PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1379/2014 AL COMISIEI
din 16 decembrie 2014
de instituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de anumite produse din fibră de sticlă cu filament originare din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite produse din fibră de sticlă cu filament continuu originare din Republica Populară Chineză
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 15, și Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (2), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (3),
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 al Consiliului (3), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de anumite produse din fibră de sticlă cu filament continuu încadrate în prezent la codurile NC 7019 11 00, ex 7019 12 00 și 7019 31 00 și originare din Republica Populară Chineză.
2. Deschiderea anchetei antisubvenție
(2)
La 12 decembrie 2013, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a anunțat deschiderea unei proceduri antisubvenție privind importurile de anumite produse din fibră de sticlă cu filament originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara vizată”) în Uniunea Europeană, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere a anchetei antisubvenție”) (4).
(3)
Ancheta a fost deschisă de Comisie în urma unei plângeri depuse la 28 octombrie 2013 de către Asociația europeană a producătorilor de fibră de sticlă (European Glass Fibre Producers Association - APFE) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele unor producători reprezentând mai mult de 25 % din producția totală de anumite produse din fibră de sticlă cu filament din Uniune. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care dovedeau subvenționarea anumitor produse din fibră de sticlă cu filament și prejudiciul important pe care l-a cauzat, elemente pe care Comisia le-a considerat suficiente pentru a justifica deschiderea unei anchete.
(4)
În conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 (denumit în continuare „regulamentul antisubvenție de bază”), înainte de deschiderea anchetei, Comisia a notificat guvernul RPC că i-a fost transmisă o plângere, documentată corespunzător, în care se susține că importurile subvenționate de anumite produse din fibră de sticlă cu filament originare din RPC provoacă un prejudiciu important industriei din Uniune. Comisia a invitat guvernul RPC la consultări cu scopul de a clarifica situația privind conținutul plângerii și de a ajunge la o soluție reciproc acceptată.
(5)
Guvernul RPC a acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior, la 5 decembrie 2013. În cadrul consultărilor nu s-a putut găsi nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, Comisia a luat act în mod corespunzător de observațiile prezentate de guvernul RPC în ceea ce privește măsurile enumerate în plângere. În urma consultărilor, la 9 decembrie 2013, a fost primită o comunicare scrisă din partea guvernului RPC.
(6)
Guvernului RPC i-au fost propuse consultări suplimentare în ceea ce privește măsurile suplimentare care au fost identificate în cursul anchetei. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a acceptat propunerea, susținând că nu i-au fost furnizate suficiente informații cu privire la aceste măsuri.
3. Cerere paralelă de reexaminare intermediară parțială a măsurilor antidumping în vigoare
(7)
Comisia a primit o cerere de deschidere a unei reexaminări intermediare parțiale a măsurilor antidumping în vigoare (5), al cărei domeniu de aplicare să se limiteze la examinarea prejudiciului, în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”), Cererea a fost depusă la 28 octombrie 2013 tot de către APFE, în numele unor producători din Uniune reprezentând mai mult de 25 % din producția totală de anumite produse din fibră de sticlă cu filament din Uniune.
(8)
După ce a constatat că există suficiente dovezi care să justifice deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, Comisia a anunțat, la 18 decembrie 2013, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere a reexaminării intermediare parțiale a măsurilor antidumping”) (6), deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul antidumping de bază.
(9)
Un producător-exportator a afirmat că măsurile existente instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 al Consiliului sunt nule și neavenite în ceea ce îl privește și că actuala anchetă de reexaminare privind măsurile existente instituite prin regulamentul menționat ar trebui, prin urmare, să fie încheiată. Acesta a susținut că măsurile existente contravin Acordului antidumping al OMC, întrucât i s-a refuzat tratamentul individual în temeiul dispozițiilor articolului 9 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază astfel cum erau în vigoare la momentul adoptării regulamentului respectiv. În sprijinul afirmației sale, acest producător-exportator face trimitere la raportul organului de apel al OMC din 28 iulie 2011 privind cauza DS397 (7).
(10)
În urma raportului organului de apel al OMC din 28 iulie 2011 privind cauza DS397, articolul 9 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază a fost modificat (8). Modificarea se aplică tuturor anchetelor deschise după momentul intrării sale în vigoare, care a fost 6 septembrie 2012. În ceea ce privește producătorii-exportatori supuși unor măsuri care erau deja în vigoare înainte de această dată, Comisia a publicat la 23 martie 2012 un aviz (9) în care a invitat orice producător-exportator din țările fără economie de piață să solicite o reexaminare, dacă este de părere că măsurile la care este supus ar trebui să fie reexaminate în lumina raportului organului de apel menționat mai sus. Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 a fost menționat explicit în avizul respectiv. Comisia nu a primit nicio astfel de cerere de reexaminare din partea producătorului-exportator în cauză, iar acesta nici nu a solicitat o reexaminare intermediară în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(11)
Prin urmare, valabilitatea măsurilor existente nu este pusă la îndoială, iar afirmația este respinsă.
4. Perioada de anchetă și perioada examinată pentru cele două anchete
(12)
Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2013 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada examinată”).
(13)
Analizele prejudiciului efectuate atât în cadrul anchetei antisubvenție, cât și în cadrul reexaminării intermediare parțiale a măsurilor antidumping se bazează pe aceeași definiție a industriei din Uniune, pe aceiași producători reprezentativi din Uniune și pe aceeași perioadă de anchetă și a dus la concluzii identice, cu excepția cazului în care se specifică altfel. Această metodă a fost considerată adecvată pentru raționalizarea analizei prejudiciului și pentru a obține corelarea rezultatelor celor două anchete. Din acest motiv, orice observații în legătură cu prejudiciul prezentate în cadrul uneia dintre proceduri au fost luate în considerare pentru ambele anchete.
5. Părțile vizate de anchete
(14)
În ambele avize de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze în vederea participării la cele două anchete. În plus, Comisia a informat în legătură cu deschiderea ambelor anchete în mod special reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și autoritățile din RPC, importatorii, furnizorii și utilizatorii cunoscuți, comercianți, precum și asociațiile despre care se cunoaște că sunt părți vizate și i-a invitat să participe.
(15)
Părțile interesate au avut posibilitatea să prezinte observații privind deschiderea ambelor anchete și să solicite o audiere cu Comisia și/sau consilierul-auditor pentru proceduri comerciale.
6. Eșantionarea
(16)
Comisia a anunțat în ambele avize de deschidere că ar putea limita ancheta la un număr rezonabil de producători-exportatori din RPC și de importatori neafiliați și producători din Uniune care ar urma să fie anchetați prin selectarea de eșantioane, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul antidumping de bază și articolul 27 din regulamentul antisubvenție de bază.
6.1. Eșantionarea producătorilor din Uniune pentru cele două anchete
(17)
În ambele avize de deschidere, Comisia a precizat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Comisia a selectat eșantionul pe baza producției din Uniune și a volumelor vânzărilor produsului similar de pe piața Uniunii în cursul PA, precum și în funcție de răspândirea geografică. Acest eșantion a fost alcătuit din fabricile de producție ale trei producători din Uniune stabiliți în Belgia, Franța și Slovacia (10), reprezentând în jur de 52 % din producția totală a Uniunii și 49 % din toate vânzările de pe piața Uniunii. Prin urmare, eșantionul a fost considerat a fi reprezentativ pentru industria din Uniune. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la eșantionul provizoriu.
(18)
În cursul anchetelor, guvernul RPC a susținut că în ancheta inițială antidumping a fost aplicată pentru producătorii din Uniune, fără justificare, o metodologie de eșantionare diferită de cea aplicată în anchetele actuale. Guvernul RPC a afirmat că (i) Comisia selectase deja un eșantion înainte de deschiderile anchetelor, așadar aceasta a hotărât înainte de deschideri că este necesar un eșantion; (ii) în ancheta inițială, toate părțile care au dorit să fie incluse în eșantion au trebuit să furnizeze informații Comisiei în termen de 15 zile de la deschidere, în timp ce în cazul actual producătorilor deja incluși în eșantion nu li se cere acest lucru; (iii) părților care doresc să fie incluse în eșantion nu li s-au furnizat, în niciunul dintre cele două avize de deschidere, indicații privind informațiile pe care trebuie să le pună la dispoziție pentru a fi incluse în eșantion și nu au fost oferite informații în ceea ce privește producția și volumul vânzărilor reprezentate de producătorii incluși în eșantion; și (iv) criteriul de selecție utilizat („acest eșantion reprezintă cel mai mare volum reprezentativ de producători care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil”) nu a fost inclus în articolul 17 din regulamentul antidumping de bază, iar un eșantion selectat pe această bază nu este în concordanță cu această dispoziție.
(19)
În ambele avize de deschidere, Comisia a explicat că, având în vedere numărul mare de producători din Uniune și pentru a finaliza anchetele la termen, a recurs la eșantionare; în același timp, a fost propus un eșantion provizoriu. S-a utilizat aceeași metodologie ca și în ancheta anterioară, și anume aplicarea eșantionării. Utilizarea unui eșantion provizoriu nu a schimbat metodologia, ci doar a permis mai multă eficiență, deoarece astfel s-a câștigat timp, respectându-se totodată pe deplin drepturile la apărare. Într-adevăr, Comisia a oferit altor producători din Uniune, care considerau că există motive pentru care ar trebui să fie incluși în eșantion, posibilitatea de a contacta Comisia, iar altor părți interesate le-a dat ocazia să transmită orice alte informații relevante cu privire la eșantion. Pentru eșantionul final ar trebui să se ia în considerare toate eventualele observații primite. Întrucât nu au fost primite observații cu privire la eșantionul propus, eșantionul provizoriu a fost confirmat. În ceea ce privește a doua afirmație, se atrage atenția asupra faptului că producătorii care au fost selectați provizoriu pentru eșantion completaseră formularul privind reprezentativitatea care includea informațiile necesare Comisiei pentru selectarea eșantionului provizoriu. Formularul privind reprezentativitatea și răspunsurile au fost disponibile pentru consultare în dosarul neconfidențial. În ceea ce privește a treia afirmație, se menționează că părțile care au dorit să fie incluse au fost invitate să contacteze Comisia în termen de 15 zile de la data publicării celor două avize de deschidere și au avut posibilitatea să consulte dosarul neconfidențial în care se găseau formularele privind reprezentativitatea. Aceste formulare privind reprezentativitatea conțineau informații privind producția și volumul vânzărilor. A patra afirmație este, de asemenea, nefondată, deoarece articolul 17 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază se referă explicit la cel mai mare volum reprezentativ care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil.
(20)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a reiterat afirmațiile sale în legătură cu pretinsa neconformitate a procedurii de selectare a eșantionului de producători din Uniune înainte de cele două deschideri ale anchetelor și a susținut că: (i) justificarea Comisiei bazată pe necesitatea respectării termenelor anchetelor nu poate fi luată în considerare, deoarece articolul 17 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază și articolul 27 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază prevăd în mod clar efectuarea eșantionării după cele două deschideri și ținând cont de observațiile prezentate în cadrul a trei săptămâni de la cele două deschideri; (ii) un eșantion provizoriu este discriminatoriu sau nu este obiectiv și a avut un efect de descurajare asupra celorlalți producători din Uniune, determinându-i să nu își manifeste interesul în privința includerii în eșantion; și (iii) Comisia nu a acordat celorlalți producători din Uniune o perioadă de trei săptămâni pentru a-și manifesta interesul.
(21)
Articolul 17 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază și articolul 27 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază precizează că „este de preferat ca eșantionul să se selecteze în urma consultării părților interesate sau cu consimțământul acestora, sub rezerva ca aceste părți să se facă cunoscute și să furnizeze informații suficiente în trei săptămâni de la deschiderea anchetei”. În ceea ce privește prima afirmație, regulamentul antidumping de bază și regulamentul antisubvenție de bază nu împiedică Comisia să sugereze, în momentul deschiderii unei anchete, un eșantion provizoriu, cu privire la care părțile sunt invitate să prezinte observații. În plus, având în vedere faptul că producătorii din Uniune (sau cel puțin o mare parte dintre ei) sprijină plângerea și ținând seama de informațiile obținute din formularele privind reprezentativitatea, Comisia a avut la dispoziția sa informațiile cu privire la industria din Uniune necesare pentru a selecta un eșantion provizoriu în etapa deschiderii anchetelor. Disponibilitatea acestor cunoștințe deosebește exercițiul de eșantionare aplicat producătorilor din Uniune de cel aplicat producătorilor-exportatori. În ceea ce privește a doua și a treia afirmație, avizele de deschidere au precizat că producătorii din Uniune care consideră că ar trebui incluși în eșantion trebuie să contacteze Comisia în termen de 15 zile. Comisia nu vede cum acest lucru încalcă regulamentul de bază sau cum se poate considera ca fiind discriminatoriu, ca nefiind obiectiv și cu atât mai puțin ca fiind descurajant.
(22)
Guvernul RPC a susținut că eșantionul nu este reprezentativ, deoarece nu a fost inclusă nicio societate având o producție captivă semnificativă și, prin urmare, o parte a industriei interne pur și simplu nu a fost evaluată.
(23)
Această afirmație este respinsă, deoarece producătorii din Uniune incluși în eșantion au avut, într-adevăr, vânzări captive. În plus, guvernul RPC nu a precizat care producător din Uniune ar fi trebuit să fie inclus și care ar fi trebuit să fie exclus.
(24)
Un producător-exportator a afirmat că eșantionul de producători din Uniune nu a fost reprezentativ, deoarece niciunul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion nu a produs/vândut covorașe din fire tăiate.
(25)
Într-adevăr, entitățile incluse în eșantion ale celor trei producători din Uniune nu au produs covorașe din fire tăiate, însă au produs covorașe din filament, precum și celelalte tipuri de produse principale. Prin urmare, entitățile incluse în eșantion au fost considerate a fi reprezentative, aceasta și datorită faptului că au reprezentat aproximativ 52 % din producția totală a Uniunii și 49 % din toate vânzările de pe piața Uniunii și au permis acoperirea unei bune răspândiri geografice. Faptul că un produs din marea varietate de tipuri de produse nu a fost fabricat de producătorii din Uniune incluși în eșantion nu modifică această concluzie.
6.2. Eșantionarea importatorilor pentru cele două anchete
(26)
Pentru a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor neafiliați să furnizeze informațiile specificate în cele două avize de deschidere.
(27)
Având în vedere faptul că numai doi importatori neafiliați au completat formularul de eșantionare, nu a fost necesară nicio eșantionare.
6.3. Eșantionarea producătorilor-exportatori din RPC pentru cele două anchete
(28)
Pentru a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori din RPC să furnizeze informațiile specificate în cele două avize de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii permanente a RPC pe lângă Uniune să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, dacă există, care ar putea fi interesați de participarea la anchetă.
(29)
Opt producători-exportatori din țara în cauză au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază și articolul 17 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază, Comisia a selectat un eșantion de trei producători-exportatori, pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi care a putut face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil. În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază și articolul 17 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză și autoritățile din țara în cauză au fost invitați să prezinte observații cu privire la eșantionul selectat în mod provizoriu. Nu au fost formulate observații. Prin urmare, Comisia a decis să mențină eșantionul propus și toate părțile interesate au fost informate în consecință cu privire la eșantionul selectat în cele din urmă.
(30)
Eșantionul de producători-exportatori sau grupuri de producători-exportatori este alcătuit din:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC”);
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH”) și societățile sale afiliate; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH”) și Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma”). Aceste trei societăți sunt denumite „Jiangsu Changhai Group”;
-
Jushi Group Co., Ltd și societățile sale afiliate; Jushi Group Chengdu Co., Ltd și Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Aceste trei societăți sunt denumite „Jushi Group”.
(31)
Eșantionul a reprezentat 78 % din vânzările totale la export din RPC ca volum către Uniune în cursul PA, pe baza răspunsurilor la formularele de eșantionare.
7. Răspunsurile la chestionar și vizitele de verificare
(32)
Comisia a trimis chestionare guvernului RPC, tuturor producătorilor-exportatori chinezi care solicitaseră acest lucru, producătorilor din Uniune care au fost incluși în eșantion, precum și utilizatorilor și asociațiilor comerciale care se făcuseră cunoscute în termenele stabilite în cele două avize de deschidere.
(33)
S-au primit răspunsuri la chestionare din partea guvernului, precum și de la trei producători-exportatori chinezi incluși în eșantion, trei producători din Uniune incluși în eșantion, 14 utilizatori și doi importatori neafiliați. Cu toate acestea, răspunsul unuia dintre utilizatori a fost incomplet, așa încât nu a permis Comisiei să realizeze o analiză pertinentă a acestor date, în pofida faptului că a transmis mai multe scrisori de atenționare.
(34)
În plus, o asociație care reprezintă industria sticlei, „Glass Alliance Europe”, s-a manifestat ca parte interesată în numele membrilor săi și a prezentat o declarație de poziție.
(35)
De asemenea, au fost primite comunicări scrise din partea mai multor asociații de utilizatori, în special „Danish Wind Industry Association” (Asociația daneză pentru industria eoliană), „Danish Plastics Federation” (Federația daneză a plasticului) și „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)” (Grupul pentru prelucrarea de materiale plastice și compozite), precum și din partea societății Siemens Wind Power AG.
(36)
În plus, Camera de comerț chineză pentru importul și exportul produselor din industria ușoară și de artizanat („China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts” - CCCLA) a prezentat observații.
(37)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru determinarea subvenționării, a prejudiciului și a interesului Uniunii. În temeiul articolului 16 din regulamentul antidumping de bază și al articolului 26 din regulamentul antisubvenție de bază au fost efectuate vizite de verificare la guvernul RPC și la sediile următoarelor societăți:
producători din Uniune:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgia;
-
Owens Corning Fibreglass France, Franța;
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovacia.
producători-exportatori din RPC:
-
Chongqing Polycomp International Corporation;
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd;
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd;
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd;
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
comercianți din RPC afiliați cu producătorii-exportatori:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE”);
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC”).
comercianți din Uniune afiliați cu producătorii-exportatori:
-
Jushi Italia Srl;
-
Jushi Spain SA;
-
Jushi France SAS.
importatori neafiliați:
-
Helm AG, Germania.
utilizatori:
-
Basell Polyolefine, Germania;
-
DSM, Țările de Jos;
-
DuPont de Nemours, Belgia;
-
Exel Composites, Belgia;
-
Fiberline Composites, Danemarca;
-
Formax, Regatul Unit;
-
Polyone, Germania;
-
Vestas Wind Systems, Danemarca.
(38)
Guvernul RPC a afirmat, în esență, că drepturile sale la apărare în legătură cu accesul la dosarul pus la dispoziția părților interesate pentru consultare au fost încălcate, deoarece fie au lipsit informații din dosarul neconfidențial, fără indicarea unor „motive întemeiate”, fie nu au fost furnizate rezumate suficient de detaliate sau nu s-au comunicat motivele pentru care, în mod excepțional, nu a fost furnizat un rezumat neconfidențial.
(39)
Comisia consideră că dosarul neconfidențial pus la dispoziția părților interesate pentru consultare conținea suficiente informații pentru a permite părților interesate să examineze datele care au fost utilizate de Comisie în analiza sa; prin urmare, afirmația a fost considerată nefondată. Guvernul a fost informat cu privire la motivele pentru care Comisia a considerat că afirmațiile sunt nefondate.
(40)
În urma comunicării constatărilor definitive, atât guvernul RPC, cât și un producător-exportator au reiterat că dispoziția privind confidențialitatea a fost utilizată prea des și au solicitat divulgarea tipurilor de produse vândute de producătorii din Uniune, precum și cantitățile totale pentru fiecare număr de control al produsului (NCP).
(41)
Comisia consideră că nu a avut loc nicio încălcare a drepturilor la apărare, întrucât toți producătorii-exportatori au primit un document specific de comunicare a constatărilor, în care au fost dezvăluite NCP-urile aferente tipurilor de produse fabricate de producătorii din Uniune incluși în eșantion și în cazul cărora a existat concurență cu RPC. Prin urmare, afirmația respectivă a fost respinsă.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(42)
Produsul în cauză care face obiectul ambelor anchete este același precum produsul definit în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 al Consiliului și descris în cele două avize de deschidere și constă în fire tăiate din fibră de sticlă, având o lungime de maximum 50 mm; semitorturi din fibră de sticlă, cu excepția semitorturilor din fibră de sticlă care sunt impregnate și acoperite și prezintă o pierdere la calcinare de mai mult de 3 % (determinată conform standardului ISO 1887); și covorașe din filamente de fibră de sticlă, cu excepția covorașelor din vată de sticlă (denumite în continuare „produsul în cauză” sau „produse din fibră de sticlă cu filament”), care se încadrează în prezent la codurile NC 7019 11 00, ex 7019 12 00 și 7019 31 00 (ultimul cod a înlocuit codul 7019 31 10 la 1.1.2014) și sunt originare din RPC.
(43)
Produsul în cauză este materia primă cel mai des utilizată pentru a consolida rășinile termoplastice și termorezistente din industria materialelor compozite. Materialele compozite care rezultă (materiale plastice armate cu fibră de sticlă cu filament) se utilizează în multe ramuri industriale: industria autovehiculelor, electrică/electronică, a generatoarelor eoliene, a construcțiilor, a rezervoarelor/conductelor, a bunurilor de consum, aerospațială/militară etc.
(44)
Există trei tipuri de bază de produse din fibră de sticlă cu filament vizate de prezenta procedură, și anume fire tăiate (11), semitorturi (12) și covorașe (13) (cu excepția celor din vată de sticlă). Ancheta a arătat că, în ciuda diferențelor privind forma și a diferențelor posibile privind aplicațiile finale ale diverselor tipuri, toate tipurile diferite ale produsului în cauză au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și sunt utilizate în general în aceleași scopuri.
2. Cereri de excludere a unor produse
2.1. Codul NC 7019 31 90
(45)
În urma publicării celor două avize de deschidere, CCCLA a atras atenția asupra faptului că ambele avize de deschidere s-au referit la codul NC 7019 31 10, în timp ce reclamantul s-a referit la codul NC 7019 31 00, care nu mai există. CCCLA a afirmat că produsele clasificate anterior la codul NC 7019 31 00 sunt în prezent clasificate la două coduri NC diferite: 7019 31 10 (covorașe din filamente de fibră de sticlă) și 7019 31 90 (alte covorașe din fibră de sticlă). Având în vedere că anchetele actuale vizează anumite produse din fibră de sticlă cu filament, CCCLA consideră că produsele clasificate la codul NC 7019 31 90, și anume „covorașele din fibră de sticlă fără filament”, ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză.
(46)
Această afirmație este lipsită de relevanță, deoarece un astfel de produs oricum nu este produsul în cauză.
(47)
Reclamantul s-a referit la codul NC ex 7019 31 00 și a menționat în mod explicit că sunt excluse covorașele din vată de sticlă (adică alte covorașe și covorașe din fibră de sticlă fără filament). Acesta este motivul pentru care „ex” figurează înaintea codului NC.
(48)
Ambele avize de deschidere au fost publicate în decembrie 2013 și au precizat „care se încadrează în prezent la codurile NC […] 7019 31 10”. Având în vedere că, începând cu 1 ianuarie 2012, produsele care se încadrau anterior la codul NC 7019 31 00 au fost clasificate fie la codul NC 7019 31 10, fie la codul NC 7019 31 90, avizul de deschidere nu a inclus „covorașe din fibră de sticlă fără filament”, întrucât a precizat „care se încadrează în prezent la codurile NC […] 7019 31 10”.
(49)
Cu toate acestea, regulamentul actual precizează „încadrate în prezent la codurile NC […] 7019 31 00”, având în vedere că cele două coduri NC 7019 31 10 și 7019 31 90 au fost unificate din nou începând cu 1 ianuarie 2014, ca urmare a faptului că, în practică, la codul NC 7019 31 90 nu au fost încadrate produse (deoarece alte covorașe din fibră de sticlă, mai precis covorașele din vată de sticlă, au fost clasificate mai degrabă la codul NC 7019 39 00).
(50)
Prin urmare, cererea de excludere a codului NC 7019 31 90 nu este relevantă.
2.2. Semitorturi texturate
(51)
Un utilizator a solicitat ca semitorturile texturate (14) să fie excluse din definiția produsului, pe motiv că producătorii de fibră de sticlă cu filament din Uniune nu le produc.
(52)
Cu toate acestea, trei societăți din Uniune au fost identificate ca fiind producători de semitorturi texturate care dispun de suficientă capacitate pentru a acoperi nevoile pieței. Anchetele au arătat că, în ciuda diferențelor posibile privind aplicațiile finale, toate tipurile diferite ale produsului în cauză au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și sunt utilizate în general în aceleași scopuri. Cererea de a exclude semitorturile texturate din definiția produsului este, prin urmare, respinsă.
(53)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a afirmat că semitorturile texturate ar trebui excluse întrucât (i) doar un singur producător din Uniune furnizează pieței semitorturi texturate în cantități limitate și, prin urmare, importurile de astfel de produse nu ar putea cauza un prejudiciu industriei din Uniune; (ii) semitorturile texturate se deosebesc de semitorturile directe, acestea din urmă având o mai bună rezistență transversală a unui profil compozit obținut prin pultruziune, iar procesul de producție al acestora fiind diferit; și (iii) contrar abordării din ancheta inițială antidumping în ceea ce privește firele, Comisia consideră că substituibilitatea limitată nu constituie un factor semnificativ care să permită excluderea semitorturilor texturate.
(54)
În ceea ce privește prima afirmație, Comisia reiterează că există mai mulți producători din Uniune care au capacitatea de a acoperi nevoile pieței în materie de semitorturi texturate, dar numai unul dintre ei vinde în prezent acest tip de produs. Argumentul guvernului RPC, cu privire la faptul că doar un singur producător din Uniune vinde efectiv produsul respectiv, este mai degrabă un indicator al cauzării unui prejudiciu, deoarece înseamnă că utilizatorii au schimbat furnizorul, recurgând la furnizori din afara Uniunii, în special din RPC.
(55)
În ceea ce privește a doua afirmație, procesul de producție pentru semitorturile texturate este identic cu cel pentru semitorturile „normale”, cu excepția faptului că există o etapă suplimentară constând în suflarea de aer în interiorul semitortului, ceea ce necesită doar un echipament suplimentar relativ necostisitor și nu modifică caracteristicile tehnice și fizice esențiale ale produsului. Semitortul texturat pare pur și simplu ușor mai flaușat decât semitortul „normal”.
(56)
În ceea ce privește a treia afirmație, Comisia a urmat aceeași abordare ca în ancheta precedentă, în cadrul căreia semitorturile texturate au făcut, de asemenea, parte din produsul în cauză și o cerere de a le exclude a fost respinsă. Nu au fost aduse argumente care ar conduce la o concluzie diferită.
(57)
Cererea de a exclude semitorturile texturate din definiția produsului este, prin urmare, respinsă.
2.3. Produse în cazul cărora industria din Uniune nu se confruntă cu concurență din partea RPC
(58)
Guvernul RPC a solicitat ca produsele în cazul cărora industria din Uniune nu se confruntă cu concurență din partea importurilor chineze (după cum se indică în versiunea neconfidențială a plângerii antisubvenții) să fie excluse din definiția produsului. Produsele care au fost menționate sunt firele tăiate pentru utilizare umedă (wet use chopped strands - WUCS) și covorașele.
(59)
WUCS au o perioadă de depozitare limitată și costuri de transport mai ridicate din cauza greutății suplimentare a conținutului de apă. Cu toate acestea, WUCS sunt comercializate la nivel mondial. Ancheta a arătat că, în ciuda anumitor diferențe privind forma și a diferențelor posibile privind aplicațiile finale, toate tipurile diferite ale produsului în cauză au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și sunt utilizate în general în aceleași scopuri. La fel ca orice alte tipuri de produse ale produsului în cauză, WUCS și covorașele sunt utilizate ca materiale de consolidare. În plus, afirmația guvernului RPC referitoare la faptul că, deocamdată, anumite produse chineze din fibră de sticlă cu filament nu sunt prezente în cantități mari pe piața Uniunii nu exclude o schimbare în viitor a comportamentului întreprinderilor în ceea ce privește exporturile acestor tipuri specifice de produse. Prin urmare, cererea de a exclude aceste produse din definiția produsului este respinsă.
(60)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a afirmat că (i) doar un singur producător din Uniune produce WUCS și, prin urmare, orice importuri de astfel de produse nu ar putea cauza un prejudiciu industriei din Uniune; (ii) producătorii din Uniune nu suferă niciun prejudiciu în cazul produselor menționate mai sus, deoarece industria din Uniune a indicat în versiunea publică a plângerii că poate obține un profit de peste 8 %-10 % de pe urma acestor produse; (iii) WUCS au un conținut de apă mai ridicat, o perioadă de depozitare limitată și un proces de producție diferit, așa încât se deosebesc din punct de vedere fizic și chimic de firele tăiate normale; și (iv) contrar abordării din ancheta anterioară în ceea ce privește firele, Comisia consideră că substituibilitatea limitată nu constituie un factor semnificativ care să permită excluderea WUCS și a covorașelor.
(61)
Prima afirmație este respinsă deoarece mai mulți producători din Uniune vând WUCS și, prin urmare, nu este exclus ca industria din Uniune să sufere un prejudiciu în legătură cu acest tip de produs.
(62)
În ceea ce privește cea de a doua afirmație, faptul că unele tipuri de produse sunt profitabile în anumite momente nu este un motiv suficient pentru a exclude aceste tipuri de produse. În plus, WUCS sunt importate în Uniune în cantități mult mai mici decât celelalte produse din fibră de sticlă cu filament. Prin urmare, marja de profit pentru acest tip de produs individual nu este reprezentativă pentru produsul în cauză.
(63)
În ceea ce privește a treia afirmație, produsul în cauză nu este definit în funcție de conținutul său de apă. În consecință, conținutul de apă al WUCS nu justifică excluderea acestui produs. În plus, procesul de producție al WUCS este același ca și cel pentru firele tăiate pentru utilizare uscată (dry use chopped strands - DUCS), cu excepția faptului că nu are loc o etapă de producție, și anume etapa uscării.
(64)
În ceea ce privește a patra afirmație, Comisia a urmat aceeași abordare ca în ancheta anterioară antidumping, în cadrul căreia WUCS au făcut, de asemenea, parte din produsul în cauză. Nu au fost aduse argumente care ar conduce la o concluzie diferită.
(65)
Prin urmare, cererea de a exclude WUCS din definiția produsului este respinsă.
3. Produsul similar
(66)
Similar anchetei anterioare antidumping, s-a constatat că produsul în cauză și produsele din fibră de sticlă cu filament fabricate și vândute pe piața internă a RPC, precum și produsele din fibră de sticlă cu filament fabricate și vândute în Uniune de către industria din Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și aceleași utilizări. Prin urmare, aceste produse sunt produse similare în cadrul prezentelor anchete, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul antidumping de bază și al articolului 2 litera (c) din regulamentul antisubvenție de bază.
C. SUBVENȚIA
1. Introducere
(67)
Cel de-al 12-lea plan cincinal de dezvoltare economică și socială națională al RPC evidențiază viziunea strategică a guvernului RPC pentru ameliorarea și promovarea industriilor-cheie, incluzând, printre altele, fabricarea de produse din fibră de sticlă. În special, capitolul 9 din cel de al 12-lea plan cincinal, care se referă la transformarea și modernizarea industriei prelucrătoare, specifică:
„Vom pune accentul pe dezvoltarea de noi materiale, cum ar fi sticla fotovoltaică, sticla pentru substrat ultrasubțire, fibra de sticlă specială și ceramica specială.”
(68)
Secțiunea 3 a capitolului 9 din planul sus-menționat privind modernizarea tehnologică a întreprinderilor precizează, în special, faptul că guvernul RPC„…va încuraja întreprinderile să își îmbunătățească capacitatea de a dezvolta noi produse, să sporească conținutul tehnologic și valoarea adăugată a produselor lor și să accelereze actualizarea și modernizarea produselor lor.”
(69)
În plus, secțiunea 1 a capitolului 10 din același plan prevede următoarele:
„Accentul în materie de dezvoltare în industria pentru materiale noi va fi plasat pe materiale funcționale noi, materiale structurale avansate, fibre de înaltă performanță și materialul compozit fabricat din acestea, precum și materiale de bază de uz general.”
(70)
Importanța inovării și a noilor materiale, în general, este specificată clar atât în „Cel de-al 12-lea program cincinal de inovare în domeniul tehnologiilor industriale”, cât și în „Planul național de dezvoltare științifică și tehnologică pe termen lung 2006-2020)”.
(71)
În plus, „Catalogul de îndrumări pentru restructurare industrială pe anul 2011” (Decizia nr. 9) menționează explicit printre industriile încurajate „trefilarea firelor în cuptoare pentru fibră de sticlă E […], dezvoltarea și fabricarea fibrei de sticlă de înaltă performanță și a produselor fabricate din aceasta.” În plus, „Catalogul de îndrumări pentru investițiile străine în industrii”, care enumeră industriile în care sunt încurajate investițiile străine (15), se referă explicit la fabricarea de produse din fibră de sticlă și de fibră de sticlă specială.
(72)
Guvernul RPC a afirmat că aceste planuri reprezintă doar îndrumări, care nu au caracter obligatoriu. Cu toate acestea, se precizează clar în cel de al 12-lea plan cincinal că acesta este obligatoriu din punct de vedere juridic:
„Acest plan a fost dezbătut și aprobat de Congresul Național al Poporului și are valabilitate juridică.”
(73)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a susținut că produsul în cauză este reprezentat doar de produsele din fibră de sticlă standard (sticlă E) și nu de fibra de sticlă de înaltă performanță, care este mai avansată din punct de vedere tehnologic (fibră de sticlă pentru scopuri speciale sau sticlă S). Prin urmare, produsul în cauză care face obiectul acestei anchete nu face parte din industriile încurajate, deoarece numai fibra de sticlă specială sau fibrele de înaltă performanță se numără printre industriile care sunt încurajate. Guvernul RPC face trimitere, printre altele, la cel de al 12-lea plan cincinal care se referă doar la „fibre de înaltă performanță” și la „fibră de sticlă specială”.
(74)
În primul rând, produsul în cauză constă în anumite produse din fibră de sticlă cu filament. Definiția produsului nu face nicio distincție între produsele fabricate din fibră de sticlă standard (denumită în continuare „sticlă E”) și cele fabricate din fibră de sticlă specială (denumită în continuare „sticlă S”). În al doilea rând, nicio parte interesată nu a prezentat o cerere de excludere a unui produs pe motiv că fibra de sticlă specială nu ar trebui să intre sub incidența definiției produsului. În al treilea rând, guvernul RPC nu a contestat faptul că guvernul încurajează dezvoltarea „fibrelor de sticlă specială”. Într-adevăr, se face referire chiar și la produsele din fibră de sticlă standard ca reprezentând o industrie în care sunt încurajate investițiile străine (a se vedea considerentul 71).
(75)
În orice caz, chiar dacă s-ar accepta argumentul că numai dezvoltarea fibrei de sticlă de înaltă performanță (de exemplu sticla S) este încurajată de guvernul RPC, ancheta nu a evidențiat nicio distincție între industria fibrei de sticlă standard, pe de-o parte, și industria fibrei de sticlă specială, pe de altă parte. Dimpotrivă, toate produsele din fibră de sticlă, indiferent dacă sunt fabricate din sticlă E sau dintr-o fibră de sticlă de înaltă performanță, cum ar fi sticla S, sunt fabricate de aceeași industrie producătoare de fibră de sticlă. În această privință, Comisia a constatat, în special, că toți producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion utilizează atât fibră de sticlă standard (sticlă E), cât și fibră de sticlă de înaltă performanță (de exemplu sticlă S) în procesul lor de producție și că nu există niciun mecanism care să limiteze sprijinul furnizat unui segment al producției, fie sub forma unor împrumuturi preferențiale, fie sub forma acordării unor drepturi de folosire a unor terenuri. Din aceasta rezultă că încurajarea explicită în vederea dezvoltării de produse din fibră de sticlă de înaltă performanță nu poate exclude, de drept sau de fapt, industria fibrei de sticlă de bază din domeniul de aplicare al politicii strategice generale de încurajare a întreprinderilor să își îmbunătățească capacitatea de a dezvolta noi produse, să sporească conținutul tehnologic și valoarea adăugată a produselor lor și să accelereze actualizarea și modernizarea produselor lor.
(76)
Din cele de mai sus rezultă că afirmația potrivit căreia produsul în cauză nu face parte din industria încurajată este nefondată și, prin urmare, se respinge.
(77)
În plus, „Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale” (care, împreună cu „Dispozițiile provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale”, este denumită în continuare „Decizia nr. 40”) afirmă că guvernul RPC va sprijini în mod activ dezvoltarea a diferite tipuri de industrii (16).
(78)
Cu toate că Decizia nr. 40 nu se referă în mod explicit la industria fibrei de sticlă cu filament sau, mai general, la industria pentru materiale noi, ea trasează totuși tuturor instituțiilor financiare sarcina de a oferi sprijin de tip credit numai proiectelor încurajate și prevede că se vor pune în aplicare și „alte politici preferențiale privitoare la proiectele încurajate” (17). Prin urmare, se poate concluziona că dispozițiile Deciziei nr. 40 au fost aplicabile industriei fibrei de sticlă cu filament.
(79)
Guvernul RPC a afirmat că Decizia nr. 40 dispune doar că industriile încurajate ar trebui să primească sprijin de tip credit „în conformitate cu principiile creditării” și că din aceasta nu se poate deduce că sprijinul respectiv ar trebui să fie acordat în mod preferențial.
(80)
Ancheta a arătat că societățile incluse în eșantion au beneficiat de pe urma politicilor de împrumuturi în condiții preferențiale. Într-adevăr, unele dintre societățile deficitare au continuat să obțină finanțare în condiții preferențiale. Prin urmare, Comisia respinge afirmația guvernului RPC potrivit căreia acordarea de împrumuturi industriei fibrei de sticlă cu filament s-a desfășurat „în conformitate cu principiile creditării”. Ideea principală rămâne faptul că, în conformitate cu Decizia nr. 40, toate instituțiile financiare au obligația să acorde credite industriilor încurajate, printre care se numără și industria fibrei de sticlă cu filament, și că sprijinul respectiv se acordă de facto în condiții preferențiale.
(81)
În plus, „Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006-2020)” se angajează să „pună finanțarea politicilor pe primul loc”, să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită”, să „încurajeze instituțiile financiare să îmbunătățească și să consolideze serviciile financiare destinate întreprinderilor de înaltă tehnologie” și „să pună în aplicare politici fiscale preferențiale pentru a promova dezvoltarea întreprinderilor de înaltă tehnologie”.
(82)
Producția de fibră de sticlă cu filament se încadrează în definiția întreprinderii de înaltă tehnologie, așa cum arată și numărul de producători cu statut de tehnologie înaltă și nouă din RPC. Într-adevăr, ancheta a arătat că unele dintre societățile incluse în eșantion au primit certificatul de întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă, care ar putea beneficia de tratamentul preferențial descris în „Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006-2020)” menționat mai sus.
2. Lipsa cooperării și utilizarea datelor disponibile
2.1. Aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază în cazul unui producător-exportator
(83)
În timpul vizitei de verificare la una dintre societățile din RPC, s-a constatat că societatea respectivă înlocuise situația financiară auditată pe care o prezentase inițial Comisiei în răspunsul său la chestionarul antisubvenții. Societatea nu a dezvăluit această informație în mod voluntar, ci existența unei situații financiare auditate diferite a fost descoperită abia atunci când societatea a fost invitată să furnizeze un exemplar original al situației financiare. În plus, această nouă situație financiară a fost pusă la dispoziție doar în limba chineză. Întrucât emiterea a două exemplare diferite ale unei situații financiare auditate încalcă standardele internaționale de audit (nr. 560 în ceea ce privește „evenimentele ulterioare” auditului), echipa de verificare a subliniat faptul că acest lucru reprezintă o problemă gravă, având în vedere că ridică îndoieli cu privire la credibilitatea situațiilor financiare prezentate. Societatea a explicat că situația financiară auditată prezentată inițial în răspunsul la chestionar conținea erori și, prin urmare, a fost înlocuită cu o nouă versiune eliberată de aceeași societate de audit, antedatată și emisă din nou cu același număr secvențial precum raportul inițial privind situația financiară, care a fost distrus.
(84)
În urma vizitei de verificare și după ce a fost pusă la dispoziție traducerea celui de-al „doilea” exemplar al situației financiare, Comisia a transmis o scrisoare societății, prezentând motivele specifice și detaliate pentru care este de părere că unele dintre datele furnizate în chestionar nu pot fi considerate ca fiind verificate. Societatea a fost informată că, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază, Comisia poate decide să își stabilească concluziile pe baza datelor disponibile, și i s-a oferit posibilitatea să prezinte informații.
(85)
Societatea a furnizat observațiile sale atât în scris, cât și în timpul unei audieri cu consilierul-auditor. Răspunsul acesteia a indicat existența a încă unei versiuni a situației financiare auditate (o a treia) (în formatul utilizat pentru societățile cotate la bursă). Deși nu par a exista diferențe substanțiale între „a doua” și „a treia” situație, aceasta din urmă a fost totuși mult mai detaliată și mai cuprinzătoare. Cu toate că această situație financiară fusese deja emisă și se afla la dispoziția societății în timpul vizitei de verificare (18), nici existența sa nu a fost dezvăluită Comisiei în timp util în cursul verificării. Spre deosebire de celelalte situații financiare, această „a treia” versiune a enumerat în mod explicit și în detaliu toate subvențiile (inclusiv temeiul lor juridic) pe care societatea le-a primit în cursul PA. Prin urmare, o examinare a acestei situații financiare ar fi fost foarte utilă în cursul vizitei de verificare, pentru a verifica încrucișat toate informațiile prezentate privind sistemele de subvenții individuale de care a beneficiat societatea.
(86)
Situația financiară auditată este un document esențial pentru a permite o verificare adecvată a informațiilor furnizate de către societate Comisiei în ceea ce privește, printre altele, granturile, împrumuturile, drepturile de folosire a unor terenuri, amânările de la plata taxelor etc.
(87)
După cum s-a evidențiat mai sus, cooperarea societății nu a fost corespunzătoare și a creat un impediment major în calea unei verificări adecvate a informațiilor prezentate Comisiei. Prin urmare, aceasta din urmă nu a putut verifica în mod adecvat informațiile primite cu privire la, printre altele, nivelul subvențiilor primite de societate. În consecință, Comisia nu a putut ajunge la o concluzie de o acuratețe rezonabilă, în special în ceea ce privește nivelul subvențiilor primite.
(88)
Se consideră că societatea a furnizat informații înșelătoare și nu a cooperat în mod adecvat. Prin urmare, Comisia a decis să aplice dispozițiile articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază. Întrucât societatea a făcut parte dintr-un grup, dispozițiile articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază au fost aplicabile întregului grup.
(89)
Cu toate acestea, în scopul stabilirii nivelului de subvenționare pentru grup, Comisia a utilizat datele reale ale celor două societăți din cadrul grupului care cooperaseră pe deplin la ambele anchete și ale căror informații au fost considerate fiabile în ceea ce privește nivelurile lor de subvenționare. În ceea ce privește societatea din cadrul grupului care a furnizat informații înșelătoare, determinarea nivelului de subvenționare s-a bazat pe datele disponibile. În vederea stabilirii nivelului de subvenționare pentru această persoană juridică, datele disponibile utilizate de Comisie au fost constituite de cel mai ridicat nivel de subvenționare constatat în cazul fiecărui sistem de subvenții pentru oricare dintre persoanele juridice făcând parte din societățile sau grupurile de societăți care sunt incluse în eșantion și menționate în considerentul 30 și care au cooperat pe deplin la anchetă.
(90)
În urma comunicării constatărilor, reclamantul a afirmat că metodologia utilizată pentru calcularea nivelului de subvenționare al grupului nu a fost corectă. El a susținut că, întrucât marja de subvenție a grupului este reprezentată de suma celor mai mari marje de subvenție constatate în cazul fiecărui sistem de subvenții pentru oricare dintre societățile cooperante, aceasta ar trebui să fie mult mai mare.
(91)
Această afirmație se bazează pe o neînțelegere. Metodologia utilizată pentru calcularea nivelului de subvenționare, descrisă în considerentul 89 de mai sus, s-a aplicat doar societății (din cadrul grupului) care a furnizat informații înșelătoare, și nu grupului în ansamblu. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
(92)
Societatea care a furnizat informații înșelătoare nu exporta produsul în cauză. În cadrul grupului, exporturile produsului în cauză au fost efectuate de una dintre societățile sale afiliate. Aceasta din urmă a cooperat însă pe deplin la ambele anchete și a furnizat informații fiabile cu privire la prețul de export al grupului. Prin urmare, informațiile furnizate au fost utilizate pentru constatările definitive ale Comisiei în cadrul acestei proceduri.
(93)
În urma comunicării constatărilor, producătorul-exportator a afirmat că aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază a reprezentat o eroare din partea Comisiei.
(94)
În primul rând, s-a susținut că în scrisoarea trimisă societății, în care Comisia a prezentat motivele detaliate pentru aplicarea propusă a dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază, Comisia nu a precizat niciodată că nu a putut verifica informațiile privind subvențiile. Prin urmare, Comisia nu poate invoca această argumentare în concluziile sale definitive, deoarece societății nu i s-a oferit posibilitatea de a prezenta observații cu privire la argumentul în cauză.
(95)
Această afirmație nu poate fi acceptată. În scrisoarea respectivă, Comisia a menționat în mod explicit că „nu poate concluziona că informațiile privind nivelul subvențiilor primite de [societate] a fost verificat”. În orice caz, societatea a fost informată pe deplin în legătură cu motivele pentru recurgerea la cele mai bune date disponibile în documentul de comunicare a constatărilor finale și i s-a oferit posibilitatea de a prezenta observații în această privință, ceea ce a și făcut.
(96)
În al doilea rând, producătorul-exportator a susținut că, chiar în cazul în care Comisia ar trebui să aplice dispozițiile articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază, aceasta nu ar trebui să recurgă la datele altor societăți ca bază pentru determinarea nivelului de subvenționare, ci ar trebui să se bazeze pe exemplarul corect al situației financiare auditate furnizat de societate, deoarece acesta conține totuși informațiile „cele mai adecvate” și „cele mai potrivite” despre nivelul de subvenționare al societății.
(97)
După cum s-a explicat în considerentele 83-88 de mai sus, Comisia are îndoieli serioase cu privire la credibilitatea situațiilor financiare prezentate și, prin urmare, nu s-a putut baza pe acestea pentru a verifica nivelul de subvenționare în cazul sistemelor și/sau programelor de subvenții diferite, cum ar fi împrumuturile preferențiale și acordarea unor drepturi de folosire a unor terenuri contra unei plăți mai mici decât cea adecvată. Într-adevăr, fiabilitatea situațiilor financiare auditate este esențială pentru a verifica acuratețea și exhaustivitatea informațiilor furnizate în alt mod. Prin urmare, Comisia a trebuit să recurgă la cele mai bune date disponibile pentru determinarea nivelului de subvenționare, care în acest caz au fost informațiile verificate privind sistemele de subvenții relevante furnizate de alte entități cooperante. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
(98)
Societatea a afirmat, de asemenea, că, în mod eronat, Comisia a aplicat standardele internaționale de contabilitate („IAS”) drept criteriu pentru a respinge situațiile financiare auditate. Potrivit societății, ar trebui să se facă o distincție între rolul situațiilor financiare auditate și relevanța IAS într-o evaluare privind statutul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață în proceduri antidumping, pe de-o parte, și în proceduri antisubvenție, pe de altă parte. O încălcare a IAS nu poate constitui un motiv pentru aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază.
(99)
Comisia atrage atenția asupra faptului că încălcarea standardelor internaționale de contabilitate care a fost descoperită în cursul anchetei nu a fost, în sine, motivul pentru aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază. Motivul a fost faptul că au fost furnizate Comisiei versiuni diferite ale situației financiare auditate, ceea ce a ridicat îndoieli cu privire la credibilitatea acestora și a determinat, în consecință, Comisia să concluzioneze că alte informații privind nivelul de subvenționare nu au putut fi verificate. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
(100)
Societatea a afirmat, de asemenea, că metodologia Comisiei de calculare a marjei sale de subvenție, care a constat în a utiliza cea mai ridicată rată compensatorie în cazul fiecărui sistem, constatată pentru fiecare persoană juridică cooperantă (și nu pentru fiecare grup), a fost nejustificată. Societatea a afirmat că această metodologie este eronată, deoarece societățile din cadrul aceluiași grup pot decide să concentreze subvențiile într-o anumită persoană juridică în avantajul întregului grup.
(101)
După cum s-a explicat în considerentul 89, pentru a calcula nivelul de subvenționare în cadrul grupului, Comisia a utilizat datele reale ale două alte societăți din cadrul grupului care au cooperat la ambele anchete atunci când s-a calculat nivelul de subvenționare pentru întregul grup. Datele disponibile s-au aplicat doar unei persoane juridice din cadrul grupului, care a furnizat informații înșelătoare. Pentru a determina nivelul de subvenționare al unei persoane juridice din cadrul grupului, Comisia a considerat că cea mai adecvată metodă constă în a baza calculele pe același nivel din cadrul structurii întreprinderii și în a utiliza cel mai ridicat nivel de subvenționare constatat pentru oricare dintre persoanele juridice (din cadrul grupului, după caz) care fac parte din societățile sau grupurile de societăți incluse în eșantion. Prin urmare, această afirmație este respinsă.
2.2. Aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază în cazul băncilor deținute de stat
(102)
Comisia nu a beneficiat de cooperare din partea niciuneia dintre băncile deținute de stat din RPC. Acestea au fost invitate să furnizeze, prin completarea unui chestionar, informațiile necesare în scopul anchetei antisubvenție. Prin urmare, Comisia a notificat guvernul RPC că va lua în considerare posibilitatea să își bazeze constatările privind informațiile legate de băncile deținute de stat pe datele disponibile, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază.
(103)
În răspunsul la scrisoarea Comisiei și, ulterior, în urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a obiectat cu privire la aplicarea articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază în ceea ce privește informațiile care au fost solicitate de la băncile deținute de stat. Guvernul RPC a argumentat că a furnizat o mare parte din informațiile din cadrul acestei anchete. Cu toate acestea, Comisia a considerat că informațiile respective nu au putut înlocui în totalitate un răspuns din partea băncilor deținute de stat la chestionarele specifice. Guvernul RPC nu a contestat faptul că băncile deținute de stat nu au prezentat niciun răspuns la chestionar și nici faptul că băncile în cauză sunt deținute de stat. Prin urmare, Comisia a trebuit să își bazeze constatările privind băncile deținute de stat pe datele disponibile.
3. Sistemele care fac obiectul anchetei
(104)
Comisia a trimis chestionare atât guvernului RPC (incluzând chestionare destinate băncilor deținute de stat), cât și producătorilor-exportatori incluși în eșantion, solicitând informații cu privire la sistemele despre care se presupune că sunt implicate în acordarea de subvenții pentru industria fibrei de sticlă cu filament: Următoarele sisteme au făcut obiectul anchetei:
(a)
împrumuturi preferențiale de susținere a politicilor, garanții și asigurări acordate industriei fibrei de sticlă cu filament:
-
împrumuturi preferențiale de susținere a politicilor;
-
programe de subvenționare a creditelor la export;
-
garanții la export și asigurări pentru noi materiale;
-
beneficii rezultate din accesul la holdingurile offshore și rambursări de împrumuturi de către guvern;
(b)
programe de granturi:
-
subvenții pentru dezvoltarea programelor „Famous Brands” („Mărci celebre”) și „China World Top Brands” („Cele mai mari mărci ale Chinei”);
-
granturi acordate de administrația de stat centrală;
-
granturi acordate de administrația de stat subcentrală;
-
programul „Funds for outward expansion of industries in Guangdong Province” („Fonduri pentru expansiunea în afara provinciei a industriilor din provincia Guangdong”);
(c)
furnizarea de resurse de către autoritățile publice contra unei plăți mai mici decât cea adecvată (less than adequate remuneration - LTAR):
-
furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice;
-
furnizarea de apă de către autoritățile publice;
-
furnizarea de materii prime de către autoritățile publice;
-
furnizarea de terenuri de către autoritățile publice contra unei plăți mai mici decât cea adecvată;
(d)
programe de scutire de impozitul pe profit și de alte impozite directe și programe de reducere a acestor impozite:
-
programul „Two Free,Three Half” (doi ani fără impozit și următorii trei ani cu plata a jumătate din impozitul standard) pentru întreprinderile cu investiții străine (IIS);
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru IIS orientate spre export;
-
subvenții pentru impozitul pe profit pentru IIS pe baza localizării geografice;
-
programe de scutire de impozit local pe profit și de reducere a acestuia pentru IIS „productive”;
-
reduceri fiscale pentru IIS care achiziționează echipamente fabricate în China;
-
compensări fiscale pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul IIS;
-
restituiri de impozit pentru reinvestirea profiturilor întreprinderilor cu investiții străine în întreprinderi orientate spre export;
-
programe fiscale preferențiale pentru IIS recunoscute ca întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă;
-
reduceri fiscale pentru întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă implicate în anumite proiecte desemnate;
-
politică preferențială privind impozitul pe profit pentru întreprinderile din regiunea Nord-Est;
-
programele fiscale din provincia Guangdong;
-
scutirea fiscală referitoare la dividendele între întreprinderile rezidente calificate;
-
rate reduse ale impozitului pe profit;
(e)
programe de fiscalitate indirectă și de tarifare la import:
-
scutiri de TVA la utilizarea de echipamente importate;
-
reduceri de TVA la achiziționarea de către IIS a unor echipamente fabricate în China;
-
scutiri de TVA și scutiri tarifare pentru achizițiile de active fixe în cadrul programului de dezvoltare a comerțului exterior.
4. Împrumuturi preferențiale de susținere a politicilor, alte finanțări, garanții și asigurări
4.1. Împrumuturi preferențiale
(a) Introducere
(105)
Constatările privind băncile deținute de stat au fost formulate pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază, după cum s-a explicat în secțiunea C.2.2.
(b) Temei juridic
(106)
Următoarele dispoziții juridice prevăd acordarea de împrumuturi preferențiale în RPC: Legea RPC privind băncile comerciale (denumită în continuare „legea bancară”) [2003], Normele generale privind împrumuturile promulgate de Banca Populară a Chinei (denumită în continuare „PBOC” - „People's Bank of China”) la 28 iunie 1996 și Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat.
(c) Constatările anchetei
Existența unei subvenții
(107)
Deși autoritățile chineze nu au furnizat decât informații limitate privind participarea/deținerea băncilor din RPC, ancheta a stabilit, pe baza datelor disponibile, că piața financiară chineză este caracterizată de un grad semnificativ de influență și control exercitate de stat. Pentru a analiza dacă băncile dețin, sunt învestite cu sau exercită autoritate publică (adică dacă sunt organisme publice), Comisia a utilizat toate informațiile disponibile privind nu numai deținerea de către stat a băncilor, ci și alte caracteristici precum prezența autorităților publice în consiliul de administrație, influența și controlul exercitate de autoritățile publice asupra activităților băncilor, îndeplinirea politicilor sau intereselor statului și întrebarea dacă entitățile bancare au fost instituite prin statut.
(108)
Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că băncile deținute integral de stat, ale căror consilii de administrație sunt dominate de autoritățile publice din RPC, dețin cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața financiară chineză. Băncile deținute de stat fac obiectul unor norme juridice care le impun, printre altele, să își desfășoare activitatea de creditare în conformitate cu nevoile economiei naționale, să ofere sprijin de tip credit proiectelor încurajate (19) sau să acorde prioritate dezvoltării industriilor de tehnologie înaltă și nouă (20).
(109)
Un alt indiciu privind implicarea statului pe piața financiară chineză este rolul jucat de PBOC în stabilirea limitelor specifice privind modul în care ratele dobânzii sunt stabilite și fluctuează (21). Instituțiilor financiare li se cere să practice rate pentru împrumuturi care să se încadreze într-un anumit interval în raport cu rata de referință a dobânzii PBOC. Pentru împrumuturile preferențiale, nu este permis ca ratele dobânzilor să fluctueze în sens crescător. Impunerea de limite ale ratei dobânzii la împrumuturi cumulată cu impunerea unor plafoane ale ratei dobânzii la depozite creează o situație în care băncile au acces garantat la capital ieftin (datorită reglementării ratelor la depozite) și sunt capabile să acorde împrumuturi industriilor selectate la rate avantajoase, în conformitate cu politica guvernamentală de a dirija băncile să acorde un sprijin deosebit anumitor industrii încurajate și/sau de înaltă tehnologie, precum industria fibrei de sticlă cu filament.
(110)
Comisia a solicitat clarificări din partea guvernului RPC în legătură cu definiția și formularea utilizate în Circulara 251, precum și în legislația sa precedentă [Circulara PBOC privind expansiunea intervalului de fluctuație a ratei dobânzii instituțiilor financiare - YinFa (2003) nr. 250]. Cu toate acestea, după cum s-a descris în secțiunea C.2.2. de mai sus, guvernul RPC nu a furnizat aceste circulare. Guvernul RPC a afirmat însă că Circulara 250 a fost abrogată prin Circulara 251 și că pragurile ratei de împrumut au fost abolite începând cu iulie 2013, așa încât nu există nicio implicare a statului în sectorul bancar.
(111)
Cu toate acestea, abolirea pragurilor ratei de împrumut a avut loc în cursul perioadei de anchetă. În consecință, PBOC a influențat stabilirea ratelor dobânzii de către băncile deținute de stat pentru cea mai mare parte a perioadei de anchetă. În plus, ancheta nu a arătat că abolirea ar fi avut vreun efect imediat asupra împrumuturilor primite de producătorii incluși în eșantion. În orice caz, pragul ratei dobânzii valabil în perioada de anchetă nu este singurul argument pentru care Comisia consideră băncile deținute de stat ca fiind organisme publice.
(112)
Constatările stabilite în anchetele antisubvenție privind panourile solare (22) și sticla solară (23), în care s-a concluzionat că băncile deținute de stat din RPC acționează ca organisme publice (a se vedea considerentele 158-168 din regulamentul privind panourile solare și considerentul 73 din regulamentul privind sticla solară) constituie, de asemenea, date disponibile în cadrul prezentei anchete în ceea ce privește statutul de organism public al băncilor deținute de stat. Aceste date sunt rezumate după cum urmează:
-
băncile deținute de stat dețin cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața din RPC;
-
pe baza datelor disponibile, băncile deținute de stat sunt controlate de guvern prin intermediul proprietății și al controlului administrativ al comportamentului lor comercial, incluzând limitele ratei dobânzii pe care acestea le pot oferi;
-
legea bancară și alte acte legislative și reglementări impun ca băncile să acorde împrumuturi în funcție de necesitățile economiei naționale, să asigure creditarea proiectelor încurajate și să acorde prioritate întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă.
(113)
Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că băncile deținute de stat îndeplinesc funcții guvernamentale în numele guvernului RPC, și anume promovează în mod obligatoriu anumite sectoare ale economiei în conformitate cu planificarea de către stat și cu documentele de politică. Ponderea semnificativă a autorităților publice în proprietatea băncilor deținute de stat confirmă faptul că băncile sunt controlate de autoritățile publice pe parcursul exercitării funcțiilor lor publice. Guvernul RPC exercită un control semnificativ asupra băncilor deținute de stat prin implicarea omniprezentă a autorităților publice în sectorul financiar și prin impunerea unei obligații asupra băncilor deținute de stat de a respecta politicile guvernamentale. Prin urmare, se consideră că băncile deținute de stat sunt organisme publice deoarece dețin, sunt învestite cu și exercită autoritate guvernamentală.
(114)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a contestat această concluzie, afirmând că motivele pentru care Comisia a considerat că băncile deținute de stat sunt organisme publice nu au fost prezentate de către aceasta. Comisia este convinsă că faptele prezentate în considerentele de mai sus sunt suficiente pentru justificarea concluziei că băncile deținute de stat sunt organisme publice.
(115)
Deși majoritatea covârșitoare a împrumuturilor primite de producătorii-exportatori incluși în eșantion sunt furnizate de bănci deținute de stat, ancheta a arătat că o mică parte a împrumuturilor este furnizată de bănci private. Comisia a analizat, prin urmare, în ce măsură băncile private din RPC sunt mandatate și/sau dirijate de guvernul RPC să acorde împrumuturi preferențiale producătorilor de fibră de sticlă cu filament, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul antisubvenție de bază.
(116)
Articolul 34 din legea bancară prevede că băncile private au de asemenea sarcina „de a-și desfășura activitatea de acordare de împrumuturi în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat” (24).
(117)
Ancheta a arătat că, în cazul producătorilor-exportatori incluși în eșantion, ratele dobânzii aplicate de băncile deținute de stat, pe de-o parte, și de cele private, pe de altă parte, s-au aflat, în general, la niveluri foarte similare. Acest lucru indică faptul că băncile deținute de stat, care sunt actorii predominanți pe piața bancară și de creditare din RPC, stabilesc nivelurile ratelor dobânzilor, iar băncile private pur și simplu preiau ratele stabilite de băncile deținute de stat (organisme publice).
(118)
În aceste circumstanțe, se concluzionează că băncile private nu își stabilesc ratele în mod independent de intervenția statului și că strategia de acordare a împrumuturilor practicată de băncile private este dirijată de guvernul RPC.
(119)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a contestat modul în care Comisia a interpretat articolul 34 din legea bancară, afirmând că „este evident că înțelesul pe care Comisia l-a conferit articolului 34 nu îi poate fi atribuit acestuia”. Guvernul RPC a atras atenția Comisiei cu privire la alte articole din legea bancară, și anume articolele 4, 5 și 7, care sunt menite să garanteze că împrumuturile sunt acordate fără intervenții și după o evaluare de credit.
(120)
Comisia recunoaște că aceste articole există, dar consideră că ar trebui să fie înțelese și interpretate în lumina dispozițiilor articolului 34. În această privință, se reamintește faptul că nici guvernul RPC, nici băncile sau societățile în cauză incluse în eșantion nu au fost în măsură să demonstreze că împrumuturile au fost acordate fără intervenții sau după o evaluare de credit corespunzătoare. Dimpotrivă, ancheta a arătat că deși unul dintre producătorii-exportatori a înregistrat pierderi, acesta a reușit să primească împrumuturi de la bănci la rate obișnuite ale dobânzii, fără a se aplica nicio majorare pentru a ține cont de riscul asociat cu situația sa financiară dificilă.
(121)
Prin urmare, Comisia concluzionează că băncile private sunt mandatate sau dirijate de guvern să acorde o finanțare preferențială, într-un mod similar cu modul de acordare a finanțării de către băncile deținute de stat, ceea ce înseamnă că există o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul antisubvenție de bază.
Specificitatea
(122)
În ceea ce privește băncile care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, majoritatea dintre acestea sunt bănci deținute de stat și sunt controlate în ultimă instanță de către guvernul RPC. Printre acestea se numără principalele bănci comerciale și de susținere a politicilor din RPC, cum ar fi China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank și Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
În plus, Comisia observă că guvernul RPC dirijează acordarea de împrumuturi preferențiale către un număr limitat de industrii. De exemplu, Decizia nr. 40 prevede că guvernul RPC va sprijini în mod activ dezvoltarea industriilor producătoare de noi materiale, iar industria fibrei de sticlă cu filament este considerată o astfel de industrie. De asemenea, tuturor instituțiilor financiare li se trasează sarcina de a sprijini prin creditare numai proiectele încurajate, categorie în care intră proiectele legate de fibra de sticlă cu filament. În plus, decizia respectivă promite punerea în aplicare a „altor politici preferențiale vizând proiectele încurajate”.
(124)
Guvernul RPC a susținut că Comisia s-a bazat în mod eronat pe Decizia nr. 40, întrucât producerea produsului în cauză nu este clasificată drept o industrie încurajată. Mai mult, chiar dacă s-ar accepta că industria este încurajată, guvernul a afirmat că recurgerea la Decizia nr. 40 nu se poate extinde asupra unei industrii care nu este menționată în Decizia nr. 9 („Catalogul de îndrumări pentru restructurare industrială pe anul 2011”).
(125)
Producătorii-exportatori incluși în eșantion se încadrează în categoria industriilor încurajate, după cum se descrie mai sus (în considerentele 67-76), precum și în categoria industriilor de tehnologie înaltă și nouă. În plus, în pofida afirmației guvernului, fibra de sticlă specială și produsele fabricate din aceasta, precum și cuptoarele pentru producția de sticlă E sunt menționate explicit la capitolul XII punctul 6 din Decizia nr. 9 (25). Prin urmare, afirmația este nefondată.
Avantajul
(126)
Un avantaj există în măsura în care împrumuturile acordate de autoritățile publice sau împrumuturile din partea organismelor private mandatate sau dirijate de guvern sunt acordate în condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar obține în mod normal pe piață.
Necesitatea de a se baza pe o valoare de referință
(127)
Comisia a urmărit să verifice evaluările riscului de credit efectuate de băncile care au împrumutat bani producătorilor-exportatori incluși în eșantion în perioada de anchetă. Anumiți producători-exportatori au înregistrat pierderi. Cu toate acestea, aceștia au reușit să primească împrumuturi de la bănci la rata de referință, fără a se aplica nicio majorare pentru a ține cont de riscul asociat cu situația lor financiară în curs de agravare. Prin urmare, Comisia are motive să pună sub semnul întrebării dacă împrumuturile acordate societăților producătoare de fibră de sticlă cu filament s-au bazat pe o evaluare diligentă a riscului și dacă rata dobânzii a fost stabilită ca urmare a acestui exercițiu.
(128)
După cum se explică mai sus, dat fiind că împrumuturile furnizate de băncile chineze reflectă intervenția substanțială a autorităților publice în sectorul bancar și nu reflectă rate disponibile pe o piață bancară funcțională, a fost construită o valoare de referință a pieței adecvată, utilizând metoda descrisă mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare a guvernului RPC, Comisia a recurs și la datele disponibile pentru a construi o rată de referință a dobânzii adecvată.
(129)
Atunci când se construiește valoarea de referință adecvată pentru împrumuturile exprimate în RMB, se consideră că este rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață distorsionată a împrumuturilor bancare și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să nu se accepte ca atare solvabilitatea exportatorilor chinezi, ci să se aplice o majorare pentru a reflecta impactul potențial al distorsiunilor pieței din China asupra situației lor financiare.
(130)
Același lucru este valabil și pentru împrumuturile exprimate în valută. S-au utilizat ca valoare de referință obligațiunile corporative cu rating BB exprimate în monede relevante și emise în cursul PA.
(131)
După cum se explică mai sus, atât guvernului RPC, cât și producătorilor-exportatori cooperanți li s-a cerut să furnizeze informații privind politicile de împrumut ale băncilor chineze și modul în care împrumuturile se acordă producătorilor-exportatori. Cu toate acestea, informațiile respective nu au fost furnizate. Ca urmare a acestei lipse de cooperare și ținând cont de ansamblul datelor disponibile, în conformitate cu dispozițiile articolului 28 alineatul (6) din regulamentul antisubvenție de bază, se consideră adecvat ca tuturor societăților din China să li se acorde doar cel mai înalt calificativ din categoria împrumuturilor speculative (non-investment grade) (BB conform Bloomberg) și să se aplice prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de societățile cu acest rating la rata standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei.
(132)
Prin urmare, pentru a calcula rata de referință a dobânzii pentru împrumuturile acordate societăților incluse în eșantion în cursul PA, a fost calculată o primă de risc utilizându-se diferența dintre ratele dobânzii pentru obligațiunile emise de societăți cu ratinguri BB și cele pentru obligațiunile emise de societăți cu ratinguri AAA (care este ratingul de credit pentru obligațiunile emise de RPC), așa cum sunt înregistrate de Bloomberg. Această primă de risc a fost apoi adăugată la ratele de împrumut publicate ale PBOC pentru obligațiunile cu rating BB, ținând cont de durata împrumuturilor.
(133)
Avantajul conferit producătorilor-exportatori a fost apoi calculat ca fiind egal cu diferența dintre dobânda plătită efectiv de către societăți în PA și dobânda care ar fi fost plătită dacă rata de referință a dobânzii ar fi fost aplicată împrumuturilor. Acest avantaj a fost apoi exprimat ca procentaj din cifra de afaceri totală a fiecărui producător-exportator cooperant.
(134)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a afirmat că Comisia nu ar fi trebuit să recurgă la nicio valoare de referință pentru calcularea avantajului, argumentând că împrumuturile au fost acordate în conformitate cu condițiile de piață și, în consecință, nu a fost conferit niciun avantaj.
(135)
După cum se explică în considerentele 127-130, piața pentru împrumuturi bancare din RPC este distorsionată și, prin urmare, Comisia consideră că recurgerea la o valoare de referință este pe deplin justificată.
(136)
În plus, guvernul RPC a afirmat că alegerea de către Comisie tocmai a acestei valori de referință nu a fost motivată suficient.
(137)
Comisia consideră că, atunci când se construiește valoarea de referință adecvată pentru împrumuturi, este rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață distorsionată și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să se aplice o majorare pentru a reflecta impactul potențial al distorsiunilor pieței din China asupra situației financiare a exportatorilor.
(d) Concluzie
(138)
Pe baza constatărilor anchetei, Comisia concluzionează că industria fibrei de sticlă cu filament din RPC a beneficiat de împrumuturi preferențiale în PA, atât de la bănci deținute de stat, cât și de la bănci private. Finanțarea industriei fibrei de sticlă cu filament constituie o subvenție în sensul regulamentului antisubvenție de bază, deoarece există
(a)
o contribuție financiară a autorităților publice, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i);
(b)
un mandat și instrucțiuni din partea autorităților publice, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv); precum și
(c)
un avantaj conferit astfel, condiție prevăzută la articolul 3 alineatul (2).
(139)
Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, această subvenție este pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(140)
Articolul 6 litera (b) din regulamentul antisubvenție de bază prevede că avantajul generat de împrumuturile preferențiale ar trebui să fie calculat ca diferența dintre valoarea dobânzii plătite și suma care ar fi plătită pentru un împrumut comercial comparabil pe care societatea l-ar putea obține pe piață. După cum s-a menționat, în absența oricărei evaluări relevante a riscurilor, Comisia a stabilit o valoare de referință a pieței pentru împrumuturi comerciale comparabile.
(141)
Avantajul a fost calculat pentru PA ca fiind egal cu diferența dintre dobânda plătită efectiv în cursul PA și dobânda care ar fi fost plătită utilizând valoarea de referință.
(142)
Unul dintre producătorii-exportatori a afirmat că, la calcularea avantajului, Comisia a utilizat o valoare greșită pentru rata dobânzii plătită efectiv de societate pentru un împrumut. Această afirmație a fost acceptată, iar Comisia a revizuit calculul. Cu toate acestea, calculul revizuit nu a avut niciun efect asupra marjei de subvenție constatate.
(143)
Marjele de subvenție calculate pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion pe baza acestei metodologii sunt următoarele:
Împrumuturi preferențiale
Numele societății
Marja de subvenție
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Alte sisteme de acordare de împrumuturi în condiții preferențiale
(144)
În cursul PA, producătorii-exportatori incluși în eșantion nu au primit nicio contribuție financiară în temeiul celorlalte sisteme de acordare de împrumuturi în condiții preferențiale menționate în secțiunea C.3 de mai sus.
5. Programe de granturi
(145)
În cursul PA, societățile incluse în eșantion nu au primit nicio contribuție financiară provenind din programele „Famous Brands”, „China World Top Brands” sau „Funds for outward expansion of industries in Guangdong Province”.
5.1. Programe de granturi specifice și granturi
(a) Introducere
(146)
Societățile incluse în eșantion au primit granturi ocazionale de la diverse autorități guvernamentale aflate la diferite niveluri de guvernare, ceea ce a condus la primirea unui avantaj în cursul PA. Se consideră că aceste granturi se încadrează în categoria programelor de granturi existente potrivit afirmațiilor din plângere, deoarece în plângere s-a afirmat că producătorii de fibră de sticlă cu filament au primit granturi ocazionale din partea unor organisme guvernamentale de la nivel de provincie și de la nivel local și că aceste granturi au conferit un avantaj, deoarece banii au fost primiți fără o analiză adecvată.
(147)
Comisia a propus guvernului RPC desfășurarea de consultări cu privire la aceste granturi specifice.
(148)
Guvernul RPC s-a opus consultărilor, afirmând că acestea nu ar fi în conformitate cu Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii („ASMC”), întrucât astfel de consultări ar trebui să aibă loc înainte de deschiderea anchetei și verificarea informațiilor privind fiecare sistem individual ar presupune o sarcină disproporționată pentru autoritățile chineze.
(149)
Majoritatea granturilor au constat în sume neglijabile. Prin urmare, Comisia nu a mai continuat anchetarea granturilor respective.
(150)
Cu toate acestea, Comisia a anchetat un anumit grant destul de substanțial, care a fost acordat uneia dintre societățile incluse în eșantion în scopul construirii de dormitoare pentru angajații săi și care se consideră a fi legat de programele de granturi existente potrivit afirmațiilor din plângere.
(b) Concluzie
(151)
Caracterul ad-hoc al grantului menționat mai sus demonstrează în mod clar că acesta nu a fost disponibil pentru alte societăți și, prin urmare, a fost specific în conformitate cu definiția de la articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul antisubvenție de bază. Pe baza dovezilor colectate în ceea ce privește primirea acestui grant și în absența oricăror alte informații, Comisia consideră că acest grant este o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază și că prin acordarea grantului respectiv a fost conferit un avantaj producătorului-exportator în cauză.
(152)
În urma comunicării constatărilor, societatea care a primit grantul a afirmat că acesta i-a fost acordat pentru renovarea activelor imobilizate, care sunt amortizate în 50 de ani. În consecință, această subvenție ar trebui să fie repartizată pe o perioadă de 50 de ani și doar proporția de 1/50, care corespunde avantajului primit în cursul PA, ar trebui să fie luată în considerare la calcularea marjei de subvenție.
(153)
Societatea nu a furnizat nicio dovadă care să justifice o perioadă de amortizare de 50 de ani pentru investițiile în active imobilizate, în cazul de față o clădire în care se află dormitoarele pentru personal. Durata reală de amortizare a activelor imobilizate ale unei societăți este de obicei mult mai scurtă și corespunde unei perioade de 10-20 de ani. Pe această bază, avantajul obținut prin acest grant este neglijabil și, prin urmare, nu ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii.
6. Programe de scutire de impozite directe și programe de reducere a acestora
6.1. Programul „Two Free, Three Half” (doi ani fără impozit și următorii trei ani cu plata a jumătate din impozitul standard) pentru întreprinderile cu investiții străine
(a) Introducere
(154)
Programul „Two Free, Three Half” (doi ani fără impozit și următorii trei ani cu plata a jumătate din impozitul standard) permite întreprinderilor cu investiții străine („IIS”) să nu plătească niciun impozit pe profit pentru primii doi ani și să plătească doar un impozit de 12,5 % din profit, și nu de 25 %, în următorii trei ani.
(b) Temei juridic
(155)
Temeiul juridic al acestui program este articolul 8 din Legea Republicii Populare Chineze privind impozitul pe profit aplicabil întreprinderilor cu investiții străine și întreprinderilor străine („Legea privind impozitarea IIS”) și articolul 72 din Normele de punere în aplicare a Legii Republicii Populare Chineze privind impozitul pe profit aplicabil întreprinderilor cu investiții străine și întreprinderilor străine. Potrivit guvernului RPC, acest program a fost abrogat prin articolul 57 din Legea privind impozitul pe profit aplicabil întreprinderilor („Legea EIT” - Enterprise Income Tax) din 2008, cu o perioadă de tranziție până la sfârșitul anului 2012. Prin urmare, din lege rezultă clar faptul că acest sistem a creat un avantaj în cursul exercițiului fiscal 2012.
(c) Constatările anchetei
(156)
Sistemul „Two Free, Three Half” a conferit avantaje societăților în cursul exercițiului financiar 2012, după care, potrivit guvernului RPC, sistemul a fost retras. În orice caz, niciuna dintre societățile incluse în eșantion nu este o întreprindere cu capital străin care ar putea fi eligibilă pentru acest sistem de impozitare în cursul PA.
(d) Concluzie
(157)
În cursul PA, societățile incluse în eșantion nu au primit nicio contribuție financiară provenind din acest program. În plus, ancheta a arătat că sistemul a fost într-adevăr retras de guvernul RPC.
6.2. Întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă
(a) Introducere
(158)
Acest program permite societăților care pot demonstra că respectă un anumit set de criterii pentru a fi recunoscute ca „întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă” să beneficieze de o reducere a impozitului pe profit de la rata standard de 25 % la 15 %.
(b) Temei juridic
(159)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt articolul 28 alineatul (2) din Legea privind impozitul pe profit aplicabil întreprinderilor din 2008 („Legea EIT”) în coroborare cu „Măsurile administrative de stabilire a întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă” [Guo Ke Fa Huo (2008) Nr. 172], precum și articolul 93 din Normele de punere în aplicare a Legii privind impozitul pe profit aplicabil întreprinderilor în coroborare cu Avizul Administrației Fiscale de Stat privind aspectele legate de plata impozitului pe profit aplicabil întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Shui Han (2008) Nr. 985].
(c) Constatările anchetei
(160)
Acest sistem se aplică întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă recunoscute ca atare de către guvernul RPC. Pentru a putea beneficia de acest sistem, întreprinderile trebuie să dețină drepturi esențiale și independente de proprietate intelectuală și trebuie să îndeplinească următoarele cerințe, prevăzute în temeiul juridic menționat mai sus și rezumate după cum urmează:
(a)
producția lor este inclusă în sfera produselor din „domeniile de înaltă tehnologie care beneficiază de sprijin deosebit din partea statului”;
(b)
cheltuielile lor totale pentru cercetare și dezvoltare reprezintă 3-6 % din totalul profiturilor din vânzări;
(c)
veniturile lor din produse de tehnologie înaltă și nouă reprezintă peste 60 % din totalul profiturilor din vânzări;
(d)
personalul implicat în activități de cercetare și dezvoltare reprezintă 10 % din numărul total de salariați;
(e)
celelalte cerințe stabilite în „Măsurile administrative din 2008 pentru întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă” sunt îndeplinite.
(161)
S-a constatat că unii dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion utilizează acest sistem și, prin urmare, plătesc numai 15 % impozit pe profit, în loc de 25 %. Aceste întreprinderi au solicitat încadrarea în grupa întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă și au primit înștiințarea oficială că îndeplinesc criteriile sistemului și, prin urmare, vor avea dreptul să își completeze declarațiile fiscale în consecință.
(d) Concluzie
(162)
Comisia consideră că acest sistem constituie o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază, deoarece există o contribuție financiară sub forma unor venituri la care renunță guvernul RPC, ceea ce conferă societăților în cauză un avantaj. Avantajul pentru beneficiari este egal cu economia fiscală.
(163)
Această subvenție este specifică în conformitate cu definiția de la articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul antisubvenție de bază, deoarece se limitează la întreprinderi certificate ca „întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă” și care respectă toate cerințele măsurilor administrative din 2008. Producătorii-exportatori în cauză incluși în eșantion au primit astfel de certificate. Nu au fost stabilite criterii obiective de eligibilitate în legislație sau de către autoritatea care acordă subvenția.
(164)
După comunicarea constatărilor, guvernul RPC a contestat concluziile Comisiei, susținând că criteriile de eligibilitate sunt obiective și se aplică în mod egal tuturor societăților din RPC. Prin urmare, sistemul nu îndeplinește criteriul specificității.
(165)
Comisia nu acceptă această afirmație. Grantul este disponibil numai pentru societățile cu caracteristici specifice (întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă) și nu pentru toate industriile și toate sectoarele. De asemenea, eligibilitatea nu este automată, ci depinde de acordarea unui certificat de „întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă”, care este eliberat conform unei proceduri discreționare de autoritatea competentă. În consecință, natura sistemului este specifică.
(166)
Prin urmare, Comisia consideră că această subvenție este pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(167)
Comisia a calculat valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii ca fiind diferența dintre valoarea impozitului care ar fi fost plătit în mod normal în cursul PA și cea a impozitului plătit efectiv în cursul PA de către societățile în cauză.
Întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă
Numele societății
Marja de subvenție
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Reduceri ale impozitului pe profit pentru IIS care achiziționează echipamente fabricate în China
(a) Introducere
(168)
Acest program permite unei societăți să solicite credite fiscale pentru achiziționarea de echipamente de pe piața internă în cazul în care un proiect este conform cu politicile industriale ale guvernului RPC. Un credit fiscal de până la 40 % din prețul de achiziție al echipamentelor de pe piața internă poate fi aplicat creșterii graduale a datoriei fiscale din anul precedent.
(b) Temei juridic
(169)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt „Măsurile provizorii din 1 iulie 1999 privind creditul pentru impozitul pe profit al întreprinderilor pentru investiții în echipamente produse pe piața internă pentru proiectele de renovare a tehnologiei” și „Avizul Administrației Fiscale de Stat privind oprirea punerii în aplicare a politicii de deducere și scutire de impozitul pe profit al întreprinderilor pentru investițiile unei întreprinderi în achiziționarea de echipamente de producție autohtonă”, aviz cu nr. 52 (2008) al Administrației Fiscale de Stat, cu efect de la 1 ianuarie 2008.
(c) Constatările anchetei
(170)
Guvernul RPC a afirmat că acest program a fost abrogat din ianuarie 2008, în conformitate cu Avizul nr. 52 menționat. Cu toate acestea, ancheta a evidențiat că una dintre societățile incluse în eșantion a beneficiat de acest program în cursul PA.
(d) Concluzie
(171)
Acest program constituie o subvenție, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, deoarece oferă o contribuție financiară sub forma unor venituri la care renunță guvernul RPC. În sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază, acest program oferă beneficiarilor un avantaj reprezentând o sumă egală cu economia fiscală. Această subvenție este specifică în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din regulamentul antisubvenție de bază, întrucât economia fiscală este condiționată de utilizarea de produse naționale în defavoarea celor importate.
(e) Calculul valorii subvenției
(172)
Comisia a calculat valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii ca fiind diferența dintre valoarea impozitului care ar fi fost plătit în mod normal în cursul PA și cea a impozitului plătit efectiv în cursul PA de către societățile în cauză.
(173)
Rata subvenției stabilită în cazul acestei subvenții pentru Jiangsu Changhai Group s-a ridicat, în PA, la 0,2 %.
(174)
În urma comunicării constatărilor, un producător-exportator a afirmat că nu este eligibil pentru nicio contribuție financiară în temeiul sistemului „Reduceri ale impozitului pe profit pentru IIS care achiziționează echipamente fabricate în China”, întrucât nu este o societate cu investiții străine. Prin urmare, Comisia i-a atribuit în mod eronat un avantaj în temeiul acestui sistem, pe baza datelor disponibile. Producătorul-exportator a afirmat, de asemenea, că s-au constatat erori de calcul minore. Ambele afirmații au fost acceptate, iar calculul marjei de subvenție a fost revizuit în consecință.
6.4. Alte sisteme de scutire de impozite directe și programe de reducere a acestora
(175)
Compensarea fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare a făcut de asemenea obiectul anchetei. Această măsură a vizat însă sume neglijabile. Prin urmare, Comisia nu a mai continuat anchetarea măsurii respective.
(176)
În cursul PA, producătorii-exportatori incluși în eșantion nu au primit nicio contribuție financiară în temeiul celorlalte programe de scutire de impozite menționate în secțiunea C.3 de mai sus.
7. Programe de fiscalitate indirectă și de tarifare la import
7.1. Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
(a) Introducere
(177)
Acest program acordă o scutire de TVA și scutiri tarifare la import pentru IIS sau întreprinderi naționale pentru importurile de echipamente esențiale utilizate în procesul lor de producție. Pentru a beneficia de scutire, echipamentele nu trebuie să fie incluse într-o listă de echipamente neeligibile și întreprinderea solicitantă trebuie să obțină un certificat de apartenență la un proiect încurajat de stat emis de autoritățile chineze sau de Comisia națională pentru dezvoltare și reformă (CNDR) în conformitate cu legislația relevantă privind investițiile, fiscalitatea și regimul vamal.
(b) Temei juridic
(178)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt reprezentate de Circulara Consiliului de Stat privind adaptarea politicilor fiscale referitoare la echipamentele importate, Guo Fa nr. 37/1997, Avizul Ministerului Finanțelor, al Administrației Generale a Vămilor și al Administrației Fiscale de Stat privind adaptarea anumitor politici preferențiale privind taxele de import, Comunicarea Ministerului Finanțelor, a Administrației Generale a Vămilor și a Administrației Fiscale de Stat nr. 43 (2008), Avizul CNDR privind aspectele relevante referitoare la tratarea scrisorii de confirmare privind proiectele cu finanțare internă sau străină a căror dezvoltare este încurajată de Stat, nr. 316 2006 din 22 februarie 2006 și Catalogul articolelor de import ineligibile pentru scutire de taxe destinate fie IIS-urilor, fie societăților naționale, 2008.
(c) Constatările anchetei
(179)
Toate societățile incluse în eșantion au beneficiat de acest sistem.
(d) Concluzie
(180)
În sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul antisubvenție de bază, se consideră că acest program pune la dispoziție o contribuție financiară sub forma unor venituri la care renunță guvernul RPC, întrucât IIS și alte întreprinderi naționale eligibile sunt excluse de la plata TVA-ului și/sau a tarifelor care, în caz contrar, ar fi datorate. Prin urmare, programul acesta conferă un avantaj societăților beneficiare, în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază. Programul este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul antisubvenție de bază, deoarece legislația în temeiul căreia acționează autoritatea care acordă subvenția limitează cercul întreprinderilor care pot avea acces la programul în cauză numai la întreprinderile care investesc în cadrul anumitor categorii economice definite în mod exhaustiv prin lege și care aparțin fie unei categorii încurajate, fie categoriei B restricționate în temeiul Catalogului pentru îndrumarea sectoarelor industriale cu privire la investițiile străine și transferul de tehnologie sau categoriilor conforme cu Catalogul tehnologiilor, produselor și sectoarelor industriale esențiale, a căror dezvoltare este încurajată de stat.
(181)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a contestat concluziile Comisiei, susținând că criteriile de eligibilitate sunt obiective și se aplică în mod egal tuturor societăților din RPC. Prin urmare, programul nu îndeplinește criteriul specificității. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a indicat nicio dispoziție legislativă anume pentru a își justifica punctul de vedere, și nici nu a furnizat dovezi concludente care să demonstreze că eligibilitatea este automată.
(182)
Guvernul RPC și unul dintre producătorii-exportatori au afirmat, de asemenea, că Comisia nu poate aplica măsuri compensatorii eventualelor avantaje privind TVA care este posibil să fi fost primite de cele trei societăți incluse în eșantion, întrucât, începând cu anul 2009, scutirile de TVA acordate în trecut nu mai pot fi luate în considerare. Prin urmare, chiar dacă se presupune că perioada de amortizare medie pentru echipamentele importate în cauză este de 5-10 ani, avantajul pretins fie ar expira înainte de instituirea măsurilor, fie nu ar fi probabil să se mențină pe durata completă a perioadei de cinci ani de aplicare a măsurilor.
(183)
Comisia atrage atenția asupra faptului că perioada de amortizare a unora dintre echipamentele importate este mult mai lungă de 10 ani și ar putea avea o durată de 15 sau 20 de ani, în unele cazuri. În orice caz, Comisia nu a aplicat măsuri compensatorii niciunui avantaj obținut din achizițiile de echipamente importate realizate după 2009. În plus, guvernul RPC recunoaște faptul că societățile mai puteau să beneficieze de pe urma sistemului și „la puțin timp după” instituirea măsurilor. Prin urmare, acest argument este respins.
(e) Calculul valorii subvenției
(184)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii este calculată în funcție de avantajul conferit beneficiarilor, a cărui existență este dovedită în cursul PA. Avantajul conferit beneficiarilor se consideră a fi valoarea scutirii de TVA și de taxe pentru echipamentele importate. Pentru a asigura faptul că valoarea care face obiectul măsurilor compensatorii a vizat numai PA, avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu procedurile contabile obișnuite ale producătorului-exportator.
(185)
Rata subvenției stabilită în cazul acestui sistem pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion s-a ridicat, în PA, la:
Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Alte sisteme de scutire de impozite indirecte și programe de reducere a acestora
(186)
În cursul PA, producătorii-exportatori incluși în eșantion nu au primit nicio contribuție financiară în temeiul celorlalte programe de scutire de impozite indirecte menționate în secțiunea C.3 de mai sus.
8. Furnizarea de bunuri și servicii de către autoritățile publice contra unei plăți mai mici decât cea adecvată
8.1. Furnizarea de materii prime, furnizarea de electricitate, furnizarea de apă
(187)
Nu s-a constatat nicio subvenție legată de achiziția de materii prime, apă sau electricitate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion în cursul PA.
8.2. Acordarea unor drepturi de folosire a unor terenuri
(a) Introducere
(188)
În RPC, societățile nu sunt autorizate să achiziționeze direct terenuri, ci doar să achiziționeze de la autoritățile locale un drept de folosire a terenurilor.
(b) Temei juridic
(189)
Legea privind administrarea terenurilor din RPC prevede că tot terenul aparține tuturor cetățenilor și nu poate fi cumpărat sau vândut, dar stabilește condițiile în care drepturile de folosire a acestuia pot fi vândute întreprinderilor prin oferte publice, cotații sau licitații.
(c) Constatările anchetei
(190)
În principiu, un sistem de licitație ar permite pieței să aprecieze prețul unui anumit drept de folosire a unui teren și, prin urmare, prețul ar fi stabilit în mod independent. Cu toate acestea, guvernul RPC a afirmat că, în orice caz, stabilește praguri de preț pentru fiecare grad al terenului (terenurile sunt gradate de la 1 până la 15, în funcție de calitatea parcelei de teren), sub care prețul dreptului de folosire a terenului nu poate scădea.
(191)
Guvernul RPC controlează, de asemenea, oferta de terenuri, restricționând prin cote suprafața de teren pentru care pot fi vândute, anual, de către fiecare provincie, drepturi de folosire a terenurilor, în scopuri industriale sau rezidențiale.
(192)
În orice caz, pentru niciuna dintre achizițiile de drepturi de folosire a unor terenuri efectuate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion, Comisia nu a găsit probe care să ateste că ar fi existat o procedură de licitație prin care s-a stabilit în mod independent prețul dreptului în cauză. Producătorul-exportator căruia i-a fost acordat terenul a fost cel care oferise prețul de pornire și, întrucât a fost singurul ofertant, a primit dreptul de folosire a terenului. În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a afirmat că nu este de acord cu constatările Comisiei potrivit cărora nu există o piață funcțională pentru vânzarea drepturilor de folosire a terenurilor în RPC. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a prezentat argumente noi în sprijinul acestui punct de vedere.
(193)
Constatările anchetei confirmă faptul că situația privind acordarea și achiziționarea terenurilor în RPC este neclară și netransparentă și că prețurile sunt adesea stabilite în mod arbitrar de către autorități. Autoritățile fixează prețurile terenurilor în conformitate cu Sistemul de evaluare a terenurilor urbane care le impune, printre alte criterii, să ia în considerare și politica industrială atunci când stabilesc prețurile terenurilor industriale (29).
(194)
De asemenea, informațiile publice independente care sunt disponibile sugerează că în RPC terenurile sunt obținute la prețuri inferioare tarifelor normale de pe piață (30).
(195)
Prin urmare, societățile incluse în eșantion au plătit în realitate prețurile stabilite de guvernul RPC. Dreptul de folosire a terenului este acordat contra unei plăți mai mici decât cea adecvată, dacă se compară cu o referință de piață, așa cum se arată la litera (e) de mai jos.
(196)
Situația referitoare la terenurile din RPC este tratată și în documentul de lucru al FMI, care confirmă faptul că acordarea de drepturi de folosire a terenurilor sectoarelor industriale chinezești nu se realizează cu respectarea condițiilor de pe piață (31).
(d) Concluzie
(197)
Comisia a ajuns la concluzia că acordarea de către guvernul RPC a drepturilor de folosire a terenurilor ar trebui să fie considerată o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul antisubvenție de bază, sub forma furnizării unor bunuri care conferă un avantaj societăților respective. Deoarece ancheta nu a evidențiat existența unei piețe funcționale pentru vânzarea drepturilor de folosire a terenurilor în RPC, utilizarea unei referințe externe [a se vedea litera (e) de mai jos] demonstrează că suma plătită pentru drepturile de folosire a terenurilor de către exportatorii incluși în eșantion este mai mică decât cursul pieței.
(198)
Subvenția este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) și al articolului 4 alineatul (2) litera (c) din regulamentul antisubvenție de bază, deoarece Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat prevede că autoritățile publice trebuie să se asigure că industriile încurajate primesc teren, iar industria fibrei de sticlă cu filament se numără printre acestea, după cum s-a explicat detaliat în considerentele 67-82. Articolul 18 din Decizia nr. 40 precizează explicit faptul că industriile „restricționate” nu vor avea acces la drepturile de folosire a terenurilor.
(e) Calculul marjei de subvenție
(199)
Avantajul este diferența dintre prețul plătit pentru dreptul de folosire a terenului și o valoare de referință externă adecvată.
(200)
Comisia consideră că Taipeiul Chinez reprezintă o referință externă adecvată din următoarele motive:
(a)
nivelul de dezvoltare economică, PIB și structura economică comparabile din Taipeiul Chinez și majoritatea provinciilor și orașelor din RPC în care își au sediile producătorii-exportatori incluși în eșantion;
(b)
proximitatea fizică dintre RPC și Taipeiul Chinez;
(c)
gradul ridicat de infrastructuri industriale atât în Taipeiul Chinez, cât și în multe provincii din RPC;
(d)
relațiile economice strânse și comerțul transfrontalier substanțial dintre Taipeiul Chinez și RPC;
(e)
densitatea ridicată a populației în multe provincii din RPC și în Taipeiul Chinez;
(f)
asemănarea dintre Taipeiul Chinez și RPC în ceea ce privește tipurile de teren și tranzacțiile utilizate pentru construirea valorii de referință relevante; precum și
(g)
caracteristicile demografice, lingvistice și culturale comune ale Taipeiului Chinez și ale RPC.
(201)
În urma comunicării constatărilor, guvernul RPC a contestat utilizarea Taipeiului Chinez ca referință, afirmând că densitatea populației din Taipeiul Chinez este de multe ori mai ridicată decât cea din RPC, ceea ce face ca situația și prețurile terenurilor din RPC și Taipeiul Chinez să nu fie comparabile. Cu toate acestea, Comisia consideră că, din mai multe motive explicate în considerentul precedent, valoarea de referință a fost selectată pe o bază rezonabilă.
(202)
În plus, în urma comunicării constatărilor, unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion a sugerat că utilizarea Taipeiului Chinez nu este adecvată pentru condițiile economice din provincia în care își are sediul producătorul-exportator respectiv, dar nu a sugerat o altă soluție. Producătorul-exportator menționat a afirmat, de asemenea, că proximitatea fizică dintre RPC și Taipeiul Chinez nu ar trebui să fie considerată un criteriu valabil pentru selectarea acestei valori de referință, dar nu și-a justificat afirmația. Având în vedere lipsa de propuneri alternative, se confirmă utilizarea Taipeiului Chinez ca referință.
(203)
Ținând seama de toți acești factori, Comisia a conchis că, pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion, prețurile pentru dreptul de folosire a terenurilor din RPC în condiții de piață ar fi foarte apropiate de prețurile terenurilor din Taipeiul Chinez.
(204)
Prețurile medii ale terenurilor din Taipeiul Chinez pentru 2012 au fost cele indicate de Biroul industrial al Ministerului afacerilor economice, ele fiind ajustate retroactiv, în funcție de inflație și de creșterea PIB-ului, pentru a stabili un preț de referință al terenurilor pentru fiecare an calendaristic. Deoarece drepturile de folosire a terenurilor sunt valabile timp de 50 de ani, iar calculul amortizării se face pe această bază, avantajul în PA va fi de 1/50 din diferența dintre prețul de referință și prețul plătit efectiv.
(205)
Rata subvenției stabilită pentru furnizarea de terenuri contra unei plăți mai mici decât cea adecvată este următoarea:
Furnizarea de terenuri contra unei plăți mai mici decât cea adecvată
Numele societății
Marja de subvenție
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Concluzie privind subvenționarea
(206)
Pentru fiecare sistem de subvenționare în parte, Comisia a calculat, pentru societățile anchetate, valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii în conformitate cu dispozițiile regulamentului antisubvenție de bază și a adunat valorile, pentru a calcula valoarea totală a subvenției acordate fiecărui producător-exportator în cursul PA.
(207)
Pentru calcularea totalului de marje de subvenție prezentate mai jos, Comisia a calculat în primul rând procentajul reprezentat de subvenție, acesta fiind valoarea subvenției împărțită la cifra de afaceri totală a societății. Acest procentaj a fost apoi utilizat pentru a calcula subvenția alocată exporturilor produsului în cauză către Uniune în cursul PA.
(208)
Apoi a fost calculată valoarea subvenției pe tonă de produs în cauză exportat către Uniune în cursul PA, iar marjele de mai jos au fost calculate ca procentaj din valoarea CIF (Costs, Insurance and Freight - „Cost, asigurare și navlu”) a acelorași exporturi pe tonă.
(209)
În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din regulamentul antisubvenție de bază, marja de subvenție totală pentru societățile cooperante care nu au fost incluse în eșantion este calculată pe baza marjei de subvenție medii totale ponderate stabilite pentru exportatorii-producători cooperanți incluși în eșantion, excluzându-se grupul căruia îi aparține producătorul-exportator care face obiectul dispozițiilor articolului 28 alineatul (1).
Numele societății
Marja de subvenție
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Alte societăți cooperante
10,2 %
D. PREJUDICIUL
1. Producția din Uniune și industria din Uniune
(210)
Produsul similar a fost fabricat de opt producători din Uniune în cursul perioadei de anchetă. Aceștia constituie „industria din Uniune” în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază și al articolului 9 alineatul (1) din regulamentul antisubvenție de bază.
(211)
Producția totală din Uniune în cursul perioadei de anchetă a fost stabilită la 530 000-580 000 de tone. Comisia a stabilit această cifră pe baza tuturor informațiilor disponibile cu privire la industria din Uniune, astfel cum au fost furnizate de către APFE. Așa cum s-a indicat în considerentul 17, au fost selectate pentru eșantion fabricile de producție ale trei producători din Uniune, reprezentând 52 % din producția totală a produsului similar din Uniune.
(212)
Pe baza informațiilor incluse în plângerea/cererea de reexaminare în care au fost dezvăluiți indicatorii macroeconomici reali ai reclamanților/solicitanților și dat fiind faptul că doar un număr foarte limitat de producători din Uniune nu a făcut parte din cercul reclamanților/solicitanților, se consideră că este adecvat să nu se dezvăluie indicatorii macroeconomici agregați reali în ceea ce privește toți producătorii din Uniune, deoarece ar fi fezabil ca orice parte interesată să discearnă cifrele specifice fiecărei societăți care lipsesc și care sunt aferente celor care nu se numără printre reclamanți/solicitanți.
(213)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a obiectat cu privire la tratamentul confidențial și la furnizarea unor intervale pentru consumul total la nivelul Uniunii și celelalte date referitoare la indicatorii macroeconomici ai prejudiciului.
(214)
În urma unei solicitări în acest sens și în cazul în care a fost indicat un motiv întemeiat, Comisia are obligația de a respecta caracterul confidențial al datelor producătorilor care nu au făcut parte din cercul reclamanților. Dezvăluirea indicatorilor macroeconomici exacți ar permite identificarea datelor cu caracter confidențial ale producătorilor respectivi și ar dăuna intereselor lor. Prin urmare, afirmația este respinsă.
2. Consumul la nivelul Uniunii
(215)
Comisia a stabilit consumul la nivelul Uniunii pe baza (i) volumului vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii, conform datelor furnizate de către APFE și (ii) a importurilor din țări terțe, potrivit datelor extrase din baza de date Comext a Eurostat.
(216)
Consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
Tabelul 1
Consumul la nivelul Uniunii (în tone metrice)
2010
2011
2012
PA
Consumul total la nivelul Uniunii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Indice (2010 = 100)
100
97
101
103
Sursă: Date furnizate de către APFE; Eurostat (Comext).
(217)
Între 2010 și PA, consumul la nivelul Uniunii a crescut cu 3 %.
(218)
În urma comunicării constatărilor definitive, un utilizator a afirmat că consumul la nivelul Uniunii a scăzut cu aproape 30 % în 2009. Dat fiind acest fapt, utilizatorul respectiv afirmă că o creștere de 3 % începând cu anul 2010 nu este semnificativă. Cu toate acestea, Comisia nu a calificat această creștere ca fiind semnificativă, ci a remarcat creșterea consumului în cursul perioadei examinate.
3. Importurile provenite din țara în cauză
3.1. Volumul și cota de piață ale importurilor care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții
(219)
Analiza de mai jos cuprinde atât importurile care fac obiectul unui dumping, cât și cele care fac obiectul unor subvenții, luând în considerare aceiași producători incluși în eșantion din RPC și aceeași PA.
(220)
Volumul importurilor produsului în cauză provenite din RPC a evoluat după cum urmează:
Tabelul 2
Volumul importurilor (în tone metrice), cota de piață
2009
2010
2011
2012
PA
Volumul importurilor (în tone)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indice (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Indice (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Cota de piață
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Indice (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Indice (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Sursă: Eurostat (Comext).
(221)
Volumul importurilor din RPC a scăzut cu 14 % în cursul perioadei examinate, iar cota lor de piață cu 17 %. Cu toate acestea, 2010 nu este un an de referință adecvat, iar analiza tendințelor importurilor ar fi mai precisă dacă s-ar lua în considerare și anul precedent, și anume 2009, după cum s-a arătat în tabelul de mai sus. Anul 2010 a fost caracterizat de activitatea semnificativă a importatorilor din Uniune de stocare a produselor chineze din fibră de sticlă cu filament, activitate desfășurată înainte de instituirea de taxe provizorii în septembrie 2010. Într-adevăr, ancheta a arătat că, în cursul primelor nouă luni ale anului 2010, au fost importate cantități mult mai mari decât de obicei din RPC. Importurile din RPC s-au ridicat la aproximativ 99 000 de tone în 2009, în timp ce în 2010 au fost de peste 152 000 de tone, după care au scăzut în 2011 la aproximativ 109 000 de tone. Tendința arată o creștere clară a importurilor începând cu 2009. Începând din 2011, importurile din RPC au crescut cu 20 % în termeni de volum, ceea ce a avut ca rezultat faptul că s-au recâștigat 2 puncte procentuale din cota de piață.
(222)
Mai multe părți și-au reiterat afirmațiile conform cărora importurile din RPC și cota acestora de piață a scăzut între 2010 și sfârșitul PA, așa încât nu a fost demonstrată nicio creștere semnificativă a importurilor, după cum ar fi fost necesar în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Acordul antidumping (ADA) și articolul 15 alineatul (2) din ASMC. În plus, aceste părți afirmă că 2009 nu este un an de referință adecvat din următoarele motive: (i) nu există niciun temei juridic în regulamentul antidumping de bază și în regulamentul antisubvenție de bază, iar grupul OMC a concluzionat în cauza Mexico-Steel Pipes and Tubes că „o autoritate responsabilă cu ancheta nu poate utiliza subseturi temporale în cursul unei perioade”; (ii) nu există niciun element de probă care să demonstreze afirmația potrivit căreia importurile din 2010 au fost rezultatul unei activități de stocare; și (iii) datele din 2009 nu au fost luate în considerare pentru niciun alt aspect al evaluării prejudiciului, motiv pentru care evaluarea nu este obiectivă.
(223)
În ceea ce privește prima și a treia afirmație, regulamentul antidumping de bază și regulamentul antisubvenție de bază, care constituie legislația aplicabilă, nu precizează perioada care ar trebui examinată pentru a analiza tendințele. Prin urmare, nu există niciun motiv pentru care anul 2009 să nu poată fi luat în considerare pentru a analiza tendințele importurilor provenite din RPC. Acest lucru nu înseamnă că analiza nu este obiectivă, ci constituie, dimpotrivă, o completare suplimentară a analizei realizate cu privire la situația industriei din Uniune. După cum s-a explicat mai sus în considerentul 219, anul 2009 a fost luat în considerare în plus față de perioada examinată numai în ceea ce privește indicatorii de prejudiciu specifici referitori la importurile chineze. Pentru ceilalți indicatori de prejudiciu, nu a existat niciun motiv obiectiv pentru care să nu poată fi luați în considerare integral toți anii din perioada examinată.
(224)
În ceea ce privește a doua afirmație, efectul stocării este demonstrat foarte clar de datele lunare privind importurile obținute din baza de date creată în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul antidumping de bază (a se vedea graficul 1 de mai jos) (34). Înainte de instituirea măsurilor provizorii, importurile produsului în cauză provenite din RPC au crescut substanțial în al doilea și al treilea trimestru din 2010 (pentru consumul înainte de sfârșitul anului 2010/începutul anului 2011 din cauza perioadei de depozitare limitate). Acest fapt nu a corespuns unei creșteri similare a consumului, ceea ce arată că importurile respective au fost efectuate în scopul stocării, anticipându-se măsurile care urmau a fi instituite. Guvernul RPC nu a furnizat o altă explicație pentru această creștere și, prin urmare, Comisia poate considera în mod rezonabil că stocarea a avut loc înainte de instituirea măsurilor provizorii de la sfârșitul anului 2010. Acest lucru este demonstrat, de asemenea, de faptul că nivelul importurilor lunare din RPC în perioada cuprinsă între măsurile provizorii și cele definitive (al patrulea trimestru al anului 2010 și primul trimestru al anului 2011) a fost foarte scăzut. Atunci când măsurile au fost reduse în etapa definitivă (în martie 2011), nivelurile lunare ale importurilor au crescut din nou, atingând un nivel stabil.
Graficul 1
Importurile produsului în cauză provenite din RPC (cantitate lunară)
Sursă: Baza de date creată în conformitate cu articolul 14 alineatul (6).
3.2. Prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping și ale importurilor subvenționate
(225)
Prețurile importurilor din China (exceptând taxele antidumping în vigoare) au evoluat după cum urmează:
Tabelul 3
Prețuri la import
2010
2011
2012
PA
Preț CIF mediu (EUR/tonă)
911
877
892
834
Indice (2010 = 100)
100
96
98
92
Sursă: Eurostat (Comext).
(226)
Prețurile CIF la import din China (exceptând taxele antidumping în vigoare) au evoluat de la 911 EUR/tonă la 834 EUR/tonă în cursul perioadei examinate. Această evoluție reprezintă o scădere de 8 % în cursul perioadei examinate.
(227)
Guvernul RPC și un utilizator au susținut că a compara prețurile medii la import în lipsa unei analize a gamei de produse poate induce în eroare. Guvernul RPC a afirmat, de asemenea, că majoritatea importurilor din RPC constau în cel mai ieftin tip de produs, și anume semitorturi.
(228)
Contrar afirmației, gama de produse a fost luată pe deplin în considerare în cadrul analizei, Comisia efectuând o comparație, pe tip de produs, între prețurile de vânzare ale producătorilor-exportatori chinezi și cele ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Aceeași abordare fusese adoptată în cursul anchetei inițiale.
(229)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a solicitat prețurile la import din China pe tip de produs indicate în tabelul 3, având în vedere că pentru calcularea marjei de subcotare și de prejudiciu au fost utilizate datele pe tip de produs.
(230)
Prețul mediu la import din China din tabelul 3 este utilizat pentru a demonstra tendința în cursul perioadei examinate. În scopul ilustrării tendințelor, utilizarea prețurilor medii este adecvată. Pentru determinarea subcotării și calcularea marjei de prejudiciu, au fost utilizate date pe tip de produs.
(231)
Pentru a determina subcotarea prețurilor în cursul PA, prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs practicate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion, percepute de la clienții neafiliați pe piața Uniunii, ajustate la un nivel franco fabrică, au fost comparate cu prețurile medii ponderate corespondente pe tip de produs pentru importurile de la producătorii chinezi incluși în eșantion, practicate în relația cu primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător pentru a ține seama de taxele vamale, taxele antidumping și de costurile ulterioare importului. Prețurile au fost comparate în funcție de tip pentru tranzacții la același nivel comercial. Rezultatul acestei comparații a fost exprimat ca procent din prețul franco fabrică mediu ponderat pe care l-au practicat producătorii din Uniune incluși în eșantion în timpul perioadei de anchetă. Comparația a arătat, în cazul unui exportator chinez major care exportă în Uniune, o marjă de subcotare de 2 %, în ciuda actualelor măsuri antidumping (și a taxelor vamale) care au fost adăugate la prețul de import. Marea majoritate a altor importuri au fost efectuate la prețuri comparabile cu prețurile din Uniune.
(232)
În urma comunicării constatărilor definitive, un producător-exportator a susținut că au existat anumite inexactități în ceea ce privește valorile CIF pentru 3 NCP.
(233)
Această afirmație era corectă, iar Comisia a ajustat valorile CIF respective, ceea ce a dus la o mică modificare a marjelor de subcotare a prețurilor de vânzare și a prețurilor indicative pentru producătorul-exportator în cauză (a se vedea considerentul 440).
(234)
Mai multe părți au susținut că nu a existat o subcotare semnificativă a prețurilor în cursul PA. Ele au afirmat că o marjă de subcotare de 2 % pentru un singur exportator este aproape o marjă de minimis și nu poate fi considerată ca fiind semnificativă. În plus, respectivele părți au făcut trimitere la practica Comisiei conform căreia s-a considerat că o subcotare limitată a prețurilor sau o subcotare de 6 % nu a avut niciun efect asupra nivelului general al prețurilor din Uniune din cauza volumului limitat de exporturi.
(235)
În pofida taxelor antidumping în vigoare, aceste importuri sunt în continuare la prețuri subcotate. Trimiterea la practicile Comisiei poate induce în eroare. În cazul „carbonatului de sodiu dens” (35), s-a considerat că subcotarea prețurilor de 6 % nu avusese practic niciun efect asupra nivelului general al prețurilor din cauza volumului limitat al importurilor combinat cu o cotă de piață de 1,4 % a țării exportatoare. Prin comparație, cota de piață a importurilor din RPC în cursul PA se situează între 15 % și 20 %. Cazul referitor la „anumite sisteme de citire optică prin fascicul laser” (36) se referea la o subcotare limitată a prețurilor pentru importurile în cauză, având în vedere (i) creșterea semnificativă a consumului în Uniune (129 %); și (ii) natura produsului în cauză, și anume un produs neomogen cu o mare varietate de caracteristici și diferențele tehnice, care face obiectul unor evoluții tehnologice rapide. În anchetele de față, piața produsului în cauză este de o natură complet diferită și, prin urmare, amploarea subcotării prețurilor trebuie examinată în contextul de piață existent. Produsul în cauză este un produs de consolidare omogen de bază pe o piață relativ stabilă. O astfel de piață este mai sensibilă la diferențele de preț și chiar și o mică diferență de preț poate avea un impact semnificativ asupra pieței. Faptul că nu a avut loc nicio subcotare majoră nu modifică, așadar, concluziile Comisiei. Dimpotrivă, acest element a fost luat pe deplin în considerare în cadrul evaluării. Oricum, fiecare caz este evaluat în funcție de propriile merite, iar situația prejudiciului este alcătuită din numeroși indicatori și niciunul dintre ei nu poate avea o importanță decisivă.
4. Situația economică a industriei din Uniune
(236)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază și cu articolul 8 alineatul (4) din regulamentul antisubvenții de bază, examinarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate asupra industriei din Uniune a inclus și o evaluare a tuturor indicatorilor economici care au un impact asupra situației industriei din Uniune în perioada examinată.
(237)
Astfel cum se menționează în considerentele 17-25, a fost utilizată eșantionarea pentru examinarea eventualului prejudiciu suferit de industria din Uniune.
(238)
În scopul determinării prejudiciului, Comisia a făcut distincție între indicatorii de prejudiciu macroeconomici și cei microeconomici. Comisia a analizat indicatorii macroeconomici pe baza datelor furnizate în plângere și în cererea de reexaminare, precum și în observațiile ulterioare și i-a confruntat, atunci când a fost posibil, cu statisticile. Datele s-au referit la toți producătorii din Uniune. Comisia a analizat indicatorii microeconomici pe baza datelor conținute în răspunsurile la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Ambele seturi de date au fost considerate reprezentative pentru situația economică a industriei din Uniune.
(239)
Indicatorii macroeconomici sunt: producția, capacitatea de producție, utilizarea capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, amploarea marjei de dumping și a marjei de subvenție și redresarea în urma practicilor de dumping sau de subvenționare anterioare.
(240)
Indicatorii microeconomici sunt: prețurile unitare medii, costul unitar, costurile cu forța de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.
5. Indicatori macroeconomici
5.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
(241)
Variația în producția anuală este un fapt obișnuit pentru industria din Uniune, dat fiind că, o dată la 7-10 ani, trebuie reconstruite cuptoarele, ceea ce creează un volum de producție mai mare în anul precedent pentru a constitui stocuri și un volum de producție mai mic în anul în care cuptorul este scos din funcțiune pentru a fi reconstruit. Ori de câte ori un cuptor este scos din funcțiune pentru a fi reconstruit, capacitatea de producție din anul respectiv va fi, de asemenea, mai scăzută.
(242)
Având în vedere aceste informații, producția totală a Uniunii, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității au evoluat în cursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 4
Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
2010
2011
2012
PA
Volumul producției (în tone)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Indice
100
103
92
95
Capacitatea de producție (în tone)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Indice
100
101
97
96
Gradul de utilizare a capacității
84 %
86 %
81 %
84 %
Indice
100
102
95
99
Sursă: Date furnizate de către APFE.
(243)
În contextul creșterii consumului în Uniune (cu 3 %), producția industriei din Uniune a produsului similar a scăzut cu 5 % între 2010 și PA. Și capacitatea de producție în regiune a scăzut între 2010 și PA cu 4 %. Gradul de utilizare a capacității a rămas destul de stabil în cursul perioadei examinate, cu excepția unei scăderi în 2012.
(244)
Între 2011 și 2012 se poate observa o scădere a producției cu 11 puncte procentuale și a capacității de producție cu patru puncte procentuale. Acesta este rezultatul restructurării industriei din Uniune și al închiderii unora dintre fabricile sale. Producătorul de fibră de sticlă cu filament Ahlstrom și-a încetat producția la sfârșitul anului 2011, iar Owens Corning Vado Ligure din Italia și-a închis fabrica în 2012 deoarece nu reușeau să se redreseze în urma importurilor care fac obiectul unui dumping. Cu toate acestea, industria din Uniune consideră că, după restructurare și după ce se restabilesc condițiile echitabile de concurență, ea poate rămâne o industrie viabilă, ceea ce explică faptul că industria din Uniune încă mai investește în reconstrucția cuptoarelor existente.
(245)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a susținut că Comisia s-a raportat la o durată de viață a cuptoarelor mai scurtă decât media și că, prin urmare, investițiile și/sau utilizarea cuptoarelor în Uniune se caracterizează prin ineficiențe semnificative.
(246)
S-a demonstrat că deciziile de reconstruire a cuptoarelor luate de industria din Uniune s-au bazat pe considerente care țin de producție și de eficiența energetică. Nu au existat indicii că durata de viață a cuptorului luată în considerare de producătorii din Uniune incluși în eșantion nu era o bună practică în industrie și că nu era în conformitate cu cerințele privind gama de produse.
(247)
Mai multe părți au susținut că trebuie luată în considerare o durată mai mare decât din 2010 până la PA tocmai din cauza costurilor de reconstrucție a cuptoarelor, care ar afecta toți indicatorii macro- și microeconomici. Guvernul RPC a afirmat că nu au fost prezentate date sau informații cu privire la anii în care producătorii din Uniune au reconstruit cuptoarele.
(248)
Reconstruirea cuptoarelor aste o activitate inerentă industriei și recurentă. Ea este esențială pentru a asigura continuitatea operațiunilor și a menține capacitatea. Investițiile în C&D realizate sunt direct legate de capacitatea operațională și permit dezvoltarea unor produse personalizate pentru nevoile clientului. Prin urmare, aceste investiții nu constituie o excepție în perioada examinată. Indiferent de intervalul de timp luat în considerare, volumul de producție va fi întotdeauna influențat de reparațiile sau reconstrucția cuptoarelor. Informațiile specifice ale societăților referitoare la momentele în care au avut loc reconstrucții sunt considerate confidențiale.
(249)
Un utilizator a afirmat, de asemenea, că industria din Uniune a putut să evite orice efect negativ (al importurilor subvenționate și al celor care fac obiectul unui dumping), având în vedere că gradul de utilizare a capacității de producție a rămas relativ stabil în perioada cuprinsă între 2010 și sfârșitul PA.
(250)
Producția produsului similar este un proces continuu care nu poate fi adaptat la fluctuațiile cererii pe termen scurt. Gradul de utilizare a capacității de producție destul de stabil trebuie analizat ținând seama de scăderea capacității de producție. Prin urmare, se respinge acest argument.
5.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(251)
Volumul vânzărilor pe piața liberă ale industriei din Uniune pe piața Uniunii, precum și volumul vânzărilor pe piața captivă pe piața Uniunii și cotele de piață respective au evoluat în perioada examinată după cum urmează:
Tabelul 5
Volumul vânzărilor și cota de piață
2010
2011
2012
PA
Volumul vânzărilor pe piața liberă pe piața Uniunii (în tone)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Indice
100
94
96
99
Cota de piață a vânzărilor pe piața liberă
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Indice
100
96
95
97
Volumul vânzărilor pe piața captivă pe piața Uniunii (în tone)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Indice
100
114
123
121
Cota de piață a vânzărilor pe piața captivă
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Indice
100
117
122
118
Sursă: Date furnizate de către APFE.
(252)
În cursul perioadei examinate, volumul vânzărilor pe piața liberă ale industriei din Uniune de produse din fibră de sticlă cu filament (și anume către clienți neafiliați) a scăzut ușor, cu 1 %, în cursul perioadei examinate. Cu toate acestea, în contextul creșterii consumului în Uniune cu 3 %, acest lucru a condus la o scădere a cotei de piață a industriei din Uniune de la 58 %-63 % în 2010 la 56 %-61 % în cursul PA. Volumul mai mic al vânzărilor în 2011 este rezultatul constituirii stocurilor, ca urmare a importurilor din China în 2010, care au intrat treptat pe piață în 2011.
(253)
În cursul perioadei examinate, vânzările pe piața captivă ale industriei din Uniune au reprezentat între 11 % și 14 % din totalul vânzărilor (pe piața liberă și pe piața captivă) ale industriei din Uniune pe piața Uniunii. Vânzările pe piața captivă au înregistrat o creștere între 2010 și 2012, după care s-au stabilizat în cursul PA. În cifre absolute, creșterea vânzărilor pe piața captivă între 2010 și 2011 este limitată.
5.3. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(254)
Ocuparea forței de muncă și productivitatea producătorilor din Uniune au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 6
Ocuparea forței de muncă și productivitatea
2010
2011
2012
PA
Numărul de angajați
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Indice
100
97
95
89
Productivitate (unitate/angajat)
153
163
150
164
Indice
100
106
98
107
Sursă: Date furnizate de către APFE.
(255)
Nivelul ocupării forței de muncă al producătorilor din Uniune arată că industria din Uniune a încercat să raționalizeze producția de-a lungul perioadei examinate, având drept obiectiv reducerea costurilor de fabricație. Într-adevăr, pe parcursul perioadei examinate, numărul de angajați a scăzut cu 11 %.
(256)
Efectul combinat al unei modificări în ceea ce privește numărul de angajați și volumul producției în cursul aceleiași perioade examinate a condus la o creștere a productivității forței de muncă a producătorilor din Uniune, măsurată ca producție (tone) pe angajat pe an, de 7 % între 2010 și PA.
5.4. Creștere
(257)
După cum se menționează în considerentul 217 de mai sus, consumul din Uniune a crescut cu 3 % în cursul perioadei examinate. Având în vedere numeroasele aplicații ale produsului în cauză, este de așteptat, în opinia industriei din Uniune și a utilizatorilor, ca acest model de creștere să continue și în viitorul apropiat.
5.5. Amploarea marjei de dumping și de subvenție și redresarea în urma practicilor de dumping sau de subvenționare anterioare
(258)
Industria din Uniune a suferit prejudicii din cauza importurilor care fac obiectul unui dumping originare din RPC până în 2011, când au fost introduse taxele. Taxele în vigoare împotriva importurilor din RPC au fost concepute astfel încât să garanteze condiții echitabile care să permită industriei din Uniune să beneficieze de condiții de concurență loială cu aceste importuri și să se redreseze în urma prejudiciului suferit.
(259)
Cu toate acestea, acest lucru nu s-a întâmplat. Industria din Uniune a înregistrează din nou, în prezent, pierderi și a continuat să piardă cote de piață, deși consumul în Uniune a crescut. Importurile din RPC au continuat să intre la prețuri foarte mici și au câștigat cote de piață. În perioada de anchetă, cota de piață a importurilor din China era cu 3 puncte procentuale mai mare decât nivelul înregistrat înainte de instituirea taxelor (37). Industria din Uniune s-a restructurat și a închis unele dintre fabricile sale (a se vedea considerentul 244 de mai sus). Este clar că redresarea în urma practicilor de dumping anterioare nu a avut loc.
(260)
Date fiind volumul, cota de piață și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate din RPC și având în vedere marjele de dumping existente (9,6 % și 29,7 %) (38), impactul asupra situației industriei din Uniune poate fi considerat ca fiind semnificativ.
(261)
Întrucât aceasta este prima anchetă antisubvenție cu privire la produsul în cauză, redresarea în urma efectelor practicilor de subvenționare anterioare nu este examinată în procesul de evaluare.
6. Indicatori microeconomici
6.1. Prețuri
(262)
Prețurile de vânzare unitare medii ponderate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 7
Prețurile de vânzare pe piața liberă și pe piața captivă în Uniune
2010
2011
2012
PA
Prețul de vânzare unitar mediu franco fabrică pe piața liberă în Uniune (EUR/tonă)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indice (2010 = 100)
100
108
101
98
Prețul de vânzare unitar mediu franco fabrică pe piața captivă în Uniune (EUR/tonă)
1 006
1 031
1 027
989
Indice (2010 = 100)
100
103
102
98
Sursă: Date furnizate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(263)
Prețurile unitare de vânzare pe piața liberă au scăzut cu 2 % în cursul perioadei examinate. Întrucât taxele provizorii au intrat în vigoare în septembrie 2010, industria din Uniune a fost în măsură să crească prețurile în 2011. Cu toate acestea, începând din 2011, prețurile de vânzare unitare au scăzut cu 10 %.
(264)
În ceea ce privește prețurile unitare de vânzare pe piața captivă (adică prețurile de transfer), ele au urmat aceeași evoluție ca prețurile de vânzare unitare practicate pe piața liberă, unde industria din Uniune și-a mărit prețurile de vânzare de pe piața captivă în 2011, după care aceste prețuri unitare de vânzare au scăzut cu 4 %.
6.2. Costurile de producție unitare medii
(265)
Costul de producție unitar a evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 8
Costul de producție unitar
2010
2011
2012
PA
Costul de producție unitar (EUR/tonă)
964
990
1 032
976
Indice (2010 = 100)
100
103
107
101
Sursă: Date furnizate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(266)
Costul de producție unitar mediu a crescut între 2010 și 2012. După 2012, costul de producție unitar mediu a scăzut din nou aproape până la nivelul din 2010. Nivelul de vârf înregistrat în 2012 este atribuit unei anumite situații de investiții a unuia dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion. Pe toată durata perioadei examinate, costul de producție unitar mediu a crescut cu doar 1 %.
(267)
Mai mulți utilizatori au susținut că situația unei anumite societăți nu ar trebui să justifice concluzii generale. Concluzia cu privire la costul de producție unitar a fost că acesta este relativ stabil. Nivelul de vârf din 2012 nu a modificat concluziile generale.
(268)
Costul de producție unitar se bazează pe volumul de producție global al producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Prețul de vânzare unitar din tabelul 7 se bazează pe vânzările în Uniune către clienți neafiliați. Prin urmare, cei doi indicatori au o bază diferită și nu sunt direct comparabili.
(269)
În urma comunicării constatărilor definitive, CCCLA a afirmat că, pentru a evalua dacă variația costurilor de producție ar putea explica scăderea ușoară a prețurilor de vânzare în Uniune, Comisie trebuie să furnizeze suficiente date comparabile.
(270)
Acești doi indicatori au o bază diferită și, deși cifrele absolute nu sunt direct comparabile, tendințele acestora pot fi comparate.
6.3. Costurile cu forța de muncă
(271)
Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 9
Costurile medii cu forța de muncă pe angajat
2010
2011
2012
PA
Salarii medii pe angajat (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indice (2010 = 100)
100
103
104
106
Sursă: Date furnizate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(272)
Costurile medii cu forța de muncă pe angajat au înregistrat o creștere progresivă (+ 6 %) pe parcursul perioadei examinate. Această tendință era în concordanță cu indicele costului cu forța de muncă în țările în care sunt stabiliți producătorii incluși în eșantion (39).
6.4. Stocurile
(273)
Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 10
Stocuri
2010
2011
2012
PA
Stocuri finale (în tone)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indice (2010 = 100)
100
251
271
285
Sursă: Date furnizate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(274)
Stocurile finale au crescut semnificativ pentru prima oară în 2011 și au continuat să crească în cursul perioadei examinate.
(275)
Guvernul RPC a susținut că variațiile stocurilor raportate în datele furnizate de APFE au evidențiat vânzări nedeclarate, dar nu au indicat un prejudiciu atunci când au fost comparate cu importurile din China.
(276)
Această afirmație nu ar trebui să fie luată în considerare. Comisia a efectuat analiza indicatorilor microeconomici, cum sunt nivelurile stocurilor, pe baza datelor reale furnizate de producătorii din Uniune incluși în eșantion. Ancheta privind producătorii din Uniune incluși în eșantion nu a scos la iveală nicio vânzare nedeclarată.
(277)
În urma comunicării constatărilor definitive, un utilizator a afirmat că 2010 nu este un an de referință adecvat, nivelurile stocurilor fiind neobișnuit de reduse în comparație cu perioada cuprinsă între 2006 și octombrie 2009 (perioada de anchetă a anchetei antidumping inițiale).
(278)
Se respinge acest argument, având în vedere că entitățile care fac parte din eșantion în anchetele în curs sunt diferite de eșantionul din ancheta precedentă și, prin urmare, datele nu sunt comparabile. Comisia și-a limitat analiza la perioada examinată, în special în ceea ce privește datele microeconomice, și nu dispune de informații referitoare la nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion în perioada anterioară perioadei examinate. Guvernul RPC a afirmat că nivelurile stocurilor sunt mai mari în 2011 și din cauza unei scăderi cu 3 % a consumului în Uniune în anul respectiv. Totuși, acest element nu are impact asupra tendinței în cursul perioadei examinate.
6.5. Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri
(279)
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
Tabelul 11
Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile și randamentul investițiilor
2010
2011
2012
PA
Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% din cifra de afaceri din vânzări)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indice (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Fluxul de lichidități (în EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indice (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Investițiile (în EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indice (2010 = 100)
100
126
398
421
Randamentul investițiilor
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indice (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Sursă: Date furnizate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(280)
Comisia a determinat rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion prin exprimarea profitului net înainte de impozitare realizat din vânzarea produsului similar către clienți neafiliați din Uniune ca procentaj din cifra de afaceri generată de aceste vânzări. În cursul perioadei examinate, rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion a scăzut considerabil, de la 3 % la - 4 %.
(281)
Fluxul de lichidități net reprezintă capacitatea producătorilor din Uniune de a-și autofinanța activitățile. Fluxul de lichidități s-a diminuat în mod semnificativ în cursul perioadei examinate (- 55 %).
(282)
Nivelul investițiilor realizate de producătorii din Uniune incluși în eșantion a urmat o tendință crescătoare de-a lungul perioadei examinate. Creșterea a fost mai mare în 2012 și în cursul PA. Costurile mari de investiții se datorau reconstrucției cuptoarelor. În această industrie cu utilizare intensivă a capitalului, cuptoarele trebuie să fie reconstruite o dată la 7-10 ani, iar costurile legate de reconstrucția unui cuptor pot ajunge la 8 milioane-13 milioane EUR (se specifică intervalul din motive de confidențialitate). Investițiile includ, de asemenea, costuri substanțiale cu investiții structurale legate de consumul de aliaj pentru filiere și de reconstrucția periodică a acestora.
(283)
Randamentul investițiilor este profitul exprimat ca procentaj din valoarea contabilă netă a investițiilor. Randamentul investițiilor a urmat în mod clar tendința negativă a rentabilității. Degradarea randamentului investițiilor este o indicație clară a deteriorării situației economice a industriei Uniunii pe parcursul perioadei examinate.
(284)
Situația financiară fragilă evocată mai sus exista în ciuda consumului crescut în perioada examinată, astfel cum este descris în considerentul 217 de mai sus și a eforturilor industriei din Uniune de a raționaliza costurile de producție, astfel cum este descris în considerentul 244 de mai sus și în considerentul 337 de mai jos.
(285)
Anchetele nu au evidențiat niciun fel de dificultăți grave în a atrage capital întâmpinate de producătorii din Uniune incluși în eșantion.
(286)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai multe părți au observat că nivelul investițiilor este extrem de mare pentru 2012 și PA și că aceste costuri ridicate cu investițiile ar putea fi motivul pentru care industria din Uniune nu a fost rentabilă în cursul PA. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că scăderea rentabilității este direct legată de creșterea costurilor de producție și de scăderea producției ca urmare a reconstrucției cuptoarelor.
(287)
În primul rând, investițiile în valoare de 32 de milioane EUR din perioada 1 octombrie 2012-30 septembrie 2013 se suprapun parțial cu cele 30 de milioane EUR din anul 2012. În al doilea rând, investițiile realizate în aceste perioade au fost esențiale pentru reconstrucția cuptoarelor, ele fiind recurente în acest sector și considerate ca fiind efectuate în cursul normal al activității, astfel cum se prevede în considerentele 241-250. În al treilea rând, nivelul investițiilor a avut un impact asupra rezultatelor industriei din Uniune, deoarece ele generează costuri suplimentare. Cu toate acestea, principalele efecte ale investițiilor se reflectă în bilanț și nu în contul de profit și pierderi, indicând costurile de amortizare recurente standard și, prin urmare, nu pot explica, ca atare, pierderile. În ceea ce privește afirmația guvernului RPC, reconstrucțiile cuptoarelor sunt planificate cu atenție în prealabil. Continuitatea aprovizionării clienților este asigurată prin construirea unor stocuri tampon. În sfârșit, impactul acestor investiții asupra costurilor și a rezultatelor întreprinderii se întinde pe mai mulți ani.
(288)
În plus, mai multe părți au susținut că (i) costurile mai ridicate ale investițiilor se reflectă în scăderea randamentului investițiilor pentru 2012 și PA (având în vedere că unele investiții nu aduc profituri imediate); și (ii) nu este rezonabil să se utilizeze o imagine a doi ani supraîncărcați cu investiții substanțiale și să se concluzioneze că industria din Uniune s-a deteriorat din aceste considerente.
(289)
Investițiile în cuptoare nu constituie o excepție pentru perioada examinată. Ancheta a arătat că, începând cu anul 2004, industria din Uniune a realizat investiții în cuptoare aproape în fiecare an. Prin urmare, indiferent de intervalul de timp luat în considerare, volumul de producție și randamentul investițiilor vor fi întotdeauna influențate de reparațiile sau reconstrucția cuptoarelor. Degradarea rentabilității producătorilor din Uniune incluși în eșantion a indicat faptul că ei nu erau în măsură să aplice prețuri pentru produsul similar care să permită realizarea unor investiții esențiale pentru continuitatea activității.
(290)
Guvernul RPC a afirmat că o industrie va trebui să utilizeze mai întâi numerarul disponibil înainte de a face apel la fondurile împrumutate și că, prin urmare, este normal ca fluxul de numerar să fi scăzut atunci când producătorii din Uniune incluși în eșantion au făcut investiții importante în 2012 și în cursul PA. De asemenea, autoritățile RPC susțin că o industrie care înregistrează pierderi nu ar fi putut investi atât de mult cât au investit societățile incluse în eșantion.
(291)
Industria producătoare de fibră de sticlă cu filament este un sector de activitate de talie mondială cu mecanisme de finanțare care se extind dincolo de atribuțiile financiare ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Situațiile privind investițiile nu au neapărat un impact asupra fluxului de numerar. Prin urmare, aceste argumente se resping.
7. Concluzie privind situația industriei din Uniune
(292)
Constatările anchetelor confirmă faptul că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază și al articolului 8 alineatul (4) din regulamentul antisubvenții de bază.
(293)
Instituirea de măsuri antidumping a permis industriei din Uniune să își crească prețurile în 2011. În același timp, industria din Uniune a depus eforturi pentru a-și spori eficiența și productivitatea. Deși consumul în Uniune a fost în creștere, industria din Uniune nu a avut altă soluție decât să își reducă prețurile unitare de vânzare din nou, începând cu 2012, cu scopul de a-și menține cota de piață.
(294)
Analiza subcotării prețurilor (a se vedea considerentul 231) și tendința descrescătoare a prețurilor de vânzare ale producătorilor din Uniune (a se vedea considerentul 263) arată în mod clar că producătorii din Uniune au încercat să concureze cu prețurile importurilor din China și au redus discrepanța între prețuri. Totuși, acest lucru a condus la o deteriorare puternică a rezultatelor financiare ale producătorilor din Uniune, industria din Uniune raportând pierderi începând din 2012. Această situație nu este viabilă pe termen scurt și mediu.
(295)
Și alți indicatori au evoluat negativ, chiar și după instituirea măsurilor împotriva RPC, cum ar fi producția, capacitatea de producție, ocuparea forței de muncă, stocurile și fluxul de numerar.
(296)
Rezultatele celor două anchete confirmă, de asemenea, că schimbarea împrejurărilor care justificau deschiderea reexaminării intermediare parțiale a măsurilor antidumping, și anume restructurarea și închiderea unor fabrici din Uniune, astfel cum se explică în considerentul 244 de mai sus, au un caracter substanțial și de durată. După închiderea unei fabrici, aceasta este total dezafectată. În plus, instalarea unui cuptor nou este o operațiune extrem de costisitoare, care necesită mult timp și nu poate fi realizată pe termen scurt. Prin urmare, timpul și costurile necesare pentru instalarea cuptoarelor într-o fabrică nouă nu ar trebui subestimate. Așadar, restructurarea și închiderea unor fabrici pot fi considerate ca având un caracter substanțial și de durată.
(297)
Mai multe părți au susținut că au existat semne clare care indicau absența prejudiciului. Afirmațiile sunt analizate în considerentele de mai jos.
(298)
CCCLA a afirmat că unul dintre producătorii din Uniune, 3B Fibreglass, a fost achiziționat în 2012 de către Grupul Binani și că performanța globală a industriei Uniunii trebuie să fie bună, căci niciun operator economic rațional nu ar investi într-o industrie neperformantă. De asemenea, CCCLA citează raportul anual pentru 2013 al Braj Binani conform căruia „nivelul global de performanță a două unități de producție din Belgia și din Norvegia este considerat bun”. În plus, CCCLA a afirmat că cifra de afaceri a doi producători din Uniune a crescut între 2010 și PA și că industria din Uniune în mod evident nu suferă niciun prejudiciu.
(299)
Grupul Binani din India a achiziționat, într-adevăr, 3B Fibreglass în 2012. Cu toate acestea, oricare ar fi motivațiile comerciale ale Grupului Binani, Comisia face trimitere la constatările anchetei conform cărora industria din Uniune a pierdut cote de piață și a înregistrat o scădere a rentabilității. Citatul ar trebui pus în context și în integralitate: „Nivelul global de performanță a două unități de producție din Belgia și din Norvegia este considerat bun, iar capacitatea a fost parțial limitată pentru a face față scăderii cererii pe piață. A continuat creșterea producției pentru a atinge niveluri normale de eficiență. Realizarea medie a fost însă sub așteptări, din cauza importurilor ieftine din Asia.”
(300)
Afirmația conform căreia industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu pentru că doi producători din Uniune au avut un profit mai mare între 2010 și PA este înșelătoare și incorectă. CCCLA s-a bazat, pentru această analiză, pe cifra de afaceri exprimată în kg Cu toate acestea, nu este corect să se tragă concluzii doar pe baza cantităților mai mari vândute, deoarece o astfel de metodă nu ține seama de nivelul prețurilor acestor vânzări și, prin urmare, de impactul asupra rentabilității societății.
(301)
Potrivit guvernului RPC, faptul că membrii APFE investesc în creșterea capacității în interiorul și în afara Uniunii (de exemplu, în RPC, Rusia, India și Tunisia) este un semn clar al absenței prejudiciului.
(302)
Această anchetă privind existența prejudiciului este legată de rezultatele producătorilor din Uniune pe piața Uniunii. Astfel cum se arată în tabelul 4 de mai sus, industria din Uniune a înregistrat o ușoară creștere a capacității de 1 % în 2011, după care capacitatea a scăzut cu 5 puncte procentuale către sfârșitul PA. Prin urmare, nu există nicio creștere a capacității în Uniune. Cu toate acestea, având în vedere faptul că mulți producători de fibră de sticlă cu filament sunt societăți multinaționale, nu este de mirare că aceste întreprinderi investesc, de asemenea, în afara Uniunii, atunci când apare o oportunitate de afaceri. Investiția într-o capacitate suplimentară în afara Uniunii urmărește să satisfacă nevoile piețelor emergente, în perspectiva realizării unui profit. De asemenea, instalarea unor fabrici în aceste regiuni este coerentă cu ideea proximității față de acești clienți. Cu toate acestea, decizia comercială de a instala sau nu o fabrică în afara Uniunii este complet independentă de prejudiciul suferit de producătorii din Uniune. În secțiunea de mai jos privind prejudiciul autoprovocat sunt abordate afirmații similare privind investițiile de amploare realizate de industria din Uniune.
(303)
Mai multe părți au afirmat că nu există prejudiciu, întrucât unii dintre producătorii din Uniune au anunțat că își vor majora prețurile pentru produsul similar vor crește începând din ianuarie 2014 pentru a compensa creșterea continuă a prețurilor la materiile prime și energie și a costurilor de transport.
(304)
În primul rând, nivelurile prețurilor din 2014 se referă la evenimente care au avut loc după PA. În al doilea rând, industria din Uniune a absorbit în ultimii ani majoritatea acestor creșteri ale prețurilor prin creșteri ale productivității. Totuși, se ajunge la un moment în care sunt mult mai greu de realizat creșteri suplimentare ale productivității pe termen scurt. Dat fiind că, în cursul PA, industria din Uniune a înregistrat pierderi, iar absorbția acestor creșteri ale prețurilor nu mai era posibilă, la un moment dat devine inevitabil ca astfel de creșteri să fie suportate de consumatori, existând riscul de a pierde alte cote de piață. Pe baza concluziilor de mai sus, afirmațiile au fost respinse.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(305)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) și cu articolul 3 alineatul (7) din regulamentul antidumping de bază și în conformitate cu articolul 8 alineatul (6) și cu articolul 8 alineatul (7) din regulamentul antisubvenții de bază, s-a examinat dacă importurile care fac obiectul unui dumping și cele subvenționate originare din RPC au cauzat prejudicii industriei din Uniune într-o astfel de măsură încât să poată fi clasificate ca importante.
(306)
S-au mai examinat și alți factori cunoscuți, în afara importurilor care fac obiectul unui dumping, care ar fi putut de asemenea să prejudicieze industria din Uniune, pentru a se garanta că eventualul prejudiciu cauzat de acești alți factori nu a fost atribuit importurilor care fac obiectul unui dumping sau celor subvenționate.
1.1. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping și ale importurilor subvenționate
(307)
Ancheta a arătat că, în ciuda măsurilor antidumping în vigoare, importurile care fac obiectul unui dumping și importurile subvenționate originare din RPC au crescut în volum (32 %) în cursul perioadei examinate față de anul de referință 2009. Acest lucru a dus la o creștere a cotei de piață a RPC de la 13 %-18 % în 2009 la 15 %-20 % până la sfârșitul PA.
(308)
În același timp, în ciuda creșterii consumului, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut cu 3 puncte procentuale în cursul perioadei examinate.
(309)
Prețurile medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping și ale importurilor subvenționate au scăzut cu 8 % între 2010 și PA și au fost în mod semnificativ mai scăzute decât cele practicate de industria Uniunii în cursul aceleiași perioade.
(310)
Industria din Uniune era încă rentabilă în 2010 și 2011, iar ulterior a început să înregistreze pierderi, situație care a coincis cu creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping și a celor subvenționate originare din RPC. Chiar și după scăderea prețului de vânzare, industria din Uniune nu a reușit să își mențină cota de piață. Această scădere a prețurilor era în detrimentul rentabilității, ducând la o situație de pierderi.
(311)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că nivelul prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping și al celor subvenționate originare din RPC alături de creșterea volumului au avut un impact negativ considerabil asupra situației economice a industriei din Uniune și, prin urmare, a jucat un rol determinant în prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(312)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai multe părți au susținut că lipsește o analiză care să ateste că importurile din China au cauzat scăderea prețurilor industriei din Uniune și prejudiciul suferit și că, în analiza sa, Comisia se limitează la a invoca o coincidență în timp. Aceste părți fac trimitere la raportul grupului de lucru privind echipamentele cu raze X din China: „Grupul de lucru recunoaște că o corelare generală a importurilor care fac obiectul unui dumping cu prejudiciul cauzat industriei naționale ar putea indica o legătura de cauzalitate. Cu toate acestea, o astfel de analiză a coincidenței nu are neapărat vreo incidență asupra legăturii de cauzalitate respective; legătura de cauzalitate și corelarea sunt două concepte distincte. În împrejurările din speță, […], problema legăturii de cauzalitate nu poate fi soluționată printr-o concluzie atât de generală privind coincidența” (40).
(313)
Cu toate acestea, concluziile se bazează pe o analiză a unei lungi liste de indicatori. Astfel cum s-a precizat mai sus în secțiunea D, examinarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate a inclus evaluarea tuturor faptelor și a indicilor economici pertinenți care influențează situația industriei din Uniune. Mulți indicatori au scos la iveală o situație prejudiciabilă. Într-o astfel de situație, singurul motiv pentru care industria din Uniune și-ar reduce prețurile este pentru a-și menține cota de piață sau cel puțin pentru a nu continua să piardă cote de piață atunci când se confruntă cu concurența la nivelul prețurilor. După instituirea măsurilor inițiale, industria din Uniune a reușit să își crească prețurile în 2011, dar în anii următori a trebuit să le reducă, întrucât costul de producție nu a scăzut. Astfel cum se precizează în detaliu în considerentele 320-335 de mai jos, exporturile din țări terțe au fost realizate în principal la prețuri ridicate pe tot parcursul perioadei examinate, iar cota de piață a țărilor terțe a rămas destul de stabilă și chiar a scăzut începând cu 2011. Prin urmare, industria din Uniune și-a redus prețurile nu din cauza importurilor din țări terțe, ci din cauza importurilor la prețuri scăzute, care fac obiectul unui dumping și al subvențiilor, din RPC. Începând din anul 2011, numai importurile din RPC au crescut în mod semnificativ, numai importurile din RPC au redus cota de piață a industriei din Uniune și numai prețurile importurilor din RPC au scăzut. Pe această bază, Comisia a concluzionat că scăderea prețurilor cu care s-a confruntat industria din Uniune și prejudiciul suferit au fost cauzate de creșterea importurilor subvenționate și a importurilor care fac obiectul unui dumping din RPC. Alți factori care ar putea rupe această legătură de cauzalitate sunt analizați în cele ce urmează.
(314)
CCCLA și guvernul RPC au susținut că nu poate fi vorba de o scădere sau blocare a prețurilor având în vedere că „scăderea prețurilor de vânzare ale producătorilor din Uniune nu este semnificativă, deoarece a atins doar nivelul maxim de 2 % în cursul perioadei examinate”. Mai multe părți au susținut, de asemenea, că o scădere cu 1 % a vânzărilor în Uniune, o creștere cu 2 % a cotei de piață a importurilor din RPC și o scădere cu 3 % a cotei de piață a industriei din Uniune nu justifică măsurile drastice propuse.
(315)
Comisia reiterează faptul că, după cum s-a arătat mai sus, ca urmare a taxelor provizorii instituite în septembrie 2010, industria din Uniune a fost în măsură să își crească prețurile în 2011. Cu toate acestea, începând din 2011, prețurile de vânzare unitare au scăzut cu 10 %. Prin urmare, se poate vorbi în mod clar de o scădere semnificativă a prețurilor de vânzare. În pofida măsurilor antidumping în vigoare, industria din Uniune a continuat să se confrunte cu o scădere a volumului de vânzări, a prețurilor și a cotei de piață, în timp ce importurile din China au înregistrat creșteri ale volumului vânzărilor și ale cotei de piață la un nivel semnificativ mai mare decât în cursul perioadei de anchetă a anchetei inițiale. În mod normal, odată ce sunt instituite măsuri, industria din Uniune ar trebui să se redreseze în urma efectelor practicilor anterioare de dumping sau de subvenționare. În mod cert, lucrurile nu s-a întâmplat așa. După ce a arătat semne de redresare imediat după instituirea măsurilor, situația industriei din Uniune s-a deteriorat și mai mult în cursul perioadei examinate.
(316)
Un importator neafiliat a afirmat că nu era necesar ca producătorii din Uniune să scadă prețurile așa cum au făcut-o, pentru că pe piața Uniunii cererea era mai mare decât oferta. Guvernul RPC a susținut că scăderea prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune și scăderea prețurilor importurilor originare din China nu pot fi privite izolat de evoluțiile la nivel mondial ale prețurilor produsului în cauză și sunt în concordanță cu cursul normal al pieței. În plus, guvernul RPC susține că Comisia nu a verificat dacă piața permitea creșteri ale prețurilor în 2011 (după instituirea măsurilor în ancheta precedentă), ținându-se seama de contextul mondial și dacă da, în ce măsură. În plus, Comisia a refuzat în mod incorect să accepte dovezile furnizate privind creșterile prețurilor practicate de producătorii din Uniune după PA, făcând trimitere la cauzele privind sticla solară și faxurile pentru uz personal (41).
(317)
Comisia a considerat că afirmația potrivit căreia cererea depășea oferta era nefondată. Pierderea cotei de piață și creșterea nivelului stocurilor nu înseamnă că cererea a fost mai mare decât oferta, ci mai degrabă contrariul. În ceea ce privește afirmația guvernului RPC, evoluția prețurilor examinată este legată de vânzările pe piața Uniunii și nu la nivel mondial. Pe piața Uniunii, concurența între produsul similar și produsul în cauză are loc la nivel de prețuri. După cum s-a demonstrat mai sus, scăderea prețurilor nu poate fi atribuită altor factori decât acestei concurențe a prețurilor (având în vedere un cost al producției relativ stabil și consumul în Uniune). În plus, guvernul RPC nu a furnizat alte informații cu privire la evoluțiile prețurilor la nivel mondial. Prin urmare, această afirmație a fost considerată nefondată. În ceea ce privește afirmația privind creșterile prețurilor după PA, evenimentele care au avut loc după PA depășesc domeniul de aplicare al prezentei anchete. În orice caz, nu au fost furnizate dovezi clare privind creșteri efective ale prețurilor care ar fi avut loc după PA. Prin urmare, se respinge acest argument.
(318)
În plus, CCCLA a afirmat că scăderea cu 8 % a prețurilor medii de import din China menționată în considerentul 226 ar fi trebuit să ia în considerare prețurile din care se scad taxele vamale și manipularea, taxa antidumping, marja de profit a importatorilor și costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale suportate de către importatori. Prețurile astfel ajustate ar fi atunci la niveluri comparabile cu prețurile de vânzare din Uniune, astfel cum se arată în tabelul 7, și, prin urmare, nu ar fi putut juca un rol decisiv în prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(319)
Pentru analiza indicatorului, valoarea CIF a vânzărilor producătorilor-exportatori din tabelul 3 este comparată cu prețul franco fabrică al producătorilor din Uniune din tabelul 7. Aceasta este o metodă potrivită pentru analizarea tendințelor. Pentru calcularea marjei de subcotare și de prejudiciu, au fost utilizate, într-adevăr, prețuri ajustate, astfel cum se explică în considerentul 231 de mai sus. În această privință, Comisia subliniază că subcotarea este doar unul dintre indicatorii care trebuie examinați, dar că toți indicatorii de prejudiciu ar trebui să fie analizați împreună. Prin urmare, se respinge acest argument.
1.2. Efectele altor factori
1.2.1. Importurile din alte țări
(320)
Volumul importurilor din țări terțe, prețurile unitare medii și cota de piață în cursul perioadei examinate sunt prezentate în tabelul de mai jos.
Tabelul 12
Volumul importurilor (în tone metrice), prețurile unitare medii (EUR/tonă)
2010
2011
2012
PA
Total țări terțe
Volum (tone)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indice (2010 = 100)
100
142
143
136
Cota de piață
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malaysia
Volum (tone)
37 919
70 847
60 931
60 841
Preț mediu/tonă (EUR)
980
1 029
998
958
Cota de piață
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norvegia
Volum (tone)
25 204
30 496
33 277
30 781
Preț mediu/tonă (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Cota de piață
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turcia
Volum (tone)
18 430
20 017
23 235
19 233
Preț mediu/tonă (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Cota de piață
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Sursă: Eurostat (Comext).
(321)
În afară de RPC, produsul în cauză este importat în principal din Malaysia, Norvegia și Turcia. De asemenea, importuri minore provin din Mexic, din Statele Unite și din Taiwan. Cota de piață mondială deținută de țările terțe a fost caracterizată de o creștere puternică între 2010 și 2011. Ulterior, cota de piață a scăzut în cursul PA.
(322)
Majoritatea importurilor din țări terțe (cu excepția unor cantități mici din Taiwan) au fost vândute la un preț semnificativ mai mare decât prețul de import din China. În plus, prețurile medii globale ale importurilor din alte țări erau similare cu prețurile practicate de industria din Uniune sau mai mari decât acestea.
(323)
Cea mai mare parte a importurilor în Uniune din țări terțe proveneau din Malaysia (40 %). Cu toate acestea, importurile din Malaysia au fost limitate la un singur tip de produse din fibră de sticlă cu filament, și anume fire tăiate. Cota de piață a Malaysiei pe piața Uniunii a crescut în perioada examinată. În medie, prețurile de import ale firelor tăiate din Malaysia erau, de asemenea, mai mari decât cele din RPC și aproape la fel de mari ca prețurile industriei din Uniune. În plus, prețurile importurilor din Malaysia nu au împiedicat creșterea prețurilor producătorilor din Uniune între 2010 și 2011, când au fost instituite taxe provizorii împotriva RPC. Dacă prețurile din Malaysia ar fi cauzat cu adevărat prejudicii importante industriei din Uniune, producătorii din Uniune nu și-ar fi putut crește prețurile atunci când au fost instituite taxe antidumping provizorii asupra importurilor din RPC. Importurile din Malaysia concurează cu producția industriei din Uniune, dar au fost un factor stabil de-a lungul perioadei examinate, în ceea ce privește prețul, tipurile de produse și cantitățile.
(324)
Importurile din Norvegia au constituit a doua parte ca mărime a importurilor în Uniune din țări terțe. Cota de piață a Norvegiei pe piața Uniunii a rămas stabilă în perioada examinată. Prețurile medii la import din Norvegia pe tip de produs au fost mai ridicate decât prețurile importurilor din RPC. Aceste importuri norvegiene constau în principal din semitort produs de o singură societate care aparține aceluiași grup ca unul dintre producătorii din Uniune. În plus, toată producția din Norvegia este vândută prin intermediul producătorului din Uniune. Prin urmare, nu considerăm că Norvegia ar fi un concurent care reprezintă țările terțe.
(325)
Importurile din Turcia au constituit a treia parte ca mărime a importurilor în Uniune din țări terțe. Cota de piață a Turciei pe piața Uniunii a rămas stabilă în perioada examinată. În medie, prețurile de import pentru fiecare tip de produs similar au fost, de asemenea, semnificativ mai mari decât cele ale importurilor din RPC.
(326)
Guvernul RPC a afirmat, de asemenea, că stocurile din Uniune au crescut în 2011 ca urmare a unei creșteri masive a importurilor din țări terțe, în timp ce importurile din RPC au scăzut în același an.
(327)
Într-adevăr, între 2010 și 2011, importurile din China au scăzut, iar importurile din țările terțe au crescut. Totuși, industria din Uniune era încă rentabilă în 2010 și 2011, iar ulterior a început să înregistreze pierderi, situație care a coincis cu creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping și a celor subvenționate originare din RPC. Importurile din țări terțe au scăzut după 2011 și, prin urmare, nu pot fi motivul pentru care industria din Uniune a început ulterior să înregistreze pierderi. Din motivele expuse mai sus, este rezonabil să se concluzioneze că, întrucât o parte a importurilor din alte țări ar fi putut să aibă un impact negativ asupra industriei din Uniune, aceasta nu a fost în măsură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și importurile subvenționate din RPC, pe de o parte, și prejudiciul suferit de industria din Uniune, pe de altă parte.
(328)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai multe părți au susținut că, pentru importurile din țări terțe, nu a fost folosită gama de produse utilizată pentru analiza subcotării prețurilor (compararea prețurilor între producătorii chinezi și cei din Uniune). Guvernul RPC a cerut în mod explicit detalii cu privire la gama de produse din care constau importurile din țări terțe care nu rezultă din statisticile Eurostat.
(329)
Comisia a luat pe deplin în considerare gama de produse pentru analiza importurilor din țări terțe, comparând prețurile din țările terțe pentru fiecare tip de produs cu prețurile corespunzătoare din Uniune pentru fiecare tip de produs. Având în vedere faptul că pentru cele trei țări terțe există un singur producător, datele specifice nu au putut fi divulgate din motive de confidențialitate.
(330)
Guvernul RPC a afirmat că constatarea Comisiei conform căreia o parte din importurile din țări terțe ar fi putut să afecteze situația producătorilor din Uniune, dar nu a rupt legătura de cauzalitate nu este obiectivă și nu se bazează pe o analiză motivată.
(331)
Principalele trei țări terțe care exportă produsul similar în Uniune au fost Malaysia, Norvegia și Turcia. Astfel cum s-a afirmat deja mai sus, importurile din Malaysia s-au axat pe un singur tip de produse cu niveluri de preț comparabile cu cele ale industriei din Uniune. Producătorul norvegian nu este considerat ca fiind un concurent care reprezintă țările terțe din motivele indicate anterior. Cota de piață a importurilor din Turcia a rămas stabilă și la un nivel relativ scăzut ca volum pe parcursul perioadei examinate. Argumentul potrivit căruia importurile din țări terțe au rupt legătura de cauzalitate se respinge.
(332)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia a neglijat efectele importurilor din Taiwan și Mexic, care prezintă modificări semnificative în ceea ce privește prețurile și volumele.
(333)
Având în vedere volumele limitate de importuri provenite din Taiwan și Mexic, aceste importuri nu ar fi putut rupe legătura de cauzalitate.
(334)
În plus, guvernul RPC a susținut că, în analiza pe care a realizat-o cu privire la constituirea stocurilor din China, Comisia a neglijat faptul că, între 2010 și 2011, importurile din țări terțe au crescut cu peste 40 %.
(335)
Statisticile (a se vedea considerentul 224) arată că stocarea de produse chinezești a avut loc în al doilea și al treilea trimestru al anului 2010 (pentru consum înainte de sfârșitul lui 2010/începutul lui 2011 din cauza termenului de păstrare limitat). Creșterea importurilor din țările terțe a fost înregistrată în anul 2011, când efectul stocării expirase și când intraseră în vigoare măsurile împotriva importurilor din RPC, ceea ce s-a dovedit a fi benefic pentru producătorii din țări terțe. Prin urmare, se respinge acest argument.
1.2.2. Costul de producție
(336)
Mai multe părți au afirmat că creșterea costului de producție al industriei din Uniune, în principal ca urmare a creșterii prețurilor la materiile prime, energie, transport și a costurilor cu personalul, a avut un efect negativ asupra rentabilității industriei din Uniune. Una dintre părți a considerat, de asemenea, că incapacitatea clienților de a returna mosoarele era un important factor de cost, fără a aprofunda însă analiza impactului asupra costurilor. Părțile au sprijinit aceste afirmații oferind citate ale afirmațiilor producătorilor din Uniune, conform cărora aceștia s-au confruntat într-adevăr cu creșteri ale costurilor.
(337)
Industria din Uniune s-a confruntat, într-adevăr, cu creșteri ale costurilor la materii prime, energie, transport și ale cheltuielilor cu personalul. Cu toate acestea, după cum se poate observa în tabelul 8 de mai sus, costul mediu al producției pe tonă pentru industria din Uniune a crescut cu numai 1 % între 2010 și PA. Acest lucru înseamnă că industria din Uniune a fost în măsură să compenseze în mare parte creșterea costurilor prin creșterea eficienței și o productivitate mai mare. Prin urmare, se concluzionează că creșterea costului de producție nu a contribuit la prejudiciu și, prin urmare, nu ar fi putut rupe legătura de cauzalitate.
(338)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai multe părți și-au reiterat afirmația, fără a aduce însă argumente noi.
1.2.3. Evoluția consumului
(339)
După cum s-a menționat mai sus, consumul în Uniune a crescut cu 3 % între 2010 și PA. Se preconizează creșterea în continuare a consumului, ca urmare a noilor aplicații în care este utilizat produsul similar, astfel cum au afirmat atât industria din Uniune, cât și o mare parte dintre utilizatori. Cu toate acestea, industria din Uniune nu a fost în măsură să își mențină cota de piață și a pierdut o parte a acesteia, în timp ce cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate din RPC a crescut în continuu din 2011. Așadar, schimbările survenite în consum în Uniune nu ar fi putut rupe legătura de cauzalitate între prejudiciu și importurile care fac obiectul unui dumping și importurile subvenționate din RPC.
1.2.4. Capacitatea de producție deficitară și stocurile insuficiente în Uniune
(340)
Guvernul RPC a susținut că prejudiciul, dacă există, este cauzat de capacitatea de producție insuficientă a producătorilor din Uniune. Guvernul RPC a făcut referire la o serie de situații financiare prezentate de către producătorii din Uniune. Conform situațiilor financiare pentru anul 2010 ale 3B Fibreglass: „capacitățile noastre de producție limitate nu le-au permis să preia cote de piață suplimentare” și „ne-au obligat să răspundem la evoluția cererii clienților noștri cu un nivel limitat al stocurilor”. Situațiile financiare pentru anul 2011 ale 3B Fibreglass precizează că „semnele de redresare a economiei în 2010 au fost confirmate în prima jumătate a anului 2011, dar nivelurile de performanță a producției societății mai scăzute decât se aștepta în primul trimestru nu ne-au permis să beneficiem pe deplin de reluarea activității și ne-au determinat să ne limităm angajamentele contractuale în 2011”. În situațiile financiare pentru anul 2011 ale Lanxess se afirmă că „în 2011, producția de fibre de sticlă la Lanxess s-a desfășurat la capacitate maximă” și că „în al doilea trimestru al anului 2012, oprirea planificată a cuptorului 1 va dura aproape 10 săptămâni și, prin urmare, producția anuală va fi cu 14 % mai scăzută în 2012”.
(341)
Nivelurile stocurilor au fost, într-adevăr, scăzute în 2010 (a se vedea tabelul 10 de mai sus). Acest lucru a fost rezultatul unei reduceri a nivelului de producție în 2009, când mai multe linii de producție au fost demontate, temporar închise sau reduse din cauza scăderii prețurilor și a pierderii de cote de piață cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping originare din RPC (42). Cu toate acestea, industria din Uniune și-a crescut nivelul stocurilor cu peste 150 % în 2011 și a continuat să le crească începând din acel moment. Nu este adecvat să se facă referire la declarațiile privind o penurie stocurilor numai în 2010; ar trebui, mai degrabă, să se stabilească o tendință pentru întreaga perioadă examinată.
(342)
În plus, unele citate se referă la nivelurile reduse de performanță a producției ca urmare a reparațiilor și a reconstrucției cuptoarelor. Astfel cum se explică în considerentul 241 de mai sus, astfel de reparații/reconstrucții sunt inerente acestui sector, iar constituirea stocurilor în vederea reparării/reconstrucției unui cuptor este o practică curentă care permite continuarea aprovizionării principalilor clienți.
(343)
În plus, industria din Uniune ar putea să investească în creșterea capacităților dacă ar exista condiții de concurență echitabile care să permită industriei din Uniune să realizeze un profit care să justifice și să permită extinderea capacităților.
(344)
Capacitatea de producție și stocurile din Uniune nu sunt considerate a fi insuficiente și, prin urmare, nu ar fi putut să contribuie la prejudiciu și nici nu ar fi putut să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al subvențiilor și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.2.5. Impactul crizei economice
(345)
Mai multe părți au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de criza economică, având drept rezultat o scădere bruscă a cererii din partea industriilor utilizatoare (cum ar fi industria automobilelor și piața energiei eoliene).
(346)
Guvernul RPC a citat mai mulți producători din Uniune, menționând, de exemplu, situațiile financiare pentru anul 2010 ale European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF”), în care se afirmă că „această scădere se explică, în parte, prin puternica dependență a acestei activități de piața energiei eoliene, degradarea căreia a continuat din cauza dificultății de a finanța noi proiecte cu care s-au confruntat actorii de pe această piață”, situațiile financiare pentru anul 2011 ale Lanxess, conform cărora „în urma introducerii de măsuri antidumping împotriva importurilor din China, Lanxess a putut să își crească prețurile de vânzare. Totuși, în a doua jumătate a anului 2011, constatăm o scădere de 16 % în comparație cu 2010 din cauza unor tendințe economice descendente” și situațiile financiare pentru anul 2012 ale EOCF, unde se spune că cifra de afaceri din 2012 „este în mare parte rezultatul crizei economică continue care nu le permite să funcționeze la capacitate maximă”.
(347)
Într-adevăr, între 2010 și 2011 ar putea fi observată o scădere de 3 % a consumului în Uniune de produse din fibră de sticlă cu filament. Cu toate acestea, până la sfârșitul PA, consumul la nivelul Uniunii a crescut din nou cu 6 puncte procentuale.
(348)
Afirmația conform căreia una dintre societăți a trebuit să își scadă prețurile cu 16 % în a doua jumătate a anului 2011 comparativ cu 2010 oferă doar o imagine parțială asupra situației din 2011. Ancheta a arătat o creștere cu 8 % a prețului unitar pentru întregul an 2011 (comparativ cu 2010).
(349)
În plus, deși industria din Uniune era încă rentabilă în 2010 și 2011, ulterior a început să înregistreze pierderi, situație care a coincis cu creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping și a celor subvenționate originare din RPC, care subcotau prețurile industriei din Uniune.
(350)
S-ar putea considera că încetinirea creșterii economice între 2010 și 2011 ar fi putut avea o contribuție la deteriorarea situației economice a industriei din Uniune. Totuși, încetinirea creșterii economice nu explică pierderile înregistrate de industria din Uniune în 2012 și în PA. Principalele pierderi au intervenit doar după încetinirea creșterii economice, într-o perioadă în care consumul a crescut din nou.
(351)
În ceea ce privește afirmația privind situația din 2011 a Owens Corning, este important de remarcat faptul că citatul provine de la EOCF, care este entitatea comercială a Owens Corning pentru toate societățile sale din Europa și din Orientul Mijlociu. În plus față de produsul similar, EOCF a vândut în această perioadă și produse nețesute, țesături, produse pentru acoperișuri (șindrilă) și produse izolante, care nu intră sub incidența procedurii. Prin urmare, acest citat nu este specific pentru produsul similar pe piața Uniunii.
(352)
În ceea ce privește citatul privind situația din 2012 a Owens Corning, el se referă în mod specific la activitățile de fabricare a țesăturilor desfășurate de EOCF în una dintre fabricile sale. Având în vedere că țesăturile nu fac parte din produsul similar, acest citat nu este relevant.
(353)
Date fiind circumstanțele de mai sus, este posibil ca încetinirea creșterii economice să fi avut un impact negativ asupra industriei din Uniune, dar nu într-o asemenea măsură încât să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.2.6. Competitivitatea importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate din RPC
(354)
Unele părți au afirmat că tehnologia învechită a industriei din Uniune, în comparație cu tehnologia modernă utilizată de către producătorii-exportatori chinezi, este cea care a cauzat prejudiciul, și nu practicile de dumping sau de subvenționare a produsului în cauză.
(355)
Totuși, ancheta a confirmat că și industria din Uniune dispune de procese de producție moderne. Prin urmare, se respinge argumentul conform căruia starea tehnologiei de care dispune industria din Uniune ar putea rupe legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.2.7. Prejudiciul autoprovocat
(356)
Mai multe părți au susținut că prejudiciul ar putea fi autoprovocat întrucât (i) prețurile oferite de producătorii din Uniune în 2014 au fost mai mici decât ofertele de prețuri pe care le-au primit aceste părți de la producătorii-exportatori chinezi; (ii) investițiile realizate de reclamanți în ultimii ani contrazic prejudiciul, pentru că investițiile mari sunt greu de conciliat cu noțiunea de industrie care a suferit un prejudiciu, fără să ducă la creșterea cotei de piață pentru industria din Uniune; (iii) este posibil ca investițiile reclamanților să fi fost realizate în restructurarea și instalarea de capacități suplimentare pentru producția de produse „greșite” din fibră de sticlă cu filament, de exemplu produse pentru care există o cerere limitată, și nu, de exemplu, pentru producția de fire tăiate pentru care părțile susțin că exista cerere semnificativă, pe când, în realitate, exista un potențial deficit în Uniune.
(357)
În ceea ce privește prima afirmație privind prețurile mai mici oferite de către producătorii din Uniune, ar trebui remarcat faptul că această afirmație se referă la un eveniment care a avut loc după PA și că nivelul prețurilor din 2014 nu ar putea fi luat în considerare. De asemenea, având în vedere faptul că cuptoarele funcționează 24 de ore pe zi și că încetinirea producției este o operațiune foarte costisitoare, industria din Uniune a încercat să își mențină cota de piață vânzând la prețuri mai mici și continuând astfel să își acopere o parte din costurile fixe.
(358)
În ceea ce privește marile investiții realizate de industria Uniunii în ultimii ani, ar trebui reamintit faptul că, în această industrie cu utilizare intensivă a capitalului, cuptoarele trebuie să fie reconstruite o dată la 7-10 ani, iar costurile legate de reconstrucția unui cuptor pot ajunge la 8 milioane-13 milioane EUR (se specifică intervalul din motive de confidențialitate). O bună parte din celelalte costuri, mai structurale, pentru investiții mari sunt legate de consumul de aliaj din filiere și, în consecință, de reconstrucția filierelor. Prin urmare, aceste investiții sunt inerente industriei și sunt necesare pentru a menține actuala capacitate. Sunt necesare, de asemenea, investiții în C&D, pentru a rămâne pe piață și pentru a răspunde la nevoile clientului.
(359)
În ceea ce privește cea de-a treia afirmație privind investițiile „greșite” în alte produse decât firele tăiate, ar trebui remarcat faptul că (i) industria din Uniune s-a restructurat cu scopul de a fi în măsură să ofere o gamă largă de produse. Nu a fost furnizată nicio dovadă că acest tip de restructurare nu era viabil din punct de vedere economic, iar (ii) producția de fire tăiate care a fost oprită ca urmare a restructurării în ultimii ani a fost transferată către o altă unitate de producție care a fost convertită.
(360)
Guvernul RPC a afirmat că producătorii din Uniune au menținut stocuri de importuri din țări terțe și a citat din situația financiară pentru anul 2011 a unuia dintre producătorii din Uniune, conform căreia: „Stocurile de mărfuri (21,4 milioane EUR la 31 decembrie 2011) sunt în creștere din cauza încetinirii la nivel mondial cu care s-a confruntat sectorul nostru de activitate în a doua jumătate a anului, stocul constând în proporție de până la 75 % din produse finite importate de la societățile din grupul [nostru] […] stabilit în afara Europei, iar restul fiind în principal materiale și produse necesare pentru fabricarea țesăturilor.”
(361)
Această creștere a nivelului stocurilor raportată de acest producător din Uniune pentru 2011 se explică printr-o constituire a stocurilor la una dintre fabricile sale din afara UE care a reconstruit un cuptor în 2012. Nu ar fi avut loc niciun import de la alte fabrici din afara UE dacă aceste produse destinate fabricii din afara UE ar fi putut fi fabricate în Uniune.
(362)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a cerut să se clarifice dacă aceste importuri proveneau din RPC sau din altă parte și să se precizeze volumele importurilor. Totuși, în cursul perioadei examinate, producătorii din Uniune incluși în eșantion nu au achiziționat produsul în cauză din RPC.
(363)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că prejudiciul ar putea fi autoprovocat, dat fiind că producătorul din Uniune 3B Fibreglass a decis să reconstituie stocul destinat BASF în 2011 în momentul în care producția era insuficientă. Autoritățile chineze citează din situațiile financiare ale 3B Fibreglass pentru anul 2011: „pentru a reconstitui stocurile noastre destinate BASF și a proceda la repararea la rece a cuptorului nr. 2.”
(364)
Comportamentul comercial normal presupune însă să se constituie stocuri pentru a putea îndeplini obligațiile contractuale asumate în relațiile cu principalii clienți. În plus, citatul se referă, de asemenea, la o reparație planificată a cuptorului care necesită constituirea unor stocuri pentru a putea aproviziona clienții (și a onora contractele de aprovizionare ale 3B încheiate cu clienții săi) pe durata reparațiilor.
(365)
Având în vedere cele de mai sus, se respinge argumentul privind prejudiciul autoprovocat care ar rupe legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.2.8. Vânzările la export ale producătorilor din Uniune și relocalizarea producției pentru a fi mai aproape de piețe
(366)
Guvernul RPC susține că pretinsul prejudiciu, dacă există, a fost cauzat de decizia de a relocaliza producția aproape de industriile utilizatoare. Autoritățile chineze adaugă faptul că acest lucru nu s-a întâmplat numai la nivelul Uniunii, ci și la nivel mondial. Guvernul RPC afirmă că producătorul din Uniune P+D și-a extins activitățile în Rusia și în India, producătorul din Uniune 3B - în Tunisia, producătorul din Uniune PPG - în RPC, iar producătorul din Uniune Ahlstrom și-a reorientat producția din Europa către RPC la începutul anului 2011, pentru a servi mai bine piețele de energie eoliană în dezvoltare din Asia și în special din RPC.
(367)
Având în vedere faptul că mulți producători de fibră de sticlă cu filament sunt societăți multinaționale, nu este de mirare că aceste întreprinderi investesc, de asemenea, în afara Uniunii, atunci când apare o oportunitate de afaceri. Investiția într-o capacitate suplimentară în afara Uniunii urmărește să satisfacă nevoile piețelor emergente, în perspectiva realizării unui profit. Într-adevăr, instalarea unor fabrici în aceste regiuni este coerentă cu ideea proximității față de acești clienți. Cu toate acestea, decizia comercială de a instala sau nu o fabrică în afara Uniunii nu are nicio legătură cu prejudiciul suferit de producătorii din Uniune.
(368)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC și-a reiterat afirmația conform căreia investițiile de amploare în străinătate au privat Uniunea de producție, ocuparea forței de muncă și vânzări la export și, prin urmare, au cauzat un prejudiciu.
(369)
Această afirmație nu este fondată. Producătorii de fibră de sticlă cu filament funcționează potrivit unui model regional de proximitate în care clienții sunt aprovizionați de unități de producție din regiunea lor. Indicatorii legați de capacitate și de ocuparea forței de muncă nu arată că au fost realizate investiții de amploare în străinătate în detrimentul operațiunilor realizate în Uniune.
(370)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că scăderea vânzărilor la export ale industriei din Uniune a avut efecte negative grave care nu au fost analizate de Comisie.
(371)
În prezentele anchete, ponderea vânzărilor la export ale industriei din Uniune (către clienți afiliați și neafiliați) a reprezentat între 11 % și 13 % din totalul vânzărilor industriei din Uniune (către clienți afiliați și neafiliați) în perioada cuprinsă între 2010 și sfârșitul PA. În mod similar, în cursul anchetei antidumping inițiale, această pondere a fluctuat între 10 % și 14 % din 2006 până în septembrie 2009. Având în vedere faptul că fluctuațiile volumelor de export nu sunt semnificative și concordă cu volumele de export din cursul anchetei antidumping anterioare, evoluția vânzărilor la export nu a avut efecte negative grave, după cum s-a afirmat mai sus.
(372)
Din motivele expuse mai sus, vânzările la export ale producătorilor din Uniune și relocările nu au contribuit la prejudiciu și, prin urmare, nu pot să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.2.9. Cursul de schimb euro/dolar american
(373)
Guvernul RPC a susținut că aprovizionarea cu produse chinezești implică riscuri legate de o complexitate logistică mai mare și de fluctuații ale cursului de schimb și că, prin urmare, consumatorii evită să se expună prea mult unor astfel de riscuri. Un utilizator a afirmat că prețurile produselor chinezești din fibră de sticlă cu filament depind foarte mult de cursul de schimb dintre euro și dolarul american. Ținând seama de faptul că dolarul american a devenit tot mai slab în comparație cu euro față de anul 2000, se presupune că acest lucru ar fi putut rupe legătura de cauzalitate.
(374)
Într-adevăr, la începutul anilor 2000, euro era mai slab decât dolarul american față de situația din prezent. Cu toate acestea, ar trebui remarcat faptul că rata de schimb EUR/USD a fost relativ stabilă în cursul perioadei examinate. În cursul perioadei examinate, rentabilitatea producătorilor din Uniune incluși în eșantion a scăzut totuși considerabil, de la 3 % la - 4 %. Chiar dacă rata de schimb EUR/USD ar putea fi considerată ca un element care a contribuit la prejudiciu, ea nu poate să diminueze în niciun fel efectele prejudiciabile ale importurilor la prețuri scăzute, care fac obiectul unui dumping, din RPC pe piața Uniunii pe parcursul perioadei cuprinse între 2011 și sfârșitul PA.
(375)
Prin urmare, rata de schimb EUR/USD nu a contribuit la prejudiciu și nu a rupt legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
1.3. Concluzii privind legătura de cauzalitate
(376)
În concluzie, analiza de mai sus a demonstrat faptul că s-a înregistrat o creștere a volumului și a cotei de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate din RPC. Presiunea exercitată de creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping și a importurilor subvenționate pe piața Uniunii nu i-a permis industriei din Uniune să își stabilească prețurile de vânzare în funcție de condițiile normale ale pieței și de creșterile înregistrate ale costurilor. Chiar și după scăderea prețului de vânzare, producătorii din Uniune incluși în eșantion nu au reușit să își mențină cota de piață. Această scădere a prețurilor a fost în detrimentul rentabilității, ducând la o situație de pierderi nesustenabilă.
(377)
Analiza de mai sus a făcut o distincție clară între efectele tuturor factorilor cunoscuți privind situația industriei din Uniune în urma efectelor prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unui dumping și le-a analizat separat. Pe baza acestei analize, se ajunge la concluzia că importurile care fac obiectul unui dumping și importurile subvenționate din RPC au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul antidumping de bază și al articolului 8 alineatul (5) din regulamentul antisubvenții de bază.
(378)
Factorii cunoscuți, alții decât importurile care fac obiectul unui dumping și importurile subvenționate, au fost evaluați în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din regulamentul antidumping de bază și cu articolul 8 alineatul (6) din regulamentul antisubvenții de bază. Niciunul dintre acești factori, analizați atât individual, cât și cumulativ, nu s-a dovedit a fi de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(379)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul RPC a afirmat că Comisia doar a respins argumentele prezentate de părțile interesate în loc să examineze toți factorii cunoscuți, alții decât importurile care fac obiectul unui dumping, care cauzează un prejudiciu industriei din Uniune.
(380)
Comisia a examinat efectul următorilor factori de altă natură: importurile din alte țări, costul de producție, evoluția consumului, capacitățile de producție și stocurile, criza economică, competitivitatea importurilor din RPC, prejudiciul autoprovocat, vânzările la export ale producătorilor din Uniune și relocările, precum și ratele de schimb EUR/USD. Ancheta nu a evidențiat niciun fel de alți factori care ar putea rupe legătura de cauzalitate.
F. INTERESUL UNIUNII
(381)
În conformitate cu articolul 31 din regulamentul antisubvenții de bază, Comisia a examinat dacă, în ciuda concluziilor privind subvenționarea prejudiciabilă, existau motive imperioase pentru a se ajunge la concluzia că nu era în interesul Uniunii să se adopte măsuri în acest caz special. Identificarea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor diverse implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor.
(382)
Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 31 alineatul (2) din regulamentul antisubvenții de bază. Comisia a trimis chestionare la 5 importatori independenți și la 34 de utilizatori. În final, doi importatori și 13 utilizatori au prezentat răspunsuri complete la chestionar în limitele stabilite. În plus, mai mulți utilizatori și asociații de utilizatori s-au manifestat în cursul anchetei, prin intermediul unor scrisori, în care își exprimau opoziția față de orice eventuală măsură luată în cazul de față. Guvernul RPC și CCCLA au prezentat la rândul lor documente care conțineau obiecții împotriva eventualelor măsuri luate în cazul de față.
(383)
În cadrul anchetei antidumping inițiale, instituirea de măsuri a fost considerată ca nefiind contrară interesului Uniunii. Având în vedere că reexaminarea intermediară se limitează la prejudiciu, concluziile din momentul respectiv privind interesul Uniunii rămân valabile. Analiza de mai jos se referă, așadar, la ancheta antisubvenție.
1. Interesul industriei din Uniune
(384)
Măsurile antidumping existente nu au condus la o reducere a importurilor care fac obiectul unui dumping din RPC și nu au fost de folos pentru industria din Uniune. După cum s-a menționat mai sus, industria din Uniune a continuat să sufere prejudicii importante ca urmare a scăderii prețurilor cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping din RPC. Neinstituirea de măsuri ar conduce, cel mai probabil, la o continuare a tendinței negative a situației financiare a industriei din Uniune. Situația producătorilor din Uniune incluși în eșantion a fost marcată în mod special de o scădere a rentabilității de la +3 % în 2010 la -4 % la sfârșitul PA. Orice scădere ulterioară a performanței ar conduce în cele din urmă la reducerea producției și la închiderea altor unități de producție, ceea ce ar pune în pericol ocuparea forței de muncă și investițiile în Uniune.
(385)
Instituirea măsurilor ar restabili concurența loială pe piață. Tendința de scădere a rentabilității industriei din Uniune este rezultatul dificultății cu care se confruntă aceasta în a concura cu importurile la prețuri reduse, care fac obiectul unor subvenții, originare din RPC. Instituirea de măsuri antisubvenții ar putea să pună capăt, așadar, deprecierii prețurilor și pierderii de cote de piață, iar prețurile de vânzare ale industriei din Uniune vor începe să se redreseze, având drept rezultat o îmbunătățire a rentabilității industriei din Uniune până la atingerea unor niveluri considerate necesare pentru această industrie cu utilizare intensivă a capitalului.
(386)
Măsurile ar oferi industriei din Uniune posibilitatea de a se redresa în urma dumpingului prejudiciabil constatat în cursul anchetei.
(387)
În consecință, se concluzionează că instituirea de măsuri antisubvenție ar fi în mod clar în interesul industriei din Uniune.
(388)
În urma comunicării constatărilor definitive, o asociație de profil a afirmat că instituirea unor măsuri mai stricte nu ar ameliora situația industriei din Uniune, dat fiind că măsurile inițiale din 2011 se pare că nu a avut niciun efect.
(389)
Comisia respinge acest argument și face trimitere la considerentele de mai sus, în care s-a concluzionat că neinstituirea de măsuri mai stricte ar conduce, cel mai probabil, la o continuare a tendinței negative a situației financiare a industriei din Uniune.
2. Interesul importatorilor
(390)
Astfel cum s-a menționat anterior, nu s-a recurs la eșantionare în cazul importatorilor neafiliați, iar doi importatori neafiliați au colaborat în totalitate în cadrul anchetei, prezentând răspunsuri la chestionar. Activitățile legate de produsul în cauză reprezintă doar o mică parte din cifra de afaceri globală a celor doi importatori (mai puțin de 0,5 %). Ambii s-au opus unei eventuale înăspriri a măsurilor antidumping, deoarece au considerat că acest lucru ar duce la o încetare a importurilor produsului în cauză din RPC.
(391)
Importurile declarate de acești doi importatori reprezentau o parte importantă din totalul importurilor din RPC în cursul PA și, prin urmare, sunt considerate ca fiind reprezentative pentru importatorii din Uniune. Niciun alt importator nu a mai cooperat prin trimiterea de răspunsuri la chestionar sau prin observații fundamentate. Pe această bază, se concluzionează că, având în vedere ponderea limitată a produsului în cauză în activitatea globală a importatorilor, instituirea măsurilor nu va avea efecte negative semnificative asupra interesului importatorilor din Uniune în general.
3. Interesul utilizatorilor
(392)
Produsul similar este utilizat pentru un număr mare de aplicații, cum ar fi industria automobilelor, turbinele de energie eoliană, domeniul maritim, cel al transporturilor și în aplicații aerospațiale și de infrastructură. S-a ajuns la cooperarea unei game largi de utilizatori care au fost grupați în funcție de sectorul lor de activitate: producători de componente, producători de materiale compozite, producători de țesături multiaxiale și producători de turbine eoliene. Acest lucru a permis Comisiei să evalueze impactul înăspririi măsurilor asupra diferitor tipuri de utilizatori.
(393)
Utilizatorii care au cooperat au cumpărat aproximativ 13 % din produsul în cauză din RPC în cursul PA. În consecință, în mare parte, produsul similar a fost achiziționat din alte surse, cum ar fi țările terțe și industria din Uniune. Numai un mic număr de utilizatori au achiziționat produsul în cauză exclusiv din RPC.
(394)
Există o gamă largă de industrii în aval care utilizează produsul similar, iar aceste industrii diferă și în ceea ce privește dimensiunea, variind de la societăți internaționale la IMM-uri. Din informațiile prezentate în cursul anchetei reiese în continuare că industria utilizatoare din Uniune are un număr important de angajați, estimat la 100 000 de persoane, deși nu au fost prezentate date cuprinzătoare și fundamentate în acest sens.
3.1. Impactul posibil al măsurilor asupra rentabilității utilizatorilor
(395)
În ansamblu, pe baza răspunsurilor la chestionar, industriile utilizatoare de fibre de sticlă cu filament s-au dovedit a fi într-o situație relativ bună. Într-adevăr, majoritatea utilizatorilor care au cooperat au raportat profituri din vânzările produselor lor, pentru care se utilizează produsul în cauză, pe toată durata perioadei examinate. Întrucât doar câțiva utilizatori au raportat o pierdere în această activitate pe parcursul PA, profitul majorității celorlalți utilizatori a fost cuprins între 2 % și 22 %. Prin urmare, chiar și în condițiile măsurilor actuale, industriile utilizatoare erau încă în măsură să realizeze un profit.
(396)
Pe baza datelor primite, a fost realizată o evaluare a impactului asupra utilizatorilor pentru fiecare dintre grupurile de utilizatori.
(397)
Ancheta a arătat că, în funcție de caracteristicile diferitor industrii utilizatoare, capacitatea de a repercuta eventuala creștere a taxelor asupra clienților este diferită și, prin urmare, impactul unei majorări a taxei asupra marjei de profit va fi diferit pentru fiecare industrie utilizatoare.
(398)
În concluzie, instituirea măsurilor combinate ar duce la o scădere a profitului utilizatorilor cu mai puțin de un punct procentual pentru marea majoritate a industriilor utilizatoare, cu excepția industriei producătoare de țesături multiaxiale. În cazul acesteia din urmă, ponderea produsului în cauză în costurile de producție este mai mare decât pentru alte industrii utilizatoare examinate. Acești utilizatori vor fi așadar afectați mai mult decât alți utilizatori examinați.
(399)
Pe baza analizei de mai sus, este foarte probabil ca utilizatorii din industriile producătoare de componente, materiale compozite și turbine eoliene să poată absorbi creșterea costurilor, în parte sau în totalitate. De asemenea, aceștia ar putea să fie în măsură să repercuteze o parte a creșterii costurilor asupra clienților lor. În această privință, un utilizator important, care își desfășoară activitatea în sectorul de producție a turbinelor eoliene, a afirmat că acceptă concluziile anchetei și că va absorbi taxele.
(400)
Acest impact general limitat asupra rentabilității înseamnă, de asemenea, că nivelul ocupării forței de muncă în industria utilizatoare nu este amenințat de creșterea propusă a taxelor în măsură atât de mare precum au susținut mai mulți utilizatori.
(401)
În orice caz, orice efect negativ potențial ar fi atenuat prin accesul continuu al utilizatorilor la importurile din țări terțe. Instituirea de măsuri nu îi împiedică pe utilizatori să se aprovizioneze de la furnizori diferiți.
(402)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai mulți utilizatori au afirmat că argumentele utilizatorilor au fost respinse doar pe baza unor declarații calitative. Ei au afirmat, de asemenea, că scăderea marjei lor de profit este mult mai mare decât un punct procentual, după cum se menționează în considerentul 398 de mai sus, în special atunci când este analizată pe baza unui anumit produs.
(403)
Aceste afirmații sunt respinse din următoarele motive. Pe baza datelor furnizate de utilizatori, Comisia a realizat calcule detaliate pentru a evalua impactul cantitativ al unei înăspriri a măsurilor asupra rentabilității utilizatorilor. Industriile care utilizează produsul în cauză sunt eterogene și prezintă diferențe semnificative din punctul de vedere al dimensiunii (care variază de la IMM-uri la întreprinderi multinaționale), al dependenței lor de produsul în cauză, al aplicațiilor produsului lor final și al clienților lor (de la întreprinderi mici până la mari societăți, vânzări în Uniune față de vânzări la export). După cum s-a explicat deja în considerentul 398 de mai sus, Comisia recunoaște că unele categorii de utilizatori vor fi mai afectate decât altele. Pe baza datelor furnizate de utilizatorii care au cooperat, ponderea produsului în cauză utilizat, achiziționat din RPC, a fost destul de limitată (mai puțin de 13 % - a se vedea considerentul 393). De asemenea, ponderea produsului în cauză achiziționat din RPC în costul total al producției a fost, în medie, limitată, și anume mai puțin de 4 %. Totuși cifra din urmă este semnificativ mai mare pentru sectorul țesăturilor multiaxiale examinat. Impactul unei majorări a taxelor a fost calculat presupunând că ar fi achiziționat din RPC un volum similar de fibră de sticlă cu cel raportat în cursul PA și că prețurile importurilor din China ar face obiectul unor taxe de aproximativ 30 %, deși marea majoritate a producătorilor-exportatori chinezi va fi supusă unor taxe mai mici. Pe baza acestor ipoteze, calculele au arătat că, în medie pentru toți utilizatorii care au cooperat, impactul unei creșteri a prețului produsului în cauză originar din RPC asupra rentabilității ar fi mai mic de un punct procentual, după cum s-a menționat anterior.
3.2. Lipsa interschimbabilității
(404)
Mai mulți utilizatori au susținut faptul că multe dintre produsele din fibră de sticlă de care are nevoie industria utilizatoare nu pot fi cumpărate direct de pe piață. În schimb, utilizatorii ar trebui să treacă printr-un proces de calificare lung și complicat, care ar dura între 6 și 12 luni, fără să le fie garantat succesul. Prin urmare, schimbarea furnizorului pentru a evita plata taxelor ar fi o operațiune costisitoare, imposibilă pe termen scurt și riscantă din punct de vedere tehnologic.
(405)
În acest sens, este recunoscut faptul că, în cazul anumitor aplicații, caracteristicile produsului în cauză pot, într-adevăr, să aibă drept rezultat un proces de calificare lung, care include testarea. Totuși, ținând cont și de observațiile primite de la mai mulți utilizatori, în acest moment se pare că există surse multiple pentru majoritatea cazurilor. În plus, ancheta a stabilit că utilizatorii au, de obicei, opțiuni multiple de aprovizionare ca soluție de rezervă și adesea au aprobat produsul mai multor furnizori pentru a nu fi dependenți de un singur furnizor. De asemenea, ar trebui să se reamintească faptul că măsurile nu au drept scop să interzică accesul anumitor furnizori la piața Uniunii, deoarece orice măsură propusă are drept scop numai să restabilească comerțul echitabil și să corecteze o situație denaturată a pieței.
(406)
Prin urmare, este puțin probabil că instituirea măsurilor cu privire la produsul în cauză din RPC va conduce la o încetare temporară a aprovizionării industriei utilizatoare cu materii prime.
3.3. Lipsa capacității de a repercuta creșterile prețurilor de cost și concurența crescută a produselor din aval din afara UE
(407)
Mai mulți utilizatori au afirmat că se confruntă cu o concurență acerbă din partea producătorilor din afara Uniunii și că, prin urmare, nu ar fi în măsură să repercuteze creșterea prețurilor produsului în cauză asupra clienților lor, pentru că acest lucru va duce la o scădere a vânzărilor. Dată fiind diversitatea societăților utilizatoare, capacitatea de a repercuta eventualele creșteri ale costurilor asupra clienților va fi diferită de la un tip de utilizator la altul. Cu toate acestea, pe baza datelor din răspunsurile la chestionar, în majoritatea cazurilor, cifra de afaceri și rentabilitatea utilizatorilor care nu sunt în măsură să repercuteze cea mai mare parte a creșterii costurilor ar fi afectate numai într-o măsură limitată.
(408)
Mai mulți utilizatori și-au exprimat îngrijorarea că instituirea unor taxe antisubvenție ar crea un dezavantaj concurențial față de furnizorii din afara Uniunii care au acces la produsul în cauză fără a se supune măsurilor. Utilizatorii declară că se confruntă cu concurența importurilor din RPC pe piețele lor din aval. Instituirea măsurilor combinate ar agrava și mai mult situația concurenței. Având în vedere aceste circumstanțe, s-a afirmat faptul că nu ar fi posibilă repercutarea creșterii prețurilor la materii prime asupra clienților. S-a susținut, de asemenea, că acest lucru ar duce la o relocare a producției în afara Uniunii, ceea ce ar determina pierderi importante din punctul de vedere al ocupării forței de muncă.
(409)
Ar trebui observat faptul că riscul creșterii concurenței ca urmare a instituirii unor măsuri antisubvenție nu poate fi un motiv pentru a nu institui măsuri, dacă se justifică. Aceste anchete se referă la un anumit produs. Orice industrie utilizatoare este pe deplin autorizată să recurgă la legislația comercială a Uniunii și să solicite o anchetă antidumping pentru produsele sale. În plus, deciziile privind stabilirea întreprinderilor depind de un număr mare de factori. Este puțin probabil ca o decizie de relocalizare să depindă exclusiv de taxele instituite asupra unei materii prime.
(410)
Mai multe părți au susținut că producătorii din Uniune sunt societăți de talie internațională care aparțin unor grupuri străine, dar că majoritatea societăților compozite sunt totuși întreprinderi mici și mijlocii locale. Aceste IMM-uri au afirmat că o creștere a taxelor va declanșa pierderi de locuri de muncă. CCCLA a afirmat, de asemenea, că pierderea locurilor de muncă în Uniune va avea loc atunci când utilizatorii se vor relocaliza din cauza creșterii taxelor. În plus, un utilizator a afirmat că orice relocalizare a utilizatorilor va duce, de asemenea, la scăderea vânzărilor pentru industria din Uniune.
(411)
De asemenea, Comisia acordă aceeași importanță tuturor locurilor de muncă în Uniune, indiferent de forma de proprietate și dimensiunea societății. În acest sens, Comisia face trimitere, de asemenea, la considerentele 400 și 403. În plus, Comisia consideră afirmațiile privind relocalizarea, pierderile potențiale de locuri de muncă și o scădere a vânzărilor pentru industria din Uniune ca fiind de natură speculativă și nefondată.
(412)
Mai multe părți au afirmat că produsele sunt fabricate în prezent în Uniune pentru piața mondială în concurență cu țări terțe. Un utilizator a afirmat că poate importa produsul în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă fără a plăti taxe antidumping, cu condiția ca produsul finit pe care îl fabrică să fie ulterior exportat în afara Uniunii. Rezultatul acestei situații este însă că acest utilizator poate oferi clienților săi situați în afara Uniunii prețuri mai competitive decât clienților săi din Uniune.
(413)
Într-adevăr, utilizatorii pot importa produsul în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă fără a plăti taxe antidumping, cu condiția ca produsul finit pe care îl fabrică să fie ulterior exportat în afara Uniunii. Totuși, acest lucru nu schimbă concluziile formulate de Comisie în cadrul prezentei anchete.
3.4. Deficitul de aprovizionare
(414)
Un utilizator a afirmat că industria din Uniune nu este în măsură să satisfacă în totalitate cererea din Uniune, în special în ceea ce privește anumite tipuri de comenzi mari de produse din fibră de sticlă cu filament la comandă. În plus, utilizatorul respectiv declară că, cel mai probabil din cauza capacităților de producție limitate ale Uniunii, niciun producător din Uniune nu ar fi dispus să își dedice o mare parte din capacitate aprovizionării unui singur client. Un alt utilizator a afirmat că oferta de fire tăiate nu este excedentară și că excluderea RPC de pe piața Uniunii ar duce, în special având în vedere creșterea semnificativă a cererii, la probleme mari de aprovizionare pe piața Uniunii. Guvernul RPC citează producătorul din Uniune 3B, care a afirmat că nu a fost instalată nicio capacitate nouă de topire în industrie din 2002 și că, pentru a satisface nevoile pieței, în special în Europa trebuie creată o capacitate de producție suplimentară de 200 000 de tone.
(415)
În acest sens, ar trebui menționat în primul rând că scopul măsurilor antisubvenție este acela de a evita ca practicile comerciale neloiale să aibă un efect prejudiciabil asupra industriei din Uniune și de a restabili o situație de concurență efectivă pe piața Uniunii, nu de a împiedica importurile. Măsurile propuse nu au drept scop să închidă piața Uniunii pentru producătorii-exportatori din RPC, în măsura în care prețurile nu sunt prejudiciabile, și, prin urmare, vor permite prezența continuă a importurilor de fire tăiate, precum și de alte produse din fibră de sticlă cu filament originare din RPC pe piața Uniunii.
(416)
În ceea ce privește capacitatea industriei din Uniune de a face față unui eventual deficit de fire tăiate, nivelul actual de utilizare a capacității al industriei din Uniune oferă acesteia o marjă de producție suplimentară.
(417)
Firele tăiate, la fel ca orice alt tip de produs al produsului în cauză, ar putea fi, la rândul lor, importate în Uniune din țări terțe precum Malaysia.
(418)
De asemenea, producătorii chinezi de fibră de sticlă cu filament au înființat fabrici mai aproape de Uniune (Egipt și Bahrain) ca bază pentru aprovizionarea pieței Uniunii.
(419)
Având în vedere cele de mai sus, se poate concluziona că un potențial deficit de aprovizionare cu fire tăiate poate fi soluționat prin extinderea utilizării capacității industriei din Uniune, prin importuri din alte țări de aprovizionare, precum și prin continuarea importurilor din RPC la un preț neprejudiciabil.
(420)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că efectul global al instituirii măsurilor combinate asupra industriilor din aval ale Uniunii este limitat și nu ar depăși efectul pozitiv al măsurilor pentru industria din Uniune.
(421)
În urma comunicării constatărilor definitive, o asociație de profil a afirmat că este greu de înțeles cum au producătorii din Uniune capacități neutilizate în condițiile în care există un deficit de fibră de sticlă cu prețuri majorate pe piața Uniunii. Mai multe părți și-au reiterat afirmațiile conform cărora instituirea unor măsuri suplimentare va conduce la un deficit de aprovizionare de la producători din Uniune.
(422)
Pentru perioada examinată, ancheta nu a evidențiat niciun deficit de aprovizionare. În ceea ce privește potențialele viitoare deficite de aprovizionare, Comisia consideră că o creștere a taxelor nu împiedică importurile în Uniune din RPC și din țări terțe, astfel cum se menționează mai sus.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(423)
Având în vedere cele de mai sus, se preconizează că instituirea unor măsuri combinate ar oferi o șansă industriei din Uniune de a-și îmbunătăți situația prin creșterea prețurilor de vânzare și a cotei de piață. Cu toate că este posibil să se producă unele efecte negative sub forma creșterii costurilor pentru anumiți utilizatori, acestea pot fi compensate de beneficiile preconizate pentru industria din Uniune și furnizorii acestora.
(424)
Prin urmare, se concluzionează că, una peste alta, nu există motive imperioase împotriva instituirii unor măsuri pentru importurile produsului în cauză originar din RPC.
(425)
În urma comunicării constatărilor definitive, mai multe părți au susținut că consecințele măsurilor propuse sunt subestimate. Aceste părți susțin că Comisia acordă mai multă încredere argumentelor venite din partea unui grup restrâns de producători de fibră de sticlă decât rezistenței exercitate de un grup mult mai mare, însă fragmentat, de subfurnizori, în principal întreprinderi mici și mijlocii, care nu au avut o șansă reală de a reacționa cu aceeași forță.
(426)
Aceste argumente sunt respinse pe motiv că utilizatorilor li s-au oferit numeroase posibilități de a se exprima în cursul anchetei. Mulți utilizatori au profitat de ocazie, iar datele furnizate de ei au fost analizate în detaliu și au fost luate în considerare. Tuturor părților interesate li s-a acordat importanța cuvenită în cursul anchetei.
G. MĂSURI ANTIDUMPING ȘI ANTISUBVENȚII DEFINITIVE
(427)
Pe baza concluziilor la care a ajuns Comisia în ceea ce privește subvenția, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri definitive pentru a împiedica agravarea prejudiciului cauzat industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unui dumping și de importurile subvenționate.
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(428)
Pentru a determina nivelul măsurilor, Comisia a stabilit mai întâi valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(429)
Prejudiciul ar fi eliminat dacă industria din Uniune ar fi capabilă să își acopere costurile de producție și să obțină un profit înainte de impozitare din vânzarea produsului similar pe piața Uniuni, pe care o industrie de acest tip ar putea să îl obțină în mod rezonabil în acest sector, în condiții normale de concurență, adică în absența importurilor care fac obiectul unui dumping. La fel ca în ancheta inițială, a fost utilizată o țintă de profit de 5 %.
(430)
APFE a solicitat o țintă de profit de 10 %-12 %. APFE a susținut că ținta de profit pentru analiză ar trebui să țină cont de faptul că o industrie cu utilizare intensivă a capitalului trebuie să obțină o rentabilitate satisfăcătoare a capitalului angajat, așa cum se așteaptă investitorii. APFE face trimitere, de asemenea, la un raport al Stern Business School of New York University care calculează costul mediu ponderat al capitalului (weighted average costs of capital - WACC), care combină costul capitalului propriu și costul datoriei pentru diferite sectoare industriale (43). Conform calculelor din raportul Stern, media WACC pentru sectorul fibrei de sticlă cu filament se situează între 8,3 % și 8,4 %. În plus, APFE face trimitere la profitul de 8,3 % utilizat în cauza privind sticla solară din China (44). De asemenea, APFE susține că, dat fiind costul capitalurilor proprii și costul datoriilor care sunt ușor mai ridicate în Uniune decât în SUA, rata pentru Uniune ar fi ușor mai ridicată, între 10 % și 12 %.
(431)
Profitul obținut în mod real pe parcursul perioadei examinate nu poate fi utilizat având în vedere că mai există încă un volum semnificativ de importuri care fac obiectul unui dumping provenite din RPC, în ciuda taxelor actuale în vigoare.
(432)
În cazul sticlei solare din RPC, ținta de profit de 8,3 % a fost utilizată pentru că acesta era profitul mediu realizat de producătorii din Uniune incluși în eșantion în 2010, când importurile de produs în cauză erau încă reduse și, prin urmare, nu ar fi putut denatura condițiile normale de concurență (adică un profit neafectat încă de importurile care fac obiectul unui dumping).
(433)
Deși este incontestabil faptul că industria din Uniune este o industrie cu utilizare intensivă a capitalului, APFE nu a putut demonstra că ținta de profit bazată pe WACC din raportul Stern răspunde testului aplicabil. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(434)
În urma comunicării constatărilor definitive, APFE a afirmat că concluziile cu privire la ținta de profit ar trebui revizuite având în vedere că industria din Uniune este aptă să atingă niveluri de profit de peste 5 % din anumite tipuri de produse, cum ar fi firele tăiate pentru utilizare umedă (wet use chopped strands - WUCS) pentru materiale nețesute și WUCS pentru ghips, în cazul cărora industria din Uniune poate concura în condiții echitabile cu importurile din țări terțe și nu se confruntă cu subcotarea agresivă a prețurilor la produsele din fibră de sticlă cu filament din China, care fac obiectul unui dumping și al unor subvenții.
(435)
O țintă de profit de 5 % a fost utilizată în cadrul anchetei anterioare. În lipsa unor argumente întemeiate în ceea ce privește schimbarea condițiilor pe piață, care ar justifica o țintă de profit mai mare, această țintă de profit a fost menținută.
(436)
În plus, întrucât WUCS, ca orice alt tip de produs în cauză, sunt utilizate ca materiale de ranforsare, WUCS au un termen de păstrare limitat și costuri de transport ridicate din cauza greutății apei pe care o conțin (a se vedea considerentul 63). WUCS sunt importate în Uniune în cantități mult mai mici decât alte produse din fibră de sticlă cu filament. Marja de profit pentru acest tip unic de produs nu este, prin urmare, reprezentativă pentru produsul în cauză.
(437)
În continuare, Comisia a determinat nivelul de eliminare a prejudiciului pe baza unei comparații între prețul de import mediu ponderat al producătorilor-exportatori incluși în eșantion din RPC și prețul mediu ponderat neprejudiciabil al produsului similar vândut de producătorii din Uniune incluși în eșantion pe piața Uniunii în cursul perioadei de anchetă. Eventualele diferențe rezultate din această comparație au fost exprimate ca procentaj din valoarea CIF de import medie ponderată.
(438)
În urma comunicării constatărilor definitive, un producător-exportator a susținut că au existat anumite inexactități în ceea ce privește valorile CIF pentru 3 NCP.
(439)
După o verificare, Comisia a ajustat valorile CIF respective, ceea ce a dus la o mică modificare a marjelor de subcotare a prețurilor de vânzare și a prețurilor indicative pentru producătorul-exportator în cauză.
(440)
Drept rezultat, au fost stabilite următoarele niveluri de eliminare a prejudiciului:
Societate
Nivelul de eliminare a prejudiciului
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Alte societăți cooperante
26,1 %
(441)
Un utilizator a afirmat că toate faptele au rămas aceleași și că, prin urmare, singura modalitate de a permite Comisiei să ajungă la o concluzie conform căreia prejudiciul pretins cauzat de importurile din RPC s-a agravat este de a utiliza o metodologie diferită pentru a calcula marja de prejudiciu în comparație cu ancheta inițială.
(442)
Faptele însă nu sunt aceleași. Prin urmare, dacă se aplică metodologia utilizată în ancheta inițială, calcularea marjei actuale a prejudiciului duce la un rezultat diferit, din cauza unei modificări în datele care au stat la baza calculului, respectiv costurile, prețurile și pierderile.
(443)
În urma comunicării constatărilor definitive, un producător-exportator s-a întrebat ce schimbare a circumstanțelor ar justifica un calcul bazat pe NCP și nu pe o simplă comparație a prețurilor medii efectuată în cadrul anchetei inițiale.
(444)
Comisia consideră că metodologia de bază a anchetelor în curs este aceeași cu cea aplicată în cadrul anchetei precedente. S-a efectuat o eșantionare și toate comparațiile s-au bazat pe aceleași elemente. Calcularea bazată pe NCP a marjei prejudiciului a permis un calcul mai detaliat și mai precis, dar nu se poate considera că ar fi vorba de o modificare a metodologiei.
(445)
De asemenea, potrivit aceluiași producător-exportator, covorașele din fire tăiate fabricate din filamente de fibră de sticlă fac parte din produsul în cauză, dar calculul marjei de prejudiciu nu reflectă NCP pentru covorașele din fire tăiate. Producătorul-exportator s-a întrebat dacă (i) producătorii din Uniune nu mai produceau astfel de covorașe din fire tăiate; și (ii) de ce Comisia pare să nu fi avut în trecut nicio dificultate în găsirea unui produs de substituție pentru un tip de produs major cu scopul de a calcula o marjă de prejudiciu, chiar dacă nu exista o corespondență exactă pe baza NCP.
(446)
Produsul în cauză include într-adevăr covorașe din fire tăiate și unii producătorii din Uniune (sau anumite entități producătoare din Uniune) produc aceste covorașe. Producătorii din Uniune incluși în eșantion produceau tipuri de covorașe care nu au fost importate din RPC în cursul PA. Cu toate acestea, în general, echivalența NCP era ridicată și, prin urmare, nu a fost necesar să se recurgă la vreun produs de substituție.
(447)
În plus, acest producător-exportator s-a întrebat (i) de ce era necesară o ajustare în funcție de stadiul comercial (level of trade - LOT) și cui vindeau de fapt producătorii din Uniune produsele lor; și (ii) de ce, pentru vânzările chinezești, costurile de transport în UE către depozite și costurile de depozitare nu au fost luate în calcul în marja de prejudiciu.
(448)
Vânzările realizate de producătorii din Uniune incluși în eșantion se efectuează în principal direct către utilizatorii finali. Acest lucru nu s-a întâmplat în cazul exportatorilor chinezi incluși în eșantion. O parte mai mare a vânzărilor trecea prin distribuitori sau alte canale de vânzare intermediare. De aceea, s-a considerat că aducerea tuturor vânzărilor la nivelul utilizatorului final face prețurile mai ușor de comparat. În conformitate cu metodologia standard, calculul subcotării ține seama de costurile după import, pe când marja de prejudiciu se bazează pe valoarea CIF a vânzărilor chinezești la export.
(449)
De asemenea, producătorul-exportator s-a întrebat de ce taxa antidumping existentă nu este inclusă în marja de prejudiciu, căci includerea acestei taxe în valoarea CIF ar fi coerentă cu metodologia aplicată pentru subcotarea prețurilor.
(450)
Marja de eliminare a prejudiciului, astfel cum a fost prezentată în prezentul regulament, reflectă întreaga marjă necesară pentru a elimina prejudiciul. Dacă marja antidumping existentă ar fi fost inclusă în marja de eliminare a prejudiciului, s-ar fi obținut doar o marjă de eliminare parțială.
(451)
În urma comunicării constatărilor definitive, reclamantul a afirmat că, întrucât s-a considerat că Jiangsu Changhai Group nu a cooperat pe deplin la anchetă (a se vedea secțiunea C punctul 2.1 de mai sus), informațiile legate de prețurile de export ale Jiangsu Changhai Group nu erau fiabile și, prin urmare, nu ar trebui să fie utilizate pentru calcularea marjei de prejudiciu. Reclamantul a susținut că prețul de export al grupului ar putea fi calculat în mod eronat dacă se stabilește pe baza costurilor de producție ale societății, care nu au putut fi verificate în mod corespunzător din cauza lipsei unei cooperări depline a societății în cadrul anchetei. Prețul de export al grupului ar trebui stabilit mai degrabă pe baza faptelor disponibile în temeiul articolului 18 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază și al articolului 28 alineatul (1) din regulamentul antisubvenții de bază.
(452)
După cum se explică în considerentul 92, în cadrul acestui grup, produsul în cauză nu a fost exportat de către societatea care a furnizat informațiile înșelătoare, ci numai prin intermediul OCH. Aceasta din urmă a cooperat totuși pe deplin în cadrul ambelor anchete și a furnizat informații de încredere cu privire la prețul de export al grupului (de exemplu, au fost furnizate facturi care au fost verificate la fața locului de Comisie). Prin urmare, Comisia nu are niciun motiv să pună la îndoială prețul de export al grupului. Calculul marjei prejudiciului a fost efectuat pe baza prețului de export real verificat, așa cum figurează pe facturile de vânzare, indiferent de modul în care a fost fixat și dacă se baza pe costurile de producție ale societății. Prin urmare, argumentul a fost respins.
2. Măsuri definitive
(453)
Ancheta antisubvenție s-a desfășurat în paralel cu revizuirea măsurilor antidumping și s-a limitat la prejudiciu. Având în vedere aplicarea regulii taxei celei mai mici și faptul că marjele definitive de subvenție sunt mai mici decât nivelul de eliminare a prejudiciului, Comisia ar trebui, în conformitate cu articolul 15 din regulamentul antisubvenții de bază, să instituie taxa compensatorie definitivă la nivelul marjelor definitive de subvenție stabilite și apoi să instituie taxa antidumping definitivă până la nivelul relevant de eliminare a prejudiciului.
(454)
Pe baza acestei metodologii și a faptelor în speță, în special faptul că măsurile sunt limitate de marja de prejudiciu, Comisia consideră că nu se pune problema „dublei contabilizări” în acest caz.
(455)
Având în vedere gradul ridicat de cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi, taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate taxe instituite pentru societățile din eșantion sau care au cooperat la anchete. Taxa pentru „toate celelalte societăți” va fi aplicată societăților care nu au cooperat la anchete.
(456)
Pentru ceilalți producători-exportatori chinezi cooperanți neincluși în eșantion, enumerați în anexa I, nivelul taxei definitive se stabilește la media ponderată a nivelurilor taxelor stabilite pentru producătorii-exportatori cooperanți incluși în eșantion, cu excepția grupului căruia îi aparține producătorul-exportator care face obiectul dispozițiilor articolului 28 alineatul (1).
(457)
În urma comunicării constatărilor definitive, un producător-exportator a cerut să beneficieze de tratament individual în temeiul articolului 9 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază și de calcularea unei marje individuale de dumping.
(458)
Având în vedere însă faptul că reexaminarea intermediară parțială se limitează la prejudiciu, marjele de dumping stabilite în cadrul anchetei antidumping anterioare rămân neschimbate. Prin urmare, cererea de obținere a unei marje individuale de dumping a fost respinsă.
(459)
Pe baza celor de mai sus, nivelurile la care vor fi instituite aceste taxe se stabilesc după cum urmează:
Exportatorul chinez
Marja de dumping (stabilită în cadrul anchetei inițiale)
Marja de subvenție
Nivelul de eliminare a prejudiciului
Taxa compensatorie
Taxa antidumping
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Alte societăți cooperante
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Ratele taxei aplicabile tuturor celorlalte societăți
10,3 %
19,9 %
(460)
Nivelul taxei individuale antidumping și antisubvenție menționat în prezentul regulament a fost stabilit pe baza concluziilor prezentelor anchete. Prin urmare, el reflectă situația constatată în cazul societății în cauză în cursul anchetelor respective. Acest nivel al taxei (spre deosebire de taxa aplicabilă la nivel național „tuturor celorlalte societăți”) se aplică, prin urmare, în mod exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză și fabricate de societatea menționată. Produsele importate fabricate de orice altă societate care nu este menționată în mod specific în partea dispozitivă a prezentului regulament, inclusiv de entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și fac obiectul nivelului taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(461)
O societate poate cere aplicarea nivelului individual al taxei dacă modifică ulterior numele entității sale. Cererea trebuie să fie adresată Comisiei (45). Cererea trebuie să conțină toate informațiile relevante cu ajutorul cărora să se poată demonstra că modificarea nu afectează dreptul societății de a beneficia de nivelul taxei care i se aplică. Dacă schimbarea numelui societății nu afectează dreptul societății de a beneficia de nivelul taxei care i se aplică, va fi publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene un anunț de informare cu privire la schimbarea numelui.
(462)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei pentru toate celelalte societăți ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu cooperează, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul PA.
3. Angajamentul de preț
(463)
Un producător-exportator chinez a oferit un angajament de preț în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază și cu articolul 13 alineatul (1) din regulamentul antisubvenții de bază. Oferta de angajament conținea prețuri minime la import (PMI) pentru mai multe tipuri de produse principale și subtipuri de produse ale produsului în cauză.
(464)
Comisia consideră că produsul în cauză există într-o multitudine de subtipuri de produse și de calități, iar diferențele dintre prețuri variază cu până la 700 %. Prin urmare, există un risc ridicat de compensare încrucișată. În cadrul aceluiași tip de produs, prețurile pot varia până la 550 % în funcție de subtipurile de produse. În plus, diferitele PMI propuse de producătorul-exportator chinez au fost cu mult sub prețul neprejudiciabil și, prin urmare, nu ar elimina prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(465)
Având în vedere cele de mai sus, autoritățile vamale nu ar putea să distingă specificațiile fără o analiză individuală a fiecărei tranzacții de import, pentru a stabili în care grup de PMI s-ar încadra produsul, monitorizarea devenind astfel foarte dificilă, dacă nu chiar imposibilă.
(466)
În plus, societatea exportă în Uniune și alte produse care nu fac obiectul măsurilor. În consecință, există un risc de compensare dacă produsele respective sunt vândute către aceiași clienți. Unii dintre clienții săi din Uniune sunt societăți afiliate care efectuează schimburi comerciale și cu alte societăți afiliate din afara Uniunii. Aceste legături comerciale și de afaceri complexe creează noi riscuri potențiale de compensare încrucișată.
(467)
Pe baza celor de mai sus, oferta de angajament a fost respinsă.
(468)
Comitetul instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază nu a emis niciun aviz,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor de fire tăiate din fibră de sticlă cu o lungime de maximum 50 mm; semitorturi din fibră de sticlă, cu excepția semitorturilor din fibră de sticlă care sunt impregnate și acoperite și prezintă o pierdere la calcinare de peste 3 % (determinată conform standardului ISO 1887); și covorașe de filamente din fibră de sticlă, cu excepția covorașelor din vată de sticlă, care se încadrează în prezent la codurile NC 7019 11 00, ex 7019 12 00 (codurile TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) și 7019 31 00 și originare din Republica Populară Chineză.
(2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei compensatorii definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsul descris la alineatul (1), fabricat de următoarele societăți:
Societate
Taxa compensatorie definitivă (%)
Cod adițional TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; și Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Alte societăți cooperante menționate în anexa I
10,2
Toate celelalte societăți
10,3
A999
(3) Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei compensatorii specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute în anexa II. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa aplicabilă pentru „toate celelalte societăți”.
(4) Sub rezerva unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 248/2011 se înlocuiește cu următorul text:
1.
Se instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de fire tăiate din fibră de sticlă cu o lungime de maximum 50 mm; semitorturi din fibră de sticlă, cu excepția semitorturilor din fibră de sticlă care sunt impregnate și acoperite și prezintă o pierdere la calcinare de peste 3 % (determinată conform standardului ISO 1887); și covorașe de filamente din fibră de sticlă, cu excepția covorașelor din vată de sticlă, care se încadrează în prezent la codurile NC 7019 11 00, ex 7019 12 00 (codurile TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) și 7019 31 00 și originare din Republica Populară Chineză.
2.
Se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsul descris la alineatul (1), fabricat de următoarele societăți:
Societate
Taxa antidumping definitivă (%)
Cod adițional TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Alte societăți cooperante menționate în anexa 1
15,9
Toate celelalte societăți
19,9
A999
3.
Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei antidumping specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute în anexa II. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa aplicabilă pentru „toate celelalte societăți”.
4.
Sub rezerva unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 16 decembrie 2014.