PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1241/2012 AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2012
de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumiți alcooli grași și amestecurile lor, originari din India, Indonezia și Malaysia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4),
având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
(1)
Printr-un aviz de deschidere publicat în data de 13 august 2010 (2), Comisia a inițiat o procedură cu privire la importurile de anumiți alcooli grași și amestecurile lor (FOH) originari din India, Indonezia și Malaysia (denumite în continuare „țările în cauză”).
(2)
În mai 2011, prin Regulamentul (UE) nr. 446/2011 (3) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”), Comisia a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de FOH originari din India, Indonezia și Malaysia, iar în noiembrie 2011 a fost instituită o taxă antidumping definitivă pentru aceleași importuri prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 al Consiliului (4) (denumit în continuare „regulamentul definitiv”).
(3)
În data de 21 ianuarie 2012, PT Ecogreen Oleochemicals, producător-exportator de FOH din Indonezia, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd și Ecogreen Oleochemicals GmbH (denumite în continuare împreună „Ecogreen”) au sesizat Tribunalul (cauza T-28/12) cu o cerere de anulare a regulamentului definitiv în ceea ce privește taxa antidumping aplicată Ecogreen. Ecogreen a contestat ajustarea prețului său de export efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază pentru compararea prețului de export respectiv cu valoarea normală.
(4)
În data de 16 februarie 2012, Curtea de Justiție a pronunțat hotărârea în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Curtea de Justiție a respins recursurile principale și recursurile incidente împotriva hotărârii Tribunalului în cauza T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT)/Consiliul Uniunii Europene. Tribunalul anulase articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 954/2006 al Consiliului (5) în ceea ce privește Interpipe NTRP VAT, printre altele pe motivul existenței unei erori vădite de apreciere la aplicarea ajustării prevăzute la articolul 2 alineatul (10) litera (i), și pentru alte motive în ceea ce privește Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
Având în vedere că situația de fapt a Ecogreen este similară cu cea a Interpipe NTRP VAT în ceea ce privește ajustarea efectuată în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, în mod concret următoarele elemente luate în ansamblu: volum al vânzărilor directe către țări terțe mai mic de 8 % (1-5 %) din totalul vânzărilor la export, existența unei proprietăți comune sau a unui control comun al comerciantului și al producătorului-exportator și natura funcțiilor comerciantului și ale producătorului-exportator, se consideră adecvat să se recalculeze marja de dumping a Ecogreen fără a face o ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) și să se modifice regulamentul definitiv în consecință.
A. NOUA EVALUARE A CONSTATĂRILOR PE BAZA HOTĂRÂRII TRIBUNALULUI
(6)
După eliminarea ajustării efectuate în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), marja de dumping stabilită pentru Ecogreen, exprimată ca procent din prețul de import CIF la frontiera Uniunii înainte de vămuire, este de mai puțin de 2 %, fiind așadar considerată de minimis în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază. În acest context, ancheta trebuie să se încheie în ceea ce privește Ecogreen fără instituirea de măsuri.
(7)
Marja de dumping pentru toate societățile din Indonezia (cu excepția celuilalt producător-exportator cu o marjă individuală), care a fost calculată pe baza marjei celei mai ridicate constatate în rândul producătorilor-exportatori indonezieni cooperanți, trebuie revizuită pentru a ține seama de marja de dumping recalculată pentru Ecogreen.
B. INFORMAREA PĂRȚILOR
(8)
Părțile interesate au fost informate cu privire la propunerea de revizuire a nivelurilor taxei antidumping prin intermediul a două informări, trimise în data de 13 iunie 2012, respectiv 25 septembrie 2012. Tuturor părților li s-a acordat un termen pentru a prezenta observații după fiecare informare, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.
(9)
Au fost primite observații privind informarea trimisă în data de 13 iunie 2012 din partea P.T. Musim Mas (PTMM), al doilea producător-exportator din Indonezia, a unui producător din Uniune și a unui producător-exportator din Malaysia. PTMM a solicitat totodată posibilitatea de a fi audiat de către serviciile Comisiei, cerere care a fost aprobată.
(10)
PTMM, pentru care a fost de asemenea efectuată o ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), a afirmat că hotărârea Curții în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P ar trebui să aibă drept rezultat o recalculare a marjei sale de dumping, asemănătoare celei realizate pentru Ecogreen, fără efectuarea unei ajustări în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), întrucât odată ce este instituită o entitate economică unică alcătuită din producătorul-exportator și comerciant nu poate fi efectuată nicio ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i). Societatea a afirmat, de asemenea, că sarcina de a dovedi că trebuie efectuată o ajustare revine instituțiilor și că acestea nu au dovedit-o în cazul PTMM. Aceasta a susținut totodată că situația sa este identică cu cea a Ecogreen și orice diferență de tratament ar putea constitui, prin urmare, o discriminare.
(11)
În ceea ce privește observațiile formulate de PTMM, trebuie remarcat că din hotărârea Curții în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P nu rezultă că, de îndată ce este stabilită existența unei entități economice unice, nu poate fi efectuată nicio ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază. Ajustarea prevăzută la articolul 2 alineatul (10) litera (i) este considerată justificată în cazul PTMM, așa cum se explică în regulamentul definitiv, în comunicarea cu societatea și în cele ce urmează.
(12)
Între situațiile celor doi producători-exportatori indonezieni există o serie de diferențe, în mod concret următoarele elemente luate în ansamblu: nivelul vânzărilor directe la export efectuate de către producător, importanța activităților și funcțiilor comerciantului în ceea ce privește produsele provenind de la societăți independente și existența unui contract între comerciant și producător, care prevede primirea de către comerciant a unui comision pentru vânzările la export. Date fiind diferențele dintre situațiile celor două societăți, afirmația privind discriminarea trebuie respinsă.
(13)
Trebuie remarcat că și PTMM a sesizat Tribunalul (cauza T-26/12) cu o cerere de anulare a regulamentului definitiv în ceea ce privește taxa antidumping instituită pentru PTMM.
(14)
Un producător-exportator din Malaysia a susținut că recalcularea marjei pentru Ecogreen, fără a face o ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), nu este susținută de hotărârea în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P sau de faptele la care se referă aceasta. Acesta a subliniat că, în cauza T-249/06, Tribunalul a constatat o eroare vădită de apreciere la aplicarea articolului 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, în măsura în care Consiliul a operat o ajustare a prețului de export practicat de Sepco în cadrul tranzacțiilor privind țevile fabricate de către Interpipe NTRP VAT, dar nu și pe cele fabricate de către Interpipe Niko Tube ZAT. Situația de fapt a Ecogreen nu putea așadar să fie în același timp similară cu cea a Interpipe NTRP VAT și a Interpipe Niko Tube ZAT, din cauza diferenței dintre situațiile acestor două societăți.
(15)
Acest argument este acceptat. Într-adevăr, situația Ecogreen este similară cu cea a Interpipe NTRP VAT. Această constatare justifică necesitatea de a lua măsurile corespunzătoare pentru a recalcula marja de dumping pentru Ecogreen fără a efectua ajustarea prevăzută la articolul 2 alineatul (10) litera (i).
(16)
Producătorul-exportator din Malaysia a mai susținut că situația Ecogreen, așa cum este descrisă în regulamentul definitiv, nu este similară nici măcar cu cea a Interpipe NTRP VAT. În urma unei reevaluări a situației de fapt exacte a Ecogreen, se consideră însă că aceasta este suficient de similară cu cea a Interpipe NTRP VAT, întrucât s-a constatat că în cazul Ecogreen există un control similar celui constatat de Tribunal pentru Interpipe NTRP VAT atunci când a evaluat dacă societatea care efectuează activitățile de vânzare este controlată de producătorul-exportator sau dacă există un control comun și, alături de o serie de alți factori, după cum s-a menționat în considerentul 4, acest element duce la concluzia că ajustarea prevăzută la articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază nu ar fi trebuit efectuată.
(17)
Același producător-exportator din Malaysia a susținut, ca argument subsidiar privind asemănările dintre situația Ecogreen și circumstanțele din cauza T-249/06, că informarea trimisă în data de 13 iunie 2012 era insuficientă și că ar trebui să se prezinte informații suplimentare cu privire la faptele și considerentele esențiale pe care se întemeiază recalcularea pentru Ecogreen. Un producător din Uniune a remarcat, de asemenea, că cele două informări menționate în considerentul 8 sunt insuficiente și a susținut că a fost privat de drepturile sale la apărare.
(18)
În acest sens, se reamintește faptul că unele detalii cu caracter confidențial referitoare la anumite societăți nu pot fi divulgate terților. Cu toate acestea, natura circumstanțelor de fapt care fac ca situația Ecogreen să fie similară cu cea a Interpipe NTRP VAT, așa cum se indică la considerentul 5, a fost comunicată la 13 iunie 2012 și la 25 septembrie 2012 părților interesate, cărora li s-a acordat un termen în care au putut formula observații cu privire la fiecare informare, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.
(19)
Ca răspuns la cea de a doua informare, trimisă la 25 septembrie 2012, părțile și-au reiterat în principal afirmațiile făcute în cadrul răspunsurilor lor la prima informare din 13 iunie 2012.
(20)
PTMM și-a dezvoltat observațiile pe baza afirmației sale principale, și anume că existența unei entități economice unice (EEU) formate din PTMM și comerciantul său exclude efectuarea unei ajustări în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, pretinzând că instituțiile denaturează doctrina EEU stabilită de jurisprudență, orientând-o către o abordare funcțională care ar impune o analiză a funcțiilor comerciantului afiliat.
(21)
Trebuie remarcat că acest aspect se referă la o chestiune de drept care face obiectul unei cauze aflate pe rol.
(22)
Pe lângă aceasta, PTMM a afirmat că argumentele expuse în considerentul 12 de mai sus nu sunt convingătoare și nu sunt suficiente pentru a stabili o distincție între situația Ecogreen și cea a PTMM.
(23)
În acest sens, este suficient să se constate că, potrivit jurisprudenței constante, aplicarea unui tratament diferit societăților care nu sunt în aceeași situație nu duce la discriminare (6). În acest context, fiecare cauză a fost evaluată în funcție de circumstanțele proprii, în lumina hotărârilor din cauza T-249/09 și din cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P.
(24)
Primul argument: nivelul vânzărilor directe la export efectuate de către producător. PTMM a declarat că nu are o diviziune de marketing și vânzări și a susținut că toate vânzările realizate direct de către producătorul din Indonezia (și nu de comerciantul afiliat) au fost efectuate cu respectarea strictă a cerințelor legale. Funcțiile de marketing și vânzări au fost îndeplinite de comerciantul său din Singapore. Din acest motiv, PTMM a susținut că acest argument nu justifică ajustarea efectuată în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, nici distincția stabilită între PTMM și Interpipe NTRP VAT.
(25)
Articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază prevede că se efectuează o comparație echitabilă între prețul de export și valoarea normală în aceeași etapă a procesului comercial, ținând seama în mod corespunzător de diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor. În cazul în care valoarea normală și prețul de export stabilite nu pot fi comparate astfel, se ține seama în fiecare caz, sub formă de ajustări, de diferențele constatate la factorii care se pretinde și se demonstrează că afectează prețurile și, prin urmare, comparabilitatea acestora.
(26)
Pe această bază, așa cum se explică în considerentul 38 din regulamentul provizoriu, ajustările efectuate, printre altele, pentru diferențele la nivelul comisioanelor între prețurile de vânzare la export și prețurile de vânzare interne în cursul anchetelor inițiale au fost considerate întemeiate datorită diferențelor dintre canalele de vânzare pentru vânzările la export către Uniunea Europeană și cele pentru vânzările interne.
(27)
Argumentele prezentate de PTMM nu contrazic primul argument, și anume că nivelul vânzărilor directe la export efectuate de PTMM este mai mare decât cel al Interpipe NTRP VAT și că acest fapt distinge PTMM de Ecogreen. Într-adevăr, dat fiind nivelul vânzărilor directe la export, se impune concluzia că vânzările la export ale PTMM nu sunt efectuate numai de comerciantul său afiliat din Singapore, ci și din Indonezia.
(28)
Al doilea argument: importanța activităților și funcțiilor comerciantului în ceea ce privește produsele provenind de la societăți independente. Fără a nega faptul că comerciantul său afiliat este implicat în vânzarea a diferite produse pe bază de ulei de palmier, PTMM a susținut că acest argument este viciat, deoarece se bazează pe activități care nu intră în sfera anchetei inițiale.
(29)
Pentru a evalua dacă funcțiile unui comerciant nu sunt cele ale unui departament de vânzări intern, ci sunt comparabile cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision, în sensul hotărârii Tribunalului în cauza T-249/06, activitățile comerciantului trebuie evaluate în raport cu realitatea economică. Există asemănări în ceea ce privește funcțiile comerciantului în legătură cu produsul în cauză și cu celelalte produse comercializate. Acest lucru este confirmat de faptul că, așa cum se indică în considerentele 30 și 31, relația dintre PTMM și comerciantul său afiliat, inclusiv funcțiile acestuia din urmă, pentru majoritatea sau chiar pentru toate produsele (inclusiv produsul în cauză) este reglementată de un singur contract care nu face distincție între produse. Trebuie remarcat că activitățile globale ale comerciantului s-au bazat, într-o mare măsură, pe livrări provenite de la societăți independente. Funcțiile comerciantului sunt așadar similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision.
(30)
Al treilea argument: existența unui contract între comerciant și producător, care prevede primirea de către comerciant a unui comision pentru vânzările la export. PTMM a susținut că acest contract este un acord-cadru pentru reglementarea prețurilor de transfer între părțile afiliate astfel încât să se conformeze orientărilor fiscale aplicabile în Indonezia și Singapore și orientărilor acceptate la nivel internațional în materie de prețuri de transfer.
(31)
Faptul că acest acord poate fi utilizat și pentru calcularea prețurilor de piață în conformitate cu orientările fiscale aplicabile nu contrazice concluzia potrivit căreia, conform acordului, comerciantul a primit un comision sub forma unui adaos fix numai pentru activitățile sale internaționale de vânzări și de marketing. Într-adevăr, însăși denumirea acordului și modalitățile acestuia justifică constatarea că scopul acestuia era de a reglementa raporturile dintre PTMM și comerciant și nu se limita la aspectele legate de prețurile de transfer sau la cele fiscale. Contractul reprezintă așadar o dovadă indirectă a faptului că funcțiile comerciantului sunt similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision.
(32)
În lumina argumentelor prezentate mai sus, instituțiile au respectat nivelul probatoriu impus de jurisprudența constantă (7): ele și-au bazat concluziile pe elemente de probă directe sau cel puțin indirecte. În ceea ce privește PTMM, pentru motivele explicate mai sus, ajustarea prețurilor de export în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază este justificată și nivelul actual al taxei antidumping trebuie așadar menținut.
C. CONCLUZIE
(33)
Pe baza celor menționate mai sus, nivelurile taxei aplicabile Ecogreen și tuturor celorlalte societăți din Indonezia (cu excepția P.T. Musim Mas) trebuie modificate. Nivelurile modificate trebuie să se aplice retroactiv de la data intrării în vigoare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011, inclusiv în cazul eventualelor importuri supuse unor taxe provizorii între 12 mai 2011 și 11 noiembrie 2011. În consecință, taxa antidumping definitivă plătită sau contabilizată în conformitate cu articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 în versiunea inițială și taxele antidumping provizorii percepute definitiv în conformitate cu articolul 2 din regulamentul respectiv, în versiunea sa inițială, în plus față de nivelul taxei menționat la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament, trebuie rambursate sau remise. Cererile de rambursare sau de remitere se depun la autoritățile vamale naționale în conformitate cu legislația vamală aplicabilă,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Rubrica pentru Indonezia din tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 se înlocuiește cu următorul text:
Țara
Societatea
Taxa antidumping definitivă (EUR/tonă, netă)
Cod adițional TARIC
„Indonezia
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Toate celelalte societăți
45,63
B999”
Articolul 2
Sumele reprezentând taxe plătite sau contabilizate în conformitate cu articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 în versiunea sa inițială și sumele reprezentând taxe provizorii percepute definitiv în conformitate cu articolul 2 din același regulament în versiunea sa inițială care le depășesc pe cele stabilite la articolul 1 din prezentul regulament se rambursează sau se remit. Cererea de rambursare sau de remitere se înaintează autorităților vamale naționale în conformitate cu legislația vamală aplicabilă.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 12 noiembrie 2011.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 decembrie 2012.