Uniune, având în vedere că aceste bunuri nu sunt supuse taxelor antidumping. Această societate a produs, de asemenea, țevi sudate cu diametrul mai mare de 168,3 mm („țevi de diametru mare”), care nu sunt supuse taxelor antidumping în Uniune.
(32)
Pe baza actualei game de produse, capacitatea de rezervă a Mogilev este estimată la aproximativ 20 000 de tone, ceea ce reprezintă în jur de 5 % din consumul Uniunii.
(33)
În consecință, dacă măsurile sunt abrogate, există riscul ca Mogilev să vândă pe piața Uniunii volume semnificative de țevi sudate, la prețuri de dumping.
(34)
În urma comunicării acestei concluzii, Mogilev a susținut că actuala sa capacitate de rezervă este considerabil mai scăzută din cauza unei limitări induse de testarea hidraulică. Testarea hidraulică nu este însă decât o etapă minoră în procesul de producție al produsului în cauză și, prin urmare, o astfel de limitare este relativ ușor de înlăturat. În consecință, nu poate fi acceptat argumentul conform căruia la stabilirea capacității de rezervă a uzinei trebuie să se țină seama de limitarea indusă de echipamentul de testare hidraulică.
3.2. Reorientarea producției, abandonând accentul pe alte produse fabricate în aceleași unități de producție
(35)
După cum s-a indicat în considerentul 31 de mai sus, pentru societatea Mogilev este mai profitabilă în prezent producția de profile tubulare, deoarece acestea nu sunt supuse taxelor antidumping, în timp ce țevile sudate sunt supuse taxelor antidumping în Uniune. Într-adevăr, în cursul perioadei anchetei de reexaminare, producția a fost puternic concentrată pe produse care nu fac obiectul taxelor antidumping în Uniune, acestea reprezentând marea majoritate a produselor fabricate. În lipsa măsurilor privind țevile sudate, este de așteptat ca Mogilev să producă o gamă mai echilibrată de produse, reorientând capacități de producție dedicate produselor care nu sunt în prezent supuse măsurilor, către producția de țevi sudate.
(36)
În consecință, dacă măsurile sunt abrogate, există un risc substanțial ca Mogilev să treacă, cel puțin parțial, de la producția de produse care în prezent nu sunt supuse taxelor antidumping, la producția de țevi sudate pentru piața Uniunii la prețuri de dumping.
(37)
În urma comunicării acestei concluzii, Mogilev a susținut că nu și-ar reorienta imediat gama de produse de la profile tubulare la tuburi și țevi sudate, deoarece, timp de mai mulți ani, vânzările sale de profile tubulare au fost mult mai mari decât vânzările de tuburi și țevi sudate și nu ar exista motive pentru schimbarea acestei practici.
(38)
În această privință, trebuie subliniat faptul că UE este pentru Mogilev cea mai mare piață de profile tubulare și că, în prezent, societatea nu vinde tuburi și țevi sudate pe piața Uniunii. Mogilev nu a furnizat nicio dovadă că, în cazul abrogării măsurilor, raporturile dintre vânzările diferitelor produse către UE nu s-ar schimba. Prin urmare, se menține concluzia potrivit căreia, în cazul abrogării măsurilor, Mogilev va produce probabil o gamă de produse mai echilibrată și va reorienta producția, cel puțin parțial, de la profilele tubulare la tuburile și țevile sudate destinate pieței Uniunii.
3.3. Atractivitatea pieței Uniunii
(39)
După cum s-a menționat în considerentul 27 de mai sus, produsul în cauză nu a fost exportat din Belarus în Uniune în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În consecință, evaluarea probabilității riscului de reorientare a schimburilor comerciale către piața Uniunii în cazul abrogării măsurilor ar trebui să se bazeze pe:
-
prețurile prevalente de vânzare pe alte piețe de export;
-
prețurile prevalente de pe piața Uniunii, atât cele practicate de industria din Uniune, cât și cele practicate de alte surse de importuri; și
-
comportamentul societății Mogilev în ceea ce privește vânzarea produselor care nu sunt supuse taxelor antidumping.
(40)
Atunci când se compară prețul de vânzare mediu practicat de Mogilev în alte țări cu prețurile de pe piața Uniunii, se poate constata un nivel semnificativ de subcotare. Nivelul de subcotare față de prețul mediu de vânzare practicat de industria din Uniune variază între 30 % și 50 %. Prețurile practicate de Mogilev sunt, de asemenea, mai scăzute decât cele practicate de alte surse de importuri pe piața Uniunii, cum ar fi India și Turcia.
(41)
La atractivitatea probabilă a pieței Uniunii contribuie și canalele de vânzare de care Mogilev dispune deja, care sunt în prezent utilizate pentru vânzarea altor produse și care, în cazul abrogării măsurilor, ar putea fi utilizate și pentru vânzarea produsului în cauză.
(42)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia concluzionează că, în cazul abrogării măsurilor există un risc semnificativ de redirecționare a exporturilor către piața Uniunii la prețuri de dumping, deoarece această piață este mult mai atractivă din punctul de vedere al prețurilor.
(43)
În urma comunicării acestei concluzii, Mogilev a susținut că nu s-a ținut seama în mod corespunzător de creșterea semnificativă a vânzărilor sale de tuburi și țevi sudate pe piața internă și pe piața rusă în cursul perioadei luate în considerare. În această privință, trebuie remarcat faptul că, în cursul anchetei, a fost confirmată creșterea volumelor de vânzări pe aceste piețe. În observațiile transmise după comunicare, Mogilev a mai confirmat că tuburile și țevile sudate sunt vândute la prețuri mai mici decât prețurile prevalente pe piața UE. Prin urmare, creșterea de-a lungul timpului a volumelor de vânzări ale acestor produse atât pe piața internă, cât și pe piața rusă nu reduce sau nu elimină riscul de redirecționare către piața Uniunii, ca urmare a prețurilor mai atractive din UE. În consecință, argumentul adus de societatea Mogilev este respins.
4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului
(44)
Capacitatea de producție de rezervă disponibilă în Belarus, riscul de reorientare a producției de la alte produse către produsul în cauză și nivelul atractiv al prețurilor de pe piața Uniunii conduc la concluzia că există un risc de creștere a exporturilor de produs în cauză din Belarus la prețuri de dumping, dacă se permite expirarea măsurilor în vigoare.
RPC
1. Observații preliminare
(45)
După cum s-a precizat în considerentul 9 de mai sus, Comisia nu a primit niciun răspuns din RPC. În consecință, în lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori din RPC, analiza globală, inclusiv calcularea dumpingului, s-a bazat pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze au fost informate în legătură cu intenția Comisiei de a aplica articolul 18 din regulamentul de bază și de a-și întemeia concluziile pe datele disponibile.
(46)
Prin urmare, probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului a fost evaluată utilizând cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, împreună cu alte surse de informații, cum ar fi statisticile de comerț privind importurile și exporturile (datele Eurostat și date privind exporturile chineze) și serviciul de informare Metal Bulletin.
(47)
Efectuarea comparației dintre valoarea normală și prețul de export al diverselor tipuri de produs a fost afectată de lipsa cooperării. S-a considerat că este adecvat să se stabilească la nivel global atât valoarea normală, cât și prețul de export, și anume pe baza valorilor medii, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
2. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
2.1. Determinarea valorii normale
(48)
Valoarea normală pentru RPC a fost stabilită pe baza prețului mediu practicat la vânzările interne către clienți neafiliați, în cadrul operațiunilor comerciale normale, în Africa de Sud („țara analoagă”).
2.2. Determinarea prețului probabil de export
(49)
În lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori chinezi, prețurile de export trebuiau calculate pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
(50)
Comisia a analizat în primul rând statisticile furnizate de Eurostat. Cantitățile de produs importate din RPC au fost însă foarte scăzute și, prin urmare, prețurile acestora au fost considerate nereprezentative. Din acest motiv, prețul probabil de export a fost stabilit pe baza statisticilor de comerț chineze privind exporturile către țări terțe.
2.3. Comparație
(51)
Comparația dintre valoarea normală și prețul probabil de export s-a efectuat la nivel franco fabrică. Pentru a asigura efectuarea unei comparații echitabile, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor.
(52)
După caz, s-au făcut ajustări pentru diferențele înregistrate în ceea ce privește costurile de transport, costurile de asigurare, TVA nerambursabilă, costurile de export, rabaturile și reducerile.
2.4. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
(53)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping probabil, în sensul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, a fost stabilită la 39,3 %.
3. Evoluția exporturilor în cazul abrogării măsurilor
3.1. Capacitatea de producție a producătorilor-exportatori
(54)
În lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori chinezi, s-au utilizat următoarele surse:
-
informațiile furnizate de solicitant;
-
publicațiile disponibile (de exemplu, Metal Bulletin);
-
informațiile culese în cadrul anchetei anterioare
(55)
Sectorul industrial al țevilor sudate din China este cunoscut ca fiind, în mod detașat, cel mai mare din lume. Metal Bulletin a raportat o producție anuală de țevi sudate de aproximativ 35 de milioane de tone în 2012. Conform estimărilor solicitantului, capacitatea de producție de țevi sudate a RPC depășește cu mult 45 de milioane de tone pe an. Prin urmare, capacitatea de rezervă totală ar depăși 10 milioane de tone, ceea ce reprezintă consumul aparent total de țevi sudate al UE înmulțit cu 25.
(56)
În consecință, dacă măsurile sunt abrogate, există un risc substanțial ca producătorii-exportatori chinezi să vândă pe piața Uniunii volume semnificative de țevi sudate, la prețuri de dumping.
3.2. Atractivitatea pieței Uniunii
(57)
În lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori chinezi, constatările s-au bazat pe datele disponibile. În acest sens, evaluarea riscului de reorientare a schimburilor comerciale către piața Uniunii în cazul abrogării măsurilor s-a bazat pe surse public disponibile.
(58)
Conform surselor public disponibile, cum ar fi Metal Bulletin, nivelul prețurilor în China este mult inferior prețului mediu de vânzare de 848 EUR/tonă practicat de industria din Uniune și prețurilor medii de import în Uniune din principalele țări exportatoare, India și Turcia. Nivelul de subcotare față de prețul mediu de vânzare practicat de industria din Uniune variază între 30 % și 50 %. Acest lucru demonstrează evident atractivitatea pieței Uniunii și capacitatea întreprinderilor chineze de a fi competitive datorită prețurilor, în cazul în care măsurile se abrogă.
(59)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia a concluzionat că, din cauza diferenței substanțiale de preț menționate anterior, există un risc semnificativ de reorientare a schimburilor comerciale de la piețele cu prețuri mai mici ale țărilor terțe la piața mai profitabilă a Uniunii, în cazul în care măsurile se abrogă.
4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului
(60)
Capacitatea de producție de rezervă disponibilă în RPC și nivelul atractiv al prețurilor de pe piața Uniunii conduc la concluzia că există un risc de creștere semnificativă a exporturilor de produs în cauză din China la prețuri de dumping, dacă se permite expirarea măsurilor în vigoare.
ȚĂRI CU ECONOMIE DE PIAȚĂ
RUSIA
1. Observații preliminare
(61)
Doi producători-exportatori ruși reprezentând aproximativ 75 % din producția rusă, care au transmis răspunsuri în privința eșantionării, au informat ulterior Comisia că nu intenționează să răspundă la chestionarul pentru producători. Numai un mic producător, fără exporturi către Uniune și cu exporturi nesemnificative către alte țări a cooperat în cadrul anchetei, răspunzând la chestionar și acceptând o vizită de verificare. Ca urmare a lipsei semnificative de cooperare din partea producătorilor-exportatori din Rusia, analiza globală, inclusiv calcularea dumpingului, s-a bazat pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. Producătorii-exportatori ruși necooperanți și autoritățile ruse au fost informate în legătură cu intenția Comisiei de a aplica articolul 18 din regulamentul de bază și de a-și întemeia concluziile pe datele disponibile.
(62)
Prin urmare, probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului a fost evaluată utilizând cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, împreună cu alte surse de informații, cum ar fi statisticile de comerț ale Eurostat privind importurile, statisticile rusești privind exporturile și serviciul de informare Metal Bulletin.
(63)
Efectuarea comparației dintre valoarea normală și prețul de export al diverselor tipuri de produs a fost afectată de lipsa semnificativă de cooperare. S-a considerat că este adecvat să se stabilească la nivel global atât valoarea normală, cât și prețul de export, și anume pe baza valorilor medii, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
(64)
Comisia a observat că în statisticile Eurostat figurează unele importuri ale produsului în cauză din Rusia. Cantitățile au fost însă foarte scăzute și, în consecință, prețurile acestor importuri au fost considerate nereprezentative. Prin urmare, informațiile privind prețurile probabile de export către Uniune s-au bazat pe prețurile de export către alte țări terțe, astfel cum se indică în considerentul 73 de mai jos.
2. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
2.1. Determinarea valorii normale
(65)
După cum s-a menționat în considerentul 61 de mai sus, din cauza lipsei semnificative de cooperare din partea producătorilor-exportatori din Rusia, Comisia a fost nevoită să recurgă la datele disponibile pentru a stabili valoarea normală. În acest scop, s-au utilizat informațiile transmise de producătorul cooperant rus.
(66)
Valoarea normală a fost determinată în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) prima teză din regulamentul de bază. S-a stabilit mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului similar în cursul perioadei anchetei de reexaminare a fost reprezentativ în comparație cu vânzările rusești la export către țări terțe. Vânzările interne se consideră reprezentative dacă volumul vânzărilor produsului similar reprezintă cel puțin 5 % din vânzările rusești la export către țări terțe.
(67)
S-a examinat apoi dacă produsul similar a fost vândut în cadrul operațiunilor comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Acest lucru a fost efectuat prin determinarea proporției de vânzări interne profitabile către clienți independenți, pentru tipul de produs în cauză.
(68)
Pentru efectuarea verificării referitoare la operațiunile comerciale normale, a fost luat în considerare costul mediu de producție. În ceea ce privește costurile de fabricație și, în special, costurile cu energia, mai precis costul gazelor, s-a verificat dacă prețul plătit pentru gaze de singurul producător-exportator cooperant a reflectat în mod rezonabil costurile asociate producției și distribuției gazelor.
(69)
S-a constatat că prețul intern plătit pentru gaze de producătorii-exportatori era egal cu aproximativ 30 % din prețul de export al gazelor naturale rusești. În această privință, toate datele disponibile au indicat că prețurile interne ale gazelor în Rusia sunt prețuri reglementate, mult mai scăzute decât prețurile de piață plătite pe piețele de export nereglementate pentru gazele naturale rusești. Deoarece costurile gazelor nu au fost reflectate în mod rezonabil în evidențele contabile ale producătorilor-exportatori, astfel cum prevede articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, a fost necesară ajustarea în consecință a acestora. În lipsa unor prețuri pentru gaze nedenaturate și suficient de reprezentative pentru piața internă din Rusia, s-a considerat că este adecvat ca ajustarea să se bazeze, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, pe informațiile aferente altor piețe reprezentative. Prețul ajustat s-a bazat pe prețul mediu al gazului rusesc vândut la export la granița germano-cehă (Waidhaus), ajustat pentru a ține seama de costurile locale de distribuție. Waidhaus este principalul punct de vânzare a gazului rusesc către UE, care reprezintă cea mai mare piață pentru gazul rusesc și ale cărei prețuri reflectă în mod rezonabil costurile. Prin urmare, aceasta poate fi considerată o piață reprezentativă în sensul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(70)
În consecință, Comisia a utilizat pentru verificarea referitoare la operațiunile comerciale normale costul mediu de producție, ajustat pentru a ține seama de costul gazelor.
(71)
Valoarea normală a fost astfel stabilită ca fiind prețul mediu al vânzărilor interne profitabile din cursul perioadei anchetei de reexaminare, având în vedere că volumul vânzărilor profitabile a reprezentat 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor.
2.2. Determinarea prețului probabil de export
(72)
Din cauza lipsei semnificative de cooperare din partea producătorilor-exportatori din Rusia, Comisia a fost nevoită să recurgă la datele disponibile pentru a stabili prețul de export. Informațiile furnizate de singurul producător rus cooperant nu au putut fi utilizate, deoarece acesta nu a exportat produsul în cauză către UE, iar către alte țări terțe nu a exportat decât cantități nesemnificative.
(73)
Din acest motiv și deoarece exporturile din Rusia către Uniune au fost nesemnificative, prețul probabil de export a fost stabilit pe baza statisticilor de export rusești, utilizând exporturile către alte țări terțe. Exporturile către alte țări terțe au atins volume substanțiale.
(74)
Întrucât singurul producător rus cooperant a produs exclusiv așa-numitele „țevi negre” (și anume, țevi negalvanizate), pentru stabilirea prețului de export au fost utilizate numai informațiile referitoare la țevile negre. Statisticile de export rusești atestă, de asemenea, că țevile negre au reprezentat majoritatea covârșitoare a exporturilor rusești.
(75)
În urma comunicării acestei concluzii, singurul producător rus cooperant a susținut că prețurile sale de export ar fi trebuit să fie utilizate, deoarece exporturile constituie mai mult de 10 % din vânzările sale totale. Aceste vânzări reprezintă însă mai puțin de 2 % din totalul exporturilor care reiese din statisticile de export rusești. Din acest motiv, se menține concluzia potrivit căreia prețurile de export ale acestui producător nu pot fi utilizate din cauza volumelor nesemnificative exportate.
2.3. Comparație
(76)
Comparația dintre valoarea normală și prețul probabil de export s-a efectuat la nivel franco fabrică. Pentru a asigura efectuarea unei comparații echitabile, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor.
(77)
După caz, s-au făcut ajustări pentru diferențele înregistrate în ceea ce privește costurile de transport.
2.4. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
(78)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping probabil, în sensul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, a fost stabilită la 38,7 %.
3. Evoluția exporturilor în cazul abrogării măsurilor
3.1. Capacitatea de producție a producătorilor-exportatori
(79)
Conform estimărilor solicitantului, capacitatea de producție de rezervă a produsului disponibilă în Rusia depășește consumul total de pe piața UE. Solicitantul și-a bazat estimarea pe informațiile publicate în Metal Expert. În plus, solicitantul a apreciat o utilizare în proporție de 56 % a capacității, fapt confirmat de informațiile furnizate de producătorul cooperant.
(80)
În consecință, dacă măsurile sunt abrogate, există un risc substanțial ca producătorii-exportatori ruși să vândă pe piața Uniunii volume semnificative de țevi sudate, la prețuri de dumping.
(81)
În urma comunicării acestei concluzii, producătorii ruși necooperanți, menționați în considerentul 61 de mai sus, au susținut că informațiile pe care le-au trimis, privind o presupusă atractivitate a altor piețe, inclusiv a pieței ruse, și privind capacitățile de producție de rezervă din Rusia, ar fi fost ignorate de Comisie.
(82)
În această privință, trebuie subliniat faptul că informațiile privind capacitățile de producție de rezervă se refereau la o gamă mai largă de produse, care cuprinde inclusiv profilele tubulare și țevile cu diametru mare. Prin urmare, informațiile respective sunt mai puțin relevante decât cele furnizate de solicitant. În plus, chiar luând în considerare o rată de utilizare a capacității de 60 %-70 %, după cum susțin producătorii ruși, capacitatea de rezervă rezultată ar acoperi cea mai mare parte a consumului de pe piața UE.
(83)
În ceea ce privește informațiile furnizate de producătorii ruși necooperanți cu privire la o presupusă atractivitate a altor piețe, inclusiv a pieței ruse, trebuie precizat în primul rând faptul că, din cauza lipsei de cooperare, aceste date nu au putut fi verificate. În al doilea rând, aceste informații contrazic informațiile obținute în cursul anchetei, menționate în considerentele 84-86 de mai jos, care se bazează pe statisticile oficiale de export rusești și care nu au fost contestate de cei doi producători ruși necooperanți.
3.2. Atractivitatea pieței Uniunii
(84)
Conform statisticilor de comerț rusești, prețul mediu al exporturilor rusești de 647 EUR/tonă este mult inferior prețului mediu de vânzare de 848 EUR/tonă practicat de industria din Uniune, dar se situează la același nivel cu prețurile medii de import în Uniune din principalele țări exportatoare, cum ar fi India și Turcia.
(85)
Conform acelorași statistici de comerț, 33 % din exporturile rusești au ca destinație Azerbaidjan, care reprezintă cea mai importantă piață de export a Rusiei. Prețul de vânzare către Azerbaidjan de 586 EUR/tonă este semnificativ mai mic decât prețul de vânzare de 848 EUR/tonă practicat de industria din Uniune, fiind chiar mai scăzut decât prețurile practicate de alți mari exportatori către Uniune, cum ar fi India sau Turcia. În plus, exporturile rusești către Azerbaidjan sunt echivalente cu aproximativ 15 % din consumul UE. Prin urmare, există riscul ca exporturile să fie redirecționate către UE în cazul abrogării măsurilor.
(86)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia a concluzionat că există un risc semnificativ de reorientare a schimburilor comerciale către piața Uniunii, dacă măsurile se abrogă.
4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului
(87)
Capacitatea de producție de rezervă disponibilă în Rusia și nivelul atractiv al prețurilor de pe piața Uniunii conduc la concluzia că există un risc de creștere a exporturilor rusești de produs în cauză către Uniune la prețuri de dumping, dacă se permite expirarea măsurilor în vigoare.
(88)
În urma comunicării acestei concluzii, părțile interesate au susținut că menținerea măsurilor în vigoare împotriva Rusiei și abrogarea măsurilor în vigoare împotriva Ucrainei (a se vedea mai jos) înseamnă discriminare, întrucât Rusia și Ucraina ar dispune de capacități de rezervă similare.
(89)
Această afirmație nu este susținută de constatările anchetei, care a stabilit că în Rusia există capacități de rezervă semnificative, ce acoperă cel puțin cea mai mare parte a consumului de pe piața UE. Pe de altă parte, s-a stabilit că în Ucraina capacitățile de rezervă disponibile pentru exporturi către toate țările sunt limitate. Prin urmare, din cauza acestei diferențe semnificative în ceea ce privește capacitățile de rezervă, afirmația privind discriminarea este respinsă.
UCRAINA
1. Observații preliminare
(90)
Un singur producător-exportator ucrainean, Interpipe Group („Interpipe”), a cooperat la anchetă. O parte semnificativă din producția ucraineană și, aproape în totalitate, puținele exporturile ucrainene către Uniune i se datorează Interpipe. Există cel puțin 4 producători ucraineni cunoscuți care nu au cooperat, însă, conform statisticilor de comerț, exporturile lor către UE sunt nesemnificative.
(91)
Având în vedere că exporturile ucrainene către Uniune sunt nesemnificative, prețul probabil de export a fost stabilit pe baza prețurilor de vânzare ale Interpipe către alte țări terțe, după cum s-a precizat în considerentul 17 de mai sus.
2. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
2.1. Determinarea valorii normale
(92)
Comisia a verificat mai întâi, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, dacă volumul total al vânzărilor interne ale unicului producător-exportator cooperant, Interpipe, a fost reprezentativ. Vânzările interne sunt reprezentative dacă volumul total al vânzărilor produsului similar către clienți independenți de pe piața internă reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către alte țări terțe în cursul perioadei anchetei de revizuire. În acest sens, vânzările totale ale produsului similar pe piața internă efectuate de Interpipe au fost reprezentative.
(93)
Comisia a identificat apoi tipurile de produs vândute pe piața internă, care au fost identice sau comparabile cu tipurile de produs vândute la export de Interpipe.
(94)
În continuare, Comisia a verificat dacă vânzările interne ale Interpipe pentru fiecare tip de produs care este identic sau comparabil cu un tip de produs vândut la export au fost reprezentative, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui tip de produs sunt reprezentative dacă volumul total al vânzărilor interne ale tipului de produs respectiv către clienți independenți în cursul perioadei anchetei de reexaminare reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export ale tipului de produs identic sau comparabil. Comisia a stabilit că, pentru majoritatea tipurilor de produs, vânzările interne au atins volume reprezentative.
(95)
Comisia a determinat apoi, pentru fiecare tip de produs, proporția vânzărilor profitabile către clienți independenți de pe piața internă în cursul perioadei anchetei de reexaminare, pentru a decide dacă trebuie utilizate vânzările interne efective pentru calcularea valorii normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(96)
Valoarea normală se bazează pe prețul real de pe piața internă per tip de produs, indiferent dacă vânzările respective sunt sau nu profitabile, dacă:
(a)
volumul de vânzări ale tipului de produs, efectuate la un preț net de vânzare mai mare sau egal cu costul de producție calculat, reprezintă mai mult de 80 % din volumul total de vânzări ale tipului de produs respectiv; și
(b)
prețul de vânzare mediu ponderat al tipului de produs respectiv este mai mare sau egal cu costul de producție unitar.
(97)
În acest caz, valoarea normală este media ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne ale tipului de produs respectiv în cursul perioadei anchetei de reexaminare.
(98)
Valoarea normală este prețul real de pe piața internă per tip de produs, înregistrat numai în cazul vânzărilor interne profitabile ale tipurilor de produs în cursul perioadei anchetei de reexaminare, dacă:
(a)
volumul de vânzări profitabile ale tipului de produs reprezintă 80 % sau mai puțin din volumul total de vânzări ale tipului de produs respectiv; sau
(b)
prețul mediu ponderat al tipului de produs respectiv este mai mic decât costul de producție unitar.
(99)
Analiza vânzărilor interne a arătat că valoarea normală a fost calculată, în funcție de tipul de produs, ca medie ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne din perioada anchetei de reexaminare sau numai ca medie ponderată a vânzărilor profitabile.
(100)
Dacă nu au avut loc vânzări ale unui tip de produs al produsului similar în cadrul operațiunilor comerciale normale sau dacă un tip de produs nu a fost vândut în cantități reprezentative pe piața internă, Comisia a calculat valoarea normală în conformitate cu articolul 2 alineatele (3) și (6) din regulamentul de bază.
(101)
Valoarea normală a fost obținută adăugând la costul de producție al produsului similar, suportat de Interpipe în cursul perioadei anchetei de reexaminare, următoarele:
-
cheltuielile de vânzare, generale și administrative suportate de Interpipe pentru vânzările interne ale produsului similar desfășurate în cadrul operațiunilor comerciale normale, în cursul perioadei anchetei de reexaminare; și
-
profitul obținut de Interpipe în urma vânzărilor interne ale produsului similar desfășurate în cadrul operațiunilor comerciale normale, în cursul perioadei anchetei de reexaminare.
2.2. Determinarea prețului probabil de export
(102)
În lipsa unor exporturi ucrainene semnificative către Uniune, prețul probabil de export a fost stabilit, după cum s-a precizat în considerentul 17 de mai sus, pe baza prețurilor de vânzare ale Interpipe către alte țări terțe, către care societatea a efectuat vânzări semnificative.
(103)
Toate vânzările Interpipe au fost efectuate direct către clienți neafiliați din țări terțe. În consecință, prețul de vânzare a fost stabilit pe baza prețurilor plătite sau care urmează să fie plătite de acești clienți independenți.
2.3. Comparație
(104)
Comparația dintre valoarea normală și prețul probabil de export s-a efectuat la nivel franco fabrică. Pentru a asigura efectuarea unei comparații echitabile, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor.
(105)
După caz, s-au făcut ajustări pentru diferențele înregistrate în ceea ce privește costurile de transport și costurile creditelor.
2.4. Dumping probabil pe perioada anchetei de reexaminare
(106)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping probabil, în sensul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, a fost stabilită la 16 %.
(107)
În urma comunicării acestui procent, părțile interesate au susținut că, în ceea ce privește Ucraina, Comisia ar fi stabilit că dumpingul continuă la un nivel de 16 %. Această afirmație este însă neîntemeiată, deoarece pare să se bazeze pe o neînțelegere. Într-adevăr, după cum s-a indicat în considerentul 17 de mai sus, toate țările, inclusiv Ucraina, au exportat cantități neglijabile din produsul în cauză către UE în cursul perioadei anchetei de reexaminare. Prin urmare, pe baza acestor cantități nu se pot trage concluzii rezonabile și nu a fost stabilită o continuare a dumpingului din partea Ucrainei. În consecință, afirmația este respinsă.
3. Evoluția exporturilor în cazul abrogării măsurilor
Capacitatea de producție a producătorilor-exportatori
(108)
Conform concluziilor anchetei anterioare a Comisiei, capacitatea de producție din Ucraina depășește 400 000 de tone pe an. În timpul scurs de la această anchetă, doi dintre producătorii cunoscuți, și anume Lugansk Tube Plant și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, una dintre uzinele din cadrul Interpipe Group, au încetat însă producția de țevi sudate. Întrucât nu există informații confirmate privind suplimentarea între timp a capacității de producție din Ucraina, rezultă că actualele capacități sunt semnificativ mai mici decât cele din cursul anchetei anterioare.
(109)
În ceea ce privește utilizarea capacității menționate în considerentul 108 de mai sus, s-a constatat, ținând seama de limitările tehnice ale uzinei, că Interpipe a funcționat, pe perioada anchetei de reexaminare, aproape la capacitate maximă.
(110)
Un alt aspect important este poziționarea geografică a uzinelor ucrainene. Majoritatea acestora sunt amplasate în estul Ucrainei, fiind direct sau indirect afectate de actuala situație a securității din această parte a țării. Prin urmare, nu este clar în ce măsură aceste societăți își pot utiliza integral capacitatea de producție.
(111)
În urma comunicării acestei concluzii, părțile interesate au susținut că o parte neneglijabilă din producția ucraineană este localizată în afara zonei afectate de prezenta situație de securitate. Trebuie însă subliniat faptul că situația de securitate afectează în mod indirect și societățile din afara acestei zone, de exemplu prin oferta insuficientă de materii prime. Prin urmare, se concluzionează că majoritatea uzinelor ucrainene sunt direct sau indirect afectate de prezenta situația de securitate. În consecință, afirmația este respinsă.
(112)
În același timp, având în vedere situația specială înregistrată în Ucraina după încheierea perioadei anchetei de reexaminare, este de așteptat ca sectorul construcțiilor să absoarbă capacitățile suplimentare de pe piața internă, după normalizarea situației securității. Produsul similar este utilizat și în construcții, de exemplu, pentru susținerea greutăților, protecție, împrejmuiri, eșafodaje.
(113)
În concluzie, capacitățile de rezervă disponibile pentru producția destinată exportului către orice țară sunt limitate, având în vedere reducerea capacității de producție și creșterea așteptată a cererii interne.
(114)
În urma comunicării acestei concluzii, părțile interesate au susținut că în Ucraina există o substanțială capacitate de producție de rezervă. Aceste afirmații au fost însă respinse, nefiind susținute de dovezi concrete.
(115)
Părțile interesate au mai susținut că Interpipe a anunțat că va crește în mod semnificativ exporturile către UE, și anume cu aproximativ 60 %, fapt ce contrazice argumentul potrivit căruia în Ucraina capacitățile de producție de rezervă disponibile pentru exporturi sunt limitate. Această afirmație nu poate fi însă acceptată. Anunțul Interpipe se referă la societate în general, și nu în mod specific la produsul în cauză. Chiar dacă s-ar referi la produsul în cauză, creșterea substanțială de aproximativ 60 % ar conduce la o cotă din piața UE de numai aproximativ 0,5 %, care este în continuare considerată neglijabilă. Prin urmare, acest argument nu contrazice concluzia potrivit căreia capacitățile de rezervă disponibile pentru exporturi către toate țările sunt limitate.
(116)
Aceleași părți interesate au susținut că analiza dumpingului nu ar trebui să includă ca element capacitățile de rezervă, deoarece, în analiza prejudiciului, rata de utilizare a capacității nu este considerată un indicator relevant al prejudiciului, după cum se precizează în considerentul 139 de mai jos.
(117)
Această afirmație nu poate fi acceptată. Scopurile acestor două evaluări diferă. În cadrul analizei prejudiciului, se evaluează dacă o rată scăzută de utilizare a capacității poate fi considerată un semn al prejudiciului pentru industria din Uniune, ceea ce nu este neapărat adevărat atunci când capacitatea rămasă poate fi utilizată pentru producerea altor produse. Analiza dumpingului se concentrează pe capacitatea de rezervă în sine, și anume pe capacitatea care nu este utilizată pentru producerea vreunui produs și care, prin urmare, este disponibilă cu ușurință pentru producția produsului în cauză.
4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului
(118)
Capacitatea de producție de rezervă limitată disponibilă în Ucraina și riscul limitat de redirecționare a exporturilor efectuate la prețuri de dumping conduc la concluzia că nu există un risc de creștere semnificativă a exporturilor ucrainene de produs în cauză la prețuri de dumping, dacă se permite expirarea măsurilor în vigoare. Prin urmare, nu există probabilitatea ca expirarea măsurilor antidumping împotriva Ucrainei să conducă la o reapariție a dumpingului în volume neneglijabile în sensul articolului 5 alineatul (7) din regulamentul de bază.
D. DEFINIREA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(119)
În perioada anchetei de reexaminare, produsul similar a fost fabricat de aproximativ 20 de producători din Uniune. Prin urmare, se consideră că producția acestor producători (stabilită, în cazul producătorilor cooperanți, pe baza informațiilor colectate de la aceștia și, în cazul celorlalți producători din Uniune, pe baza datelor din cererea de reexaminare) reprezintă producția totală a Uniunii. Toți acești producători constituie industria din Uniune, în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(120)
După cum s-a explicat în considerentul 11, ca urmare a numărului mare de producători din Uniune, a fost selectat un eșantion. Pentru analiza prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
elementele macroeconomice (producția, capacitatea de producție, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, prețurile unitare medii, amploarea marjelor de dumping și redresarea după efectele dumpingului anterior) au fost evaluate la nivelul industriei din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, în ceea ce îi privește pe ceilalți producători din Uniune, pe baza unei estimări întemeiate pe datele furnizate în cererea de reexaminare;
-
analiza elementelor microeconomice (stocurile, salariile, profitabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de mobilizare a capitalului și investițiile) a fost efectuată pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor furnizate de aceștia.
E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
1. Consumul Uniunii
(121)
Consumul Uniunii a fost stabilit pe baza volumelor de vânzări din producția proprie a industriei din Uniune, destinată pieței Uniunii, și pe baza datelor privind volumele importurilor pe piața Uniunii, obținute din statisticile Eurostat.
(122)
În cursul perioadei luate în considerare, consumul UE a scăzut cu 28 %. Acesta a scăzut cu 6 % în 2011, cu 8 puncte procentuale în 2012 și cu alte 10 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. Tendința descrescătoare poate fi parțial explicată printr-un anumit grad de substituire din motive tehnice, având în vedere că, în cazul țevilor pentru apă, există o tendință de a înlocui țevile din oțel cu țevi din alte materiale, cum ar fi cuprul, materialul plastic sau oțelul inoxidabil.
2010
2011
2012
PAR
Consumul total al UE (tone)
561 955
528 191
460 847
404 394
Indice (2010 = 100)
100
94
82
72
(123)
În urma comunicării acestei concluzii, părțile interesate au susținut că a fost efectuată o subestimare considerabilă a consumului UE. Părțile respective nu au furnizat însă nicio dovadă credibilă în sprijinul afirmației lor și, prin urmare, aceasta nu poate fi acceptată.
2. Importurile din Belarus, RPC și Rusia
(124)
Întrucât ancheta a stabilit că nu există probabilitatea de continuare sau reapariție a dumpingului din partea Ucrainei (a se vedea considerentele 17 și 118 de mai sus), în analiza de mai jos, puținele importuri din această țară nu au fost luate în considerare împreună cu importurile din celelalte țări în cauză.
(125)
Pentru a evalua cumulul importurilor din Belarus, RPC și Rusia, situația individuală a celor trei țări a fost examinată în lumina condițiilor stabilite la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(126)
În ceea ce privește cantitățile și marjele de dumping, având în vedere volumul nesemnificativ al importurilor în cursul perioadei anchetei de reexaminare, Comisia a efectuat o analiză prospectivă a volumelor de export probabile și a marjelor de dumping probabile pentru fiecare țară, în cazul abrogării măsurilor. Aceasta a arătat că volumele ar crește probabil peste nivelurile atinse în perioada anchetei de reexaminare și ar depăși cu siguranță pragul sub care pot fi neglijate, dacă măsurile ar fi abrogate (a se vedea considerentele 33, 56 și 80 de mai sus). În mod similar, Comisia a stabilit că, în cazul abrogării măsurilor, marjele de dumping probabil ar fi semnificative (a se vedea considerentele 30, 53 și 78 de mai sus).
(127)
În ceea ce privește prețul mediu de import, având în vedere cantitățile neglijabile importate, nu se poate ajunge la o concluzie fermă.
(128)
Ancheta a indicat însă și faptul că pentru operatorii respectivi condițiile de concurență au fost similare. Ancheta a arătat că produsul în cauză importat din Belarus, RPC și Rusia și produsul similar fabricat și vândut de industria din Uniune au avut aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale.
(129)
Din cele de mai sus, rezultă că, în ceea ce privește Belarus, RPC și Rusia, criteriile stabilite la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază au fost îndeplinite. În consecință, importurile din aceste trei țări au fost examinate cumulat.
(a) Volumul
(130)
Volumul importurilor de produs în cauză din Belarus, RPC și Rusia în Uniune a scăzut cu 60 %, și anume de la 7 000 de tone în 2010, la aproximativ 2 900 de tone în perioada anchetei de reexaminare. Acesta a crescut cu 31 % în 2011, înainte de a scădea cu 62 de puncte procentuale în 2012 și cu alte 28 de puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare.
2010
2011
2012
PAR
Volumul importurilor din Belarus
25
55
0,1
-
Indice (2010 = 100)
100
222
0
0
Cota de piață a importurilor din Belarus
0 %
0 %
0 %
0 %
Prețul importurilor din Belarus (EUR/tonă)
677
1 246
600
-
Indice (2010 = 100)
100
184
89
-
Volumul importurilor din RPC
712
375
458
118
Indice (2010 = 100)
100
53
64
17
Cota de piață a importurilor din RPC
0,1 %
0,1 %
0,1 %
0,0 %
Prețul importurilor din RPC (EUR/tonă)
636
1 052
1 347
2 102
Indice (2010 = 100)
100
165
212
330
Volumul importurilor din Rusia
6 396
8 937
4 440
2 790
Indice (2010 = 100)
100
140
69
44
Cota de piață a importurilor din Rusia
1,1 %
1,7 %
1,0 %
0,7 %
Prețul importurilor din Rusia (EUR/tonă)
470
506
513
462
Indice (2010 = 100)
100
108
109
98
Volumul importurilor din țările în cauză
7 133
9 367
4 898
2 908
Indice (2010 = 100)
100
131
69
41
Cota de piață a importurilor din țările în cauză
1,3 %
1,8 %
1,1 %
0,7 %
Prețul importurilor din țările în cauză (EUR/tonă)
488
532
591
528
Indice (2010 = 100)
100
109
121
111
Sursa: Comext
(b) Cota de piață
(131)
Cota de piață deținută de exportatorii din Belarus, RPC și Rusia pe piața Uniunii a scăzut de la 1,3 % în 2010, la 0,7 % în perioada anchetei de reexaminare. Concret, cota de piață a crescut de la 1,3 % în 2010 la 1,8 % în 2011 și apoi a scăzut cu 1,1 % în 2012 și cu încă 0,7 % în perioada anchetei de reexaminare.
(c) Prețurile
(i) Evoluția prețurilor
(132)
Între 2010 și perioada anchetei de reexaminare, prețul mediu al importurilor de produs în cauză originar din Belarus, RPC și Rusia a crescut cu 11 %, și anume de la 488 EUR/tonă în 2010 la 528 EUR/tonă în perioada anchetei de reexaminare. Concret, prețurile au crescut cu 9 % în 2011 și cu 12 % în 2012, iar apoi au scăzut cu 10 % în perioada anchetei de reexaminare.
(ii) Subcotarea prețurilor
(133)
Pe baza vânzărilor foarte reduse de produs în cauză din RPC și Rusia către Uniune în cursul perioadei anchetei de reexaminare nu se poate trage o concluzie pertinentă. În consecință, s-au comparat prețurile produsului similar fabricat și vândut de industria din Uniune cu prețurile produsului supus anchetei, fabricat în Belarus, RPC și Rusia și vândut în restul lumii. Această comparație a arătat o subcotare semnificativă.
3. Importurile din alte țări terțe
2010
2011
2012
PAR
Volumul importurilor din India
25 720
48 704
58 619
53 007
Cota de piață a importurilor din India
4,6 %
9,2 %
12,7 %
13,1 %
Volumul importurilor din Turcia
83 654
83 753
98 742
69 757
Cota de piață a importurilor din Turcia
14,9 %
15,9 %
21,4 %
17,2 %
Volumul importurilor din Ucraina
956
573
944
1 147
Cota de piață a importurilor din Ucraina
0,2 %
0,1 %
0,2 %
0,3 %
Volumul importurilor din alte țări terțe
34 948
42 714
38 518
30 374
Cota de piață a importurilor din alte țări terțe
6,2 %
8,1 %
8,4 %
7,5 %
(134)
Importurile din Turcia și India au crescut în cursul perioadei luate în considerare. Cota de piață a importurilor din Ucraina s-a menținut la un nivel foarte scăzut. Cota de piață a importurilor din alte țări terțe a rămas relativ stabilă în cursul perioadei luate în considerare.
(135)
În urma comunicării acestor cifre, părțile interesate au susținut că pierderea de 12 % din cota de piață suferită de industria din Uniune a fost aproape în întregime absorbită de cotele de piață în creștere ale Indiei și Turciei luate împreună și că importurile la prețuri scăzute din India și Turcia sunt probabil principalele motive ale situației fragile în care se află industria din Uniune. În această privință, trebuie subliniat faptul că scopul prezentei anchete este de a verifica dacă abrogarea măsurilor în vigoare împotriva celor trei țări, pentru care s-a stabilit că există o probabilitate de reapariție a dumpingului, este susceptibilă să conducă la o reapariție a prejudiciului pentru industria Uniunii. În cursul anchetei, s-a confirmat faptul că produsele din Belarus, RPC și Rusia au fost vândute în restul lumii la prețuri puternic subcotate. Prin urmare, în cazul abrogării măsurilor, vor reapărea probabil exporturile la prețuri de dumping din aceste țări către UE, având drept consecință probabilă creșterea prejudiciului pentru industria din UE. Faptul că importurile din Turcia și India au crescut în cursul perioadei luate în considerare nu afectează această evaluare a probabilității de reapariție a dumpingului și a prejudiciului.
4. Situația industriei din Uniune
(136)
În temeiul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici relevanți, care au un impact asupra stării industriei din Uniune.
4.1. Elemente macroeconomice
(a) Producția
(137)
De la un nivel de aproximativ 437 000 de tone în 2010, producția industriei din Uniune a scăzut cu 37 % în cursul perioadei luate în considerare. Concret, aceasta s-a redus cu 14 % în 2011, cu 19 puncte procentuale în 2012 și cu alte 4 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. Scăderea producției a fost legată de scăderea consumului, dar creșterea importurilor din India și Turcia i-a conferit un caracter mai pronunțat.
2010
2011
2012
PAR
Producția (tone)
437 492
376 106
294 260
277 483
Indice (2010 = 100)
100
86
67
63
(b) Capacitatea de producție și ratele de utilizare a acesteia
(138)
Capacitatea de producție a fost de peste 1 700 000 de tone în 2010 și a scăzut cu 16 % în cursul perioadei luate în considerare. Scăderea s-a datorat faptului că unii producători din UE au redus numărul de schimburi din unitățile de producție.
2010
2011
2012
PAR
Capacitatea de producție (tone)
1 761 677
1 621 386
1 318 459
1 485 339
Indice (2010 = 100)
100
92
75
84
Rata de utilizare a capacității
25 %
23 %
22 %
19 %
Indice (2010 = 100)
100
93
90
75
Sursa: Ancheta
(139)
Rata de utilizare a capacității de producție a fost de 25 % în 2010. Aceasta a scăzut la 23 % în 2011, la 22 % în 2012 și la 19 % în perioada anchetei de reexaminare. Ratele scăzute de utilizare a capacității se explică mai ales prin faptul că produsele care nu fac obiectul anchetei (în principal, profilele tubulare) pot fi fabricate cu aceleași echipamente de producție ca și tuburile și țevile sudate. Prin urmare, ratele de utilizare a capacității de producție nu sunt neapărat, în cazul acestui sector industrial, un indicator relevant al prejudiciului.
(c) Volumul vânzărilor
(140)
Vânzările din producția proprie a industriei din Uniune către clienți neafiliați din UE au scăzut cu 16 % în 2011, cu 21 de puncte procentuale în 2012 și cu încă 3 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. În ansamblu, între 2010 și perioada anchetei de reexaminare, aceste vânzări au scăzut cu aproximativ 40 %. Acest lucru s-a datorat scăderii consumului și creșterii importurilor din India și Turcia.
2010
2011
2012
PAR
Volumul vânzărilor în UE către clienți neafiliați (tone)
409 544
343 080
259 127
247 201
Indice (2010 = 100)
100
84
63
60
Sursa: Ancheta
(d) Cota de piață
(141)
Cota de piață deținută de industria din Uniune a fost de 73 % în 2010. Aceasta a scăzut la 65 % în 2011 și la 56 % în 2012 și apoi a urcat la 61 % în perioada anchetei de reexaminare. În ansamblu, cota de piață deținută de industria din Uniune în cursul perioadei luate în considerare a scăzut cu 12 puncte procentuale.
2010
2011
2012
PAR
Cota de piață a industriei din Uniune
73 %
65 %
56 %
61 %
Indice (2010 = 100)
100
89
77
84
Sursa: Ancheta
(e) Creșterea
(142)
Între 2010 și perioada anchetei de reexaminare, când consumul Uniunii a scăzut cu 28 %, volumul vânzărilor către clienți neafiliați din UE s-a redus cu 40 %. Acest lucru a avut ca rezultat o scădere cu 12 puncte procentuale a cotei de piață a industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare. În consecință, nu s-a înregistrat o creștere a industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare.
(f) Ocuparea forței de muncă
(143)
Numărul de angajați ai industriei din Uniune a scăzut cu 13 % în 2011, cu 27 de puncte procentuale în 2012 și cu încă 3 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. În ansamblu, numărul de angajați ai industriei din Uniune a scăzut cu 43 % în cursul perioadei luate în considerare, și anume, de la peste 1 600 de persoane la mai puțin de 1 000 de persoane.
2010
2011
2012
PAR
Ocuparea forței de muncă (persoane)
1 655
1 446
991
939
Indice (2010 = 100)
100
87
60
57
Sursa: Ancheta
(g) Productivitatea
(144)
Productivitatea forței de muncă a industriei din Uniune, exprimată ca producție (tone) per angajat per an, a scăzut mai întâi cu 2 % în 2011, de la un nivel de 264 de tone per angajat. Aceasta a crescut cu 14 puncte procentuale în 2012 și a rămas stabilă în perioada anchetei de reexaminare. În ansamblu, productivitatea industriei din Uniune a crescut cu 12 % în cursul perioadei luate în considerare.
2010
2011
2012
PAR
Productivitatea (tone per angajat)
264
260
297
296
Indice (2010 = 100)
100
98
112
112
Sursa: Ancheta
(h) Factorii care influențează prețurile de vânzare
(145)
Prețurile de vânzare unitare ale industriei din Uniune către clienți neafiliați au crescut cu 5 % în 2011 și cu 1 punct procentual în 2012, iar apoi au scăzut cu 4 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. În ansamblu, aceste prețuri au crescut cu 2 % în cursul perioadei luate în considerare, de la 833 EUR/tonă la 848 EUR/tonă în perioada anchetei de reexaminare.
2010
2011
2012
PAR
Prețul unitar pe piața UE (EUR/tonă)
833
871
881
848
Indice (2010 = 100)
100
105
106
102
Sursa: Ancheta
(i) Amploarea marjei de dumping
(146)
Ancheta a stabilit că există o probabilitate de reapariție a dumpingului cu marje semnificative, a căror amploare nu poate fi considerată neglijabilă în cazul Republicii Belarus, al RPC și al Rusiei.
(147)
După cum s-a arătat mai sus, Comisia nu a constatat existența unei probabilități de continuare sau reapariție a dumpingului în cazul Ucrainei.
(j) Redresarea după efectele dumpingului anterior
(148)
Indicatorii macroeconomici examinați mai sus arată că, deși măsurile antidumping și-au atins parțial obiectivul de a înlătura prejudiciul suferit de producătorii din Uniune, industria este încă foarte fragilă și vulnerabilă. Într-adevăr, în cursul perioadei luate în considerare, volumul producției a scăzut cu 37 %, volumul vânzărilor către clienți neafiliați din UE a scăzut cu 40 %, iar rata ocupării forței de muncă a scăzut cu 43 %. În plus, cota deținută de industria din Uniune pe piața UE a scăzut de la 73 % în 2010, la 61 % în perioada anchetei de reexaminare. Prin urmare, nu s-a putut constata o redresare reală după efectele dumpingului anterior și se consideră că industria din Uniune rămâne foarte vulnerabilă la efectele prejudiciabile ale oricăror importuri la prețuri de dumping pe piața Uniunii.
4.2. Elemente microeconomice
(a) Stocurile
(149)
Nivelul stocurilor finale ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion a fost aproape stabil până în 2011. Acesta a crescut cu 14 puncte procentuale în 2012 și apoi a scăzut cu 10 puncte procentuale în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În consecință, nivelul stocurilor în cursul perioadei anchetei de reexaminare a fost cu 5 % mai ridicat decât în 2010.
2010
2011
2012
PAR
Stocuri finale (tone)
13 892
14 039
16 012
14 556
Indice (2010 = 100)
100
101
115
105
Sursa: Ancheta
(b) Salariile
(150)
În cursul perioadei luate în considerare, costul forței de muncă a scăzut cu 29 %. Concret, acesta a scăzut cu 2 % în 2011, cu 15 puncte procentuale în 2012 și cu alte 12 puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. Scăderea totală din cursul perioadei luate în considerare este consecința reducerii locurilor de muncă.
2010
2011
2012
PAR
Costul anual al forței de muncă (EUR)
20 602 275
20 266 132
17 140 089
14 578 317
Indice (2010 = 100)
100
98
83
71
Sursa: Ancheta
(151)
În cursul perioadei luate în considerare, costul forței de muncă per angajat a crescut cu 25 %. Aceasta este probabil o situație temporară, legată de costul disponibilizărilor subsecvente scăderii semnificative a numărului de angajați.
2010
2011
2012
PAR
Costul anual al forței de muncă per angajat (EUR)
12 449
14 015
17 296
15 525
Indice (2010 = 100)
100
113
139
125
(c) Profitabilitatea și randamentul investițiilor
(152)
În cursul perioadei luate în considerare, profitabilitatea vânzărilor efectuate pe piața UE de producătorii din Uniune incluși în eșantion, exprimată ca procent din vânzările nete, a crescut de la o pierdere de peste 7 % în 2010, la un profit de aproape 1 % în perioada anchetei de reexaminare. Mai precis, pierderea înregistrată de producătorii din Uniune incluși în eșantion s-a redus de la 7,3 % în 2010 la 5 % în 2011 și la 0,6 % în 2012, vânzările devenind ușor profitabile la un nivel de 0,8 % în perioada anchetei de reexaminare.
2010
2011
2012
PAR
Profitabilitatea vânzărilor pe piața UE (% din vânzările nete)
- 7,3 %
- 5,0 %
- 0,6 %
0,8 %
Indice (2010 = 100)
- 100
- 69
- 8
12
Randamentul investițiilor (profitul în % din valoarea contabilă netă a investițiilor)
- 19,2 %
- 11,8 %
0,5 %
4,3 %
Indice (2010 = 100)
- 100
- 62
3
22
Sursa: Ancheta
(153)
Creșterea profitabilității se explică prin faptul că, în cursul perioadei luate în considerare, prețurile de vânzare au crescut cu 2 %, în timp ce costurile de producție (în principal, costul rulourilor de tablă laminată la cald, care reprezintă peste 60 % din costul de producție) au scăzut cu 6 %, înregistrându-se în același timp o scădere semnificativă a costului anual al forței de muncă. În consecință, producătorii din Uniune incluși în eșantion au fost în măsură să efectueze vânzări către clienții lor de pe piața UE la prețuri din ce în ce mai profitabile.
(154)
Randamentul investițiilor, exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția profitabilității. Acesta s-a îmbunătățit, trecând de la o pierdere de 19,2 % în 2010 la o pierdere de 11,8 % în 2011 și apoi la un profit de 0,5 % în 2012 și de 4,3 % în perioada anchetei de reexaminare.
(d) Fluxul de lichidități și capacitatea de a mobiliza capital
(155)
Fluxul net de lichidități rezultat din activitățile operaționale s-a situat la aproximativ - 44 milioane EUR în 2010. Acesta a crescut la aproximativ - 7 milioane EUR în 2011, la aproximativ 17 milioane EUR în 2012 și la aproximativ 20 milioane EUR în perioada anchetei de reexaminare. Niciunul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion nu a indicat că ar fi întâmpinat dificultăți în ceea ce privește mobilizarea capitalului. Îmbunătățirea se poate datora scăderii costurilor de producție și costurilor forței de muncă și unei ușoare creșteri a prețurilor.
2010
2011
2012
PAR
Fluxul de lichidități (marca proprie și marca distribuitorului) (EUR)
- 44 322 891
- 7 033 547
16 927 597
20 202 074
Indice (2010 = 100)
- 100
- 16
38
46
Sursa: Ancheta
(e) Investițiile
(156)
Investițiile anuale efectuate de producătorii din Uniune incluși în eșantion în producția produsului similar au scăzut cu 34 % în 2011, au crescut cu 90 de puncte procentuale în 2012 și au scăzut în final cu 59 de puncte procentuale în perioada anchetei de reexaminare. În cursul perioadei luate în considerare, investițiile destinate întreținerii și reînnoirii echipamentelor existente și nu creșterii capacității de producție au scăzut cu 3 %.
2010
2011
2012
PAR
Investiții nete (EUR)
1 149 094
757 750
1 789 210
1 111 661
Indice (2010 = 100)
100
66
156
97
Sursa: Ancheta
5. Concluzie privind prejudiciul
(157)
O serie de indicatori, în special cei financiari, s-au îmbunătățit semnificativ în cursul perioadei luate în considerare. Profitabilitatea a crescut de la o pierdere de peste 7 % la un profit de 0,8 %, care se situează însă în continuare sub ținta de profit de 5 % din ancheta anterioară. Randamentul investițiilor a crescut de la o pierdere de peste 19 % la un profit de peste 4 %, iar nivelul fluxului de lichidități a crescut de la - 44 milioane EUR la 20 milioane EUR. Acești factori sugerează că industria a fost în măsură să se redreseze parțial.
(158)
Pe de altă parte, unii indicatori au înregistrat o evoluție negativă între 2010 și perioada anchetei de reexaminare. Volumul producției a scăzut cu 37 %, rata de utilizare a capacității de producție a scăzut cu 25 %, volumul vânzărilor către clienți neafiliați din UE a scăzut cu 40 %, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut cu 12 puncte procentuale și rata ocupării forței de muncă a scăzut cu 43 %.
(159)
Măsurile antidumping și-au atins, parțial, obiectivul, înlăturând o parte a prejudiciului suferit de industria din Uniune în urma importurilor la prețuri de dumping din țările în cauză. Industria din Uniune a redevenit ușor profitabilă, pierzând însă o parte din cota sa pe piața Uniunii. Aceasta a fost în măsură să își îmbunătățească situația financiară, favorizând prețurile în detrimentul volumelor. În consecință, este clar că industria din Uniune nu s-a redresat complet de pe urma efectelor dumpingului anterior și se află încă într-o situație fragilă, fiind, prin urmare, foarte vulnerabilă în fața unei reapariții a importurilor la prețuri de dumping.
(160)
Chiar dacă situația fragilă a industriei din Uniune a fost calificată ca fiind un prejudiciu important, aceasta nu poate fi atribuită importurilor din țările în cauză. Cele trei țări în cauză (în ceea ce privește Ucraina, ancheta a stabilit că nu există probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului) au împreună o cotă mai mică de 1 % din piața UE. În lipsa unei presiuni asupra prețurilor din partea țărilor în cauză, industria din Uniune a fost în măsură să mențină prețurile la un nivel suficient pentru asigurarea profitului, care este însă mult inferior țintei de profit.
F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
1. Importurile din RPC, Belarus și Rusia
(161)
Tendințele descrise mai sus arată că măsurile antidumping și-au atins parțial obiectivul de a înlătura prejudiciul suferit de producătorii din Uniune. Pe de altă parte, astfel cum reiese din evoluția negativă a unui număr de indicatori ai prejudiciului, industria se află încă într-o situație foarte fragilă.
(162)
După cum s-a menționat anterior, exportatorii din cele trei țări în cauză dispun de suficiente capacități de producție de rezervă pentru a crește foarte rapid exporturile. Având în vedere că prețurile de pe piața UE sunt mai atractive decât cele de pe piețele unor țări terțe, există probabilitatea ca volumele semnificative exportate în prezent în aceste țări să fie redirecționate către piața UE, în cazul expirării măsurilor antidumping. Această creștere a importurilor la prețuri de dumping, mai mici decât prețurile practicate de industria din Uniune, va crește probabil presiunea asupra prețurilor de pe piața Uniunii, înrăutățind situația deja fragilă a industriei din Uniune. O astfel de evoluție abruptă a fost deja observată în cursul anchetei anterioare, când cota de piață a importurilor din cele trei țări în UE s-a triplat în numai trei ani și jumătate, și anume, de la 6,2 % în 2004 la 18,7 % în perioada anchetei (1 iulie 2006-30 iunie 2007). În consecință, producătorii-exportatori din RPC, Belarus și Rusia și-au demonstrat deja capacitatea de a crește rapid volumele exporturilor către Uniune.
(163)
Prin urmare, pe baza celor de mai sus, se poate concluziona că, în cazul abrogării măsurilor, există o probabilitate de reapariție a prejudiciului.
2. Importurile din Ucraina
(164)
Având în vedere concluzia potrivit căreia nu există o probabilitate de continuare sau reapariție a dumpingului din partea Ucrainei, nu este necesară în acest caz o altă analiză privind probabilitatea de reapariție a prejudiciului.
G. INTERESUL UNIUNII
(165)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, Comisia a verificat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi contrară interesului Uniunii în ansamblu său. Stabilirea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor implicate. Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctele de vedere, în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.
1. Interesul industriei din Uniune
(166)
Ancheta a arătat că industria din Uniune este încă foarte fragilă. Măsurile antidumping și-au atins, parțial, obiectivul, înlăturând o parte a prejudiciului suferit de industria din Uniune în urma importurilor la prețuri de dumping din țările în cauză. Industria din Uniune a redevenit ușor profitabilă, pierzând însă o parte din cota sa pe piața Uniunii. Aceasta a fost în măsură să își îmbunătățească situația financiară, favorizând prețurile în detrimentul volumelor, datorită măsurilor în vigoare. Abrogarea măsurilor va crește presiunea asupra prețurilor de pe piața Uniunii și va conduce din nou la pierderi. Prin urmare, menținerea măsurilor este în interesul industriei din Uniune.
2. Interesul importatorilor și al utilizatorilor
(167)
Comisia a contactat peste 100 de importatori neafiliați și utilizatori din Uniune pentru a le solicita colaborarea, însă niciunul dintre aceștia nu a răspuns. Acest lucru poate fi explicat prin volumele foarte mici ale exporturilor din țările în cauză pe piața Uniunii. În orice caz, nu există niciun factor care să sugereze că importatorii sau utilizatorii ar fi afectați în mod disproporționat în cazul prelungirii măsurilor.
(168)
Prin urmare, având în vedere cele de mai sus, se consideră că situația importatorilor și a utilizatorilor din Uniune nu va fi probabil afectată în mod substanțial de prelungirea măsurilor.
3. Riscul de insuficiență a ofertei/de concurență pe piața UE
(169)
Consumul UE a scăzut cu 28 % în cursul perioadei luate în considerare, ajungând la aproximativ 400 000 de tone în perioada anchetei de reexaminare. Capacitatea de producție a industriei din Uniune a depășit constant cererea din UE în cursul perioadei luate în considerare, atingând un nivel de aproape 1 500 000 de tone în perioada anchetei de reexaminare. Există suficientă concurență între producătorii din UE. În plus, industria din Uniune a funcționat la o rată de utilizare a capacității de numai 19 % în cursul perioadei anchetei de reexaminare, deoarece produce produse diferite (produsul în cauză și alte produse, cum ar fi profilele tubulare) cu aceleași echipamente de producție. Prin urmare, în cazul unei creșteri a cererii, industria din Uniune dispune de capacitatea de rezervă necesară pentru a-și spori producția, modificând gama de produse. Importurile din alte țări terțe care nu sunt vizate de măsuri, în special India și Turcia, pot, de asemenea, să satisfacă o parte a cererii.
(170)
Având în vedere considerațiile de mai sus, nu se poate concluziona că menținerea măsurilor antidumping ar putea avea ca rezultat o ofertă insuficientă sau o restrângere a concurenței pe piața UE.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(171)
Din cele de mai sus rezultă că efectele negative ale unei continuări a măsurilor ar fi limitate și, în orice caz, nu ar fi disproporționate față de beneficiile aduse industriei din Uniune de prelungirea măsurilor.
H. MĂSURI ANTIDUMPING
(172)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande menținerea măsurilor existente. Părților li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru a prezenta observații în urma acestei comunicări. Contribuțiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător, în măsura în care acest lucru a fost justificat.
(173)
Din cele de mai sus rezultă că, astfel cum prevede articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de anumite tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat, originare din Belarus, Republica Populară Chineză și Rusia, trebuie menținute. Se reamintește că aceste măsuri constau într-o taxă ad valorem cu rate diferite.
(174)
În ceea ce privește Ucraina, pe baza constatărilor privind inexistența probabilității de continuare sau reapariție a dumpingului (a se vedea considerentele 17 și 118 de mai sus), măsurile trebuie abrogate, iar procedura trebuie încheiată.
(175)
Ratele taxelor antidumping specificate de prezentul regulament în mod individual pentru societăți se aplică numai importurilor de produs în cauză fabricat de societățile respective și, deci, de către entitățile juridice specifice menționate. Importurile de produs în cauză, fabricat de orice altă societate care nu este menționată în mod specific, cu indicarea denumirii și a adresei, în partea operativă a prezentului regulament, inclusiv de entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste rate, fiind supuse ratei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(176)
Orice societate poate cere aplicarea acestor rate individuale ale taxei antidumping, în cazul în care își schimbă ulterior denumirea. Cererea trebuie adresată Comisiei (5). Cererea trebuie să conțină toate informațiile relevante cu ajutorul cărora se poate demonstra că modificarea nu afectează dreptul societății de a beneficia de rata taxei care i se aplică. Dacă schimbarea denumirii societății nu afectează dreptul acesteia de a beneficia de rata taxei care i se aplică, un anunț privind schimbarea denumirii va fi publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(177)
Prezentul regulament este conform cu avizul comitetului instituit prin articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de tuburi și țevi sudate din fier sau oțel nealiat, cu secțiune circulară și diametru exterior de maximum 168,3 mm, din care se exclud țevile de tipul celor utilizate pentru conductele de petrol sau gaze, burlanele de foraj și țevile de extracție de tipul celor utilizate pentru forarea puțurilor de petrol sau gaze, tuburile de precizie, precum și tuburile și țevile cu fitinguri atașate, adecvate pentru circuitele de gaze sau de lichide și utilizate la aeronavele civile, care se încadrează în prezent la codurile NC ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 și ex 7306 30 77 (coduri TARIC 7306304120, 7306304920, 7306307280 și 7306307780) și sunt originare din Belarus, Republica Populară Chineză și Rusia.
(2) Ratele taxei antidumping definitive, care se aplică la prețul net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile indicate mai jos, sunt următoarele:
Țara
Societatea
Taxa antidumping
Codul adițional TARIC
Republica Populară Chineză
Toate societățile
90,6 %
-
Rusia
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company și Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8 %
A892
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works și Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1 %
A893
Toate celelalte societăți
20,5 %
A999
Belarus
Toate societățile
38,1 %
-
(3) Cu excepția cazului în care se specifică altfel, se aplică dispozițiile în vigoare privind taxele vamale.
Articolul 2
Se încheie procedura antidumping privind importurile de produs menționat la articolul 1 alineatul (1), originare din Ucraina.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 26 ianuarie 2015.