PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 875/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Rada na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) uložila nařízením (ES) č. 682/2007 (2) konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v současnosti kódů KN ex 2001 90 30 a ex 2005 80 00, pocházejících z Thajska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“). Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 3,1 % až 12,9 %.
(2)
Nařízením Rady (ES) č. 954/2008 (3) bylo změněno nařízení (ES) č. 682/2007, pokud jde o celní sazbu stanovenou pro jednu společnost a pro „všechny ostatní společnosti“. Pozměněné celní sazby se pohybují v rozpětí od 3,1 % do 14,3 %. Rozhodnutím Komise 2007/424/ES (4) byl od cla osvobozen dovoz dvou thajských vyvážejících výrobců, jejichž závazky Komise přijala.
(3)
V nařízení (ES) č. 847/2009 (5) Rada usoudila, že cenové závazky s pevně stanovenými dovozními cenami již nejsou vhodné pro vyrovnání škodlivých účinků dumpingu. Přijaté závazky byly zrušeny a nabídky závazků 10 jiných thajských vyvážejících výrobců byly zamítnuty.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím konci platnosti (6) konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 19. března 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo Evropské sdružení zpracovatelů kukuřice cukrové (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux, AETMD) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl celkové produkce připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v Unii, v tomto případě více než 50 %.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(6)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je dostatečně doloženo, a dne 19. června 2012 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (7) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření týkající se pokračování dumpingu proběhlo v období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“, příp. „OPŠ“). Přezkum trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti pokračování újmy, se týkal období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v EU, vyvážející výrobce v Thajsku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce země vývozu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(9)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců v Thajsku a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly podklady požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců v Thajsku, Komise obdržela úplné podklady od 17 vyvážejících výrobců, z nichž 9 do Evropské unie vyváželo během období přezkumného šetření. Bylo rozhodnuto o výběru vzorku tří vyvážejících výrobců, jejichž společný vývoz představoval 90 % celkového množství vyvezeného do EU spolupracujícími vývozními výrobci během období přezkumného šetření.
(12)
Poněvadž od dovozců, kteří nejsou ve spojení, přišla odpověď jen od jednoho z nich, nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(13)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se tato řízení týkají, bylo v oznámení o zahájení přezkumu oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při tomto předběžném výběru byly použity podklady, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, objemu výroby a zeměpisné poloze v Unii. Navržený vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví Unie. Navržený vzorek je reprezentativní, také pokud jde o zeměpisnou polohu společností, neboť zahrnuje tři různé členské státy. S výrobci v Unii proběhla konzultace ohledně navrženého vzorku v den zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu. Protože se nepřihlásili další výrobci a protože ke vzorku nebyly obdrženy připomínky, byl navržený vzorek schválen.
(14)
Dvě zúčastněné strany namítly, že do vzorku výrobců v Unii byli vybráni pouze žadatelé a že zde měla být snaha o to, aby do vzorku byli zařazeni rovněž výrobci mimo okruh žadatelů.
(15)
O spolupráci byli však požádáni všichni známí výrobci v Unii, a to jak žadatelé, tak výrobci mimo okruh žadatelů. Údaje k zařazení do vzorku poskytlo deset výrobců z Unie, a to jak žadatelů, tak výrobců mimo okruh žadatelů. Jak je uvedeno ve 13. bodě odůvodnění, vybraný vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví v Unii. Podle Komise je vybraný vzorek reprezentativní z hlediska zeměpisné polohy bez ohledu na to, zda jsou výrobci žadateli či nikoli. Tato námitka se proto zamítá.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré podklady, které považovala za nezbytné ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu a následné újmy a ke stanovení zájmu Unie. Za tímto účelem Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům vybraným do vzorku a dovozci, který není ve spojení. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecín, Maďarsko,
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itálie;
b)
vyvážející výrobci v Thajsku:
-
Agri Sol., Ltd., Pathumthani City,
-
Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,
-
Sun Sweet Co., Ltd., Chiang Mai City.
(17)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je kukuřice cukrová (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30, a kukuřice cukrová (Zea mays var. Saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, jiná než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00, pocházející z Thajska.
(19)
Šetření prokázalo, že i přes rozdíly v konzervování vykazují všechny různé druhy dotčeného výrobku stejné základní biologické a chemické vlastnosti a jsou v zásadě používány ke stejným účelům.
(20)
Dvě zúčastněné strany namítly, že kódy KN pro kukuřici cukrovou nepředstavují jen dotčený výrobek, ale obsahují významná množství konzervovaných kukuřiček, které nejsou vyráběny v Unii a které nejsou obdobným výrobkem. Naznačují tak, že Komise do svých údajů zahrnula také kukuřičky.
(21)
Šetření však bylo zaměřeno výlučně na výrobek, na nějž se vztahují opatření, což kukuřičky vylučuje, a za základ pro analýzu byly v rámci šetření využity odpovídající kódy TARIC. Tato námitka se tedy zamítá jako věcně nesprávná.
2. Obdobný výrobek
(22)
U kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a u kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Thajsku byly zjištěny v podstatě stejné fyzické a chemické vlastnosti a stejná základní použití jako u kukuřice cukrové vyráběné v Thajsku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OPAKOVÁNÍ DUMPINGU
(23)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že by pozbytí platnosti současných opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
1. Předběžné poznámky
(24)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, vzhledem k potenciálně vysokému počtu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku. Pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců, kteří představují přibližně 90 % celkového vývozu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat.
(25)
Poněvadž množství vývozu všech tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činilo během období přezkumného šetření zhruba 25 % veškerého vývozu z Thajska do Evropské unie, musely být ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu použity informace z jiných zdrojů, jako např. ze žádosti o přezkum a z dostupných obchodních statistik o vývozu (od thajské celní správy) a dovozu (od Eurostatu).
(26)
Do stanovení dumpingového rozpětí nebyl zahrnut prodej obchodníkům v Thajsku, kde nebyl znám cíl vývozu zboží.
(27)
Stejně jako v původním šetření bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zajišťují část prodeje dotčeného výrobku prostřednictvím externích dodavatelů. Pro účely šetření nebyl při stanovování dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců brán v potaz prodej dotčeného výrobku, který nebyl vyroben samotným vyvážejícím výrobcem.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(28)
V souladu s čl. 2 odst. 2 první větou základního nařízení bylo pro stanovení běžné hodnoty nejprve u každého ze tří vyvážejících výrobců zjišťováno, zda byl celkový domácí prodej obdobného produktu během období přezkumného šetření reprezentativní ve srovnání s jejich celkovým prodejem na vývoz do Unie, tj. zda objem prodeje obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě představoval 5 nebo více procent jejich vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(29)
Domácí prodej obdobného výrobku byl shledán reprezentativní u jedné ze tří společností zařazených do vzorku.
(30)
Dále bylo zkoumáno, zda typy obdobného výrobku prodávaných touto společností a určených k domácí spotřebě byly identické nebo přímo srovnatelné s typy určenými k vývozu do Unie. Pro každý takový druh výrobku bylo zjišťováno, zda byl domácí prodej obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej k domácí spotřebě byl dostatečně reprezentativní, pokud představoval 5 nebo více procent celkového objemu prodeje srovnatelného typu vyváženého do Unie.
(31)
Bylo zjištěno, že přímo srovnatelný s typem vyváženým do Unie byl u této společnosti pouze jeden z typů obdobného výrobku. Tento konkrétní typ byl navíc na domácím trhu prodáván v dostatečně reprezentativních množstvích.
(32)
Poté bylo zkoumáno, zda byl typ výrobku společnosti uvedené v 31. bodě odůvodnění prodáván v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto proběhlo stanovením podílu ziskového domácího prodeje dotčeného typu výrobku nezávislým odběratelům.
(33)
Bylo zjištěno, že více než 80 % objemu prodeje určeného k domácí spotřebě bylo ziskových, a v souladu s čl. 2. odst. 4 byly ke stanovení běžné hodnoty použity všechny transakce u tohoto konkrétního typu.
(34)
U typu dotčeného výrobku, kde byl domácí prodej reprezentativní a uskutečnil se v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr veškerého domácího prodeje tohoto typu během období přezkumného šetření.
(35)
U zbývajících dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej na domácím trhu byl shledán nereprezentativním (jeden z nich obdobný výrobek k domácí spotřebě vůbec neprodával), a u třetího vyvážejícího výrobce, jehož celkový prodej byl sice shledán reprezentativním, ovšem reprezentativními nebyla u několika typů obdobného výrobku shledána množství prodávaná na domácím trhu, musela být běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(36)
Běžná hodnota byla stanovena součtem výrobních nákladů každého typu výrobku vyváženého do Unie a přiměřené částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk.
(37)
Prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí u těch dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej byl určen k domácí spotřebě - v množstvích pod nebo nad 5 % množství prodeje do Unie u každého z nich -, byla v souladu s čl. 2. odst. 6 základního nařízení stanovena na základě jejich údajů o prodeji v běžném obchodním styku.
(38)
U třetího vyvážejícího výrobce, který obdobný výrobek neprodával k domácí spotřebě, byla jeho prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí stanovena podle čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě váženého průměru prodejního, režijního a správního rozpětí a ziskového rozpětí zbývajících dvou vyvážejících výrobců, uvedených v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Dvě zainteresované strany vyjádřily nesouhlas s metodikou popsanou v 37. bodě odůvodnění, tj. s použitím zisku pro výpočet běžné ceny, vychází-li tento zisk z transakcí v rámci domácího prodeje při objemech pod 5 % množství prodeje do Evropské unie. Podle nich by totiž neměl být zisk z těchto transakcí použit pro výpočet v případě, kdy množství transakcí v rámci domácího prodeje nelze považovat za dostatečně reprezentativní.
(40)
Stejná metodika byla však použita u původního šetření a vzhledem k tomu, že se mezitím nezměnily okolnosti, je Komise názoru, že tato metodika je pro účely těchto řízení stále platná.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(41)
Všechen prodej vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byl uskutečněn přímo odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení. Prodejní cena byla proto stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen zaplacených nebo cen, které mají tito odběratelé v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaplatit.
2.3 Srovnání a úpravy
(42)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(43)
V přípustných a řádně odůvodněných případech bylo přihlédnuto také k rozdílům v nákladech na dopravu, nákladech na pojištění, nákladech manipulaci a nakládku, provizích a bankovních poplatcích.
(44)
Kromě toho bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení a podle metodiky použité v původním šetření přihlédnuto i k rozdílu v obchodní úrovni u těch vyvážejících výrobců, jejichž výrobky nesou na domácím trhu jejich vlastní značku, zatímco jejich výrobky vyvážené do Evropské unie nesou značku maloobchodníka. Úroveň úpravy - vypočtená formou snížení ziskového rozpětí použitého při stanovení běžné hodnoty podle 33. bodě odůvodnění výše - byla odhadnuta na základě poměru ziskových rozpětí u vlastních značkových výrobků výrobního odvětví Unie a u všech výrobků. Ziskové rozpětí bylo tudíž sníženo o 20 až 50 %.
(45)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že domácí trh v Thajsku a v Unii nelze srovnávat, neboť se liší velikostí a také tím, že thajští výrobci na domácím trhu prodávají pod vlastní značkou.
(46)
Za prvé, jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo stanoveno, že kukuřice cukrová prodávaná na thajském domácím trhu a kukuřice cukrová prodávaná na vývoz na trh v Unii jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení.
(47)
Za druhé byla vzhledem k rozdílnostem v úrovni obchodu provedena úprava ziskového rozpětí, a to směrem dolů o 20 až 50 % ziskového rozpětí získaného z domácího prodeje pod vlastní značkou. Tento postup je také v souladu s metodikou původního šetření.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(48)
Na základě výše uvedeného bylo shledáno, že dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, se pohybují mezi 8 % až 44 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(49)
Výroba výrobků z kukuřice cukrové závisí na přístupu k čerstvě sklizené kukuřici, která se do konzervárenského závodu dopravuje ihned po sklizení. Čerstvě sklizenou kukuřici je třeba konzervovat během 24 hodin po sklizni. Kapacita výroby má tudíž přímou souvislost s dostupností čerstvě sklizené kukuřice.
(50)
Období sklizně trvá v Thajsku přibližně 9 až 10 měsíců, přičemž během jednoho roku se sklízí dvakrát. Při hodnocení dostupných technických kapacit k výrobě je nutno v analýze zohlednit sezónní omezení dostupnosti surovin.
(51)
Technická kapacita tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činila dohromady 130 000 až 150 000 tun. Skutečná míra využití dostupné technické kapacity se pohybovala mezi 50 až 80 %.
(52)
Několik zúčastněných stran, jakkoli uznalo metodiku použitou pro omezení technické kapacity dostupností surovin, argumentovalo, že údaj o dostupné volné kapacitě je přehnaný.
(53)
Jak je uvedeno již v 50. bodě odůvodnění, z důvodu sezónního omezení dostupnosti čerstvě sklizené kukuřice cukrové nelze technickou kapacitu využít naplno. Šetřením bylo přesto prokázáno, že někteří výrobci zařazení do vzorku využívali kapacitu na 80 a více procent, zatímco u jiných výrobců ve vzorku bylo využití kapacity mnohem nižší. Poněvadž všichni výrobci mají k surovinám srovnatelný přístup, nelze toto nižší využití kapacity vysvětlit jen sezónní dostupností čerstvě sklizené kukuřice cukrové.
(54)
Podle informací thajského potravinářského sdružení Thai Food Processors Association se vývozní množství z Thajska do zbytku světa během posuzovaného období zvýšilo o 20 % a v období přezkumného šetření dosáhlo objemu ve výši 150 000 až 200 000 tun. To dokazuje, že množství dostupné kukuřice cukrové lze navýšit a že se tak i opravdu děje, potřebují-li vyvážející výrobci dodatečná množství. V tomto ohledu připomeňme, že celková produkce kukuřice seté pravé v Thajsku činila v posuzovaném období 4,1 až 4,5 milionu tun. Je pochopitelné, že přeorientovat výrobu z kukuřice seté pravé na kukuřici cukrovou nelze v poměru 1:1, z obrovského rozdílu výrobních množství je ale jasné, že i malý posun ve výrobních množstvích od kukuřice seté pravé ke kukuřici cukrové může mít výrazný dopad na celkovou výrobu kukuřice cukrové v Thajsku.
(55)
Na tomto základě bylo shledáno, že tři výrobci zařazení do vzorku by mohli ročně vyrobit dodatečných zhruba 40 000- 60 000 tun („skutečná volná kapacita“), což je zhruba dvojnásobek až trojnásobek celkového vývozu dotčeného výrobku z Thajska do Unie.
(56)
Skutečnou volnou kapacitu výrobců zařazených do vzorku lze tedy považovat za významnou. Kromě toho je v Thajsku 15 dalších výrobců dotčeného výrobku, kteří mají podobně přístup k rozsáhlé výrobě kukuřice cukrové v Thajsku.
(57)
Na základě informací získaných z jiných zdrojů, např.
-
z internetových prezentací vyvážejících výrobců,
-
v souvislosti s výběrem vzorků a
-
z databáze zřízené podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení,
lze konstatovat, že nejméně dva velcí vyvážející výrobci, z nichž jeden spolupracoval na přezkumném šetření, ale nebyl vybrán do vzorku (a tudíž v tomto ohledu neposkytl podrobné podklady), mají dohromady kapacitu 50 000 až 100 000 tun.
(58)
A konečně nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na thajském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí zvyšovala, což by mohlo vstřebat zvýšení výroby, pokud by byla využita volná kapacita thajských výrobců. Thajský domácí trh je navíc malý a představuje v průměru pouhé 1 % až 2 % celkového prodeje všech thajských výrobců zařazených do vzorku. To potvrzuje, že jakákoli dodatečná výroba kukuřice cukrové by byla určena na vývoz z Thajska.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(59)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na domácím trhu vyšly najevo dvě skutečnosti: ceny na domácím trhu jsou relativně vysoké (z důvodu prodeje pod vlastní značkou) a objemy ve srovnání s vývozem jsou relativně malé. Z tohoto pohledu zde neexistuje zjevné riziko toho, že by v případě zrušení opatření došlo k odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji do Unie.
(60)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku u vývozu do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na trzích třetích zemí vychází najevo, že u všech tří výrobců zařazených do vzorku jsou ceny do Unie v průměru o 14 % vyšší.
(61)
Toto zjištění potvrzují také obchodní statistiky poskytnuté thajskou celní správou. Po převodu oznámené logistické hmotnosti (plechovka + kukuřice + tekutina) na konzervovanou čistou hmotnost (kukuřice + tekutina) podle metodiky platné pro přezkum jsou ceny za kilogram účtované Unii v průměru o 5 % vyšší než ceny účtované třetím zemím.
(62)
Přestože několik stran vyjádřilo pochybnosti, zda cenový rozdíl ve výši 5 % nebo 14 % je dostatečně významný, aby způsobil odklon obchodu do Unie, šetřením bylo prokázáno, že tento vývoj je na trhu s kukuřicí cukrovou pravděpodobný. V rámci těchto řízení získala jedna thajská společnost (Karn Corn) sazbu cla, která je o 8 až 10 % nižší než sazby cla většiny ostatních thajských vývozců. Tato 8-10 % výhoda stačila nicméně k tomu, aby se podíl této společnosti na thajském vývozu do Unie zvýšil mezi obdobím původního šetření a současným obdobím průzkumného šetření sedmkrát.
(63)
I přes platnost antidumpingového cla ve výši 3,1 % společnost Karn Corn navíc od uložení antidumpingových cel více než zdvojnásobila množství svého vývozu do Unie. To dokazuje atraktivitu trhu v Unii oproti jiným trhům i v případě malého cenového rozdílu.
(64)
Zatímco tedy riziko odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji na trhu Unie je z důvodu existence prodeje na domácím trhu pod vlastní značkou poměrně mizivé, je zde naopak významné riziko odklonu obchodu od prodeje třetím zemím k prodeji na trhu Unie, neboť na trhu Unie převládají vyšší ceny.
(65)
Několik zúčastněných stran argumentovalo tím, že ceny na trhu v Unii jsou srovnatelně méně atraktivní ve srovnání s cenami v jiných zemích, například v Japonsku. Riziko odklonu obchodu v případě zrušení opatření by proto bylo přehnané.
(66)
Je třeba připomenout, že prodej do třetích zemí je chápán jako celek a že závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění vychází z průměrných cen do třetích zemí. Uznává se, že tento vývoz do třetích zemí jako celek zahrnuje jak země, do nichž jsou vývozní ceny vyšší, tak jiné třetí země, kde jsou vývozní ceny nižší. Čím je vývozní cena nižší, tím vyšší je pochopitelně riziko odklonu obchodu, došlo-li by k ukončení opatření.
(67)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že smluvní vztahy s dovozci ve třetích zemích neumožňují snadnou změnu odběratele v různých zemích.
(68)
Přestože existují smluvní vztahy mezi vyvážejícími výrobci v Thajsku a dovozci v různých třetích zemích a jsou v krátkodobém horizontu dodržovány, neexistují důkazy, na jejichž základě by se dalo tvrdit, že tyto smluvní závazky nelze postupně vypovědět tak, aby mohlo dojít k prodeji na trhy s vyššími cenami, například v Unii.
(69)
A konečně zúčastněné strany uvedly, že vývoz do některých třetích zemí, jako např. do Jižní Koreje, nelze srovnávat, neboť se liší sortiment (např. velikost konzerv) a prodejní podmínky (např. podmínky dopravy).
(70)
Připomíná se, že výsledek srovnání v 58., 59. a 60. bodě odůvodnění jsou ukazateli rozdílů vývozních cen do všech třetích zemí. Dopad jakékoli otázky týkající se thajského vývozu na malý počet trhů na celkové srovnání je tedy ze své povahy omezený. Navíc vzhledem k tomu, že údaje o thajském vývozu se zaznamenávají na základě FOB, dopad jakéhokoli rozdílu v podmínkách dopravy nebo v nákladech na dopravu je omezen na domácí přepravu uvnitř Thajska, a proto nemůže být než zanedbatelný.
(71)
Poněvadž neexistuje důkaz, na jehož základě by se dalo tvrdit, že průměrná cena do všech třetích zemí není srovnatelná s vývozní cenou do Unie, závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění je platný.
4. Závěry ohledně pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu
(72)
Je pravděpodobné, že pokud budou opatření zrušena, přiláká relativní vyšší cenová úroveň na trhu Evropské unie významné objemy dotčeného výrobku, které jsou v současnosti prodávány za nižší ceny třetím zemím.
(73)
Thajští vyvážející výrobci pokračovali v dumpingu prováděném během období přezkumného šetření.
(74)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v Thajsku a ke skutečnosti, že ceny na trhu Evropské unie jsou podstatně vyšší než na trzích třetích zemí, se lze navíc domnívat, že pokud budou opatření zrušena, existuje riziko zvýšení vývozu dotčeného výrobku.
(75)
Budou-li tedy opatření zrušena, je zde vysoká pravděpodobnost, že dumping bude pokračovat.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(76)
Během období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek přibližně 20 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výstup těchto výrobců (stanovený na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(77)
Jak je vysvětleno ve 13. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné ceny jednotek a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby Unie, a to na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů v žádosti o přezkum,
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(78)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje vlastní výroby výrobního odvětví Unie určené na trh Unie, údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných z databáze 14.6, a pokud jde o ostatní výrobce v Unii, z údajů získaných v žádosti.
(79)
Během posuzovaného období vzrostla spotřeba v Unii o 9 %. Zatímco od roku 2008 do roku 2009 klesla o 5 %, v roce 2010 stoupla o 6 a v roce 2011 o 9 procentních bodů (tj. ve srovnání s předchozím rokem). Poté se během období přezkumného šetření víceméně stabilizovala na úrovni přibližně 350 000 tun.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Celková spotřeba EU (v tunách)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Dovoz z dotčené země
a) Objem
(80)
Objem dovozu dotčeného výrobku z dotčené země do Unie klesl v období přezkumného šetření o 43 %, a to z přibližně 38 000 tun v roce 2008 na přibližně 22 000 tun v období přezkumného šetření. V roce 2009 klesl o 15 %, v roce 2010 o dalších 20 procentních bodů a v roce 2011 o dalších 11 procentních bodů, načež v období přezkumného šetření opět mírně vzrostl o 3 procentní body.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem dovozu z Thajska
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Tržní podíl dovozu z Thajska (%)
12
11
8
6
6
Cena dovozu z Thajska (EUR/t)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Zdroj:
databáze 14.6.
b) Podíl na trhu
(81)
Odpovídající tržní podíl thajských vývozců na trhu Unie v dotčené zemi se během posuzovaného období snížil o přibližně 50 % neboli 6 procentních bodů, a to z 12 % v roce 2008 na 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl Thajska se konkrétně snižoval z 12 % v roce 2008 na 11 % v roce 2009, na 8 % v roce 2010 a na 6 % v roce 2011/OPŠ.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(82)
Od roku 2008 do období přezkumného šetření se průměrná dovozní cena dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země snížila o 3 %, a to z 835 EUR/t v roce 2008 na 807 EUR/t. Ceny nejdříve v roce 2008 stouply o 6 %, načež poklesly o 10 procentních bodů v roce 2010 a o další 3 procentní body v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tyto ceny opět o 4 procentní body stouply.
ii) Cenové podbízení
(83)
U podobných typů výrobků bylo provedeno porovnání prodejních cen vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobního odvětví Unie. Za tímto účelem byly porovnány ceny výrobního odvětví Unie ze závodu bez jakýchkoli slev a daní s cenami CIF na hranice Unie vyvážejících výrobců z dotčené země, řádně upravenými s ohledem na smluvní celní sazby a na náklady na vykládku a celní odbavení. Porovnáním vyšlo najevo, že během období přezkumného šetření byly ceny dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a prodávaného v Unii obecně vyšší než ceny výrobního odvětví Unie. Na základě statistik dovozu (databáze 14.6) nebylo také u žádného thajského dovozu do Unie zjištěno cenové podbízení (u obou spolupracujících vývozců i u nespolupracujících, bez ohledu na sortiment výrobků).
3. Situace výrobního odvětví Unie
(84)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení posoudila Komise veškeré relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které mají souvislost se stavem výrobního odvětví Unie.
(85)
Tento trh je mezi jiným charakterizován existencí dvou prodejních kanálů, tj. prodeje pod vlastní obchodní značkou výrobce a prodeje pod značkou maloobchodníka. Prodej prostřednictvím prvního kanálu má - na rozdíl od druhého kanálu - zpravidla za následek vyšší prodejní náklady, především na odbyt a reklamu, a žádá si také vyšší prodejní ceny.
(86)
Šetřením bylo prokázáno, že veškerý dovoz od spolupracujících thajských vývozců spadal do druhého prodejního kanálu, tj. prodeje pod značkou maloobchodníka. Při rozboru újmy bylo proto považováno za náležité rozlišovat - kde to bylo relevantní - mezi prodejem výrobního odvětví Unie pod jeho vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka, protože dumpingový dovoz konkuruje především obdobným výrobkům výrobního odvětví Unie prodávaným pod značkou maloobchodníka. Toto rozlišení se uplatnilo zejména při stanovování objemů prodeje, prodejních cen a ziskovosti. Pro úplnost jsou však v tabulkách níže uvedeny a okomentovány také úhrnné údaje (včetně vlastní značky i značky maloobchodníka). Během období přezkumného šetření představoval prodej výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka zhruba 70 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie a zhruba 60 % jeho hodnoty prodeje.
(87)
Vzhledem k tomu, že kukuřice cukrová se v Unii zpracovává pouze v letních měsících, řada ukazatelů újmy je pro rok 2011 i období přezkumného šetření (1. dubna 2011 až 30. března 2012) téměř shodná. To platí především pro výrobu a výrobní kapacitu.
3.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(88)
Z úrovně kolem 372 000 tun v roce 2008 klesla v průběhu posuzovaného období výroba výrobního odvětví Unie o 8 %. Konkrétně v roce 2009 klesla o 25 %, v roce 2010 o 13 procentních bodů a v roce 2011/OPŠ opět stoupla o 31 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacita a využití kapacity
(89)
Výrobní kapacita činila v letech 2008, 2009 a 2010 přibližně 480 000 tun a v roce 2011/OPŠ klesla o 9 procent. Důvodem poklesu bylo uzavření jednoho závodu jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Využití kapacity (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Zdroj:
šetření.
(90)
V roce 2008 dosáhlo využití kapacity 76 %. V roce 2009 kleslo na 57 %, v roce 2010 kleslo o dalších 47 % a v roce 2011/OPŠ opět stouplo na 77 %. Během celého posuzovaného období bylo využití kapacity stabilní, protože snižování výroby probíhalo v souladu se snižováním výrobní kapacity.
c) Objem prodeje
(91)
Prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se nejprve snížil o 6 % v roce 2009, pak stoupl o 17 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 24 procentních bodů v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tento prodej opět o 4 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 31 %.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem prodeje EU (pod značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Objem prodeje EU (pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Zdroj:
šetření.
(92)
Celkový (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka) prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazoval víceméně podobný trend, třebaže méně výrazný. Nejdříve v roce 2009 klesl o 5 %, načež stoupl v roce 2010 o 12 procentních bodů a v roce 2011 a o dalších 14 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření prodej opět o 2 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 19 %.
d) Podíl na trhu
(93)
Výrobní odvětví Unie mělo v letech 2008 a 2009 tržní podíl ve výši 83 %. Tento podíl vzrostl v roce 2010 na 88 %, v roce 2011 na 91 % a poté v období přezkumného šetření mírně klesl na 90 %. Za posuzované období se tržní podíl výrobního odvětví Unie celkově zvýšil o 7 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Tržní podíl výrobního odvětví Unie (pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Zdroj:
šetření.
e) Růst
(94)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba Unie zvýšila o 9 %, stoupl objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie o 31 %, zatímco objem prodeje výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka na trhu Unie stoupl o 19 %. Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se tržní podíl výrobního odvětví Unie zvýšil přibližně o 7 procentních bodů, zatímco dumpingový vývoz ztratil přibližně 6 procentních bodů. Závěrem tedy je, že výrobní odvětví Unie dokázalo využít rostoucího trhu.
f) Zaměstnanost
(95)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie se nejprve mezi lety 2008 a 2009 snížila o 17 %, pak opět v roce 2010 o 5 procentních bodů klesla, ale v roce 2011/OPŠ už o 11 procentních bodů vzrostla. Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie klesla za posuzované období celkově o 11 %, tedy ze zhruba 2 300 na zhruba 2 000 osob.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Zaměstnanost (v osobách)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Zdroj:
šetření.
g) Produktivita
(96)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup (v tunách) na zaměstnanou osobu za rok, z počáteční úrovně 163 tun na zaměstnance nejprve v roce 2009 poklesla o 10 % a v roce 2010 o dalších 10 procentních bodů a poté v roce 2011 vzrostla o 23 procentních bodů a o 1 procentní bod v období přezkumného šetření. Produktivita výrobního odvětví Unie se za posuzované období celkově zvýšila o 4 %. Tento vývoj odráží skutečnost, že pokles pracovních sil byl prudší než pokles výroby.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Zdroj:
šetření.
h) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(97)
Jednotkové ceny prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v roce 2009 zvýšily o 7 %, v roce 2010 snížily o 8 procentních bodů a v roce 2011 dále snížily o 5 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 3 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 073 EUR/t na 1 041 EUR/t v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Zdroj:
šetření.
(98)
Celkové (pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazovaly víceméně podobný trend. Nejdříve v roce 2009 stouply o 5 %, načež v roce 2010 klesly o 7 procentních bodů a v roce 2011 a o další 3 procentní body. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 2 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 248 EUR/t na 1 215 EUR/t v období přezkumného šetření.
i) Velikost dumpingového rozpětí
(99)
Šetření prokázalo pokračování dumpingu a velikost skutečných rozpětí dumpingu (tj. až 44 %) nelze považovat za zanedbatelnou.
j) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(100)
Z výše zkoumaných makroekonomických ukazatelů a níže zkoumaných mikroekonomických ukazatelů vyplývá, že ačkoli antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům Unie, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení. Výkon segmentu výrobků pod značkou maloobchodníka, kterému přímo konkuruje thajský dovoz, je z hlediska ziskovosti opravdu slabý. Prodejní ceny výrobního odvětví Unie v tomto tržním segmentu se v průběhu posuzovaného období snížily o 3 %, přičemž však výrobní náklady se během stejného období o zhruba 10 % zvýšily. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno získat svoje náklady zpět, výsledkem čehož jsou výrazné ztráty. To má vzhledem k významu značky maloobchodníka v obchodování výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (představuje totiž 70 % celkového objemu prodeje a 60 % celkové hodnoty prodeje) tíživý dopad na celkovou ziskovost. Účinky dřívějšího dumpingu tedy překonány nebyly a má se za to, že výrobní odvětví Unie zůstává vůči škodlivým účinkům dumpingového dovozu na trhu Unie zranitelné.
3.2 Mikroekonomické prvky
a) Zásoby
(101)
Úroveň konečného stavu zásob výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období průběžně klesala. V roce 2009 klesla o 2 %, v roce 2010 o 27 procentních bodů, v roce 2011 pak o další 2 procentní body a v období přezkumného šetření opět o dalších 24 procentních bodů. Je však třeba poznamenat, že úroveň zásob není pro toto výrobní odvětví významným ukazatelem újmy. Vysoká úroveň zásob na konci každého roku souvisí se skutečností, že sklizeň i konzervování končí každý rok zpravidla v říjnu. Zásoby proto představují zboží, které čeká na expedici v období od listopadu do července.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Zdroj:
šetření.
b) Mzdy
(102)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se náklady práce snížily o 7 %. Konkrétně v roce 2009 se snížily o 16 %, dále v roce 2010 o 1 procentní bod a během roku 2011/OPŠ se zvýšily o 10 procentních bodů. Celkový pokles během posuzovaného období je způsoben snižováním zaměstnanosti.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Roční náklady práce (v EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Zdroj:
šetření.
c) Ziskovost a návratnost investic
(103)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, vyjádřená jako procento čistého prodeje, propadla z 5,6 % zisku v roce 2008 do 5,4 % ztráty v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost EU (výrobky pod značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Ziskovost EU (výrobky pod vlastní značkou a značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Návratnost investic (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Zdroj:
šetření.
(104)
Klesla také ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i pod značkou maloobchodníka, a to z 8,5 % v roce 2008 na 1,6 % v období přezkumného šetření. Pokles je tedy méně prudký než u prodeje pouze pod značkou maloobchodníka. Pokles ziskovosti lze vysvětlit tím, že prodejní ceny klesly během posuzovaného období o 3 %, zatímco výrobní náklady (převážně nezpracovaná kukuřice cukrová a plechovky) se během stejného období zvýšily o 5 %. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno přenést zvýšené výrobní náklady na odběratele.
(105)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk (u výrobků pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) v procentech z čisté účetní hodnoty investic, sledovala víceméně trend ziskovosti. Klesla z 24,3 % v roce 2008 na 4,4 % v období přezkumného šetření, což znamená, že se během posuzovaného období propadla o 82 %.
d) Peněžní tok a schopnost navýšit kapitál
(106)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti činil v roce 2008 přibližně 27 000 EUR. Poté v roce 2009 stoupl na zhruba 23 milionů EUR a v roce 2010 na zhruba 58 milionů EUR, než v roce 2011 opět klesl na zhruba 8 milionů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření pak zase vzrostl na přibližně 11 milionů EUR. Žádný ze spolupracujících výrobců v Unii neuvedl, že měl s navyšováním kapitálu obtíže.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Peněžní tok (výrobky pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníků) (v EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Zdroj:
šetření.
e) Investice
(107)
Roční investice výrobního odvětví Unie do výroby obdobného výrobku se od roku 2008 do roku 2009 zvýšily o 45 %, od roku 2009 do roku 2010 snížily o 34 procentních bodů, v roce 2011 zvýšily o 57 procentních bodů a konečně od roku 2011 do období přezkumného šetření snížily o 4 procentní body. Za posuzované období se investice celkově zvýšily o 64 % a byly určeny k údržbě a obnově stávajícího vybavení, nikoli k navýšení kapacity.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Čisté investice (v EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Zdroj:
šetření.
4. Závěr ohledně újmy
(108)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření vykázala řada ukazatelů negativní vývoj. Poklesla návratnost investic, objem výroby se snížil o 8 %, výrobní kapacita klesla o 9 % a zaměstnanost se snížila o 11 %. Pokud jde o nižší úrovně výroby, je třeba uvést, že v roce 2008 překonala výnosnost plodin očekávání, což ve stejném roce vedlo k vyššímu výstupu výrobního odvětví Unie. Díky slabšímu americkému dolaru se ve stejné době také zvýšila atraktivita dovozu z Thajska (který je fakturován zejména v USD). Toto zvýšení zásob kukuřice cukrové (jak v Unii, tak v Thajsku) se časově krylo s hospodářskou a finanční krizí v Unii, jež měla dopad na spotřebu. Výsledkem bylo, že zvýšenou výrobu EU nebylo možné celou prodat na trhu v Unii. To vedlo v následujících letech ke snižování výroby i zásob, ovšem nevysvětluje to v plném rozsahu utrpěnou újmu.
(109)
Během posuzovaného období se výrazně snížila ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka). Segment výrobků pod značkou maloobchodníka, kde výrobní odvětví v Unii čelí konkurenci dovozu z Thajska, je zjevně ztrátový (během období přezkumného šetření se ziskovost propadla z více než 5 % zisku do více než 5 % ztráty). Výrobci z Unie snížili prodejní ceny na trhu Unie o 3 % a na úkor ziskovosti se jim podařilo získat zpět tržní podíl. Výrobní odvětví potřebuje prodej pod značkou maloobchodníka, protože po výrobcích pod vlastní značkou není dostatečná poptávka a vzhledem k tomu, že prodej pod značkou obchodníka představuje okolo 60 % celkové hodnoty prodeje, snížila se během posuzovaného období celková ziskovost z 8,5 % na 1,6 %.
(110)
Některé ukazatele naznačují, že díky přijatým opatřením výrobní odvětví znovu získalo svoje postavení. Objem thajského dovozu a jeho odpovídající tržní podíl se propadl téměř o polovinu, a to z 12 % v roce 2008 na pouhých 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl výrobního odvětví Unie se naopak zvýšil z 83 % v roce 2008 na 90 % v období přezkumného šetření. Průměrné ceny thajského dovozu navíc v období přezkumného šetření neklesly pod ceny výrobního odvětví Unie, ale zároveň zabránily tomu, aby výrobní odvětví Unie přesunulo zvýšené náklady na odběratele. Také další ukazatele zaznamenaly pozitivní vývoj. Využití kapacity se během posuzovaného období zvýšilo o 2 % a bylo během období přezkumného šetření se 77 % poměrně vysoké. Objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, který přímo konkuruje thajskému dovozu, se zvýšil o 31 % a celkový prodej v obou segmentech dohromady se zvýšil o 19 %. Investice se zvýšily o 64 %. Tyto faktory naznačují, že výrobní odvětví bylo schopné se zotavit. Nebylo však schopno dosáhnout natolik uspokojivé úrovně ziskovosti, aby dokázalo udržet podstatný podíl na trhu, kde si konkurují pouze výrobní odvětví v Unii a thajský dovoz (dovoz z jiných třetích zemí je roztroušený a nevýznamný).
(111)
Konkurenční prostředí na trhu v Unii je vskutku choulostivé. Na straně jedné u jedné části trhu - segmentu výrobků pod vlastní značkou - nečelí výrobní odvětví v Unii vnější konkurenci. Vyjednávací schopnost vlastníků značek vůči maloobchodníkům je silná. Jsou to totiž oni, kdo určuje ceny. Trh, na kterém čtyři výrobci zařazení do vzorku drží 54 % podíl, je konsolidovaný. Na straně druhé v segmentu privátních značek hrají prim maloobchodníci. Kvůli konkurenci zvenčí a konkurenci uvnitř Unie jsou ceny pod neustálým tlakem. Výsledkem je to, že pro výrobce z EU je mnohem těžší přesunout zvýšení výrobních nákladů (zejména kukuřice cukrové či plechovek) na odběratele (výrobní náklady výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšily o 5 %), a to kvůli cenovému tlaku thajského dovozu.
(112)
Je jasné, že výrobní odvětví Unie dokázalo zvýšit svůj tržní podíl preferováním objemu před cenou. Nelze však opominout skutečnost, že u větší části obchodu s kukuřicí cukrovou (pod značkou maloobchodníka) nebylo schopno získat svoje náklady zpět. Lze tedy dojít k závěru, že postavení výrobního odvětví Unie je stále ohrozitelné a nestabilní.
(113)
Několik stran uvedlo, že výrobní odvětví Unie se již zotavilo, neboť došlo ke zlepšení několika ukazatelů, zejména pokud jde o vysoký tržní podíl výrobního odvětví Unie a negativní podbízení.
(114)
Uznává se, že obrázek újmy výrobního odvětví Unie není jednoznačný. Antidumpingová cla splnila částečně svůj účel odstraněním části újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu z Thajska. Ve výsledku je však postavení výrobního odvětví Unie stále nestabilní, zejména s ohledem na nízkou a klesající ziskovost.
(115)
Negativní podbízení a silný tržní podíl výrobního odvětví Unie nepoukazují automaticky na absenci újmy. Situace, kdy dumpingový dovoz z Thajska (s dumpingovými rozpětími až 44 %) pokračuje, má za následek stlačování cen na trhu v Unii. Výrobní odvětví Unie ve snaze znovu získat podíl na trhu stlačilo ceny, což vedlo ke zhoršení ziskovosti.
(116)
Jedna zúčastněná strana namítla, že posouzení újmy by mělo vycházet z celkového výkonu výrobního odvětví Unie, a nikoli z výkonu jednoho segmentu trhu.
(117)
V souladu s původním šetřením vycházelo posouzení újmy z výkonu výrobního odvětví Unie celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka), jakož i - u několika ukazatelů újmy (ziskovost, objem prodeje a prodejní ceny) - z prodeje pod značkou maloobchodníka. Nedošlo ke změně okolností, jež by opravňovaly odklon od této metodiky, která je tak platná pro posouzení postavení výrobního odvětví v Unii. Jak je uvedeno v 84. a 85. bodě odůvodnění, trh s kukuřicí cukrovou je stále charakterizován existencí dvou prodejních kanálů a všechen dovoz spolupracujících thajských vývozců spadal pod kanál prodeje pod značkou maloobchodníka. I kdyby byl navíc zohledněn jen celkový výkon výrobního odvětví Unie, nezměnilo by to z důvodu nízké a klesající ziskovosti závěr, že výrobní odvětví Unie je v nestabilním postavení. Na základě výše uvedených úvah se námitka zamítá.
(118)
Dvě zúčastněné strany namítly, že neschopnost výrobního odvětví v Unii může být důsledkem hospodářské soutěže v Unii.
(119)
Situace na trhu v Unii, pokud jde o hospodářskou soutěž, však není diametrálně odlišná od situace v období posuzovaném v původním šetření (dva prodejní kanály, zhruba 20 výrobců v Unii). Nicméně v roce 2002, předtím, než thajský dovoz za dumpingové ceny vstoupil na trh v Unii, dosáhlo výrobní odvětví Unie zisku ve výši 20 % celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka) a 17 % (značka maloobchodníka). To dokládá, že hospodářská soutěž v Unii nebrání výrobnímu odvětví v Unii dosahovat zdravých ziskových rozpětí. Je to totiž pokračující přítomnost dumpingového dovozu a výsledné stlačování cen, které výrobnímu odvětví Unie brání zvyšovat ceny.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(120)
Na základě výše uvedených trendů se jeví, že antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům v Unii. Na druhé straně, jak dokazuje negativní vývoj řady ukazatelů újmy, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení.
(121)
Jak je uvedeno výše, thajští výrobci disponují volnou kapacitou, díky které mohou velmi rychle navýšit vývoz. Thajské obchodní statistiky navíc potvrzují, že Thajsko v roce 2011 vyvezlo do třetích zemí přibližně 144 000 tun, což je zhruba sedmkrát více než objem thajského vývozu do Unie. Vzhledem k lukrativnějším cenám na trhu v Unii ve srovnání s trhy některých třetích zemí je pravděpodobné, že kdyby bylo umožněno, aby antidumpingová opatření pominula, byla by významná množství, v současnosti vyvážená do těchto třetích zemí, přesměrována na trh v Unii. Podobně náhlý vývoj byl sledován již v původním šetření, kdy se tržní podíl thajského dovozu do Unie během pouhých tří let téměř zdvojnásobil, a to z 6,8 % v roce 2002 na 12,7 % v roce 2005.
(122)
Na základě výše uvedeného lze tedy dojít k závěru, že v případě zrušení opatření existuje pravděpodobnost opakování újmy.
(123)
Několik zúčastněných stran vyjádřilo pochybnosti o závěrech týkajících se pravděpodobnosti opakování újmy. Jejich argument konkrétně zněl, že 5 % cenový rozdíl mezi trhem v Unii a trhy třetích zemí je příliš malý na to, aby stál za přesměrování vývozu kukuřice cukrové na trh v Unii. Tento argument řeší již 61. bod odůvodnění. Vedle toho strany argumentovaly tím, že kukuřice cukrová není komodita, kterou lze snadno přesouvat mezi trhy. Tento argument však není opodstatněný a nekoresponduje se zjištěními tohoto šetření.
(124)
V případě pravděpodobnosti opakování újmy jde sice o výhledové hodnocení, vychází však ze skutečností uvedených ve 121. bodě odůvodnění. Tato námitka se proto zamítá.
G. ZÁJEM UNIE
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zjišťováno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zjištění zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všechny zúčastněné strany dostaly podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení příležitost předložit svá stanoviska.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie se stále nachází v ohrozitelném a zranitelném postavení. Úlevu v podobě pokračování opatření by využilo ke zvýšení prodejních cen (zvláště výrobků pod značkou maloobchodníka), aby získalo zpět zvýšené výrobní náklady. Výrobní odvětví by si tak mohlo vylepšit finanční situaci.
2. Zájem maloobchodníků a odběratelů
(127)
O spolupráci bylo požádáno více než 40 dovozců/maloobchodníků a dvě spotřebitelské/obchodní organizace. Spolupracoval jen jeden maloobchodník. Jeho dovoz představoval malý zlomek celkového dovozu z Thajska během období přezkumného šetření. Podíl jeho obratu v souvislosti s kukuřicí cukrovou byl ve srovnání s jeho celkovým obratem zanedbatelný. Další prodej kukuřice cukrové navíc vytvořil během období přezkumného šetření velmi vysoký zisk. Tato hlediska nasvědčují tomu, že na maloobchodníky by případné prodloužení platnosti opatření nemělo nepřiměřený dopad.
(128)
Několik obchodních sdružení zároveň učinilo podání a zúčastnilo se slyšení. Podle nich by antidumpingová opatření měla být zrušena, a to z důvodu malého a zmenšujícího se tržního podílu thajského dovozu v době, kdy je tržní podíl výrobního odvětví Unie vysoký a dále se zvyšuje.
(129)
Pokud jde o spotřebitele, průměrná útrata jedné domácnosti za kukuřici cukrovou je velmi malá, nejvýše 5 EUR ročně. Protože současná opatření jsou mírná, účinek pokračování opatření by byl pro spotřebitele nejspíš zanedbatelný.
(130)
S ohledem na výše uvedené a vzhledem k celkově nízké míře spolupráce není pravděpodobné, že by navrhovaná opatření podstatně ovlivnila situaci maloobchodníků a spotřebitelů v Unii.
3. Riziko nedostatečného zásobení/hospodářská soutěž na trhu v Unii
(131)
Nejprve je třeba připomenout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit přístup dovozům, na něž se opatření vztahují, do Unie, nýbrž odstranit dopad narušených tržních podmínek vzniklých v důsledku pokračujícího výskytu dumpingových dovozů.
(132)
Během období přezkumného šetření se spotřeba v Unii zvýšila o 9 % na zhruba 350 000 tun. Kapacita výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období převyšovala poptávku v Unii a v období přezkumného šetření dosáhla zhruba 440 000 tun. Mezi výrobci v EU existuje dostatečná hospodářská soutěž. Při míře využití kapacity 77 % během období přezkumného šetření je zjevné, že výrobní odvětví Unie disponuje volnou kapacitou, aby v případě zvýšené poptávky mohlo dále zvýšit výrobu. Část poptávky může uspokojit také dovoz z jiných třetích zemí, především ze Spojených států amerických a Čínské lidové republiky. Jak je uvedeno výše, je nutné vyzdvihnout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit dovozu z Thajska do Unie. Poněvadž opatření jsou mírná, lze očekávat, že dovoz z Thajska bude i nadále představovat jistý podíl na trhu v Unii.
(133)
Vzhledem k výše uvedenému nelze dojít k závěru, že by zachování antidumpingových opatření mohlo případně vést k nedostatečnému zásobení trhu v Unii nebo k omezení hospodářské soutěže na trhu v Unii.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Na základě výše uvedeného je zjevné, že negativní dopad pokračování opatření by byl omezený a v žádném případě by nebyl neúměrný výhodám, jež by z prodloužení opatření plynuly výrobnímu odvětví Unie.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(135)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byl jim rovněž poskytnut čas na podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(136)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření použitelná na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska by měla být zachována, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Připomíná se, že tato opatření mají formu valorických cel různých sazeb.
(137)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení jsou použitelné výhradně pro dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Dovoz dotčeného výrobku vyráběného jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nemůže využít těchto sazeb a podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(138)
Všechny žádosti o uplatňování těchto individuálních sazeb antidumpingového cla (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo s uvedenou změnou výrobních a prodejních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30 (kód TARIC 2001903010) a kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, jiné než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00 (kód TARIC 2005800010), pocházející z Thajska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thajsko
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thajsko
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thajsko
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thajsko
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thajsko
11,1
A792
Spolupracující výrobci uvedení v příloze
12,9
A793
Všechny ostatní společnosti
14,3
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 12,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v Thajsku poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období přezkumného šetření (tj. od 1. dubna 2011 do 30. března 2012) nevyvezl do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Thajsku, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
vyvezl do Unie dotčený výrobek až po skončení období přezkumného šetření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 875/2013 AL CONSILIULUI
din 2 septembrie 2013
de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de porumb dulce boabe preparat sau conservat, originar din Thailanda, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 291 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
În urma unei anchete antidumping (denumită în continuare „ancheta inițială”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 682/2007 (2), o taxă antidumping definitivă privind importurile de porumb dulce boabe preparat sau conservat încadrate în prezent la codurile NC ex 2001 90 30 și ex 2005 80 00 originar din Thailanda (denumită în continuare „măsurile antidumping definitive”). Măsurile au luat forma unei taxe ad valorem cuprinsă între 3,1 % și 12,9 %.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 954/2008 (3) a modificat Regulamentul (CE) nr. 682/2007 în ceea ce privește nivelul taxei aplicate unei societăți și „tuturor celorlalte societăți”. Nivelurile taxelor modificate sunt cuprinse între 3,1 % și 14,3 %. Importurile provenind de la doi producători-exportatori thailandezi ale căror angajamente au fost acceptate prin Decizia 2007/424/CE a Comisiei (4) au fost scutite de taxă.
(3)
Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 847/2009 (5), a considerat că angajamentele de preț cu prețuri minime de import fixe nu mai erau adecvate pentru a compensa efectul prejudiciabil al dumpingului. Prin urmare, angajamentele acceptate au fost retrase și ofertele de angajamente ale altor 10 producători-exportatori thailandezi au fost respinse.
2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor
(4)
Ca urmare a publicării unui aviz de expirare iminentă (6) a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 19 martie 2012, o cerere de inițiere a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării acestor măsuri, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă de cătreAssociation Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (denumită în continuare „reclamantul”), în numele producătorilor care reprezintă o proporție majoră din producția totală a Uniunii de porumb dulce preparat sau conservat, în acest caz mai mult de 50 %.
(5)
Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor ar conduce probabil la continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii.
3. Inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor
(6)
Stabilind, în urma consultării comitetului consultativ, existența unor elemente de probă suficiente pentru inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat la 19 iunie 2012, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (7) (denumit în continuare „aviz de inițiere”), inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
4. Ancheta
4.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada examinată
(7)
Ancheta privind continuarea dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 aprilie 2011 și 31 martie 2012 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și sfârșitul perioadei anchetei de reexaminare („perioada luată în considerare”).
4.2. Părțile vizate de procedură
(8)
Comisia a anunțat oficial reclamantul, ceilalți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori din Thailanda, importatorii neafiliați, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați, precum și reprezentanții țării exportatoare despre inițierea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și face cunoscute opiniile în scris și de a solicita o audiere în termenul menționat în avizul de inițiere.
(9)
S-a acordat o audiere tuturor părților interesate care au solicitat acest lucru și au arătat că există motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.
(10)
Având în vedere numărul relativ mare de producători-exportatori din Thailanda și de importatori neafiliați din Uniune implicați în anchetă, în avizul de inițiere s-a prevăzut să se recurgă la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute Comisiei în termen de 15 zile de la inițierea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de inițiere.
(11)
În ceea ce privește selectarea eșantionului de producători-exportatori din Thailanda, Comisia a primit informații complete de la 17 producători-exportatori, dintre care nouă au exportat către Uniune în cursul PAR. S-a decis selectarea unui eșantion de trei producători-exportatori, ale căror exporturi combinate au reprezentat 90 % din cantitățile totale exportate către Uniune de către producătorii-exportatori cooperanți în cursul PAR.
(12)
Având în vedere faptul că a fost primit un singur răspuns de la un importator neafiliat, pentru importatorii neafiliați nu s-a aplicat eșantionarea.
(13)
Având în vedere numărul mare al producătorilor din Uniune implicați în această procedură, potrivit avizului de inițiere, Comisia a selectat, în mod provizoriu, un eșantion de producători din Uniune în vederea stabilirii prejudiciului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Această preselecție a fost făcută prin utilizarea informațiilor de care Comisia dispunea în etapa de inițiere și a fost bazată pe volumul vânzărilor, volumul producției și localizarea geografică a producătorilor în Uniune. Eșantionul propus corespunde celui mai mare volum reprezentativ de producție care ar putea face, în mod rezonabil, obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil, ceea ce reprezintă 58 % din producția totală a industriei Uniunii. În plus, eșantionul propus este reprezentativ în ceea ce privește localizarea geografică a întreprinderilor, deoarece acoperă trei state membre diferite. Producătorii din Uniune au fost consultați cu privire la eșantionul propus la data publicării avizului de inițiere. Dat fiind că niciun alt producător nu s-a făcut cunoscut și nu au fost primite observații cu privire la eșantion, eșantionul propus a fost confirmat.
(14)
Două părți interesate au afirmat că eșantionul de producători din Uniune a fost selectat doar din rândul solicitanților și că ar fi trebuit să se facă un efort de a eșantiona producătorii din afara grupului de solicitanți.
(15)
Cu toate acestea, toți producătorii cunoscuți din Uniune, atât solicitanți, cât și nesolicitanți, au fost invitați să coopereze. 10 producători din Uniune, atât solicitanți, cât și nesolicitanți, au prezentat informații referitoare la eșantionare. După cum se explică în considerentul 13, eșantionul selecționat corespunde celui mai mare volum reprezentativ de producție care ar putea constitui, în mod rezonabil, obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil, ceea ce reprezintă 58 % din producția totală a industriei Uniunii. Comisia consideră că eșantionul selecționat este reprezentativ în ceea ce privește localizarea geografică, indiferent dacă producătorii sunt sau nu solicitanți. Afirmația a fost, prin urmare, respinsă.
(16)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului, a prejudiciului care rezultă din acesta și interesul Uniunii. În acest scop, Comisia a trimis chestionare producătorilor-exportatori, producătorilor din Uniune incluși în eșantion și importatorului neafiliat. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
Producători din Uniune:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Franța;
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Franța;
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Ungaria;
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italia;
(b)
Producători-exportatori din Thailanda:
-
Agri Sol., Ltd., Pathumthani City;
-
Lampang Food Products co, Ltd., Bangkok;
-
Sun Sweet Co., Ltd., Chiang Mai City.
(17)
Au fost audiate toate părților interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale care justifică audierea.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(18)
Produsul în cauză este porumbul dulce (Zea mays var. saccharata) boabe preparat sau conservat în oțet sau acid acetic, necongelat, încadrat în prezent la codul NC ex 2001 90 30, și porumbul dulce (Zea mays var. saccharata) boabe preparat sau conservat altfel decât în oțet sau acid acetic, necongelat, altul decât produsele de la poziția 2006, încadrat în prezent la codul NC ex 2005 80 00, originar din Thailanda.
(19)
Ancheta a indicat că, în pofida diferențelor de conservare, diversele tipuri ale produsului în cauză au aceleași caracteristici biologice și chimice esențiale și au practic aceleași aplicații.
(20)
Două părți interesate au afirmat că codurile NC pentru porumb dulce nu reprezintă doar produsul în cauză, ci includ cantități considerabile de conserve de porumb pitic care nu este produs în Uniune și care nu este produsul similar. Acestea au sugerat că porumbul pitic este inclus de Comisie în datele sale.
(21)
Cu toate acestea, ancheta s-a concentrat exclusiv asupra produsului care face obiectul măsurilor, ceea ce exclude porumbul pitic, utilizând codurile TARIC corespunzătoare ca bază pentru analiză. Prin urmare, afirmația a fost respinsă, ca fiind incorectă.
2. Produsul similar
(22)
S-a constatat că porumbul dulce produs și vândut în Uniune de către industria din Uniune și porumbul dulce produs și vândut în Thailanda prezintă, în principal, aceleași caracteristici fizice și chimice, precum și aplicații de bază identice cu cele ale porumbului dulce produs în Thailanda și vândut la export către Uniune. Acestea sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
(23)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă este probabil ca expirarea măsurilor existente să determine continuarea sau reapariția dumpingului.
1. Observații preliminare
(24)
După cum s-a menționat în considerentul 10, având în vedere numărul potențial mare de producători-exportatori care și-au exprimat intenția de a coopera, avizul de inițiere prevede efectuarea unei eșantionări. Pentru determinarea probabilității continuării sau reapariției dumpingului a fost selectat un eșantion de trei producători-exportatori, reprezentând aproximativ 90 % din exporturile totale în rândul producătorilor-exportatori care și-au exprimat intenția de a coopera.
(25)
Întrucât cantitățile combinate ale exporturilor celor trei producători-exportatori incluși în eșantion reprezentau aproximativ 25 % din toate exporturile din Thailanda către Uniune în cursul PAR, a fost necesar să fie utilizate informații din alte surse, cum ar fi cererea de reexaminare și statisticile comerciale disponibile privind exporturile (de la serviciile vamale thailandeze) și privind importurile (de la Eurostat) pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a dumpingului.
(26)
Vânzările către comercianți în Thailanda, în cazul în care mărfurile erau destinate unor destinații de export necunoscute, nu au fost incluse în determinarea marjei de dumping.
(27)
Ca în ancheta inițială, s-a constatat că o parte din vânzările produsului în cauză realizate de anumiți producători-exportatori provine de la producători externi. În scopul anchetei, vânzările de produs în cauză care nu a fost fabricat de producătorii-exportatori înșiși nu au fost luate în considerare la stabilirea marjelor lor de dumping respective.
2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR
2.1. Determinarea valorii normale
(28)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) prima teză din regulamentul de bază, pentru determinarea valorii normale, s-a stabilit mai întâi, pentru fiecare dintre cei trei producători-exportatori, dacă vânzările lor interne totale de produs similar în timpul PAR au fost reprezentative în comparație cu totalitatea vânzărilor lor la export către Uniune, adică dacă volumul vânzărilor produsului similar destinat consumului pe piața internă reprezintă cel puțin 5 % din volumul exporturilor lor de produs în cauză către Uniune.
(29)
Vânzările interne ale produsului similar au fost considerate reprezentative pentru una dintre cele trei societăți incluse în eșantion.
(30)
Ulterior, s-a analizat dacă tipurile de produs similar comercializate de această societate și destinate consumului pe piața internă erau identice sau direct comparabile cu tipurile destinate exportului către Uniune. Pentru fiecare din respectivele tipuri, s-a stabilit dacă vânzările de produs similar destinate consumului pe piața internă erau suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările destinate consumului pe piața internă au fost suficient de reprezentative atunci când acestea au reprezentat 5 % sau mai mult din volumul total al vânzărilor produsului de tip comparabil exportat către Uniune.
(31)
S-a constatat că, în ceea ce privește această societate, numai un tip de produs similar era direct comparabil cu tipul exportat în Uniune. În plus, acest tip specific a fost vândut, de asemenea, în cantități suficient de reprezentative pe piața internă.
(32)
Ulterior, s-a examinat dacă tipul de produs pentru societatea menționată în considerentul 31 a fost vândut în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Acest lucru a fost efectuat prin determinarea proporției de vânzări rentabile pe piața internă către clienți neafiliați, pentru tipul de produs în cauză.
(33)
S-a constatat că peste 80 % din volumul vânzărilor destinate consumului pe piața internă a fost rentabil și, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4), toate tranzacțiile de acest tip specific au fost utilizate pentru a determina valoarea normală.
(34)
Pentru tipul de produs în cauză, pentru care vânzările pe piața internă au fost reprezentative și au fost efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat sub forma unei medii ponderate a tuturor vânzărilor de acest tip de pe piața internă în cursul PAR.
(35)
Pentru ceilalți doi producători-exportatori, ale căror vânzări pe piața internă nu au fost considerate reprezentative (dintre care unul nu a vândut deloc produsul similar pentru consum pe piața internă) și pentru cel de al treilea producător-exportator al cărui ansamblu de vânzări a fost considerat reprezentativ, dar la care, pentru o serie de tipuri de produs similar, cantitățile vândute pe piața internă nu au fost considerate reprezentative, valoarea normală a trebuit să fie construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(36)
Valoarea normală a fost construită prin adăugarea la costul de producție pentru fiecare tip de produs exportat către Uniune a unei sume rezonabile pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale (costuri VAG), precum și pentru profit.
(37)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pentru cei doi producători-exportatori care au efectuat vânzări destinate consumului pe piața internă - în cantități mai mici sau mai mari decât 5 % din cantitățile vânzărilor lor către Uniune - costurile VAG și marja de profit au fost stabilite în funcție de vânzările societății respective în cadrul operațiunilor comerciale normale pe piața internă.
(38)
În cazul celui de al treilea producător-exportator care nu a vândut produsul similar pentru consumul intern, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (a) din regulamentul de bază, SG&A, precum și profitul corespunzătoare acestui al treilea producător-exportator au constituit media ponderată a SG&A și a profitului pentru ceilalți doi producători-exportatori menționați în considerentul 37.
(39)
Două părți interesate au contestat metodologia folosită, astfel cum este prevăzută în considerentul 37, și anume utilizarea profitului în scopul de a construi o valoare normală atunci când acest profit se bazează pe vânzările interne la volume mai mici de 5 % din cantitățile vânzărilor către Uniune. Se consideră că, în cazul în care operațiunile de vânzare pe piața internă nu sunt considerate a fi în cantități suficiente pentru a fi reprezentative, nici profitul din aceste tranzacții nu ar trebui să fie utilizat.
(40)
Cu toate acestea, aceeași metodologie a fost utilizată în ancheta inițială și, în absența modificării circumstanțelor, Comisia consideră că această metodologie este încă valabilă în sensul prezentei proceduri.
2.2. Determinarea prețului de export
(41)
Toate vânzările producătorilor-exportatori eșantionați au fost realizate direct către clienți neafiliați din Uniune. Astfel, prețul de vânzare a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor plătite efectiv sau care urmează a fi plătite de către acești clienți neafiliați din Uniune.
2.3. Comparație și ajustări
(42)
Comparația dintre valoarea normală construită și prețul de export a fost efectuată pe o bază franco fabrică. Pentru a asigura o comparație echitabilă, s-au luat în considerare diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.
(43)
Ajustări pentru diferențele privind costurile de transport, cheltuielile de asigurare, de manipulare și de încărcare, comisioane și taxe bancare au fost acordate atunci când erau aplicabile și justificate în mod corespunzător.
(44)
În plus, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (d) din regulamentul de bază și în temeiul metodologiei utilizate în ancheta inițială, au fost operate ajustări pentru diferențele de nivel de comercializare pentru acei producători-exportatori ale căror vânzări pe piața internă se efectuează sub marcă proprie, dar ale căror vânzări către Uniune poartă marca unui distribuitor. Nivelul ajustării - calculat sub forma unei reduceri a marjei de profit utilizate pentru construirea valorii normale, astfel cum s-a menționat în considerentul 33 - a fost estimat pe baza raportului dintre marjele profitului obținut de industria din Uniune de pe urma produselor vândute sub marcă proprie și de pe urma tuturor produselor. Marja de profit a fost, prin urmare, redusă cu 20 %-50 %.
(45)
Două părți interesate au considerat că piața internă din Thailanda și piața Uniunii nu pot fi comparate, întrucât dimensiunile pieței diferă și producătorii thailandezi vând sub mărcile proprii pe piața internă.
(46)
În primul rând, se reamintește faptul că în considerentul 22 s-a stabilit că porumbul dulce vândut pe piața internă din Thailanda și porumbul dulce vândut pentru export către piața Uniunii sunt similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(47)
În al doilea rând, din cauza diferențelor dintre nivelul de comercializare, s-a efectuat o ajustare a marjei de profit - o ajustare în sensul diminuării cu 20 %-50 % a marjei de profit generate de vânzările sub mărci proprii pe piața internă. Cazul de față respectă, de asemenea, metodologia utilizată în ancheta inițială.
2.4. Dumpingul în cursul PAR
(48)
Pe baza celor de mai sus, marjele de dumping, exprimate ca procentaj din prețul franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, s-au situat între 8 % și 44 %.
3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
3.1. Capacitatea de producție a producătorilor-exportatori
(49)
Producția de porumb dulce depinde de accesul la porumb proaspăt recoltat care este livrat către fabrica de conserve imediat după recoltare. Porumbul proaspăt recoltat trebuie să fie conservat în termen de 24 de ore după recoltare și, prin urmare, capacitatea de a produce produsul în cauză este în mod direct legată de disponibilitatea porumbului proaspăt recoltat.
(50)
În Thailanda, sezonul de recoltare este de aproximativ 9-10 luni pe an, cuprinzând două recolte pe an. Atunci când evaluează capacitatea tehnică de fabricare disponibilă, constrângerile materiale sezoniere privind materia primă trebuie să fie incluse în analiză.
(51)
Cei trei producători-exportatori care au fost incluși în eșantion aveau o capacitate tehnică combinată situată între 130 000 și 150 000 de tone. Rata efectivă de utilizare a capacității tehnice disponibile s-a situat între 50 % și 80 %.
(52)
Mai multe părți interesate au luat act de metodologia utilizată pentru a ține seama de faptul că accesul la materii prime diminuează capacitatea tehnică, susținând însă că a fost exagerată capacitatea disponibilă neutilizată.
(53)
Astfel cum s-a subliniat în considerentul 50, capacitatea tehnică nu poate fi utilizată pe deplin din cauza indisponibilității sezoniere a porumbului dulce proaspăt recoltat. Totuși, ancheta a arătat că cifrele de 80 % și mai mult, reprezentând procentajul de utilizare a capacității, sunt obținute de unii dintre producătorii incluși în eșantion, în timp ce pentru alți producători nivelul de utilizare a capacității este mult mai redus. Întrucât toți producătorii au un acces comparabil la materii prime, acest nivel mai scăzut de utilizare a capacității nu poate fi explicat numai prin indisponibilitatea sezonieră a porumbului dulce proaspăt recoltat.
(54)
Conform informațiilor furnizate de Asociația întreprinderilor prelucrătoare de produse alimentare din Thailanda (Thai Food Processors Association), volumul total al exporturilor din Thailanda către restul lumii a crescut în mod constant cu aproximativ 20 % în cursul perioadei examinate, atingând un volum de 150 000-200 000 de tone în cursul PAR. Acest lucru arată că cantitățile disponibile de porumb dulce pot crește și cresc efectiv în mod constant atunci când sunt necesare cantități suplimentare pentru producătorii-exportatori. În acest sens, se observă că producția totală de porumb galben a variat între 4,1 milioane și 4,5 milioane de tone în Thailanda în cursul perioadei luate în considerare. Deși se recunoaște că nu se poate face trecerea de la producția de porumb galben la cea de porumb dulce pe baza unui raport de 1:1, amploarea propriu-zisă a diferenței în volume de producție arată în mod clar faptul că, chiar și o mică schimbare de la producția de porumb galben la cea de porumb dulce poate avea un impact substanțial asupra producției totale de porumb dulce în Thailanda.
(55)
Pe această bază, s-a stabilit că cei trei producători incluși în eșantion ar putea produce o cantitate suplimentară de aproximativ 40 000-60 000 de tone pe an („capacitate neutilizată reală”), care reprezintă aproximativ de 2-3 ori totalul exporturilor produsului în cauză din Thailanda către Uniune.
(56)
Capacitatea neutilizată reală a producătorilor incluși în eșantion în sine poate, prin urmare, fi considerată ca fiind semnificativă. În plus, există încă 15 producători cunoscuți ai produsului în cauză în Thailanda, care, în mod similar, au acces la producția importantă de porumb dulce din Thailanda.
(57)
Din informațiile colectate de la alte surse, și anume:
-
informațiile colectate din prezentările făcute de producătorii-exportatori pe internet;
-
informațiile colectate legate de procesul de eșantionare; și
-
informațiile colectate în baza de date înființată în temeiul articolului 14 alineatul (6) din regulamentul de bază,
se poate concluziona că cel puțin doi mari producători-exportatori, dintre care unul a cooperat la ancheta de reexaminare, dar nu a fost selectat pentru eșantion (și, prin urmare, nu a prezentat informații detaliate în acest sens), au o capacitate combinată de 50 000 până la 100 000 de tone.
(58)
În sfârșit, nu există dovezi care să sugereze că nivelul consumului de pe piața din Thailanda sau de pe piețele țărilor terțe ar crește și astfel ar absorbi creșterea producției în cazul în care sunt utilizate capacitățile disponibile ale producătorilor thailandezi. În special, piața din Thailanda este mică și, în medie, a reprezentat doar 1 %-2 % din totalul vânzărilor realizate de toți producătorii thailandezi incluși în eșantion. Acest fapt confirmă că orice producție suplimentară de porumb dulce va fi exportată în afara Thailandei.
3.2. Atractivitatea pieței Uniunii
(59)
Atunci când se compară prețurile la export către Uniune ale produsului în cauză cu prețurile practicate pentru produsul similar pe piața internă, apar două aspecte: pe piața internă, prețurile sunt relativ ridicate (datorită comercializării sub marcă proprie) și volumele vânzărilor sunt relativ mici în comparație cu vânzările la export. Pe această bază, nu există niciun risc aparent de reorientare a schimburilor comerciale de la vânzări pe piața internă la vânzări către Uniune în cazul abrogării măsurilor.
(60)
Atunci când se compară prețurile la export către Uniune ale produsului în cauză cu prețurile practicate pentru produsul similar pe piețele țărilor terțe, se constată că, pentru cei trei producători-exportatori incluși în eșantion, prețurile către Uniune sunt, în medie, cu 14 % mai mari.
(61)
Statisticile comerciale ale serviciilor vamale thailandeze confirmă, de asemenea, această constatare. După conversia greutății logistice (conservă + porumb + lichid) raportată în greutate netă conservată (porumb + lichid), în conformitate cu metodologia din cererea de reexaminare, prețurile pe kilogram practicate la exportul către Uniune sunt, în medie, cu 5 % mai mari decât la exportul către țări terțe.
(62)
În timp ce mai multe părți și-au exprimat îndoieli cu privire la faptul că o diferență de preț de 5 % sau 14 % este suficient de semnificativă pentru a conduce la o reorientare a schimburilor comerciale către Uniune, ancheta a arătat că aceasta este efectiv probabilă pe piața porumbului dulce. În cadrul prezentei proceduri, o societate thailandeză (Karn Corn) a obținut, în prealabil, o taxă care este cu 8 %-10 % mai mică decât taxa majorității celorlaltor exportatori thailandezi. Acest avantaj de 8 %-10 % a fost totuși suficient pentru a crește ponderea acestora în exporturile thailandeze către Uniune de șapte ori între perioada de anchetă a anchetei inițiale și PAR a anchetei actuale.
(63)
În plus, în ciuda taxei antidumping de 3,1 % în vigoare, volumul exporturilor societății Karn Corn către Uniune a crescut de mai mult de două ori de la instituirea taxelor antidumping. Acest lucru demonstrează atractivitatea pieței Uniunii în comparație cu alte piețe, chiar și în cazul în care este vorba de o mică diferență de preț.
(64)
În concluzie, în timp ce riscul de reorientare a schimburilor comerciale de la piața internă către piața Uniunii este mai degrabă limitat, datorită existenței vânzărilor sub marcă proprie ale celor dintâi, există un risc semnificativ de reorientare a schimburilor comerciale de la piețele țărilor terțe către piața Uniunii datorită prețurilor mai ridicate practicate pe aceasta din urmă.
(65)
Mai multe părți interesate au susținut că prețurile de pe piața Uniunii sunt comparabil mai puțin atractive decât prețurile practicate în alte țări, cum ar fi Japonia. Astfel, riscul de reorientare a schimburilor comerciale în cazul abrogării măsurilor ar fi exagerat.
(66)
Se reamintește faptul că vânzările către țări terțe sunt tratate ca un grup și concluzia la care s-a ajuns în considerentul 63 se bazează pe prețurile practicate către toate țările terțe, în medie. Este pe deplin recunoscut faptul că, în cadrul acestui grup al țărilor terțe, există țări în care prețurile de export sunt mai mari și există alte țări terțe care implică prețuri de export mai scăzute. Evident, cu cât prețul de export este mai scăzut, cu atât este mai ridicat riscul de reorientare a schimburilor comerciale în cazul expirării măsurilor.
(67)
În plus, una dintre părțile interesate a susținut că legăturile contractuale cu importatorii din țări terțe nu vor facilita trecerea de la consumatorii dintr-o anumită țară la consumatorii din altă țară.
(68)
În timp ce pot exista și sunt menținute pe termen scurt legături contractuale între producătorii-exportatori din Thailanda și importatorii din diverse țări terțe, nu există dovezi care să sugereze că aceste obligații contractuale nu ar putea fi eliminate treptat, pentru a permite vânzările pe piețele cu prețuri mai mari, cum ar fi piața Uniunii.
(69)
În cele din urmă, părțile interesate au afirmat că exporturile către unele țări terțe, precum Coreea de Sud, nu pot fi comparate, întrucât gama de produse (de exemplu, dimensiunea cutiilor de conserve) și condițiile de vânzare (de exemplu, termenii de transport naval) pot fi diferite.
(70)
Se reamintește că rezultatul comparațiilor prezentat în considerentele 58, 59 și 60 sunt indicatorii diferențelor constatate în ceea ce privește prețurile de export către toate țările terțe. Prin urmare, impactul oricărei chestiuni privind exporturile thailandeze către un număr redus de piețe asupra comparației de ansamblu este limitat prin însăși natura sa. În plus, întrucât datele exporturilor thailandeze sunt înregistrate pe o bază FOB, impactul oricărei diferențe în materie de termeni și de costuri de transport naval se limitează la costul transportului intern pe teritoriul Thailandei și, prin urmare, pot fi doar nesemnificative.
(71)
În absența oricărui element de probă care să sugereze că prețul mediu către toate țările terțe nu este comparabil cu prețul de export către Uniunea Europeană, concluzia de la considerentul 63 este valabilă.
4. Concluzie privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului
(72)
Este probabil că, în cazul în care măsura este abrogată, nivelul mai ridicat al prețurilor practicate pe piața Uniunii va atrage cantități semnificative din produsul în cauză care, în prezent, este vândut la prețuri inferioare către țări terțe.
(73)
Producătorii-exportatori din Thailanda au continuat practicile lor de dumping în cursul PAR.
(74)
În plus, capacitatea neutilizată disponibilă în Thailanda și faptul că prețurile pieței Uniunii sunt considerabil mai mari decât cele de pe piețele din țări terțe duce la concluzia că există un risc de creștere a exporturilor produsului în cauză în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
(75)
În concluzie, există o mare probabilitate de continuare a dumpingului în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(76)
În cursul PAR, produsul similar a fost fabricat de aproximativ 20 de producători din Uniune. În consecință, producția acestor producători (stabilită pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, pentru ceilalți producători din Uniune, pe baza datelor din cererea de reexaminare) este considerată ca fiind producția Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(77)
Conform explicațiilor din considerentul 13, având în vedere numărul ridicat de producători din Uniune, a fost selectat un eșantion. În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
elementele macroeconomice (producția, capacitatea, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, prețurile unitare medii și importanța marjelor de dumping precum și redresarea în urma efectelor practicilor anterioare de dumping) au fost evaluate la nivelul întregii producții din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, în privința celorlalți producători din Uniune, pe baza unei estimări pornind de la datele din cererea de reexaminare;
-
analiza elementelor microeconomice (stocurile, salariile, profitabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de mobilizare a capitalurilor și investițiile) a fost realizată pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor furnizate de către aceștia.
E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
1. Consumul la nivelul Uniunii
(78)
Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor producției proprii a industriei din Uniune destinate pieței din Uniune, pe baza datelor privind volumul importurilor de pe piața din Uniune obținute din baza de date 14.6 și, în cazul celorlalți producători din Uniune, pe baza informațiilor disponibile în cererea de reexaminare.
(79)
În cursul perioadei examinate, consumul la nivelul Uniunii a crescut cu 9 %. Deși din 2008 până în 2009 acesta a scăzut cu 5 %, în 2010 și, respectiv, în 2011 acesta a crescut cu 6 și 9 puncte procentuale (și anume, comparativ cu anul anterior). Apoi, acesta s-a stabilizat, mai mult sau mai puțin, în cursul PAR, la un nivel de aproximativ 350 000 de tone.
2008
2009
2010
2011
PAR
Totalul consumului la nivelul Uniunii (tone)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Indice (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Importurile provenite din țara în cauză
(a) Volumul
(80)
Volumul importurilor produsului respectiv originar din țara în cauză în Uniune a scăzut cu 43 %, respectiv de la 38 000 de tone în 2008 la circa 22 000 de tone în PAR. Acesta a scăzut cu 15 % în 2009, apoi cu alte 20 de puncte procentuale în 2010 și cu alte 11 puncte procentuale în 2011, înainte de a crește din nou ușor, cu 3 puncte procentuale, în cursul PAR.
2008
2009
2010
2011
PAR
Volumul importurilor din Thailanda
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Indice (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Cota de piață a importurilor din Thailanda (%)
12
11
8
6
6
Prețul importurilor din Thailanda (EUR/tonă)
835
887
806
775
807
Indice (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Sursa:
Baza de date 14.6
(b) Cota de piață
(81)
Cota de piață corespunzătoare deținută de exportatorii thailandezi pe piața Uniunii în țara în cauză a scăzut treptat cu aproximativ 50 % sau cu 6 puncte procentuale în perioada examinată, de la 12 % în 2008 la 6 % în cursul PAR. În detaliu, cota de piață thailandeză a scăzut de la 12 % în 2008 la 11 % în 2009 la 8 % în 2010 și la 6 % în 2011/PAR.
(c) Prețurile
(i) Evoluția prețurilor
(82)
Între 2008 și PAR, prețul mediu al importurilor produsului în cauză originare din țara în cauză a scăzut cu 3 %, de la 835 EUR/tonă în 2008 la 807 EUR/tonă în PAR. Concret, acesta a înregistrat o creștere cu 6 % în 2008, apoi a scăzut cu 10 puncte procentuale în 2010 și cu încă 3 puncte procentuale în 2011. Din 2011 până la PAR, aceste prețuri au crescut din nou cu 4 puncte procentuale.
(ii) Subcotarea prețurilor
(83)
S-a procedat la o comparație de prețuri pentru tipurile de produse similare, între prețurile practicate de producătorii-exportatori și prețurile practicate de industria din Uniune pentru vânzările efectuate în Uniune. În acest scop, prețurile franco fabrică ale industriei Uniunii, fără reduceri și taxe, au fost comparate cu prețurile CIF la frontiera Uniunii ale producătorilor-exportatori din țara în cauză, ajustate corespunzător pentru a se lua în considerare taxele convenționale, precum și cheltuielile de descărcare și de vămuire. Comparația a arătat că, în cursul PAR, prețurile produsului în cauză originar din țara în cauză și vândut în Uniune au fost, în general, mai mari decât prețurile practicate de industria din Uniune. De asemenea, pe baza statisticilor privind importurile (baza de date 14.6), nu a existat nicio marjă de subcotare pentru niciun import thailandez în Uniune (atât pentru exportatorii cooperanți, cât și pentru cei necooperanți, indiferent de gama de produse).
3. Situația industriei din Uniune
(84)
Conform articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune.
(85)
Această piață se caracterizează, între altele, prin două circuite de vânzare, și anume vânzările sub marca proprie a producătorului și vânzările sub marca distribuitorului. Prin comparație cu al doilea circuit de vânzare, vânzările efectuate prin intermediul primului circuit generează, de obicei, costuri de vânzare superioare, legate în special de cheltuielile de comercializare și de publicitate, și comportă totodată prețuri de vânzare mai mari.
(86)
Ancheta a scos în evidență faptul că toate importurile provenite de la exportatorii thailandezi cooperanți aparțineau celui de al doilea circuit de vânzare, și anume sub marca distribuitorului. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca analiza prejudiciului să facă o distincție între vânzările industriei din Uniune sub marcă proprie și cele sub marca distribuitorului, după caz, deoarece concurența reprezentată de importurile care fac obiectul unui dumping afectează în primul rând produsele similare ale industriei din Uniune vândute sub marca distribuitorului. Această distincție a fost făcută în special pentru determinarea volumului vânzărilor, a prețurilor de vânzare și a rentabilității. Cu toate acestea, pentru a avea o imagine completă, în tabelurile de mai jos sunt prezentate și comentate și totalurile (care includ atât vânzările sub marcă proprie, cât și sub marca distribuitorului). În cursul PAR, vânzările industriei din Uniune sub marca distribuitorului au reprezentat circa 70 % din volumul total al vânzărilor industriei din Uniune și circa 60 % din valoarea acestor vânzări.
(87)
Având în vedere faptul că porumbul dulce din Uniune este preparat numai în timpul lunilor de vară, o serie de indicatori de prejudiciu sunt practic identici pentru 2011 și PAR (de la 1 aprilie 2011 până la 30 martie 2012). Acest lucru se aplică în special producției și capacității de producție.
3.1. Elemente macroeconomice
(a) Producția
(88)
De la un nivel de circa 372 000 de tone în 2008, producția industriei din Uniune a scăzut cu 8 % în cursul perioadei examinate. Mai precis, aceasta a scăzut cu 25 % în 2009 și cu 13 puncte procentuale în 2010 și a crescut din nou, cu 31 de puncte procentuale, în 2011/PAR.
2008
2009
2010
2011
PAR
Producție (tone)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Indice (2008 = 100)
100
75
62
93
92
(b) Capacitatea și gradul de utilizare a capacității
(89)
Capacitatea de producție a fost de aproximativ 488 000 de tone în 2008, 2009 și 2010 și a scăzut cu 9 % în 2011/PAR. Scăderea s-a datorat faptului că unul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion a închis una dintre fabricile sale.
2008
2009
2010
2011
PAR
Capacitatea de producție (tone)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Indice (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Gradul de utilizare a capacității (%)
76
57
47
77
77
Indice (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Sursa:
ancheta
(90)
Gradul de utilizare a capacității a fost de 76 % în 2008. Aceasta a scăzut la 57 % în 2009 și până la 47 % în 2010, înainte de a urca la 77 % în 2011/PAR. Pe parcursul întregii perioade examinate, utilizarea capacităților a fost stabilă, deoarece scăderea producției a evoluat în paralel cu scăderea capacității de producție.
(c) Volumul vânzărilor
(91)
Vânzările producției industriei din Uniune, sub marca distribuitorului, către clienți neafiliați de pe piața din Uniune au scăzut mai întâi cu 6 % în 2009, înainte de a crește cu 17 puncte procentuale în 2010 și cu încă 24 de puncte procentuale în 2011. Din 2011 până la PAR, aceste vânzări au scăzut din nou cu 4 puncte procentuale. În ansamblu, între 2008 și PAR, aceste vânzări au crescut cu circa 31 %.
2008
2009
2010
2011
PAR
Volumul vânzărilor din Uniune (marca distribuitorului) către clienți neafiliați (în tone)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Indice (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Volumul vânzărilor din Uniune (marcă proprie și marca distribuitorului) către clienți neafiliați (în tone)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Indice (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Sursa:
ancheta
(92)
Volumul total al vânzărilor (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) din producția industriei din Uniune către clienți neafiliați de pe piața Uniunii a cunoscut, în ansamblu, o evoluție similară, deși mai puțin pronunțată. El a scăzut cu 5 % în 2009, înainte de a crește cu 12 puncte procentuale în 2010 și cu încă 14 puncte procentuale în 2011. Din 2011 până la PAR, aceste vânzări au scăzut din nou cu 2 puncte procentuale. În ansamblu, între 2008 și PAR, aceste vânzări au crescut cu circa 19 %.
(d) Cota de piață
(93)
Cota de piață deținută de industria din Uniune a fost de 83 % în 2008 și 2009. Ea a crescut la 88 % în 2010 și la 91 % în 2011, înainte de a scădea ușor la 90 % în cursul PAR. În total, cota de piață deținută de industria din Uniune în cursul perioadei luate în considerare a crescut cu 7 puncte procentuale.
2008
2009
2010
2011
PAR
Cota de piață a industriei din Uniune (marcă proprie și marca distribuitorului) (%)
83
83
88
91
90
Indice (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Sursa:
ancheta
(e) Creșterea
(94)
Între 2008 și PAR, în timp ce consumul din Uniune creștea cu 9 %, volumul vânzărilor producției industriei din Uniune sub marca distribuitorului pe piața din Uniune a crescut cu 31 %, în timp ce volumul vânzărilor industriei din Uniune atât sub marcă proprie cât și sub marca distribuitorului pe piața din Uniune a crescut cu 19 %. Între 2008 și PAR, industria din Uniune a câștigat aproximativ 7 puncte procentuale de cotă de piață, în timp ce importurile care fac obiectul unui dumping au pierdut în jur de 6 puncte procentuale de cotă de piață. Se concluzionează, așadar, că industria din Uniune a fost în măsură să beneficieze de o piață în creștere.
(f) Ocuparea forței de muncă
(95)
Nivelul ocupării forței de muncă în industria din Uniune a scăzut inițial cu 17 % între 2008 și 2009, apoi a scăzut cu 5 puncte procentuale în 2010 și a crescut cu 11 puncte procentuale în 2011/PAR. În ansamblu, ocuparea forței de muncă în industria din Uniune a scăzut cu 11 % în cursul perioadei examinate, și anume, de la circa 2 300 de persoane la circa 2 000 de persoane.
2008
2009
2010
2011
PAR
Ocuparea forței de muncă (persoane)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Indice (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Sursa:
ancheta
(g) Productivitatea
(96)
Productivitatea forței de muncă în industria din Uniune, măsurată în producție anuală (tone) per angajat, pornind de la un nivel de 163 de tone per angajat, a cunoscut mai întâi o scădere de 10 % în 2009, urmată de o scădere de 10 puncte procentuale în 2010, apoi a crescut cu 23 de puncte procentuale în 2011 și cu 1 punct procentual în PAR. În total, productivitatea industriei din Uniune a crescut cu 4 % în cursul perioadei examinate. Această evoluție reflectă faptul că reducerea forței de muncă a fost mai accentuată decât cea a producției.
2008
2009
2010
2011
PAR
Productivitate (tone per angajat)
163
147
130
169
169
Indice (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Sursa:
ancheta
(h) Factorii care influențează prețurile de vânzare
(97)
Prețurile de vânzare unitare ale industriei din Uniune pentru produsele vândute sub marca distribuitorului către clienți neafiliați au crescut cu 7 % în 2009 și au scăzut cu 8 puncte procentuale în 2010 și cu încă 5 puncte procentuale în 2011. Din 2011 până la PAR, ele au crescut cu 3 puncte procentuale. În total, aceste prețuri au scăzut cu 3 % în cursul perioadei examinate, de la un nivel de 1 073 EUR/tonă la 1 041 EUR/tonă în PAR.
2008
2009
2010
2011
PAR
Prețul unitar de pe piața Uniunii (marca distribuitorului) (în euro/tonă)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Indice (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Prețul unitar de pe piața Uniunii (marca proprie și marca distribuitorului) (în euro/tonă)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Indice (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Sursa:
ancheta
(98)
Prețurile de vânzare totale (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) ale industriei din Uniune către clienți neafiliați de pe piața din Uniune au cunoscut o evoluție mai mult sau mai puțin similară. Ele au crescut cu 5 % în 2009 și au scăzut cu 7 puncte procentuale în 2010 și cu încă 3 puncte procentuale în 2011. Din 2011 până la PAR, ele au crescut cu 2 puncte procentuale. În total, aceste prețuri au scăzut cu 3 % în cursul perioadei examinate, de la un nivel de 1 248 EUR/tonă la 1 215 EUR/tonă în PAR.
(i) Amploarea marjei de dumping
(99)
Ancheta a stabilit o continuare a dumpingului, iar amploarea marjelor de dumping reale (și anume, până la 44 %) nu poate fi considerată ca fiind neglijabilă.
(j) Redresarea în urma practicilor de dumping anterioare
(100)
Macroindicatorii examinați mai sus și microindicatorii examinați mai jos arată că, deși măsurile antidumping și-au atins parțial scopul vizat de a elimina prejudiciul suferit de producătorii din Uniune, industria se află încă într-o situație fragilă și vulnerabilă. Într-adevăr, performanța segmentului de vânzări sub marca distribuitorului, care se află în concurență directă cu cel al importurilor thailandeze, este nesatisfăcătoare în ceea ce privește rentabilitatea. Prețurile de vânzare ale industriei din Uniune în acest segment de piață au scăzut cu 3 % în cursul perioadei examinate, în timp ce costurile de producție au crescut cu aproximativ 10 % în aceeași perioadă. În mod clar, industria din Uniune nu a fost în măsură să-și recupereze costurile, ceea ce a dus la pierderi considerabile. Având în vedere importanța produselor vândute sub marca distribuitorului în sectorul de afaceri al porumbului dulce al industriei din Uniune (care reprezintă 70 % din volumul total de vânzări și 60 % din valoarea totală a vânzărilor sale), acest lucru a avut incidență asupra rentabilității generale. Prin urmare, nu s-a putut constata o redresare reală în urma practicilor anterioare de dumping și se consideră că industria din Uniune rămâne vulnerabilă la efectul prejudiciabil al oricăror importuri la prețuri de dumping pe piața Uniunii.
3.2. Elemente microeconomice
(a) Stocurile
(101)
Nivelul stocurilor de sfârșit de exercițiu financiar ale industriei din Uniune a fost în scădere continuă în cursul perioadei examinate. El a scăzut cu 2 % în 2009, cu 27 de puncte procentuale în 2010, cu 2 puncte procentuale în 2011 și cu încă 24 de puncte procentuale în cursul PAR. Cu toate acestea, ar trebui remarcat faptul că nivelul stocurilor nu este un indicator relevant al prejudiciului pentru industria în cauză. Nivelul ridicat al stocurilor de la sfârșitul fiecărui an este legat de faptul că recolta și conservarea se termină, de regulă, în luna octombrie a fiecărui an. Prin urmare, stocurile constau din mărfuri care așteaptă să fie expediate în perioada noiembrie-iulie.
2008
2009
2010
2011
PAR
Stocuri de sfârșit de exercițiu financiar (tone)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Indice (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Sursa:
ancheta
(b) Salariile
(102)
Între 2008 și PAR, costurile forței de muncă au scăzut cu 7 %. Mai precis, ele au scăzut cu 16 % în 2009, cu încă 1 punct procentual în 2010 și au crescut cu 10 puncte procentuale în 2011/PAR. Diminuarea generală în cursul perioadei examinate este consecința scăderii ocupării forței de muncă.
2008
2009
2010
2011
PAR
Costul anual al forței de muncă (EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Indice (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Sursa:
ancheta
(c) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(103)
În cursul perioadei examinate, rentabilitatea vânzărilor industriei din Uniune de produse destinate comercializării sub marca distribuitorului, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a scăzut de la un profit de 5,6 % în 2008 la o pierdere de 5,4 % în cursul PAR.
2008
2009
2010
2011
PAR
Rentabilitatea la nivelul Uniunii (marca distribuitorului) (în % din vânzările nete)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Indice (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Rentabilitatea la nivelul Uniunii (marcă proprie și marca distribuitorului) (în % din vânzările nete)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Indice (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Randamentul investițiilor (marcă proprie și marca distribuitorului) (profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Indice (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Sursa:
ancheta
(104)
Rentabilitatea produselor industriei din Uniune vândute sub marcă proprie și sub marca distribuitorului a scăzut, de asemenea, de la 8,5 % în 2008 la 1,6 % în cursul PAR. Prin urmare, scăderea este mai puțin accentuată decât în cazul vânzărilor numai sub marca distribuitorului. Scăderea rentabilității se explică prin faptul că prețurile de vânzare în cursul perioadei examinate au scăzut cu 3 %, în timp ce costurile de producție (în principal cele ale porumbului dulce neprelucrat și ale cutiilor de conserve) au crescut cu 5 % pe parcursul aceleiași perioade. În mod clar, industria din Uniune nu a fost în măsură să repercuteze creșterea costurilor de producție asupra clienților săi.
(105)
Randamentul investițiilor („RI”), corespunzător profitului (vânzărilor atât sub marcă proprie, cât și sub marca distribuitorului) exprimat în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în mare, tendința rentabilității. El a scăzut de la un nivel de aproximativ 24,3 % în 2008 la 4,4 % în cursul PAR, adică o scădere de 82 % de-a lungul perioadei examinate.
(d) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital
(106)
Fluxul de numerar net rezultat din activitățile de exploatare a reprezentat circa 27 000 EUR în 2008. El a crescut până la aproximativ 23 de milioane EUR în 2009 și la aproximativ 58 de milioane EUR în 2010 înainte de a scădea din nou la circa 8 milioane EUR în 2011. Din 2011 până la PAR, el a crescut cu aproximativ 11 milioane EUR. Niciunul dintre producătorii comunitari care au participat la anchetă nu a indicat că ar fi întâmpinat dificultăți de mobilizare a capitalului.
2008
2009
2010
2011
PAR
Fluxul de numerar (marcă proprie și marca distribuitorului) (EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Indice (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Sursa:
ancheta
(e) Investițiile
(107)
Investițiile anuale ale industriei din Uniune în producția produsului similar au crescut cu 45 % din 2008 până în 2009, au scăzut cu 34 de puncte procentuale între 2009 și 2010, au crescut cu 57 de puncte procentuale în 2011 și, în cele din urmă, au scăzut cu 4 puncte procentuale între 2011 și PAR. În ansamblu, pe parcursul perioadei examinate, investițiile au crescut cu 64 %, ele fiind destinate întreținerii și reînnoirii echipamentelor existente și nu sporirii capacității.
2008
2009
2010
2011
PAR
Investiții nete (EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Indice (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Sursa:
ancheta
4. Concluzie privind prejudiciul
(108)
O serie de indicatori au cunoscut o evoluție negativă între 2008 și PAR. Randamentul investițiilor a scăzut, volumul producției a scăzut cu 8 %, capacitatea de producție a scăzut cu 9 %, iar ocuparea forței de muncă a scăzut cu 11 %. În ceea ce privește scăderea nivelurilor de producție, se observă că randamentul culturilor în 2008 a fost mai bun decât se preconiza și a condus la o creștere a producției industriei din Uniune în același an. În timpul aceleiași perioade, importurile din Thailanda (care sunt în principal facturate în USD) au devenit mai atractive, datorită unui USD mai slab. Această sporire a ofertei de porumb dulce (atât european, cât și de origine thailandeză) a coincis cu criza economică și financiară în Uniune, care a avut un impact asupra consumului. În consecință, producția sporită a Uniunii nu a putut fi vândută în totalitate pe piața Uniunii. Aceasta a dus la o reducere a nivelului producției și o lichidare a stocurilor în următorii ani, dar nu poate explica pe deplin prejudiciul suferit.
(109)
Rentabilitatea vânzărilor de porumb dulce realizate de către industria din Uniune (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) a scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei examinate. Segmentul vânzării sub marca distribuitorului, în care Uniunea trebuie să facă față concurenței importurilor din Thailanda, este în mod clar deficitar (rentabilitatea a scăzut de la un profit de peste 5 % în 2008 la o pierdere de peste 5 % în cursul PAR). Producătorii din Uniune și-au redus prețurile de vânzare pe piața Uniunii cu 3 % și au reușit să recupereze cote de piață în detrimentul rentabilității lor. Industria are nevoie de vânzări sub marca distribuitorului, întrucât cererea de produse vândute sub marcă proprie nu este suficientă și, dat fiind că vânzările sub marca distribuitorului reprezintă aproximativ 60 % din valoarea totală a vânzărilor, profitabilitatea globală a scăzut de la 8,5 % la 1,6 % în cursul perioadei examinate.
(110)
Unii indicatori sugerează că, datorită măsurilor în vigoare, industria și-a recâștigat poziția. Volumul importurilor din Thailanda și cota lor de piață corespunzătoare s-au redus aproape la jumătate, de la 12 % în 2008 la doar 6 % în cursul PAR. Cota de piață a industriei din Uniune a crescut de la 83 % în 2008 la 90 % în PAR. În plus, în cursul PAR, prețurile medii ale importurilor din Thailanda nu au fost mai mici decât cele ale industriei din Uniune, dar în același timp acestea au împiedicat industria din Uniune să repercuteze creșterea costurilor asupra clienților. Alți indicatori au înregistrat, de asemenea, o evoluție pozitivă. Utilizarea capacităților a crescut cu 2 % în cursul perioadei examinate și se situa la un nivel destul de ridicat de 77 % în cursul PAR. Volumul vânzărilor sub marca distribuitorului al industriei din Uniune, care se află în concurență directă cu importurile thailandeze, a crescut cu 31 %, iar vânzările totale combinate pentru ambele segmente au crescut cu 19 %. Investițiile au crescut cu 64 %. Acești factori sugerează faptul că industria a fost în măsură să se redreseze. Cu toate acestea, pentru a menține o cotă de piață semnificativă pe o piață în care numai industria UE și importurile thailandeze sunt în concurență (importurile din alte țări terțe sunt dispersate și nesemnificative), aceasta nu a fost în măsură să atingă niveluri de rentabilitate satisfăcătoare.
(111)
Situația concurenței pe piața Uniunii este, cu adevărat, delicată. Pe de o parte, pentru o parte din piață - segmentul vânzărilor sub marcă proprie - industria din Uniune nu se confruntă cu concurența externă. Puterea de negociere a deținătorilor de mărci cu distribuitorii este considerabilă. Într-adevăr, aceștia sunt cei care fixează prețurile. Piața este, de asemenea, consolidată, iar cei patru producători din eșantion dețin 54 % din cota de piață. Pe de altă parte, distribuitorii dețin avantajul în segmentul mărcilor private. Din cauza concurenței externe și a concurenței din interiorul Uniunii, prețurile sunt în mod constant sub presiune. Ca urmare, este mai dificil pentru producătorii din Uniune să repercuteze creșterile costurilor de producție (în principal cele pentru porumbul dulce sau cutiile de conserve) asupra clienților (costurile de producție ale industriei din Uniune au crescut cu 5 % în perioada examinată), datorită presiunii exercitate de importurile thailandeze asupra prețurilor.
(112)
În mod clar, industria din Uniune a fost în măsură să își sporească cota de piață prin favorizarea volumelor în detrimentul prețurilor. Pe de altă parte, nu poate fi ignorat faptul că pentru majoritatea activităților sale în sectorul porumbului dulce (marca distribuitorului) aceasta nu a fost în măsură să își recupereze costurile. Prin urmare, se poate concluziona că situația industriei din Uniune este încă vulnerabilă și fragilă.
(113)
Mai multe părți au susținut că industria din Uniune și-a revenit, având în vedere faptul că o serie de indicatori s-au îmbunătățit și, în special, având în vedere cota ridicată de piață a industriei din Uniune și subcotarea negativă.
(114)
Este recunoscut faptul că situația prejudiciului industriei din Uniune este mixtă. Măsurile antidumping și-au realizat, parțial, obiectivul prin eliminarea unei părți a prejudiciului suferit de către industria din Uniune, ca urmare a importurilor care fac obiectul unui dumping originare din Thailanda. Cu toate acestea, în ansamblu, în special ținând seama de rentabilitatea redusă și în scădere, situația industriei din Uniune este încă fragilă.
(115)
Subcotarea negativă și o cotă de piață semnificativă a industriei din Uniune nu indică în mod automat absența prejudiciului. Situația continuării importurilor care fac obiectul unui dumping provenite din Thailanda (cu marje de dumping de până la 44 %) a dus la blocarea prețurilor pe piața Uniunii. Industria din Uniune, în încercarea de a recâștiga cota de piață pierdută, a menținut prețurile la un nivel scăzut, ceea ce a dus la o scădere a rentabilității.
(116)
O parte interesată a afirmat că evaluarea prejudiciului ar trebui să se bazeze pe performanța globală a industriei Uniunii și nu pe performanța unui segment de piață.
(117)
În conformitate cu ancheta inițială, evaluarea prejudiciului s-a bazat pe performanța globală a industriei Uniunii (marca proprie + marca distribuitorului), precum și, pentru o serie de indicatori ai prejudiciului (rentabilitate, volumul vânzărilor și prețurile vânzărilor), pe marca distribuitorului. Nu există circumstanțe modificate care să justifice o abatere de la această metodă, care rămâne valabilă pentru evaluarea situației industriei din Uniune. În conformitate cu cele menționate în considerentele 84 și 85, piața porumbului dulce încă mai este caracterizată prin două canale de vânzare și toate importurile care provin de la exportatorii thailandezi cooperanți utilizau canalul destinat mărcii distribuitorului. În plus, chiar dacă ar fi luată în considerare doar performanța globală a industriei Uniunii, având în vedere rentabilitatea redusă și în scădere, aceasta nu ar modifica concluzia că industria Uniunii se află într-o situație fragilă. Pe baza considerațiilor de mai sus, argumentul este respins.
(118)
Două părți interesate au afirmat că incapacitatea industriei din Uniune ar putea rezulta din concurența în cadrul Uniunii.
(119)
Cu toate acestea, situația de pe piața Uniunii în materie de concurență nu este fundamental diferită de situația din perioada examinată în ancheta inițială (două canale de vânzări, aproximativ 20 de producători din Uniune). Cu toate acestea, în 2002, înainte ca exporturile thailandeze să înceapă să intre pe piața Uniunii la prețuri de dumping, industria din Uniune a atins un nivel al profitului de peste 20 % în ansamblu (marca proprie + marca distribuitorului) și 17 % pentru marca distribuitorului. Acest lucru demonstrează că, în Uniune, concurența nu împiedică industria din Uniune să atingă marje de profit confortabile. Mai degrabă prezența continuă a importurilor care fac obiectul unui dumping și blocarea prețurilor care decurge din aceasta sunt factorii care împiedică industria din Uniune să își crească prețurile.
F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(120)
Pe baza tendințelor descrise mai sus, se pare că măsurile antidumping și-au atins parțial scopul prevăzut de a elimina prejudiciul suferit de către producătorii din Uniune. Pe de altă parte, după cum reiese din evoluția negativă a unei serii de indicatori de prejudiciu, industria se află încă într-o situație fragilă și vulnerabilă.
(121)
Astfel cum s-a menționat anterior, exportatorii thailandezi dispun de capacități neutilizate suficiente pentru a-și spori foarte rapid exporturile. În plus, statisticile comerciale thailandeze confirmă faptul că Thailanda a exportat aproximativ 140 000 de tone în țările terțe în 2011, ceea ce reprezintă aproximativ de 7 ori mai mult decât volumul exporturilor thailandeze către Uniune. Date fiind prețurile mai lucrative de pe piața Uniunii în raport cu anumite piețe din țări terțe, este probabil ca importante cantități exportate în prezent în aceste țări să fie redirecționate către piața Uniunii în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor antidumping. O astfel de evoluție bruscă a fost deja observată în ancheta inițială, atunci când cota de piață a importurilor în Uniune provenite din Thailanda aproape s-a dublat în numai trei ani, și anume, de la 6,8 % în 2002 la 12,7 % în 2005.
(122)
Prin urmare, pe baza celor de mai sus, se poate concluziona că există o probabilitate de reapariție a prejudiciului în cazul abrogării măsurilor.
(123)
Mai multe părți interesate au exprimat îndoieli cu privire la concluzia probabilității reapariției prejudiciului. În special, se susține că o diferență de preț de 5 % între piața Uniunii și piețele țărilor terțe este prea mică pentru a redirecționa exporturile de porumb dulce către piața Uniunii. Acest argument a fost deja abordat în considerentul 61. În plus, se afirmă că porumbul dulce nu este un produs care poate fi redirecționat cu ușurință între piețe. Totuși, acest argument nu a fost întemeiat și nu corespunde constatărilor acestei anchete.
(124)
Deși probabilitatea reapariției prejudiciului este o evaluare prospectivă, ea se bazează pe datele menționate în considerentul 121. Afirmația a fost, prin urmare, respinsă.
G. INTERESUL UNIUNII
(125)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi împotriva interesului Uniunii în ansamblu. Stabilirea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor implicate. Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.
1. Interesul industriei din Uniune
(126)
Astfel cum s-a menționat mai sus, industria din Uniune se află în continuare într-o situație oarecum fragilă și vulnerabilă. Aceasta ar utiliza răgazul obținut prin prelungirea măsurilor pentru a crește nivelul prețurilor sale de vânzare (în special pentru produsele sub marca distribuitorului) în scopul de a-și recupera costurile de producție sporite. Aceasta ar permite industriei să își îmbunătățească situația financiară.
2. Interesul distribuitorilor și al consumatorilor
(127)
A fost solicitată cooperarea a peste 40 de importatori/distribuitori și a două organizații reprezentând consumatorii și comercianții. Un singur distribuitor a cooperat. Importurile sale au reprezentat o mică parte din totalul importurilor din Thailanda pe durata PAR. Partea din cifra sa de afaceri legată de porumbul dulce a fost neglijabilă în comparație cu totalul cifrei sale de afaceri. În plus, revânzările de porumb dulce au generat profituri foarte mari în cursul PAR. Acești factori sugerează faptul că distribuitorii nu ar fi afectați în mod disproporționat, chiar în cazul în care măsurile ar urma să fie extinse.
(128)
În același timp, o serie de asociații comerciale au formulat observații și au participat la o audiere. Acestea susțin că măsurile antidumping ar trebui să înceteze din cauza cotei de piață reduse și în scădere a importurilor din Thailanda, care coincide cu cota de piață puternică și în creștere a industriei din Uniune.
(129)
În ceea ce privește consumatorii, cheltuielile medii pe gospodărie pentru porumb dulce sunt foarte limitate, până la 5 EUR pe an. Ținând cont de nivelul moderat al măsurilor actuale, efectele menținerii măsurilor ar fi probabil neglijabile pentru consumatori.
(130)
Prin urmare, având în vedere cele menționate anterior și gradul scăzut de cooperare în general, se consideră că situația distribuitorilor și a consumatorilor din Uniune nu riscă să fie afectată considerabil de măsurile propuse.
3. Riscul penuriei de aprovizionare/concurenței pe piața Uniunii
(131)
În primul rând, ar trebui amintit faptul că măsurile antidumping nu urmăresc interzicerea accesului în Uniune al importurilor vizate de aceste măsuri, ci eliminarea impactului unor condiții de piață denaturate, ca urmare a prezenței în continuare a importurilor care fac obiectul unui dumping.
(132)
Consumul în Uniune a crescut cu 9 % în cursul PAR, ajungând la aproximativ 350 000 de tone. Capacitatea industriei din Uniune a depășit constant cererea din Uniune în decursul perioadei examinate, atingând un nivel de aproximativ 440 000 de tone în cursul PAR. Există suficientă concurență între producătorii din Uniune. Funcționând la o rată de utilizare a capacității de 77 % în cursul PAR, se pare că industria din Uniune dispune de o capacitate de producție neutilizată suficientă pentru a-și spori, în continuare, producția, în cazul unei creșteri a cererii. Importurile din alte țări terțe, în special Statele Unite ale Americii și Republica Populară Chineză pot, de asemenea, să satisfacă o parte a cererii. Astfel cum s-a menționat anterior, ar trebui să se scoată în evidență faptul că obiectivul măsurilor antidumping nu este de a împiedica importurile din Thailanda în Uniune. Luând în considerare nivelul scăzut al măsurilor, se preconizează că importurile thailandeze vor continua să reprezinte o anumită cotă pe piața Uniunii.
(133)
Având în vedere considerentele de mai sus, nu se poate concluziona că menținerea măsurilor antidumping ar conduce, probabil, la un deficit de aprovizionare a pieței Uniunii sau la o restrângere a concurenței pe piața Uniunii.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(134)
Pe baza celor de mai sus, se pare că efectele negative ale continuării măsurilor ar fi limitate și, în orice caz, nu ar fi disproporționate față de avantajele reprezentate de prelungirea aplicării măsurilor pentru industria din Uniune.
H. MĂSURILE ANTIDUMPING
(135)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande menținerea măsurilor în vigoare. De asemenea, s-a acordat părților un termen pentru a-și prezenta observațiile în urma respectivei notificări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător atunci când erau întemeiate.
(136)
Ca urmare a celor de mai sus, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de porumb dulce boabe preparat sau conservat originar din Thailanda ar trebui menținute. Se reamintește faptul că aceste măsuri constau într-o taxă ad valorem la diferite niveluri.
(137)
Nivelurile taxelor antidumping atribuite fiecărei societăți menționate în prezentul regulament se aplică numai importurilor de produs în cauză fabricat de aceste societăți și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de orice altă societate a cărei denumire și adresă nu sunt menționate în mod specific în expunerea de motive a prezentului regulament, inclusiv de către entitățile afiliate societăților specific menționate, nu pot beneficia de aceste niveluri și li se aplică nivelul taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(138)
Orice cerere de aplicare a acestor rate individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări de denumire a entității sau în urma creării de noi entități de producție sau de vânzare) trebuie adresată de îndată Comisiei (8) și trebuie să conțină toate informațiile utile privind, în special, orice modificare a activităților societății legate de producție, de vânzări interne și de vânzări la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări de denumire a entității sau în urma creării acestor noi entități de producție sau de vânzare. După caz, regulamentul va fi modificat în consecință printr-o actualizare a listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de porumb dulce boabe (Zea mays var. saccharata), pregătit sau conservat în oțet sau acid acetic, necongelat, intrând în prezent sub incidența codului NC ex 2001 90 30 (codul TARIC 2001903010) și porumb dulce boabe (Zea mays var. saccharata), preparat sau conservat în alt mod decât în oțet sau acid acetic, necongelat, altul decât produsele de la poziția 2006, intrând în prezent sub incidența codului NC ex 2005 80 00 (codul TARIC 2005800010), originar din Thailanda.
(2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de următoarele societăți:
Societatea
Taxa antidumping (%)
Codul adițional TARIC
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thailanda
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thailanda
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailanda
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailanda
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thailanda
11,1
A792
Producătorii cooperanți enumerați în anexă
12,9
A793
Toate celelalte societăți
14,3
A999
(3) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Articolul 1 alineatul (2) poate fi modificat prin adăugarea noului producător-exportator pe lista societăților cooperante neincluse în eșantion și, prin urmare, supuse taxei medii ponderate de 12,9 %, în cazul în care orice nou producător-exportator din Thailanda prezintă Comisiei dovezi suficiente care să demonstreze faptul că:
(a)
nu a exportat în Uniune produsul descris la articolul 1 alineatul (1) în cursul perioadei anchetei de reexaminare (1 aprilie 2011-30 martie 2012);
(b)
nu este afiliat niciunui exportator sau producător din Thailanda care face obiectul măsurilor instituite prin prezentul regulament; precum și
(c)
a exportat efectiv în Uniune produsul în cauză după perioada anchetei de reexaminare sau și-a asumat obligația contractuală irevocabilă de a exporta o cantitate importantă în Uniune.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 septembrie 2013.