PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 110/2013
ze dne 6. února 2013
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Gruyère (CHZO)]
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (2) byla žádost Francie o zápis názvu „Gruyère“ jako chráněného zeměpisného označení (CHZO) zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (3).
(2)
Austrálie, Nový Zéland a U.S. Dairy Export Council (Rada USA pro export mléčných výrobků) ve spojení s National Milk Producers Federation (Národní federace výrobců mléka Spojených států) vznesly v souladu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 proti tomuto zápisu námitky. Námitky byly shledány přípustnými na základě čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení.
(3)
Prohlášení o námitce se týkala nedodržení podmínek stanovených v článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, zejména pokud jde o skutečnost, že název neodkazuje k žádnému zeměpisnému místu. Byla rovněž uváděna druhová povaha názvu a újma způsobená názvům, obchodním značkám a produktům zákonně uváděným na trh alespoň pět let před zveřejněním podle čl. 6 odst. 2. Zároveň bylo v prohlášeních o námitce uvedeno, že zápis předmětného názvu není slučitelný s ustanoveními čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(4)
Dopisy ze dne 23. května 2011 vyzvala Komise Francii a strany, které vznesly námitky, aby se pokusily dospět ke vzájemné dohodě.
(5)
Vzhledem k tomu, že ve stanovené lhůtě nebylo dohody dosaženo, je třeba, aby Komise přijala rozhodnutí.
(6)
Pokud jde o údajné nedodržení podmínek článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006 u názvu „Gruyère“, je třeba upřesnit, že tento název je názvem tradičním ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006, a může být proto zapsán.
(7)
Strany, které vznesly námitky, předložily několik nepřímých důkazů, z nichž lze podle nich usuzovat, že předmětný název je druhové povahy. Je však zřejmé, že je-li určitý výraz začleněn do přílohy B streské dohody z roku 1951, neznamená to, že se daný výraz stal sám o sobě druhovým. Celní kódy a jiná obdobná ustanovení týkající se názvu „Gruyère“ mají výlučně celní charakter, a v souvislosti s ochranou práv duševního vlastnictví nebo s ochranou spotřebitelů tedy nejsou relevantní. Mimo to poskytnuté údaje týkající se zejména produkce „Gruyère“ mimo Evropskou unii nejsou relevantní vzhledem k zásadě teritoriality, podle níž druhová povaha musí být posuzována vzhledem k území Unie.
(8)
Zápis homonymních názvů je možný pod podmínkou, že mezi názvem již v rejstříku zapsaným a názvem zapsaným později je v praxi dostatečný rozdíl. Podle společného prohlášení připojeného k dohodě mezi Evropskou unií a Švýcarskem o zeměpisných označeních (4) byly Francie a Švýcarsko v tomto smyslu konzultovány s cílem zjistit, jaká dodatečná opatření při označování jsou zapotřebí, aby nebyl spotřebitel uveden v omyl.
(9)
Z konzultací vyplynulo, že je nutné na štítcích uvádět zemi původu - v daném případě Francii - ve stejném zorném poli a písmem stejné velikosti jako v případě názvu „Gruyère“. Dále je třeba na štítcích zakázat používání jakýchkoli vlajek, symbolů, znaků nebo jiných grafických znázornění, pokud hrozí, že uvedou spotřebitele v omyl, zejména pokud jde o vlastnosti, původ nebo zemi původu produktu.
(10)
Na základě výše uvedených skutečností by tedy název „Gruyère“ měl být do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsán.
(11)
Zápisem označení „Gruyère“ pro Francii na základě tohoto nařízení se nezpochybňuje použití a délka přechodného období pěti let uvedeného v čl. 8 odst. 3 dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskem.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název uvedený v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
Na štítcích obsahujících název uvedený v příloze tohoto nařízení je uvedena daná země původu ve stejném zorném poli a písmem stejné velikosti jako v případě názvu.
Na štítcích je třeba zakázat používání jakýchkoli vlajek, symbolů, znaků nebo jiných grafických znázornění, pokud hrozí, že uvedou spotřebitele v omyl, zejména pokud jde o vlastnosti, původ nebo zemi původu produktu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. února 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 110/2013 AL COMISIEI
din 6 februarie 2013
de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Gruyère (IGP)]
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (3) litera (b),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2), cererea Franței de înregistrare a denumirii „Gruyère” ca indicație geografică protejată (IGP) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3).
(2)
Australia, Noua Zeelandă, precum și Consiliul Statelor Unite ale Americii pentru exportul produselor lactate, în asociație cu Federația națională a producătorilor de lapte din Statele Unite ale Americii, au depus declarații de opoziție cu privire la înregistrare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. Aceste declarații de opoziție au fost considerate admisibile în temeiul articolului 7 alineatul (3) din regulamentul respectiv.
(3)
Declarațiile de opoziție se refereau la nerespectarea condițiilor enunțate la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, în special în ceea ce privește faptul că denumirea nu trimite la un loc geografic. Au fost de asemenea invocate caracterul generic al denumirii și prejudiciul adus denumirilor, mărcilor comerciale sau produselor comercializate legal cu cel puțin cinci ani înainte de data publicării prevăzute la articolul 6 alineatul (2). S-a indicat de asemenea în declarațiile de opoziție că înregistrarea denumirii în cauză ar fi incompatibilă cu dispozițiile articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006.
(4)
Prin scrisorile din 23 mai 2011, Comisia a invitat Franța și părțile care se opun înregistrării să încerce să ajungă la un acord între ele.
(5)
Dat fiind că nu s-a ajuns la niciun acord în termenele prevăzute, Comisia trebuie să adopte o decizie.
(6)
În privința afirmației de neconformitate a denumirii „Gruyère” cu dispozițiile articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, trebuie precizat că această denumire reprezintă o denumire tradițională în sensul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 și poate fi, prin urmare, înregistrată.
(7)
Părțile care se opun înregistrării au prezentat mai multe elemente care, în opinia lor, ar permite stabilirea caracterului generic al denumirii în cauză. Este totuși evident că includerea unui termen dat în anexa B a Convenției de la Stresa din 1951 nu implică faptul că termenul respectiv a devenit, ipso facto, generic. Codurile tarifare sau alte dispoziții analoage referitoare la denumirea „Gruyère” au o finalitate specific vamală și nu sunt, prin urmare, deloc pertinente cu privire la protecția drepturilor de proprietate intelectuală sau la protecția consumatorilor. De altfel, datele transmise referitoare în special la producerea de „Gruyère” în afara Uniunii Europene nu sunt pertinente ținând seama de principiul teritorialității, în temeiul căruia caracterul generic trebuie evaluat în raport cu teritoriul Uniunii.
(8)
Se permite înregistrarea denumirilor omonime cu condiția ca denumirea ulterioară să fie, în realitate, suficient de diferită de cea care făcea deja obiectul unei protecții. În conformitate cu declarația comună anexată la acordul dintre Uniunea Europeană și Elveția privind indicațiile geografice (4), Franța și Elveția au fost consultate cu scopul de a identifica măsurile de etichetare suplimentare necesare pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor.
(9)
A reieșit, în urma respectivelor consultări, că este necesar ca pe etichete să fie indicată țara de origine - în cazul de față Franța - în același câmp vizual cu denumirea „Gruyère” și ca acest lucru să se facă cu caractere de aceeași dimensiune ca și cele utilizate pentru această denumire. De altfel, ar trebui interzisă utilizarea, pe etichete, a drapelelor, a emblemelor, a semnelor sau a oricăror alte reprezentări grafice dacă acestea sunt susceptibile să inducă în eroare consumatorii, în special cu privire la caracteristicile, originea sau proveniența produsului.
(10)
Având în vedere elementele de mai sus, denumirea „Gruyère” trebuie înregistrată în „Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate”.
(11)
Acordarea și durata perioadei tranzitorii de cinci ani menționate la articolul 8 alineatul (3) din Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană nu sunt repuse în discuție prin înregistrarea denumirii „Gruyère” pentru Franța în conformitate cu prezentul regulament.
(12)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru indicațiile geografice și denumirile de origine protejate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se înregistrează denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Etichetele care cuprind denumirea ce figurează în anexa la prezentul regulament indică țara de origine în cauză în același câmp vizual, cu caractere de aceeași dimensiune ca și cele ale denumirii.
Este interzisă utilizarea, pe etichete, a drapelelor, a emblemelor, a semnelor sau a oricăror alte reprezentări grafice susceptibile să inducă în eroare consumatorii, în special cu privire la caracteristicile, originea sau proveniența produsului.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 6 februarie 2013.