PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. února 2014,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Irskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2014) 1194)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2014/112/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III bod 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 22. října 2007 přijala Komise rozhodnutí 2007/697/ES, kterým se povoluje odchylka požadovaná Irskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (2), umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin v souvislosti s irským akčním programem provedeným prostřednictvím Evropských společenství (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2006 (Statutory Instrument No 378 z roku 2006), s datem ukončení platnosti 17. července 2010.
(3)
Dne 24. února 2011 přijala Komise rozhodnutí 2011/127/EU (3) o změně rozhodnutí 2007/697/ES a o prodloužení odchylky do 31. prosince 2013 v souvislosti s irským akčním programem provedeným prostřednictvím Evropských společenství (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2010 (Statutory Instrument No 610 z roku 2010).
(4)
Odchylka povolená rozhodnutím 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU se v roce 2012 týkala 5 093 zemědělských podniků, což odpovídá přibližně 3,34 % z celkového počtu podniků zabývajících se pastvou dobytka, 11,44 % z celkového počtu velkých dobytčích jednotek a 5,19 % z celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 4. října 2013 předložilo Irsko Komisi žádost o prodloužení odchylky podle přílohy III bodu 2 třetího pododstavce směrnice 91/676/EHS.
(6)
Irsko používá v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazují v Irsku všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 87 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. V případě povrchových vod vykazují všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a více než 99 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l.
(8)
V posledních několika letech došlo ke snížení počtu hospodářských zvířat i ke snížení používání umělých hnojiv. V období 2008-2011 ve srovnání s obdobím 2004-2007 se počet skotu snížil o 4 %, prasat o 11 % a ovcí o 22 %. Průměrná zátěž dusíku ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 105 kg/ha, což znamená ve srovnání s obdobím 2004-2007 pokles o 8 %. Průměrná zátěž fosforu ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 15 kg/ha, což znamená ve srovnání s obdobím 2004-2007 pokles o 6 %. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 v průměru snížilo o 6 %. Používání umělých fosforečných hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 v průměru snížilo o 31 %.
(9)
V Irsku se pastviny rozkládají na 93 % zemědělské půdy. Celkově je v zemědělských podnicích s pastvinami 47 % půdy obhospodařováno extenzivně, tedy s poměrně nízkou intenzitou chovu a nízkými vstupy hnojiv, 32 % je obhospodařováno podle agroenvironmentálních programů a pouze 5,2 % je obhospodařováno intenzivně. Sedm procent je využíváno pro zemědělství na orné půdě. Průměrné použití umělých hnojiv na pastvinách je u dusíku 81 kg/ha a u fosforu 7 kg/ha.
(10)
Irské podnebí, charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek v celém roce a poměrně malým rozsahem ročních teplot, podporuje dlouhé vegetační období travin pohybující se od 330 dnů za rok na jihozápadě přibližně do 250 dnů za rok na severovýchodě.
(11)
Komise se po přezkoumání žádosti Irska, zohlednění irského akčního programu a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU domnívá, že množství statkových hnojiv navržené Irskem, které odpovídá 250 kg dusíku na hektar za rok, neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Z dokumentace předložené Irskem vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % pastvin je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(13)
Platnost rozhodnutí 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU končí dne 31. prosince 2013. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat této odchylky, je vhodné přijmout toto rozhodnutí.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Irskem v dopise ze dne 4. října 2013 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než uvádí první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a bod 2 písm. a) přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí následující definice:
a)
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
b)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
c)
„travou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
d)
„pozemkem“ se rozumí jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušnému orgánu žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 7.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny, zohledňuje i zásobování z půdy a nesmí překročit maximální míru hnojení na zemědělský podnik, která je stanovena v akčním programu pro dusičnany. Celkové použití dusíku se rozděluje na základě intenzity chovu a výnosnosti pastvin.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s travou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství vyprodukovaného dusíku i fosforu ve statkových hnojivech v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na jednotlivých pozemcích na dusík a fosfor;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu, jsou-li k dispozici;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Plán hnojení se aktualizuje nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plánem a skutečnými zemědělskými postupy.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu a informací týkajících se nakládání se znečištěnou vodou.
Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každé hrabství, na které se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, úroveň intenzity, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z analýzy živin uvedené v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 8
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. Tyto informace musí být vzaty v úvahu při rozhodování o žádosti o povolení odchylky v následujícím roce.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 9
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
a)
mapy znázorňující pro každé hrabství, na které se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy, podle čl. 7 odst. 1;
b)
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na jakost vody, podle čl. 7 odst. 2;
c)
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 7 odst. 2;
d)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 7 odst. 3;
e)
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 7 odst. 4;
f)
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 7 odst. 4;
g)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, podle čl. 8 odst. 1 a 2;
h)
srovnávací analýzu kontrol v zemědělských podnicích, které využívají odchylky, a v podnicích, které ji v Irsku nevyužívají. Informace zahrnují údaje týkající se ročních inspekcí, správních kontrol, zemědělských inspekcí v rámci opatření podmíněnosti a statistické údaje týkající se porušení předpisů.
Článek 10
Použití
Toto rozhodnutí se použije v souvislosti s akčním programem Irska provedeným prostřednictvím Evropské unie (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument No. 31) z roku 2014.
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017.
Článek 11
Toto rozhodnutí je určeno Irsku.
V Bruselu dne 27. února 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 27 februarie 2014
de acordare a unei derogări solicitate de Irlanda în temeiul Directivei 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole
[notificată cu numărul C(2014) 1194]
(Numai textul în limba engleză este autentic)
(2014/112/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1), în special anexa III punctul 2 al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
În cazul în care cantitatea de gunoi de grajd pe care un stat membru intenționează să o împrăștie anual pe hectar este diferită de cea prevăzută la punctul 2 al doilea paragraf prima teză din anexa III la Directiva 91/676/CEE și la litera (a) a aceluiași paragraf, cantitatea respectivă trebuie stabilită astfel încât să nu împiedice îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul 1 din directiva menționată și trebuie justificată pe baza unor criterii obiective, precum perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(2)
La 22 octombrie 2007, Comisia a adoptat Decizia 2007/697/CE de acordare a unei derogări solicitate de Irlanda în conformitate cu Directiva 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (2), prin care a permis împrăștierea de efluenți de la complexe zootehnice până la limita de 250 kg de azot pe hectar pe an, în anumite condiții, în ferme alcătuite în proporție de cel puțin 80 % din pășuni, în contextul Irish Action Programme as implemented in the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2006 (Statutory Instrument No 378 of 2006), care a expirat la 17 iulie 2010.
(3)
La 24 februarie 2011, Comisia a adoptat Decizia 2011/127/UE (3), modificând Decizia 2007/697/CE și prelungind derogarea până la 31 decembrie 2013, în contextul Irish Action Programme as implemented in the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2010 (Statutory Instrument No 610 of 2010).
(4)
Derogarea acordată prin Decizia 2007/697/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/127/UE, a vizat 5 093 de ferme în 2012, echivalentul a aproximativ 3,34 % din numărul total de exploatații cu animale erbivore, a 11,44 % din numărul total de unități vită mare și a 5,19 % din suprafața agricolă netă totală.
(5)
La 4 octombrie 2013, Irlanda a prezentat Comisiei o cerere de prelungire a derogării în temeiul punctului 2 al treilea paragraf din anexa III la Directiva 91/676/CEE.
(6)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Directiva 91/676/CEE, Irlanda aplică un program de acțiune pe întreg teritoriul său.
(7)
„Raportul Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind punerea în aplicare a Directivei 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, întocmit pe baza rapoartelor statelor membre pentru perioada 2008-2011” arată că în Irlanda, în cazul apelor subterane, toate punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și 87 % din punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l. În ceea ce privește apele de suprafață, toate punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și peste 99 % din punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l.
(8)
Numărul de animale și utilizarea îngrășămintelor chimice au scăzut în ultimii ani. În perioada 2008-2011, numărul bovinelor, porcinelor și ovinelor a scăzut cu 4 %, 11 % și, respectiv, 22 % față de perioada 2004-2007. În perioada 2008-2011, încărcătura medie de azot din efluenții de la complexele zootehnice a fost de 105 kg/ha, înregistrându-se o scădere de 8 % în comparație cu perioada 2004-2007. Încărcătura medie de fosfor în perioada 2008-2011 a fost de 15 kg/ha, înregistrându-se o scădere de 6 % în comparație cu perioada 2004-2007. Utilizarea medie a îngrășămintelor chimice cu azot a scăzut cu 6 % în perioada 2008-2011, comparativ cu perioada 2004-2007. Utilizarea medie a îngrășămintelor chimice cu fosfor a scăzut cu 31 % în perioada 2008-2011, comparativ cu perioada 2004-2007.
(9)
În Irlanda, 93 % din terenul agricol este destinat pășunilor. În ansamblu, în exploatațiile cu pășuni, 47 % din terenul agricol este exploatat extensiv și prezintă, așadar, o rată de stocare relativ redusă și aporturi mici de îngrășăminte, 32 % este exploatat în cadrul unor programe de agromediu și numai 5,2 % din terenul agricol este exploatat intensiv. 7 % din terenul agricol este utilizat pentru agricultura arabilă. Cantitatea medie de îngrășăminte chimice utilizată pentru pășuni este de 81 kg/ha de azot și 7 kg/ha de fosfor.
(10)
Climatul irlandez, caracterizat prin ploi anuale distribuite uniform pe parcursul anului și o variație anuală relativ redusă a temperaturilor, permite o perioadă lungă de creștere a ierbii, de la 330 de zile pe an în sud-vest la aproximativ 250 de zile pe an în nord-est.
(11)
După ce a examinat cererea Irlandei, luând în considerare programul de acțiune din Irlanda și prin prisma experienței dobândite în urma derogării prevăzute în Decizia 2007/697/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/127/UE, Comisia consideră că această cantitate de gunoi de grajd propusă de Irlanda, echivalentă cu 250 kg de azot pe hectar pe an, nu va împiedica realizarea obiectivelor Directivei 91/676/CEE, sub rezerva respectării anumitor condiții stricte.
(12)
Informațiile justificative prezentate de Irlanda demonstrează că cele 250 kg de azot propuse anual pe hectar în exploatațiile cu cel puțin 80 % pășuni sunt justificate pe baza unor criterii obiective, cum ar fi volumul mare de precipitații nete, perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(13)
Decizia 2007/697/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/127/UE, expiră la 31 decembrie 2013. Pentru a se asigura că agricultorii în cauză pot beneficia în continuare de derogarea respectivă, este oportun să se adopte prezenta decizie.
(14)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului pentru nitrați, instituit prin articolul 9 din Directiva 91/676/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se acordă derogarea solicitată de Irlanda prin scrisoarea din data de 4 octombrie 2013, cu scopul de a permite o cantitate mai mare de efluenți de la complexe zootehnice decât cea prevăzută în anexa III punctul 2 al doilea paragraf prima teză și litera (a) din Directiva 91/676/CEE, în condițiile prevăzute de prezenta decizie.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
(a)
„exploatații cu pășuni” înseamnă exploatații în care cel puțin 80 % din terenul agricol disponibil pentru împrăștierea efluenților este acoperit de iarbă;
(b)
„animale erbivore” înseamnă bovine (cu excepția vițeilor de lapte), ovine, cervide, caprine și cabaline;
(c)
„pășune” înseamnă terenul cultivat cu iarbă permanent sau temporar (temporar înseamnă mai puțin de patru ani);
(d)
„parcelă” înseamnă un teren individual sau un grup de terenuri, omogene din punct de vedere al culturii, al tipului de sol și al practicilor de fertilizare.
Articolul 3
Domeniu de aplicare
Prezenta decizie se aplică exploatațiilor cu pășuni, de la caz la caz și în condițiile stabilite la articolele 4, 5 și 6.
Articolul 4
Cererea anuală și angajamente
(1) Agricultorii care doresc să beneficieze de o derogare în temeiul prezentei decizii înaintează anual o cerere autorității competente.
(2) Pe lângă cererea anuală menționată la alineatul (1), aceștia se angajează, în scris, să respecte condițiile prevăzute la articolele 5 și 6.
Articolul 5
Împrăștierea gunoiului de grajd și a altor îngrășăminte
(1) La exploatațiile cu pășuni, cantitatea de efluenți de la complexe zootehnice cu erbivore împrăștiată anual, inclusiv de către animale, nu depășește cantitatea de îngrășăminte de origine animală care conțin 250 kg de azot pe hectar, în condițiile prevăzute la alineatele (2)-(7).
(2) Aportul total de azot nu depășește cererea previzibilă de nutrienți a culturii în cauză, ține seama de rezerva din sol și nu depășește rata maximă de fertilizare aplicabilă exploatației, stabilită în programul de acțiune privind nitrații. Cantitatea totală de azot împrăștiată se diferențiază pe baza ratei de stocare și a productivității pășunii.
(3) Fiecare exploatație stabilește un plan de fertilizare în care se descrie rotația culturilor pe exploatație și împrăștierea gunoiului de grajd și a altor îngrășăminte. Acest plan este disponibil în exploatație în fiecare an calendaristic înainte de 1 martie. Planul de fertilizare cuprinde cel puțin următoarele elemente:
(a)
planul privind rotația culturilor, în care trebuie să se specifice suprafața parcelelor cu pășune și a parcelelor cu alte culturi, inclusiv o hartă schematică care să indice amplasarea fiecărei parcele;
(b)
numărul de animale, o descriere a sistemului de adăpostire și depozitare, incluzând volumul disponibil pentru depozitarea gunoiului de grajd;
(c)
un calcul al cantității de azot și fosfor din gunoiul de grajd produs în exploatație;
(d)
cantitatea, tipul și caracteristicile gunoiului de grajd distribuit în interiorul sau în exteriorul exploatației;
(e)
necesarul previzibil de azot și de fosfor al culturilor pentru fiecare parcelă;
(f)
rezultatele analizei solului în ceea ce privește conținutul de azot și fosfor, dacă sunt disponibile;
(g)
natura îngrășământului care urmează să fie utilizat;
(h)
calculul cantității de azot și de fosfor provenind din gunoiul de grajd împrăștiat pe fiecare parcelă;
(i)
calculul cantității de azot și de fosfor provenind din îngrășăminte chimice și alte tipuri de îngrășăminte împrăștiate pe fiecare parcelă.
Planul de fertilizare este revizuit în termen de șapte zile de la orice modificare survenită în practicile agricole, pentru a se asigura coerența acestui plan cu practicile agricole reale.
(4) Fiecare agricultor întocmește un registru de fertilizare, care cuprinde informații privind gestionarea aportului de azot și fosfor și gestionarea apelor uzate.
Aceste registre sunt prezentate autorității competente pentru fiecare an calendaristic.
(5) Pentru fiecare exploatație cu pășuni care beneficiază de o derogare, agricultorul acceptă că cererea prevăzută la articolul 4 alineatul (1), planul de fertilizare și registrul de fertilizare pot face obiectul unui control.
(6) Fiecare agricultor căruia i se acordă derogare efectuează analize periodice ale conținutului de azot și de fosfor din sol pentru o fertilizare corespunzătoare.
Prelevarea de probe și analiza se efectuează cel puțin o dată la patru ani pentru fiecare zonă omogenă a exploatației, luându-se în considerare rotația culturilor și caracteristicile solului.
Se efectuează cel puțin o analiză la fiecare cinci hectare de teren agricol.
Rezultatele analizei conținutului de azot și de fosfor din sol sunt disponibile în exploatația care beneficiază de derogare.
(7) Efluenții de la complexe zootehnice nu se împrăștie toamna, înainte de cultivarea ierbii.
Articolul 6
Gestionarea terenurilor
(1) Cel puțin 80 % din terenul disponibil pentru împrăștierea gunoiului de grajd în cadrul exploatațiilor se cultivă cu iarbă.
(2) Agricultorii care beneficiază de o derogare individuală întreprind următoarele măsuri:
(a)
pășunile temporare sunt arate primăvara;
(b)
indiferent de tipul de sol, pășunile arate sunt înlocuite imediat de o cultură cu un necesar ridicat de azot;
(c)
rotația culturilor nu include plante leguminoase sau alte plante care fixează azotul atmosferic.
(3) Cu toate acestea, alineatul (2) litera (c) nu se aplică în cazul trifoiului cultivat pe pășunile unde acesta reprezintă mai puțin de 50 % din cultură și nici în cazul altor plante leguminoase intercalate cu iarbă.
Articolul 7
Monitorizare
(1) Autoritatea competentă se asigură că în fiecare an se elaborează și se actualizează hărți din care reiese procentul de exploatații cu pășuni, procentul de animale și procentul de teren agricol la care se referă fiecare derogare individuală, pentru fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local.
(2) Se monitorizează solul, apele de suprafață și apele subterane pentru a se obține date cu privire la concentrația de azot și de fosfor din apa din sol, la azotul mineral din profilul solului și la concentrațiile de nitrați din apele subterane și de suprafață, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia. Monitorizarea se efectuează la nivelul exploatațiilor și la nivelul zonelor agricole de monitorizare. Punctele de monitorizare includ principalele tipuri de sol, nivelurile intensității, practicile de fertilizare și culturile.
(3) Se efectuează o monitorizare intensificată a apei în zonele agricole aflate în apropierea celor mai vulnerabile corpuri de apă.
(4) În exploatațiile care beneficiază de derogări individuale se efectuează anchete cu privire la exploatarea terenurilor la nivel local, la rotația culturilor și la practicile agricole. Informațiile colectate și datele rezultate din analiza nutrienților menționată la articolul 5 alineatul (6) și a monitorizării menționate la alineatul (2) din prezentul articol se utilizează pentru a calcula, conform unui model, amploarea pierderilor de azot și de fosfor din exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală.
Articolul 8
Controale
(1) Autoritățile competente se asigură că toate cererile de derogare sunt supuse controlului administrativ. În cazul în care, în urma controlului, se demonstrează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 5 și 6, solicitantul este informat în acest sens. În acest caz, se consideră că cererea este respinsă.
(2) Pe baza analizei riscurilor, a rezultatelor controalelor efectuate în anii precedenți și a rezultatelor controalelor generale aleatorii privind aplicarea legislației de punere în aplicare a Directivei 91/676/CEE, se stabilește un program de inspecții pe teren. Inspecțiile pe teren acoperă cel puțin 5 % din exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală în legătură cu condițiile prevăzute la articolele 5 și 6 din prezenta decizie. În cazurile în care, în urma verificării, se constată o situație de neconformitate, agricultorul trebuie informat de acest lucru. Aceste informații sunt luate în considerare în momentul adoptării unei decizii privind cererea de acordare a derogării pentru anul următor.
(3) Autorităților competente li se conferă competențele și mijloacele necesare pentru a verifica respectarea unei derogări acordate în temeiul prezentei decizii.
Articolul 9
Raportare
Autoritățile competente prezintă în fiecare an, până în luna iunie, un raport conținând următoarele informații:
(a)
hărți din care să reiasă procentul de exploatații, procentul de animale și procentul de teren agricol la care se referă fiecare derogare individuală, pentru fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local, menționate la articolul 7 alineatul (1);
(b)
rezultatele monitorizării apelor subterane și de suprafață în ceea ce privește concentrațiile de nitrați și de fosfor, inclusiv informații privind tendințele în materie de calitate a apei, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, precum și impactul derogării asupra calității apei, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (2);
(c)
rezultatele monitorizării solului în ceea ce privește concentrațiile de azot și de fosfor din apa din sol și azotul mineral din profilul solului, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (2);
(d)
un rezumat și o evaluare a datelor obținute în urma monitorizării intensificate a apei, menționate la articolul 7 alineatul (3);
(e)
rezultatele anchetelor privind exploatarea terenurilor la nivel local, rotațiile culturilor și practicile agricole, menționate la articolul 7 alineatul (4);
(f)
rezultatele calculelor pe bază de model ale amplorii pierderilor de azot și de fosfor din exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală, menționate la articolul 7 alineatul (4);
(g)
o evaluare a implementării condițiilor de derogare, pe baza unor controale efectuate la nivel de exploatație și a informațiilor privind exploatațiile neconforme, pe baza rezultatelor controalelor administrative și ale inspecțiilor pe teren, menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2);
(h)
o analiză comparativă a controalelor efectuate la exploatațiile care beneficiază de derogare și la exploatațiile care nu beneficiază de derogare din Irlanda. Informațiile includ date privind inspecțiile anuale, controalele administrative, inspecțiile agricole în contextul măsurilor privind ecocondiționalitatea și al statisticilor privind nerespectarea obligațiilor.
Articolul 10
Aplicare
Prezenta decizie se aplică în contextul Irish Action Programme as implemented in the European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument No 31 of 2014).
Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2017.
Articolul 11
Prezenta decizie se adresează Irlandei.
Adoptată la Bruxelles, 27 februarie 2014.