SMĚRNICE KOMISE 2012/43/EU
ze dne 26. listopadu 2012,
kterou se mění některá záhlaví v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 11 odst. 4 a čl. 16 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) stanoví podrobná pravidla pro hodnocení existujících účinných látek. Čl. 15 odst. 2 nařízení stanoví vzájemná hodnocení odborníky z členských států předtím, než Komise rozhodne o zařazení do přílohy I.
(2)
Podle čl. 10 odst. 2 bodu i) směrnice 98/8/ES zařazení účinné látky do přílohy I, může být případně podmíněno požadavky na minimální stupeň čistoty a povahu a maximální obsah určitých nečistot.
(3)
O prvním zařazení do přílohy I bylo rozhodnuto ve směrnici Komise 2006/140/ES ze dne 20. prosince 2006, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky sulfurylfluorid do přílohy I uvedené směrnice (3). V uvedené směrnici byla definována záhlaví přílohy I směrnice 98/8/ES. Mezi tato záhlaví patří i „Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh“.
(4)
V souvislosti se vzájemnými hodnoceními podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1451/2007 vypracovali odborníci z členských států metodu pro stanovení podobnosti chemických sloučenin a profilů nebezpečnosti známou jako „technická rovnocennost“ látek vyhovujících stejné definici, ale vyráběných z různých zdrojů nebo různými výrobními postupy. Pro toto stanovení je stupeň čistoty pouze jedním z rozhodujících faktorů. Kromě toho nižší čistota účinné látky nemusí nutně znamenat zhoršení jejího profilu nebezpečnosti.
(5)
Je proto vhodné nahradit stávající odkaz na minimální čistotu v záhlavích přílohy I směrnice 98/8/ES odkazem na minimální stupeň čistoty účinné látky použité pro hodnocení provedené v souladu s článkem 11 směrnice a uvést, že v přípravku uvedeném na trh může mít účinná látka odlišnou čistotu, jestliže bylo prokázáno, že je technicky rovnocenná s hodnocenou látkou.
(6)
První řádek přílohy I směrnice 98/8/ES stanovený směrnicí 2006/140/ES obsahuje rovněž záhlaví „Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení v souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)“.
(7)
Podle čl. 4 odst. 1 směrnice 98/8/ES má členský stát, který obdrží žádost o vzájemné uznání existujícího povolení, lhůtu 120 dnů, aby přípravek povolil prostřednictvím vzájemného uznávání. Jestliže však bylo první povolení přípravku uděleno méně než 120 dnů před lhůtou k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice pro uvedený přípravek, členský stát, který obdrží úplnou žádost o vzájemné uznání uvedeného povolení, nemůže dodržet lhůtu k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice, jestliže využije lhůtu 120 dnů stanovenou čl. 4 odst. 1 směrnice, i když úplná žádost o vzájemné uznání byla podána neprodleně po udělení prvního povolení.
(8)
U přípravků, pro které je první povolení uděleno později než za 120 dnů před původní lhůtou k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, je proto vhodné prodloužit lhůtu členského státu pro dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice vzájemným uznáním prvního povolení na 120 dnů po předložení úplné žádosti o vzájemné uznání za předpokladu, že úplná žádost o vzájemné uznání byla předána do 60 dnů od udělení prvního povolení.
(9)
Kromě toho v situaci, kdy členský stát navrhuje ve lhůtě k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES stanovení odchylky ze vzájemného uznávání povolení v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice, může dojít k tomu, že splnění požadavků čl. 16 odst. 3 směrnice daným členským státem nebude možné a bude záviset na datu přijetí rozhodnutí Komise o uvedené záležitosti v souladu s čl. 4 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice. V takových případech by tudíž měla být lhůta pozastavena do přiměřené doby po přijetí rozhodnutí Komise.
(10)
U přípravků, u kterých jeden nebo více členských států navrhlo odchylku ze vzájemného uznávání v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 98/8/ES, je proto vhodné prodloužit lhůtu členského státu pro dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice vzájemným uznáním prvního povolení na třicet dnů po přijetí rozhodnutí Komise.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dne 31. března 2013. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. listopadu 2012.
DIRECTIVA 2012/43/UE A COMISIEI
din 26 noiembrie 2012
de modificare a unor rubrici din anexa I la Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 11 alineatul (4) și articolul 16 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) prevede norme detaliate pentru evaluările substanțelor active existente. Articolul 15 alineatul (2) din regulament prevede efectuarea unor evaluări inter pares de către experți din statele membre înainte de luarea de către Comisie a deciziilor de includere în anexa I.
(2)
În temeiul articolului 10 alineatul (2) litera (i) din Directiva 98/8/CE, includerea unei substanțe active în anexa I trebuie, dacă este cazul, să fie subordonată unor cerințe privind atât gradul minim de puritate, cât și natura și conținutul maxim al anumitor impurități.
(3)
Prima includere în anexa I a fost decisă prin Directiva 2006/140/CE a Comisiei din 20 decembrie 2006 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru includerea fluorurii de sulfuril ca substanță activă în anexa I la directiva menționată (3). Directiva respectivă a definit rubricile din anexa I la Directiva 98/8/CE. Aceste rubrici includ „puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață”.
(4)
În contextul evaluărilor inter pares prevăzute la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, experții din statele membre au elaborat o metodă de determinare a similitudinii compoziției chimice și a profilurilor de risc, denumită „echivalență tehnică”, ale substanțelor care se încadrează în aceeași definiție, însă sunt produse din surse sau prin procese de fabricație diferite. Pentru a stabili acest lucru, gradul de puritate este doar unul dintre factorii care poate fi decisiv. Mai mult, o puritate inferioară a unei substanțe active nu îi compromite în mod necesar profilul de risc.
(5)
Prin urmare, este necesar să se înlocuiască actuala trimitere la puritatea minimă din rubricile din anexa I la Directiva 98/8/CE cu o trimitere la gradul minim de puritate al substanței active utilizate pentru evaluarea realizată în conformitate cu articolul 11 din directivă și să se indice că, în produsul introdus pe piață, substanța activă poate avea o puritate diferită cu condiția să se demonstreze echivalența, din punct de vedere tehnic, cu substanța evaluată.
(6)
Primul rând din anexa I la Directiva 98/8/CE, introdus prin Directiva 2006/140/CE a Comisiei, conține, de asemenea, rubrica „Data-limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) [cu excepția produselor conținând mai mult de o substanță activă, pentru care data-limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cea stabilită în ultima decizie de includere privind substanțele sale active]”.
(7)
În conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 98/8/CE, un stat membru care primește o cerere de recunoaștere reciprocă a unei autorizări existente dispune de un termen de 120 de zile pentru a autoriza produsul prin recunoaștere reciprocă. Cu toate acestea, în cazul în care prima autorizare a unui produs este acordată cu mai puțin de 120 de zile înainte de termenul-limită prevăzut pentru acel produs pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din directivă, un stat membru care primește o cerere completă de recunoaștere reciprocă a autorizării respective nu poate respecta termenul-limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din directivă dacă utilizează perioada de 120 de zile prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din directivă, chiar dacă cererea completă de recunoaștere reciprocă a fost depusă imediat după acordarea primei autorizări.
(8)
Prin urmare, pentru produsele pentru care prima autorizare este acordată cu mai puțin de 120 de zile înainte de termenul-limită stabilit inițial pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE, este oportun să se prelungească termenul-limită pentru statele membre pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din directivă prin recunoașterea reciprocă a primei autorizări la 120 de zile de la depunerea cererii complete de recunoaștere reciprocă, cu condiția ca cererea completă de recunoaștere reciprocă să fi fost depusă în termen de 60 de zile de la acordarea primei autorizări.
(9)
Mai mult, în cazul în care un stat membru propune, în termenul-limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE, să se acorde o derogare de la recunoașterea reciprocă a unei autorizări în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din directivă, punerea în conformitate a statului membru respectiv cu articolul 16 alineatul (3) din directivă în termenul-limită în cauză poate fi nerealizabilă și va depinde de data adoptării deciziei Comisiei în această privință în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf din directivă. În consecință, în astfel de cazuri, termenul-limită trebuie suspendat până la o perioadă rezonabilă de la adoptarea deciziei Comisiei.
(10)
Prin urmare, pentru produsele pentru care unul sau mai multe state membre au propus să se acorde o derogare de la recunoașterea reciprocă în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva 98/8/CE, este oportun să se prelungească termenul-limită pentru statele membre pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din directivă prin recunoașterea reciprocă a primei autorizări la treizeci de zile de la data adoptării deciziei Comisiei.
(11)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la 31 martie 2013. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 26 noiembrie 2012.