NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 312/2014
ze dne 26. března 2014,
kterým se stanoví kodex sítě pro vyrovnávání plynu v přepravních sítích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 6 odst. 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Má-li být zvýšena konkurenceschopnost a zaručeno, že si všichni spotřebitelé mohou pořídit energii za ty nejpříznivější ceny, je naléhavě nutné dokončit plně funkční a navzájem propojený vnitřní trh s energií, který přispívá k zaručení dodávky dostupné a udržitelné energie pro hospodářství Unie.
(2)
Aby bylo možné trh hlouběji integrovat, je důležité, aby pravidla vyrovnávání v plynárenských přepravních soustavách usnadňovala obchod s plynem mezi vyrovnávacími zónami, a tím přispívala k rozvoji tržní likvidity. Toto nařízení proto stanoví harmonizovaná pravidla vyrovnávání platná v celé Unii, jejichž cílem je poskytnout uživatelům sítě jistotu, že mohou ekonomicky efektivně a nediskriminačně řídit své bilance v různých vyrovnávacích zónách v celé Unii.
(3)
Toto nařízení podporuje rozvoj konkurenčního krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v Evropské unii, který umožní poskytování plynové flexibility, ať je její zdroj jakýkoli, a nabídne ji k nákupu a prodeji prostřednictvím tržních mechanismů, aby uživatelé sítě mohli účinně vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia nebo aby provozovatelé přepravní soustavy využili plynovou flexibilitu při vyrovnávání přepravní soustavy.
(4)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem. Tržní pravidla vyrovnávání poskytují uživatelům sítě finanční pobídky v podobě vyrovnávacích poplatků, které odrážejí náklady, aby uživatelé sítě vyrovnávali svá vyrovnávací portfolia.
(5)
Uživatelé sítě mají nést odpovědnost za vyrovnávání svých dodávek a odběrů, a to na základě pravidel vyrovnávání, která jsou koncipována tak, aby podporovala krátkodobý velkoobchodní trh s plynem, přičemž by byly zřízeny obchodní platformy, aby uživatelé sítě a provozovatel přepravní soustavy mohli s plynem obchodovat snadněji. Provozovatelé přepravní soustavy provádějí případně nezbytné zbytkové vyrovnávání přepravních sítí. Přitom by provozovatelé přepravní soustavy měli respektovat pořadí priorit. Pořadí priorit je sestaveno tak, aby provozovatelé přepravní soustavy pořizovali plyn s ohledem jak na ekonomické, tak provozní aspekty a využívali přitom produkty, které lze dodat z co nejširší škály zdrojů, včetně produktů pocházejících ze zařízení LNG a skladovacích zařízení. Provozovatelé přepravní soustavy by se měli snažit své potřeby týkající se vyrovnávání plynu co nejvíce pokrývat prostřednictvím nákupu a prodeje krátkodobých standardizovaných produktů na velkoobchodním trhu.
(6)
Aby uživatelé sítě mohli vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia, stanoví toto nařízení i minimální požadavky na poskytování informací pro účely tržního režimu vyrovnávání. Toky informací stanovené tímto nařízením mají tudíž podpořit režim denního vyrovnávání a zajistit soubor informací, o které se uživatel sítě bude moci opřít, aby mohl nákladově efektivním způsobem řídit rizika a příležitosti.
(7)
Kromě ochrany informací, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu, by provozovatelé přepravní soustavy měli v souladu s tímto nařízením zachovávat důvěrnost informací a údajů, které jim byly předloženy pro účely provádění tohoto nařízení, a neměli by třetím stranám poskytovat žádné z těchto informací či údajů ani jejich část, nemají-li na to právní nárok, a pokud je poskytnou, měli by tak učinit pouze v rozsahu tohoto právního nároku.
(8)
Toto nařízení bylo přijato na základě nařízení (ES) č. 715/2009, které doplňuje a tvoří jeho nedílnou součást. Odkazy na nařízení (ES) č. 715/2009 v jiných právních aktech jsou chápány také jako odkazy na toto nařízení. Toto nařízení se vztahuje na kapacity nepodléhající výjimce ve větších nových infrastrukturách, na které se vztahuje výjimka z článku 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (2) nebo z původního článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES (3), a to v rozsahu, v němž uplatnění tohoto nařízení toto osvobození neohrožuje. Toto nařízení se použije s ohledem na specifickou povahu propojovacího vedení.
(9)
Toto nařízení bylo stanoveno postupem podle článku 6 nařízení (ES) č. 715/2009. Hlouběji harmonizuje pravidla vyrovnávání vymezená v článku 21 nařízení (ES) č. 715/2009 s cílem usnadnit obchodování s plynem.
(10)
Toto nařízení obsahuje ustanovení, která se vztahují na provozovatele distribuční soustavy a mají harmonizovat jejich úlohy, avšak pouze v souvislosti s prováděním uvedených ustanovení a v rozsahu nezbytném k jejich provedení.
(11)
Vnitrostátní regulační orgány a provozovatelé přepravní soustavy by měli zohledňovat osvědčené postupy a snahy o harmonizaci procesů v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. V souladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (4), by agentura a vnitrostátní regulační orgány měly zaručit, že jsou pravidla vyrovnávání co nejúčinněji prováděna v celé Unii.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kodex sítě, který vymezuje pravidla vyrovnávání plynu, včetně pravidel pro postupy nominace souvisejících se sítí, vyrovnávací poplatky, postupy vypořádání, které jsou spojeny s denním vyrovnávacím poplatkem, a pravidel provozního vyrovnávání mezi sítěmi provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na vyrovnávací zóny v rámci Unie.
2. Toto nařízení se nevztahuje na vyrovnávací zóny v členských státech, které mají výjimku na základě článku 49 směrnice 2009/73/ES.
3. Toto nařízení se nevztahuje na případy nezbytného sesouhlasení přídělů a skutečné spotřeby následně odvozené z odečtů obdržených z měřicího přístroje konečného zákazníka.
4. Toto nařízení se nevztahuje na stavy nouze, kdy provozovatel přepravní soustavy provádí zvláštní opatření definovaná v použitelných vnitrostátních předpisech a na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu (5), podle toho, co je vhodné.
5. Příslušná práva a povinnosti, jež se podle tohoto nařízení vztahují na uživatele sítě, se použijí pouze na ty uživatele sítě, kteří uzavřeli právně závaznou dohodu, ať smlouvu o přepravě, či jinou smlouvu, jež jim umožňuje předkládat obchodní oznámení v souladu s článkem 5.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 nařízení (ES) č. 715/2009, v článku 3 nařízení Komise (EU) č. 984/2013 ze dne 14. října 2013, kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách a kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (6), jakož i v článku 2 směrnice 2009/73/ES. Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„vyrovnávací zónou“ se rozumí vstupně-výstupní systém, pro nějž platí specifický vyrovnávací režim a který může zahrnovat distribuční soustavy nebo jejich část;
2)
„vyrovnávací akcí“ se rozumí akce provozovatele přepravní soustavy, která má změnit toky plynu a odklonit je do přepravní sítě nebo z ní, kromě případů, kdy se takové akce týkají plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, a plynu, který provozovatel přepravní soustavy používá k provozu soustavy;
3)
„poplatkem za neutralitu vyrovnávání“ se rozumí poplatek odpovídající rozdílu mezi částkami, které byly nebo mají být přijaty provozovatelem přepravní soustavy, a částkami, které provozovatel přepravní soustavy uhradil nebo má uhradit v důsledku svých vyrovnávacích činností, jež mají být zaplaceny příslušným uživatelům sítě nebo od nich mají být získány zpět;
4)
„obchodní platformou“ se rozumí elektronická platforma zřízená a spravovaná provozovatelem obchodní platformy, jejímž prostřednictvím mohou obchodující účastníci v souladu s podmínkami použitelnými v rámci obchodní platformy předkládat a přijímat cenové nabídky ohledně plynu nutného k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce a rovněž mají právo tyto nabídky přezkoumat a odstoupit od nich a v jejímž rámci provozovatel přepravní soustavy obchoduje za účelem provedení vyrovnávacích akcí;
5)
„obchodujícím účastníkem“ se rozumí uživatel sítě nebo provozovatel přepravní soustavy, který má uzavřenou smlouvu s provozovatelem obchodní platformy a splňuje podmínky nezbytné pro obchodování na obchodní platformě;
6)
„vyrovnávací platformou“ se rozumí obchodní platforma, v jejímž rámci je provozovatel přepravní soustavy obchodujícím účastníkem všech obchodních transakcí;
7)
„vyrovnávací službou“ se rozumí služba poskytovaná provozovateli přepravní soustavy na základě smlouvy na plynovou kapacitu nutnou k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce, která není krátkodobým standardizovaným produktem;
8)
„potvrzeným množstvím“ se rozumí množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy potvrdil a jehož tok v plynárenském dni D má být naplánován či přeplánován;
9)
„denním vyrovnávacím poplatkem“ se rozumí částka, kterou uživatel sítě uhradí či obdrží za denní vyrovnávací množství;
10)
„měřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno jednou za plynárenský den;
11)
„měřeným v průběhu dne“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno alespoň dvakrát za plynárenský den;
12)
„neměřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno méně často než jednou za plynárenský den;
13)
„vyrovnávacím portfoliem“ se rozumí seskupení dodávek a odběrů daného uživatele sítě;
14)
„oznámeným množstvím“ se rozumí množství plynu přepraveného mezi provozovatelem přepravní soustavy a uživatelem sítě nebo případně uživateli sítě nebo vyrovnávacími portfolii;
15)
„přídělem“ se rozumní množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy přidělil uživateli sítě jako dodávku nebo odběr, vyjádřené v kWh pro účely stanovení denního vyrovnávacího množství;
16)
„cyklem renominace“ se rozumí proces prováděný provozovatelem přepravní soustavy s cílem poskytnout uživateli sítě po obdržení renominace zprávu o potvrzených množstvích;
17)
„vnitrodenním poplatkem“ se rozumí poplatek vybraný provozovatelem přepravní soustavy od uživatele sítě nebo platba zaslaná tímto provozovatelem uživateli sítě na základě vnitrodenních závazků;
18)
„vnitrodenním závazkem“ se rozumí soubor pravidel pro dodávky a odběry prováděné uživateli sítě během plynárenského dne, která uživatelům sítě uložil provozovatel přepravní soustavy.
19)
„základním scénářem“ se rozumí model poskytování informací, v němž informace o odběrech neměřených denně sestávají z předpovědí o den dříve a denních předpovědí;
20)
„variantou 1“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně a odběrech měřených denně založeny na rozdělení měřených toků během plynárenského dne;
21)
„variantou 2“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně poskytovány v rámci předpovědi den předem.
KAPITOLA II
SYSTÉM VYROVNÁVÁNÍ
Článek 4
Obecné zásady
1. Uživatelé sítě odpovídají za vyrovnávání svých vyrovnávacích portfolií s cílem minimalizovat potřebu toho, aby provozovatelé přepravní soustavy prováděli vyrovnávací akce stanovené tímto nařízením.
2. Pravidla vyrovnávání stanovená v souladu s tímto nařízením musí odrážet skutečné potřeby soustavy s přihlédnutím ke zdrojům, které mají provozovatelé přepravní soustavy k dispozici, a poskytovat uživatelům sítě pobídky k účinnému vyrovnávání jejich vyrovnávacích portfolií.
3. Uživatelé sítě mají možnost uzavřít právně závaznou dohodu s provozovatelem přepravní soustavy, která jim umožní předkládat obchodní oznámení bez ohledu na to, zda mají přepravní kapacitu zajištěnou na základě smlouvy, či nikoli.
4. Ve vyrovnávací zóně, kde působí několik provozovatelů přepravní soustavy, se toto nařízení vztahuje na všechny provozovatele přepravní soustavy v dané vyrovnávací zóně. V případě, že odpovědnost za vyrovnávání jejich přepravních soustav byla přenesena na určitý subjekt, se toto nařízení vztahuje na tento subjekt v rozsahu definovaném v použitelných vnitrostátních předpisech.
Článek 5
Obchodní oznámení a příděly
1. Převod plynu mezi dvěma vyrovnávacími portfolii v rámci jedné vyrovnávací zóny se provede prostřednictvím obchodních oznámení o odevzdání a získání, která se předloží provozovateli přepravní soustavy pro daný plynárenský den.
2. Lhůty pro předkládání, stažení a změny obchodních oznámení definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě s uživateli sítě, přičemž zohlední případnou dobu nutnou ke zpracování obchodních oznámení. Provozovatel přepravní soustavy umožní uživatelům sítě, aby předkládali obchodní oznámení těsně před okamžikem, kdy má obchodní oznámení nabýt účinku.
3. Provozovatel přepravní soustavy dobu zpracování obchodních oznámení co nejvíce zkrátí. Kromě případů, kdy okamžik, v němž oznámení nabude účinku, umožňuje prodloužit dobu zpracování na dvě hodiny, doba zpracování nepřesáhne třicet minut.
4. Obchodní oznámení obsahuje alespoň tyto informace:
a)
plynárenský den, pro nějž je plyn převáděn;
b)
identifikaci dotčených vyrovnávacích portfolií;
c)
zda jde o obchodní oznámení o odevzdání nebo získání;
d)
oznámené množství vyjádřené v kWh/d pro denní oznámené množství nebo v kWh/h pro hodinové oznámené množství podle toho, jak to vyžaduje provozovatel přepravní soustavy.
5. Pokud provozovatel přepravní soustavy obdrží odpovídající soubor obchodních oznámení o odevzdání a získání a oznámená množství jsou stejná, přidělí oznámené množství dotčeným vyrovnávacím portfoliím:
a)
jako odběr vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o odevzdání, a
b)
jako dodávku vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o získání.
6. Pokud oznámená množství uvedená v odstavci 5 nejsou stejná, provozovatel přepravní soustavy buď přidělí nižší oznámené množství uvedené v příslušném obchodním oznámení, nebo obě obchodní oznámení zamítne. Pravidlo, které se použije, definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě.
7. Poskytovateli služby se nebrání v tom, aby pro účely odstavce 5 jednal jménem uživatele sítě, a to pod podmínkou předchozího souhlasu provozovatele přepravní soustavy.
8. Uživatel sítě může učinit obchodní oznámení v plynárenský den bez ohledu na to, zda tento uživatel sítě pro daný plynárenský den učinil nominaci.
9. Odstavce 1 až 8 se obdobně vztahují na provozovatele přepravní soustavy, kteří obchodují v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. a).
KAPITOLA III
PROVOZNÍ VYROVNÁVÁNÍ
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce, aby:
a)
udržoval přepravní soustavu v provozních mezích;
b)
dosáhl jiné konečné denní pozice skladování v potrubí v rámci přepravní sítě, než jaká byla předpokládána na základě očekávaných dodávek a odběrů pro tento plynárenský den, a to v souladu s úsporným a účinným provozem přepravní sítě.
2. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy vezme ve vztahu k vyrovnávací zóně v úvahu alespoň následující:
a)
vlastní odhady provozovatele přepravní soustavy týkající se poptávky po plynu během plynárenského dne, pro který se uvažuje o vyrovnávací akci (vyrovnávacích akcích);
b)
informace o nominaci a přidělení a měřených tocích plynu;
c)
tlak plynu v celé přepravní síti (celých přepravních sítích).
3. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce:
a)
nákupem nebo prodejem krátkodobých standardizovaných produktů v rámci obchodní platformy a/nebo
b)
využitím vyrovnávacích služeb.
4. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy zohlední tyto zásady:
a)
vyrovnávací akce se provádějí nediskriminačně;
b)
vyrovnávací akce zohledňují závazek provozovatelů přepravní soustavy, podle nějž budou provozovat úspornou a účinnou přepravní síť.
Článek 7
Krátkodobé standardizované produkty
1. S krátkodobými standardizovanými produkty se obchoduje sedm dní v týdnu tak, aby byly doručeny během dne nebo den předem v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy, která definují provozovatel obchodní platformy a provozovatel přepravní soustavy.
2. Počáteční obchodující účastník je obchodující účastník, který předloží nabídku k obchodování v rámci obchodní platformy, a přijímající obchodující účastník je obchodující účastník, který ji přijme.
3. Je-li předmětem obchodu základní produkt:
a)
jeden obchodující účastník učiní obchodní oznámení o získání a druhý účastník učiní obchodní oznámení o odevzdání;
b)
obě obchodní oznámení uvádějí množství plynu, které je převáděno od obchodujícího účastníka, který učiní obchodní oznámení o odevzdání, k obchodujícímu účastníkovi, který učiní obchodní oznámení o získání;
c)
pokud je použito hodinové oznámené množství, uplatní se toto množství paušálně na všechny zbývající hodiny daného plynárenského dne od uvedeného počátečního okamžiku a pro všechny hodiny před tímto počátečním okamžikem se bude rovnat nule.
4. Je-li předmětem obchodu místně omezený produkt:
a)
provozovatel přepravní soustavy určí příslušné místo vstupu a výstupu nebo skupiny těchto míst, které lze použít;
b)
musí být splněny všechny podmínky stanovené v odstavci 3;
c)
počáteční obchodující účastník upraví množství plynu, které má být v daném místě vstupu dodáno do přepravní sítě nebo z ní má být v daném místě výstupu odebráno, o množství rovnající se oznámenému množství a poskytne provozovateli přepravní soustavy důkaz o tom, že množství bylo patřičně upraveno.
5. Je-li předmětem obchodu časově omezený produkt:
a)
musí být splněny podmínky stanovené v odst. 3 písm. a) a b);
b)
na hodiny v plynárenském dni od uvedeného počátečního okamžiku do uvedeného koncového okamžiku se uplatní hodinové oznámené množství a pro všechny hodiny před počátečním okamžikem a po koncovém okamžiku se množství bude rovnat nule.
6. Je-li předmětem obchodu časově i místně omezený produkt, musí být splněny podmínky stanovené v odst. 4 písm. a) a c) a v odstavci 5.
7. Při vymezování krátkodobých standardizovaných produktů provozovatelé přepravní soustavy ze sousedních vyrovnávacích zón spolupracují, aby určili příslušné produkty. O výsledku takové spolupráce informuje každý provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení příslušné provozovatele obchodní platformy.
Článek 8
Vyrovnávací služby
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn pořídit si vyrovnávací služby pro situace, kdy krátkodobé standardizované produkty nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k udržení přepravní sítě v provozních mezích, nebo pokud v obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty chybí likvidita.
2. Pro účely provádění vyrovnávacích akcí prostřednictvím vyrovnávacích služeb provozovatel přepravní soustavy při pořizování těchto vyrovnávacích služeb zváží alespoň tyto body:
a)
jakým způsobem udrží vyrovnávací služby přepravní síť v provozních mezích;
b)
doba reakce vyrovnávacích služeb ve srovnání s dobami reakce dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
c)
odhadované náklady na pořízení a využití vyrovnávacích služeb ve srovnání s odhadovanými náklady na využití dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
d)
oblast, do které je třeba plyn dodat;
e)
požadavky provozovatele přepravní soustavy na kvalitu plynu;
f)
v jakém rozsahu může pořízení a využití vyrovnávacích služeb ovlivnit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
3. Vyrovnávací služby se pořizují tržním způsobem prostřednictvím transparentního a nediskriminačního veřejného nabídkového řízení v souladu s použitelnými vnitrostátními pravidly, zejména se dodrží tyto body:
a)
než se provozovatel přepravní soustavy zaváže uzavřít smlouvu o vyrovnávací službě, zveřejní nerestriktivní výzvu k předkládání nabídek, v níž uvede účel, rozsah a související pokyny pro účastníky nabídkového řízení, aby jim umožnil zúčastnit se nabídkového řízení;
b)
výsledky se zveřejní, aniž je tím dotčena ochrana citlivých informací obchodní povahy, a jednotlivé výsledky se sdělí každému účastníku nabídkového řízení.
4. Za zvláštních okolností může vnitrostátní regulační orgán schválit jiný transparentní a nediskriminační postup než nabídkové řízení.
5. Pokud rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu neumožňuje, aby vyrovnávací služba byla poskytována déle, nepřesáhne doba trvání vyrovnávací služby jeden rok a její počátek nastane do dvanácti měsíců od okamžiku, kdy smluvní strany přijmou daný závazek.
6. Provozovatel přepravní soustavy každoročně přezkoumá, jak jsou vyrovnávací služby využívány, aby posoudil, zda by dostupné krátkodobé standardizované produkty nesplnily provozní požadavky provozovatele přepravní soustavy lépe a zda by nebylo možné v následujícím roce využití vyrovnávacích služeb omezit.
7. Provozovatel přepravní soustavy každý rok zveřejňuje informace o pořízených vyrovnávacích službách a souvisejících vzniklých nákladech.
Článek 9
Pořadí priorit
1. Při rozhodování o tom, jakou vyrovnávací akci provede, dodržuje provozovatel přepravní soustavy zásady stanovené v čl. 6 odst. 4 a:
a)
upřednostňuje základní produkty před ostatními dostupnými krátkodobými standardizovanými produkty, kdykoli je to možné a vhodné;
b)
ostatní krátkodobé standardizované produkty využije za následujících okolností:
1)
místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a/nebo začít od určitého období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích;
2)
časově omezené produkty, když je nutné změnit toky plynu v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace základních nebo místně omezených produktů;
3)
časově i místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově i místně omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace místně omezených produktů;
c)
využívá vyrovnávací služby pouze tehdy, pokud krátkodobé standardizované produkty na základě posouzení dotčeného provozovatele přepravní soustavy nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k tomu, aby se přepravní síť udržela v provozních mezích.
V rámci příslušných mezí daných pořadím priorit pod písmeny a) až c) zohlední provozovatel přepravní soustavy nákladovou efektivnost.
2. Kdykoli je to možné a vhodné, provozovatel přepravní soustavy při obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty upřednostní využití vnitrodenních produktů před produkty, které jsou dostupné den předem.
3. Provozovatel přepravní soustavy může požádat vnitrostátní regulační orgán o schválení, aby mohl obchodovat v sousední vyrovnávací zóně a nechat plyn přepravovat z této vyrovnávací zóny nebo do ní, jako alternativu k obchodování se základními produkty a/nebo místně omezenými produkty ve vlastní vyrovnávací zóně (zónách). Při rozhodování o tom, zda udělí schválení, může vnitrostátní regulační orgán zvážit alternativní řešení, jak zlepšit fungování domácího trhu. Provozovatel přepravní soustavy a vnitrostátní regulační orgán každý rok znovu zváží použitelné podmínky. Využitím této vyrovnávací akce nesmí být v dotčeném místě propojení omezen přístup uživatelů sítě ke kapacitě ani možnost, aby ji využily.
4. Provozovatel přepravní soustavy každoročně zveřejňuje informace o ceně, četnosti a počtu vyrovnávacích akcí provedených v souladu se všemi požadavky stanovenými v odstavci 1 a vyrovnávacích akcí provedených v souladu s odstavcem 3.
Článek 10
Obchodní platforma
1. Za účelem pořízení krátkodobých standardizovaných produktů provozovatel přepravní soustavy obchoduje na obchodní platformě, která splňuje všechna následující kritéria:
a)
poskytuje po celý plynárenský den dostatečnou podporu jak uživatelům sítě při obchodování, tak provozovatelům přepravních soustav při vhodných vyrovnávacích akcích prostřednictvím obchodu s relevantními krátkodobými standardizovanými produkty;
b)
zajišťuje transparentní a nediskriminační přístup;
c)
poskytuje služby na základě rovného zacházení;
d)
zaručuje anonymní obchodování alespoň do okamžiku, kdy je uzavřena transakce;
e)
poskytuje podrobný přehled o stávajících nabídkách všem obchodujícím účastníkům;
f)
zaručuje, že všechny obchodní transakce jsou řádně oznámeny provozovateli přepravní soustavy.
2. Provozovatel přepravní soustavy se snaží zaručit, aby kritéria vymezená v odstavci 1 splňovala alespoň jedna obchodní platforma. Nebyl-li provozovatel přepravní soustavy schopen zajistit, aby tato kritéria splňovala alespoň jedna obchodní platforma, přijme nezbytná opatření, aby zřídil vyrovnávací platformu nebo společnou vyrovnávací platformu, jak stanoví článek 47.
3. Po uzavření každé obchodní transakce provozovatel obchodní platformy zpřístupní obchodujícím účastníkům dostatečné údaje k potvrzení obchodu.
4. Obchodující účastníci nesou odpovědnost za předkládání obchodních oznámení provozovateli přepravní soustavy, jak je to vymezeno v článku 5, pokud není odpovědnost v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy přidělena provozovateli obchodní platformy nebo třetí straně.
5. Provozovatel obchodní platformy:
a)
po každé obchodní transakci zveřejňuje bez zbytečného prodlení vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny nebo
b)
poskytne informace provozovateli přepravní soustavy, pokud se provozovatel přepravní soustavy rozhodne, že zveřejní vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny. Provozovatel přepravní soustavy tyto informace zveřejní bez zbytečného prodlení.
Pokud je v jedné vyrovnávací zóně více provozovatelů obchodních platforem, použije se písmeno b).
6. Provozovatel obchodní platformy povolí uživatelům sítě obchodovat na své obchodní platformě, pouze jsou-li oprávněni předkládat obchodní oznámení.
7. Provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení informuje provozovatele obchodní platformy o tom, že uživatel sítě pozbyl právo činit obchodní oznámení v souladu s použitelným smluvním ujednáním, v důsledku čehož se pozastaví právo uživatele sítě obchodovat na dané obchodní platformě, aniž jsou tím dotčena jiná nápravná opatření, která by mohl mít provozovatel obchodní platformy v takovém případě podle použitelných pravidel obchodní platformy k dispozici.
Článek 11
Pobídky
1. S cílem podpořit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem může vnitrostátní regulační orgán poskytovat provozovateli přepravní soustavy pobídky, aby prováděl vyrovnávací akce účinně nebo maximalizoval provádění vyrovnávacích akcí obchodováním s krátkodobými standardizovanými produkty.
2. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu předložit ke schválení pobídkový mechanismus, který musí být v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Před předložením návrhu uvedeného v odstavci 2 může provozovatel přepravní soustavy z vlastní iniciativy nebo na žádost vnitrostátního regulačního orgánu konzultovat zúčastněné subjekty.
4. Pobídkový mechanismus:
a)
je založen na výsledcích provozovatele přepravního systému a využívá platby s vymezenou horní hranicí vyplácené provozovateli přepravní soustavy za lepší než stanovené výsledky a platby vyplácené provozovatelem za horší než stanovené výsledky, přičemž tyto výsledky se měří podle předem určených cílů, které mohou zahrnovat mimo jiné také cíle týkající se nákladů;
b)
zohledňuje prostředky, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici k ovlivnění výsledků;
c)
zaručuje, že jeho uplatnění přesně odráží rozdělení povinností mezi dotčenými stranami;
d)
je přizpůsoben stavu vývoje relevantního trhu s plynem, v němž má být proveden;
e)
je vnitrostátním regulačním orgánem v úzké spolupráci s provozovatelem přepravní soustavy pravidelně podrobován přezkumu, aby bylo možné vyhodnotit, kde a do jaké míry je v tomto mechanismu nutné provést změny.
KAPITOLA IV
NOMINACE
Článek 12
Obecná ustanovení
1. Množství plynu, které má být uvedeno v nominaci či renominaci, se vyjádří buď v kWh/d u denních nominací či denních renominací, nebo v kWh/h u hodinových nominací či hodinových renominací.
2. Provozovatel přepravní soustavy může od uživatelů sítě vyžadovat, aby kromě požadavků stanovených tímto nařízením poskytly další informace o nominacích a renominacích, mimo jiné včetně přesné, aktualizované a dostatečně podrobné předpovědi očekávaných dodávek a odběrů, a to podle specifických potřeb provozovatele přepravní soustavy.
3. Články 13 až 16 o nominaci a renominaci pro produkty nekoordinované kapacity se vztahují obdobně na jednotlivé nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity. Provozovatelé přepravní soustavy spolupracují, aby v místech propojení provedli pravidla nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity.
4. Ustanoveními čl. 15 odst. 3 a čl. 17 odst. 1 nejsou dotčena pravidla pro počáteční a koncový okamžik minimálního přerušení uvedená v článku 22 nařízení (EU) č. 984/2013.
Článek 13
Informace o nominacích a renominacích v místech propojení
Nominace a renominace poskytované uživateli sítě provozovatelům přepravních soustav ve vztahu k místům propojení obsahují alespoň tyto informace:
1)
identifikaci místa propojení;
2)
směr toku plynu;
3)
identifikaci uživatele sítě nebo popřípadě jeho vyrovnávacího portfolia;
4)
identifikaci protistrany uživatele sítě nebo popřípadě jejího vyrovnávacího portfolia;
5)
počátek a konec doby toku plynu, pro kterou se nominace či renominace překládá;
6)
plynárenský den D;
7)
množství plynu, o jehož přepravu se žádá.
Článek 14
Postup nominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předložit provozovateli přepravní soustavy nominaci pro plynárenský den D nejpozději ve lhůtě pro nominaci v plynárenský den D-1. Lhůta pro nominaci je 13:00 koordinovaného světového času (UTC) (zimní čas) nebo 12:00 (letní čas) UTC v plynárenský den D-1.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední poslední nominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před uplynutím lhůty pro nominaci.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o potvrzeném množství, a to nejpozději ve lhůtě pro potvrzení v plynárenský den D-1. Lhůta pro potvrzení je 15:00 UTC (zimní čas) nebo 14:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
4. Provozovatelé přepravní soustavy na obou stranách místa propojení se mohou dohodnout, že nabídnou cyklus předběžné nominace, v němž:
a)
uživatelé sítě nejsou povinni předkládat oznámení;
b)
uživatelé sítě mohou předkládat provozovatelům přepravní soustavy nominace pro plynárenský den D nejpozději ve 12:00 UTC (zimní čas) nebo v 11:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1;
c)
provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o zpracovaných množstvích, a to nejpozději do 12:30 UTC (zimní čas) nebo do 11:30 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
5. Pokud uživatel sítě ve lhůtě pro nominace nezašle platnou nominaci, příslušní provozovatelé přepravní soustavy použijí pravidlo standardní nominace, na němž se dohodnou. Platné pravidlo standardní nominace v místě propojení se zpřístupní uživatelům sítě daných provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 15
Postup renominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předkládat renominace ve lhůtě pro renominaci, která začíná bezprostředně po lhůtě pro potvrzení a končí nejdříve tři hodiny před koncem plynárenského dne D. Provozovatel přepravní soustavy zahájí cyklus renominace na začátku každé hodiny v období pro renominaci.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední v cyklu renominace poslední renominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před začátkem cyklu renominace.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě do dvou hodin po začátku každého cyklu renominace zprávu o potvrzených množstvích. Začátek účinné změny toku plynu nastane dvě hodiny po spuštění cyklu renominace, pokud:
a)
uživatel sítě nepožádá o pozdější začátek nebo
b)
provozovatel přepravní soustavy nepovolí dřívější začátek.
4. Má se za to, že ke změně toku plynu dochází vždy na začátku každé hodiny.
Článek 16
Zvláštní ustanovení v místech propojení
1. Pokud v místě propojení existují současně denní a hodinové nominace a renominace, mohou provozovatelé přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgány (podle toho, co je vhodné) konzultovat zúčastněné strany, aby bylo možné určit, zda by měly být harmonizované nominace a renominace předkládány na obou stranách tohoto místa propojení. Při této konzultaci se vezmou v úvahu alespoň tyto body:
a)
finanční dopad na provozovatele přepravní soustavy a uživatele sítě;
b)
dopad na přeshraniční obchod;
c)
dopad na režim denního vyrovnávání v místě (místech) propojení.
2. Po této konzultaci schválí případné navržené změny vnitrostátní regulační orgány. Jakmile budou navržené změny schváleny, provozovatelé přepravní soustavy odpovídajícím způsobem pozmění stávající dohody o propojení a přepravní smlouvy či jiné právně závazné dohody a tyto změny zveřejní.
Článek 17
Zamítnutí nominace a renominace nebo změna požadovaného množství plynu v místech propojení
1. Provozovatel přepravní soustavy může zamítnout:
a)
nominaci nebo renominaci nejpozději dvě hodiny po lhůtě pro nominaci nebo začátku cyklu renominace v těchto případech:
i)
nominace/renominace nesplňuje požadavky ohledně obsahu,
ii)
je předložena jiným subjektem než uživatelem sítě,
iii)
přijetí denních nominací či renominací by vedlo k zápornému implicitnímu nominačnímu průtoku,
iv)
je překročena kapacita, která byla uživateli sítě přidělena;
b)
renominaci nejpozději dvě hodiny po začátku cyklu renominace v těchto dalších případech:
i)
renominace přesahuje kapacitu, která byla uživateli sítě přidělena pro zbývající hodiny, není-li tato renominace předložena s cílem požádat o přerušitelnou kapacitu, pokud ji provozovatel přepravní soustavy nabízí,
ii)
přijetí hodinové renominace by způsobilo očekávané změny toku plynu před koncem cyklu renominace.
2. Provozovatel přepravní soustavy nezamítne nominaci ani renominaci uživatele sítě pouze kvůli tomu, že se plánované dodávky tohoto uživatele sítě nerovnají jeho plánovaným odběrům.
3. V případě zamítnutí renominace provozovatel přepravní soustavy použije poslední potvrzené množství uživatele sítě, je-li k dispozici.
4. Aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky vztahující se na přerušitelnou kapacitu a kapacitu podléhající pravidlům pro řízení překročení kapacity, může provozovatel přepravní soustavy v zásadě změnit množství plynu požadované v nominaci nebo renominaci pouze za mimořádných okolností a nouzového stavu, kdy je zjevně ohrožena bezpečnost a stabilita systému. Provozovatelé přepravní soustavy o takové provedené akci informují vnitrostátní regulační orgán.
Článek 18
Postup nominace a renominace v místech, kde nedochází k propojení
1. Vnitrostátní regulační orgán po konzultaci s provozovatelem přepravní soustavy určí, v kterých místech jiných než místech propojení jsou požadovány nominace a renominace, není-li to již určeno.
2. Jsou-li v místech jiných než místech propojení požadovány nominace a renominace, uplatní se tyto zásady:
a)
uživatelé sítě jsou oprávněni podávat renominace pro plynárenský den;
b)
provozovatel přepravní soustavy předložené nominace či renominace potvrdí nebo zamítne, přičemž zohlední lhůty uvedené v článku 17.
KAPITOLA V
DENNÍ VYROVNÁVACÍ POPLATKY
Článek 19
Obecná ustanovení
1. Uživatelé sítě jsou povinni uhradit denní vyrovnávací poplatky ve vztahu k jejich dennímu vyrovnávacímu množství za každý plynárenský den nebo mají nárok tyto poplatky obdržet (podle toho, co je na místě).
2. Denní vyrovnávací poplatky se ve fakturách, které provozovatel přepravní soustavy zasílá uživatelům sítě, uvedou odděleně.
3. Denní vyrovnávací poplatek odráží náklady a zohledňuje případné ceny související s vyrovnávacími akcemi provozovatele přepravní soustavy a malou cenovou úpravu uvedenou v čl. 22 odst. 6.
Článek 20
Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku
1. Provozovatel přepravní soustavy předloží metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku, která bude použita v jeho vyrovnávací zóně, ke schválení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu.
2. Po schválení se metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku zveřejní na příslušných internetových stránkách. Každá aktualizace této metodiky se včas zveřejní.
3. Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku definuje:
a)
výpočet denního vyrovnávacího množství uvedeného v článku 21;
b)
odvození použitelné ceny uvedené v článku 22 a
c)
všechny ostatní nezbytné parametry.
Článek 21
Výpočet denního vyrovnávacího množství
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte pro vyrovnávací portfolio každého uživatele sítě pro každý plynárenský den denní vyrovnávací množství, přičemž použije tento vzorec:
denní vyrovnávací množství = dodávky - odběry
2. Výpočet denního vyrovnávacího množství se odpovídajícím způsobem upraví, je-li:
a)
nabízena služba flexibility prostřednictvím akumulace a/nebo
b)
zavedeno ujednání, na jehož základě uživatelé sítě poskytují plyn, včetně plynu jako věcného plnění, k pokrytí:
i)
plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, jako jsou například ztráty, chyby měření a/nebo
ii)
plyn používaný provozovatelem přepravní soustavy k provozu soustavy, například topný plyn.
3. Je-li součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni rovný součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za vyrovnanou.
4. Pokud se součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni nerovná součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za nevyrovnanou a uplatní se denní vyrovnávací poplatky v souladu s článkem 23.
5. Provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě jeho počáteční a konečné denní vyrovnávací množství v souladu s článkem 37.
6. Denní vyrovnávací poplatek je založen na konečném denním vyrovnávacím množství.
Článek 22
Použitelná cena
1. Pro účely výpočtu denního vyrovnávacího poplatku stanoveného v článku 23 se použitelná cena určí takto:
a)
marginální prodejní cena, pokud je denní vyrovnávací množství kladné (tj. dodávky uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho odběry v daný plynárenský den), nebo
b)
marginální kupní cena, pokud je denní vyrovnávací množství záporné (tj. odběry uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho dodávky v daný plynárenský den).
2. Marginální prodejní cena a marginální kupní cena se pro každý plynárenský den vypočtou podle těchto bodů:
a)
marginální prodejní cena je nižší z těchto dvou cen:
i)
nejnižší cena při prodejích základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den snížená o malou cenovou úpravu;
b)
marginální kupní cena je vyšší z těchto dvou cen:
i)
nejvyšší cena při nákupech základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den zvýšená o malou cenovou úpravu.
3. Pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny se související obchodní transakce provádějí v rámci obchodních platforem, které jsou předem identifikovány provozovatelem přepravní soustavy a schváleny vnitrostátním regulačním orgánem. Vážená průměrná cena je vážená průměrná cena energie při obchodování se základními produkty na virtuálním obchodním bodě během jednoho plynárenského dne.
4. V případě, že ustanovení odst. 2 písm. a) a b) neumožňují odvodit marginální prodejní cenu a/nebo marginální kupní cenu, definuje se standardní pravidlo.
5. Pokud to schválí vnitrostátní regulační orgán, lze pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny zohlednit cenu místně omezených produktů, pokud to provozovatel přepravní soustavy navrhne, přičemž se náležitě zváží rozsah, v němž provozovatel přepravní soustavy místně omezené produkty využívá.
6. Malá cenová úprava:
a)
slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby vyrovnali své dodávky a odběry;
b)
je koncipována a uplatňována nediskriminačně, aby:
i)
neodrazovala od vstupu na trh,
ii)
nebránila rozvoji konkurenčních trhů;
c)
nepoškozuje přeshraniční obchod;
d)
nevede k tomu, že je uživatel sítě nadměrně vystaven finanční zátěži spojené s denními vyrovnávacími poplatky.
7. Hodnota malé cenové úpravy se při stanovení marginální kupní ceny a marginální prodejní ceny může lišit. Hodnota malé cenové úpravy nepřesáhne deset procent vážené průměrné ceny, pokud dotčený provozovatel přepravní soustavy nezdůvodní vnitrostátnímu regulačnímu orgánu jinou hodnotu a tato hodnota mu není schválena v souladu s článkem 20.
Článek 23
Denní vyrovnávací poplatek
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte denní vyrovnávací poplatky pro každého uživatele sítě vynásobením denního vyrovnávacího množství uživatele sítě použitelnou cenou stanovenou v souladu s článkem 22.
2. Denní vyrovnávací poplatky se použijí takto:
a)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den kladné, má se za to, že tento uživatel sítě prodal provozovateli přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž má nárok obdržet od provozovatele přepravní soustavy kredit za denní vyrovnávací poplatky, a
b)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den záporné, má se za to, že tento uživatel sítě koupil od provozovatele přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž je povinen zaplatit provozovateli přepravní soustavy denní vyrovnávací poplatky.
KAPITOLA VI
VNITRODENNÍ ZÁVAZKY
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn uplatnit vnitrodenní závazky pouze proto, aby uživatelům sítě poskytl pobídku k řízení jejich vnitrodenních pozic tak, aby byla zaručena systémová integrita jeho přepravní sítě a aby se minimalizovala potřeba provádět vyrovnávací akce.
2. Pokud se od provozovatele přepravní soustavy požaduje, aby uživatelům sítě poskytl informace, a umožnil jim tak řídit jejich expozice související s vnitrodenními pozicemi, poskytuje jim je pravidelně. Je-li to vhodné, poskytují se tyto informace na žádost, kterou každý uživatel sítě podá jednou.
Článek 25
Typy vnitrodenních závazků
Existují tři typy vnitrodenních závazků, každý z nich slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby dosáhl specifického cíle stanoveného v tomto článku:
1.
Celosystémový vnitrodenní závazek
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali přepravní síť v provozních mezích, a stanoví:
a)
provozní meze přepravní sítě, v nichž musí síť zůstat;
b)
akce, které mohou uživatelé sítě provádět, aby přepravní síť udrželi v provozních mezích;
c)
následné vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případech, kdy se hodnoty blíží k provozním mezím přepravní sítě nebo tyto meze překročily;
d)
rozdělení nákladů a/nebo příjmů mezi uživatele sítě a/nebo důsledky vyrovnávacích akcí prováděných provozovatelem přepravní soustavy pro vnitrodenní pozici těchto uživatelů sítě;
e)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
2.
Vnitrodenní závazek ohledně vyrovnávacího portfolia
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali svoji individuální pozici v průběhu plynárenského dne v předem definovaném rozmezí, a stanoví:
a)
u každého vyrovnávacího portfolia rozmezí, v němž musí toto vyrovnávací portfolio zůstat;
b)
způsob, jímž je výše uvedené rozmezí určováno;
c)
důsledky případů, kdy uživatelé sítě nezůstanou v definovaném rozmezí, a ve vhodných případech podrobnosti o tom, jak je odvozen odpovídající poplatek;
d)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
3.
Vnitrodenní závazek týkající se místa vstupu-výstupu
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby omezili tok plynu nebo kolísání toku plynu za určitých podmínek v konkrétních místech vstupu-výstupu, a stanoví:
a)
omezení toku plynu a/nebo kolísání toku plynu;
b)
místo vstupu a/nebo výstupu nebo skupiny míst vstupu a/nebo výstupu, na které se takováto omezení vztahují;
c)
podmínky, za nichž se takováto omezení uplatní;
d)
důsledky nedodržení těchto omezení.
Tento závazek doplňuje všechny ostatní dohody s konečnými zákazníky, které mimo jiné obsahují lokalizovaná specifická omezení a závazky týkající se fyzického toku plynu.
Článek 26
Požadavky na vnitrodenní závazky
1. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu navrhnout vnitrodenní závazek nebo jeho změnu. Může kombinovat prvky různých typů uvedených v článku 25 za podmínky, že návrh splňuje kritéria stanovená v odstavci 2. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
2. Každý vnitrodenní závazek splňuje tato kritéria:
a)
vnitrodenní závazek a související vnitrodenní poplatek, pokud existuje, zbytečně nebrání přeshraničnímu obchodu a nebrání novým uživatelům sítě ve vstupu na příslušný trh;
b)
vnitrodenní závazek se uplatní pouze v případě, kdy jsou uživatelům sítě poskytnuty odpovídající informace předtím, než je v souvislosti s jejich dodávkami a/nebo odběry uplatněn potenciální vnitrodenní poplatek, a pokud mají přiměřené prostředky k tomu, aby mohli řídit svoji expozici;
c)
hlavní náklady, které uživatelům sítě vzniknou v souvislosti s vyrovnávacími závazky, se týkají jejich pozice na konci plynárenského dne;
d)
vnitrodenní poplatky co nejvíce odrážejí náklady, které vzniknou provozovateli přepravní soustavy při provádění souvisejících vyrovnávacích akcí;
e)
vnitrodenní závazek nevede k tomu, že se uživatelé sítě během plynárenského dne na základě finančního vypořádání dostanou na nulovou pozici;
f)
přínosy plynoucí ze zavedení vnitrodenního závazku z hlediska úsporného a účinného provozu přepravní sítě převažují nad potenciálními negativními dopady tohoto závazku včetně dopadů na likviditu obchodů na virtuálním obchodním bodě.
3. Provozovatel přepravní soustavy může pro různé kategorie míst vstupu nebo výstupu navrhnout různé vnitrodenní závazky, aby různým kategoriím uživatelů sítě poskytl lepší pobídky, a zabránil tak křížovým subvencím. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
4. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje zúčastněné strany včetně vnitrostátních regulačních orgánů, dotčených provozovatelů distribuční soustavy a provozovatelů přepravní soustavy v sousedních vyrovnávacích zónách v otázce vnitrodenního závazku, který hodlá zavést, včetně metodiky a předpokladů použitých k dosažení závěru, že závazek splňuje kritéria stanovená v odstavci 2.
5. Na základě konzultací vypracuje provozovatel přepravní soustavy doporučení, které obsahuje dokončený návrh a analýzu:
a)
nezbytnosti vnitrodenního závazku, přičemž se zohlední vlastnosti přepravní sítě a flexibilita, kterou má provozovatel přepravní soustavy k dispozici prostřednictvím nákupu či prodeje krátkodobých standardizovaných produktů nebo využití vyrovnávacích služeb v souladu s kapitolou III;
b)
dostupných informací, které uživatelům sítě umožňují včasným způsobem řídit své vnitrodenní pozice;
c)
očekávaného finančního dopadu na uživatele sítě;
d)
vlivu na vstup nových uživatelů sítě na relevantní trh včetně jakéhokoli zbytečného nepříznivého dopadu na tento vstup;
e)
vlivu na přeshraniční obchod včetně potenciálního dopadu na vyrovnávání v sousedních vyrovnávacích zónách;
f)
dopadu na krátkodobý velkoobchodní trh s plynem a na jeho likviditu;
g)
nediskriminační povahy vnitrodenního závazku.
6. Provozovatel přepravní soustavy předloží doporučení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu, aby tento orgán mohl návrh postupem podle článku 27 schválit. Provozovatel přepravní soustavy tento dokument s doporučením současně zveřejní, přičemž dodrží veškeré závazky ohledně důvěrnosti, jimiž je vázán, a zašle jej pro informaci síti ENTSOG.
Článek 27
Rozhodování vnitrostátních regulačních orgánů
1. Do šesti měsíců po obdržení úplného dokumentu s doporučením vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí. Při rozhodování o tom, zda navržený vnitrodenní závazek schválí, vnitrostátní regulační orgán posoudí, zda tento vnitrodenní závazek splňuje kritéria stanovená v čl. 26 odst. 2.
2. Než vnitrostátní regulační orgán odůvodněné rozhodnutí přijme, vede konzultace s vnitrostátními regulačními orgány v sousedních členských státech a zohlední jejich stanoviska. Vnitrostátní regulační orgány v sousedních členských státech si mohou v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 713/2009 k rozhodnutí uvedenému v odstavci 1 vyžádat stanovisko od agentury.
Článek 28
Stávající vnitrodenní závazky
Pokud má provozovatel přepravní soustavy ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost vnitrodenní závazek (závazky), tento provozovatel přepravní soustavy do šesti měsíců od tohoto data provede postup stanovený v čl. 26 odst. 5 až 7 a předloží vnitrodenní závazek (závazky) vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení v souladu s článkem 27, aby jej (je) mohl nadále využívat.
KAPITOLA VII
UJEDNÁNÍ OHLEDNĚ NEUTRALITY
Článek 29
Zásady neutrality
1. Provozovateli přepravní soustavy nevzniknou platbou a přijetím denních vyrovnávacích poplatků, vnitrodenních poplatků, poplatků za vyrovnávací akce a jiných poplatků týkajících se jeho vyrovnávacích činností, kterými se rozumí všechny činnosti prováděné provozovatelem přepravní soustavy za účelem splnění povinností stanovených v tomto nařízení, žádné zisky ani ztráty.
2. Provozovatel přepravní soustavy přenese na uživatele sítě:
a)
jakékoli náklady a příjmy spojené s denními vyrovnávacími poplatky a vnitrodenními poplatky;
b)
jakékoli náklady a příjmy plynoucí z vyrovnávacích akcí provedených v souladu s článkem 9, pokud vnitrostátní regulační orgán nemá na základě použitelných vnitrostátních předpisů za to, že tyto náklady a příjmy vznikly neefektivním způsobem. Tato úvaha je založena na posouzení, které:
i)
prokazuje, do jaké míry mohl provozovatel přepravní soustavy rozumně zmírnit náklady, které mu vznikly při provádění vyrovnávací akce, a
ii)
se provádí s ohledem na informace, čas a nástroje, které měl provozovatel přepravní soustavy k dispozici v okamžiku, kdy se rozhodl provést vyrovnávací akci;
c)
jakékoli další náklady a příjmy související s vyrovnávacími činnostmi provedenými provozovatelem přepravní soustavy, pokud vnitrostátní regulační orgán nepovažuje na základě použitelných vnitrostátních předpisů tyto náklady a příjmy za vzniklé neefektivně.
3. Pokud je poskytnuta pobídka k účinnému provádění vyrovnávacích akcí, souhrnná finanční ztráta se omezí na neefektivně vzniklé náklady a příjmy provozovatele přepravní soustavy.
4. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejňují příslušné údaje o souhrnných poplatcích uvedených v odstavci 1 a souhrnné poplatky za neutralitu vyrovnávání alespoň stejně často, jako jsou tyto poplatky fakturovány uživatelům sítě, ale ne méně než jednou za měsíc.
5. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 se na provozovatele přepravní soustavy může při vyrovnávání vztahovat pobídkový mechanismus uvedený v článku 11.
Článek 30
Peněžní toky týkající se neutrality vyrovnávání
1. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je hrazen dotčeným uživatelem sítě nebo dotčenému uživateli sítě.
2. Vnitrostátní regulační orgán stanoví nebo schválí a zveřejní metodiku výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání a jejich rozdělení mezi uživatele sítě a pravidla řízení úvěrového rizika.
3. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je úměrný rozsahu, v němž uživatel sítě využívá relevantní místa vstupu nebo výstupu nebo přepravní síť.
4. Poplatek za neutralitu vyrovnávání se ve faktuře pro uživatele sítě uvede odděleně a k faktuře se připojí dostatečné podpůrné informace definované v metodice uvedené v odstavci 2.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2 a poplatek za neutralitu vyrovnávání se tedy může zakládat na předpovědi nákladů a příjmů, provozovatel přepravní soustavy v metodice výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání stanoví pravidla pro oddělený poplatek za neutralitu vyrovnávání ve vztahu k odběrům neměřeným denně.
6. Je-li to vhodné, může metodika provozovatele přepravní soustavy pro výpočet poplatků za neutralitu vyrovnávání stanovit pravidla pro rozdělení složek poplatku za neutralitu vyrovnávání a následné rozdělení odpovídajících částek mezi uživatele sítě, aby se snížily křížové subvence.
Článek 31
Opatření pro řízení úvěrového rizika
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn přijmout nezbytná opatření a uložit uživatelům sítě patřičné smluvní požadavky, včetně záruk finanční bezpečnosti, aby zmírnil dopady v případě, kdy uživatel sítě neuhradí poplatky uvedené v článcích 29 a 30.
2. Smluvní požadavky vycházejí ze zásady transparentnosti a rovného zacházení, jsou úměrné účelu a definované v metodice uvedené v čl. 30 odst. 2.
3. V případě, že uživatel sítě poplatky nezaplatí, provozovatel přepravní soustavy nenese odpovědnost za vzniklou ztrátu, pokud byla řádně provedena opatření a požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2, a takováto ztráta se získá zpět v souladu s metodikou uvedenou v čl. 30 odst. 2.
KAPITOLA VIII
POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
Článek 32
Informační závazky provozovatelů přepravní soustavy vůči uživatelům sítě
Informace, které provozovatelé přepravní soustavy poskytují uživatelům sítě, odkazují na:
1)
celkový stav přepravní sítě v souladu s bodem 3.4 odst. 5 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009;
2)
vyrovnávací akce provozovatele přepravní soustavy uvedené v kapitole III;
3)
dodávky a odběry uživatele sítě pro plynárenský den uvedené v článcích 33 až 42.
Článek 33
Obecná ustanovení
1. Neposkytuje-li již provozovatel přepravní soustavy informace podle bodu 3.1.2. přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009, poskytuje provozovatel přepravní soustavy veškeré informace uvedené v článku 32 následujícím způsobem:
a)
na internetových stránkách provozovatele přepravní soustavy nebo v jiném systému, který poskytuje informace v elektronickém formátu;
b)
bezplatně k dispozici uživatelům sítě;
c)
snadno použitelné;
d)
jasné, kvantifikovatelné a snadno dostupné;
e)
poskytované nediskriminačně;
f)
uvedené v konzistentních jednotkách, a to buď v kWh nebo kWh/d a kWh/h;
g)
v úředním jazyce (jazycích) členského státu a v angličtině.
2. Pokud nelze z měřicího přístroje získat změřené množství, lze použít zástupnou hodnotu. Tato zástupná hodnota se použije jako alternativní reference bez jakékoli další záruky ze strany provozovatele přepravní soustavy.
3. Poskytnutí přístupu k informacím není vykládáno tak, že je tím poskytnuta jiná specifická záruka než záruka ohledně dostupnosti těchto informací v definovaném formátu a s využitím definovaného nástroje, například internetové stránky či adresy, a záruka ohledně souvisejícího přístupu uživatelů sítě k těmto informacím za běžných podmínek užívání. Provozovatelé přepravní soustavy nejsou za žádných okolností povinni poskytovat další záruku, zejména pokud jde o informační systém uživatelů sítě.
4. Vnitrostátní regulační orgán rozhodne o jednom informačním modelu pro každou zónu vyrovnávání. Pro poskytování informací o dodávkách a výstupech měřených v průběhu dne se uplatní stejná pravidla na všechny modely.
5. Ve vyrovnávacích zónách, u nichž se po vstupu tohoto nařízení v platnost žádá o použití informačního modelu podle varianty 2, provede provozovatel přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgán, podle toho, co je na místě, předběžnou tržní konzultaci.
Článek 34
Dodávky a odběry měřené v průběhu dne
1. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě rovná jeho potvrzenému množství, není provozovatel přepravní soustavy povinen poskytnout jiné informace než potvrzené množství.
2. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě nerovná jeho potvrzenému množství, poskytne provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D uživatelům sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich měřených toků alespoň pro souhrnné dodávky a odběry měřené v průběhu dne, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
3. První aktualizace pokrývají alespoň čtyři hodiny toku plynu v plynárenském dni D. Tyto aktualizace budou poskytnuty bez zbytečného prodlení, nejdéle však do čtyř hodin po toku plynu a nejpozději do 17:00 UTC (zimní čas) nebo do 16:00 UTC (letní čas).
4. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní.
5. Provozovatel přepravní soustavy může uživatele sítě požádat, aby uvedli, ke kterým informacím uvedeným v odstavci 2 mají přístup. Na základě obdržených odpovědí tento provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě v souladu s odstavci 2 až 4 tu část informací, ke které nemá přístup.
6. Pokud není provozovatel přepravní soustavy odpovědný za přidělení množství plynu uživatelům sítě v rámci procesu přidělování, poskytne odchylně od odstavce 2 v daný plynárenský den D nejméně dvakrát za plynárenský den D alespoň informace o souhrnných dodávkách a odběrech.
Článek 35
Odběry měřené denně
1. Je-li uplatněn informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživateli sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry měřené denně, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
2. Každá aktualizace je poskytnuta do dvou hodin po konci závěrečné hodiny toků plynu.
Článek 36
Odběry neměřené denně
1. Použije-li se informační model podle základního scénáře:
a)
v plynárenský den D-1 poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D, a to nejpozději do 12:00 UTC (zimní čas) nebo 11:00 UTC (letní čas);
b)
v plynárenský den D poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace předpovědi jejich odběrů neměřených denně.
2. První aktualizace se poskytne nejpozději do 13:00 UTC (zimní čas) nebo 12:00 UTC (letní čas).
3. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní. Tato aktualizace vezme v úvahu:
a)
přístup ke krátkodobým standardizovaným produktům na obchodní platformě;
b)
přesnost předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně ve srovnání s dobou jejího poskytnutí;
c)
dobu, kdy končí období renominace stanovené v čl. 15 odst. 1;
d)
dobu první aktualizace předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Použije-li se informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry neměřené denně, jak to uvádí článek 35.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D-1 poskytne uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D uvedenou v odst. 1 písm. a).
Článek 37
Dodávky a odběry po plynárenském dni
1. Nejpozději do konce plynárenského dne D + 1 poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě počáteční příděl pro jeho dodávky a odběry na plynárenský den D a počáteční denní vyrovnávací množství.
a)
Pro informační modely podle základního scénáře a varianty 1 se přidělí všechen plyn dodaný do distribuční soustavy;
b)
pro informační model podle varianty 2 se odběry neměřené denně rovnají předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně poskytnuté den předem;
c)
pro informační model podle varianty 1 se počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství považuje za konečný příděl a konečné denní vyrovnávací množství.
2. Pokud se uplatní prozatímní opatření uvedené v článcích 47 až 51, lze v případě, že není technicky a provozně možné splnit odstavec 1, poskytnout počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství do tří plynárenských dnů po plynárenském dni D.
3. Ve lhůtě definované v použitelných vnitrostátních předpisech poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě konečný příděl pro jeho dodávky a odběry a konečné denní vyrovnávací množství.
Článek 38
Analýza přínosů a nákladů
1. Do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost provozovatel přepravní soustavy posoudí náklady a přínosy spojené se:
a)
zvýšením četnosti poskytování informací uživatelům sítě;
b)
zkrácením souvisejících lhůt pro poskytování informací;
c)
zlepšením přesnosti poskytovaných informací.
Tato analýza nákladů a přínosů uvádí rozdělení nákladů a přínosů mezi jednotlivé kategorie dotčených stran.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje toto posouzení se zúčastněnými stranami ve spolupráci s provozovateli distribuční soustavy, pokud se posouzení těchto provozovatelů týká.
3. Na základě výsledků konzultace vnitrostátní regulační orgán rozhodne o relevantních změnách v poskytování informací.
Článek 39
Informační závazky provozovatelů distribuční soustavy a stran provádějících předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Každý provozovatel distribuční soustavy související s vyrovnávací zónou a každá strana provádějící předpověď poskytnou provozovateli přepravní soustavy v příslušné vyrovnávací zóně informace nezbytné pro poskytování informací uživatelům sítě podle tohoto nařízení. Tyto informace zahrnují dodávky do distribuční soustavy a odběry z ní bez ohledu na to, zda je daná soustava součástí uvedené vyrovnávací zóny, či nikoli.
2. Informace, jejich formát a postup jejich poskytování definují společně provozovatel přepravní soustavy, provozovatel distribuční soustavy a strana provádějící předpověď, podle toho, co je vhodné, aby zaručili, že provozovatel přepravní soustavy poskytuje uživatelům sítě informace náležitě a v souladu s touto kapitolou, a zejména s kritérii stanovenými v čl. 33 odst. 1.
3. Tyto informace jsou provozovateli přepravní soustavy poskytovány ve stejném formátu, jaký vymezují použitelné vnitrostátní předpisy, a musí být v souladu s formátem, který provozovatel přepravní soustavy používá k poskytování informací uživatelům sítě.
4. Vnitrostátním regulační orgán může požádat provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy a stranu provádějící předpověď, aby navrhli pobídkový mechanismus pro poskytování přesné předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně, který bude splňovat kritéria stanovená pro provozovatele přepravní soustavy v čl. 11 odst. 4.
5. Po předchozí konzultaci s dotčenými provozovateli přepravní soustavy a provozovateli distribuční soustavy vnitrostátní regulační orgán jmenuje stranu provádějící předpověď ve vyrovnávací zóně. Strana provádějící předpověď odpovídá za vytváření předpovědí denně neměřených odběrů uživatele sítě a případně následného přidělení přepravujícímu subjektu. Může se jednat o provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy nebo o třetí stranu.
Článek 40
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči provozovateli přepravní soustavy
Provozovatel distribuční soustavy poskytuje provozovateli přepravní soustavy informace o dodávkách do distribuční soustavy a odběrech z ní měřených v průběhu dne a měřených denně v souladu s požadavky na informace stanovenými v čl. 34 odst. 2 až 6 a článcích 35 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě.
Článek 41
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči straně provádějící předpověď
1. Provozovatelé distribuční soustavy jsou odpovědní za to, aby byly straně provádějící předpověď poskytovány dostatečné a aktualizované informace pro účely uplatnění metodiky pro předpověď odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně stanovené v čl. 42 odst. 2. Tyto informace se poskytují včas v souladu se lhůtami definovanými stranou provádějící předpověď podle jejích potřeb.
2. Odstavec 1 se obdobně vztahuje na variantu 1.
Článek 42
Informační závazky strany provádějící předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Strana provádějící předpověď poskytuje provozovateli přepravní soustavy předpovědi denně neměřených odběrů uživatele sítě a následných přídělů v souladu s požadavky na informace stanovenými v článcích 36 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě, a v případě předpovědí denně neměřených odběrů prováděných uživatelem sítě, jež jsou poskytovány den předem a v průběhu dne, nejpozději hodinu před uplynutím lhůt uvedených v čl. 36 odst. 1 písm. a) a b), pokud se provozovatel přepravní soustavy a strana provádějící předpověď nedohodnou na pozdějším termínu, který poskytne provozovateli přepravní soustavy dostatek času na to, aby tyto informace předal uživatelům sítě.
2. Metodika předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně je založena na statistickém modelu poptávky, v němž je každému odběru neměřenému denně přidělen zátěžový profil a který sestává ze vzorce pro kolísání poptávky po plynu v závislosti na proměnných, např. teplotě, dni v týdnu, typu zákazníka a období dovolených a prázdnin. Metodika je před přijetím předmětem konzultací.
3. Strana provádějící předpověď zveřejňuje alespoň každé dva roky zprávu o přesnosti předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Je-li to vhodné, provozovatelé přepravní soustavy poskytují údaje o tocích plynu tak, aby strana provádějící předpověď měla dostatek času na splnění svých závazků podle tohoto článku.
5. Odstavce 2 až 4 se obdobně vztahují na variantu 1.
KAPITOLA IX
SLUŽBA FLEXIBILITY PROSTŘEDNICTVÍM AKUMULACE
Článek 43
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy může uživatelům sítě nabízet službu flexibility prostřednictvím akumulace poté, co vnitrostátní regulační orgán schválí příslušné podmínky.
2. Podmínky vztahující se na službu flexibility prostřednictvím akumulace jsou v souladu s odpovědností uživatele sítě spočívající ve vyrovnávání jeho dodávek a odběrů během plynárenského dne.
3. Služba flexibility prostřednictvím akumulace se omezí na úroveň flexibility prostřednictvím akumulace, která je v přepravní síti k dispozici a u které se má podle hodnocení vypracovaného dotčeným provozovatelem přepravní soustavy za to, že není požadována k provádění vlastní přepravní funkce potrubí.
4. Plyn, který uživatelé sítě v rámci této služby dodávají do přepravní sítě nebo který z ní odebírají, se zohlední při výpočtu jejich denního vyrovnávacího množství.
5. Mechanismus pro neutralitu stanovený v kapitole VII se na službu flexibility prostřednictvím akumulace nevztahuje, pokud vnitrostátní regulační orgán nerozhodne jinak.
6. Uživatelé sítě informují dotčeného provozovatele přepravní soustavy o využití služby flexibility prostřednictvím akumulace tím, že předloží nominace a renominace.
7. Provozovatel přepravní soustavy nemusí od uživatelů sítě vyžadovat, aby předložili nominace a renominace uvedené v odstavci 6 v případě, že absence takového oznámení neomezuje rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovatel přepravní soustavy má dostatek informací, aby zajistil přesný příděl pro využití služby flexibility prostřednictvím akumulace následující plynárenský den.
Článek 44
Podmínky poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace
1. Službu flexibility prostřednictvím akumulace lze poskytovat pouze tehdy, jsou-li splněna všechna tato kritéria:
a)
provozovatel přepravní soustavy nepotřebuje pro účely poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace uzavřít žádnou smlouvu s jakýmkoli dalším provozovatelem infrastruktury, např. provozovatelem skladovacího zařízení nebo provozovatelem zařízení LNG;
b)
příjmy, které provozovateli přepravní soustavy plynou z poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace, se přinejmenším rovnají nákladům, které vznikly nebo mají při poskytování této služby vzniknout;
c)
služba flexibility prostřednictvím akumulace je nabízena transparentním a nediskriminačním způsobem a může být nabízena prostřednictvím mechanismů hospodářské soutěže;
d)
provozovatel přepravní soustavy neúčtuje uživateli sítě přímé ani nepřímé poplatky za jakékoli náklady, které při poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace vzniknou, pokud tak není uvedeno ve smlouvě uzavřené s tímto uživatelem sítě, a
e)
poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace nemá nepříznivý vliv na přeshraniční obchod.
2. Provozovatel přepravní soustavy dá před poskytováním služby flexibility prostřednictvím akumulace přednost snížení vnitrodenních závazků.
KAPITOLA X
PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
Článek 45
Prozatímní opatření: obecná ustanovení
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá dostatečnou likviditu, provozovatelé přepravní soustavy provedou vhodná prozatímní opatření uvedená v článcích 47 až 50. Vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případě prozatímních opatření v co největší míře podporují likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
2. Využitím prozatímního opatření není dotčeno provádění jiných prozatímních opatření, ať alternativně, nebo dodatečně, a to za předpokladu, že cílem těchto opatření je podpora hospodářské soutěže a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a že jsou tato opatření v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Prozatímní opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 vypracuje a provádí každý provozovatel přepravní soustavy v souladu se zprávou uvedenou v čl. 46 odst. 1 schválenou vnitrostátním regulačním orgánem v souladu s postupem stanoveným v článku 46.
4. Zpráva stanoví ukončení prozatímních opatření nejpozději do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 46
Prozatímní opatření: výroční zpráva
1. Pokud provozovatel přepravní soustavy předpokládá, že provede prozatímní opatření nebo bude pokračovat v jejich provádění, vypracuje zprávu, v níž upřesní:
a)
popis stavu vývoje a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v době vypracování zprávy, a to mimo jiné včetně následujících informací, má-li je provozovatel přepravní soustavy k dispozici:
i)
počet transakcí uzavřených na virtuálním obchodním bodě a počet transakcí obecně,
ii)
rozpětí nabídek k prodeji a koupi a objemy nabídek,
iii)
počet účastníků, kteří mají přístup ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem,
iv)
počet účastníků, kteří byli v určitém období aktivní na krátkodobém velkoobchodním trhu s plynem;
b)
prozatímní opatření, která mají být uplatněna;
c)
důvody uplatnění prozatímních opatření:
i)
vysvětlení, proč jsou prozatímní opatření nutná kvůli stavu vývoje krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem uvedeného v písmeni b),
ii)
posouzení, jak prozatímní opatření zvýší likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
d)
identifikaci kroků, které budou přijaty k odstranění prozatímních opatření, včetně kritérií pro provedení těchto kroků a posouzení souvisejícího harmonogramu.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje návrh zprávy se zúčastněnými subjekty.
3. Po konzultaci předloží provozovatel přepravní soustavy zprávu vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení. První zpráva se předloží do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a následné zprávy, které ji v případě nutnosti aktualizují, se předkládají ročně.
4. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí do šesti měsíců po obdržení kompletní zprávy. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi. Při rozhodování o tom, zda zprávu schválí, posoudí vnitrostátní regulační orgán její dopad na harmonizaci vyrovnávacích režimů, usnadnění integrace trhu, zaručení nediskriminace, účinné hospodářské soutěže a efektivního fungování trhu s plynem.
5. Použije se postup podle čl. 27 odst. 2.
Článek 47
Vyrovnávací platforma
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá nebo podle očekávání bude postrádat dostatečnou likviditu nebo nelze-li na tomto trhu rozumným způsobem pořídit časově omezené a místně omezené produkty požadované provozovatelem přepravní soustavy, zřídí se vyrovnávací platforma, aby mohl provozovatel přepravní soustavy provádět vyrovnávání.
2. Provozovatelé přepravní soustavy zváží, zda lze zřídit společnou vyrovnávací platformu pro sousední vyrovnávací zóny v rámci spolupráce mezi provozovateli přepravní soustavy nebo v případech, kdy je k dispozici dostatečná kapacita pro propojení a takováto společná vyrovnávací platforma je považována za účinnou. Je-li zřízena společná vyrovnávací platforma, provozují ji dotčení provozovatelé přepravní soustavy.
3. Pokud se situace popsaná v odstavci 1 po pěti letech zásadně nezměnila, může vnitrostátní regulační orgán, aniž je dotčen čl. 45 odst. 4 a poté, co je předložena příslušná změna zprávy, rozhodnout, že vyrovnávací platforma bude nadále v provozu po další období nejvýše pěti let.
Článek 48
Alternativa k vyrovnávací platformě
Pokud může provozovatel přepravní soustavy prokázat, že v důsledku nedostatečné kapacity pro propojení dvou vyrovnávacích zón nemůže vyrovnávací platforma zvýšit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovateli přepravní soustavy neumožňuje, aby prováděl účinné vyrovnávací akce, může se schválením vnitrostátního regulačního orgánu použít alternativu, například vyrovnávací služby. Je-li taková alternativa použita, určí se podmínky následných smluvních ujednání, použitelné ceny a doba trvání.
Článek 49
Prozatímní vyrovnávací poplatek
1. Je-li nutné provést prozatímní opatření uvedená v článku 45, lze odvozenou cenu vypočítat v souladu se zprávou uvedenou v článku 46, která nahradí metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku.
2. V takovém případě lze odvozenou cenu založit na regulované ceně, zástupné tržní ceně nebo ceně odvozené z obchodů v rámci vyrovnávací platformy.
3. Zástupná tržní cena co možná nejvíce splňuje podmínky stanovené v čl. 22 odst. 6. Při koncipování této zástupné tržní ceny se zváží možná rizika manipulace s trhem.
Článek 50
Přípustná odchylka
1. Přípustné odchylky lze uplatnit pouze v případě, že uživatelé sítě nemají přístup:
a)
ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem, jenž má dostatečnou likviditu;
b)
k plynové kapacitě nutné k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce nebo
c)
k dostatečným informacím o svých dodávkách a odběrech.
2. Přípustné odchylky se uplatní:
a)
ve vztahu k dennímu vyrovnávacímu množství uživatelů sítě;
b)
transparentně a nediskriminačně;
c)
pouze v nezbytném rozsahu a po minimální nutnou dobu.
3. Uplatnění přípustných odchylek může snížit finanční expozici uživatele sítě marginální prodejní ceně nebo marginální kupní ceně ve vztahu k celému dennímu vyrovnávacímu množství uživatele sítě za plynárenský den nebo k jeho části.
4. Úrovní přípustné odchylky je maximální množství plynu, které má každý uživatel sítě koupit nebo prodat za váženou průměrnou cenu. Pokud existuje zbývající množství plynu, které představuje denní vyrovnávací množství každého uživatele sítě, jež přesahuje úroveň přípustné odchylky, prodá se nebo koupí za marginální prodejní nebo marginální kupní cenu.
5. Koncepce úrovně přípustné odchylky:
a)
odráží flexibilitu přepravní sítě a potřeby uživatele sítě;
b)
odráží úroveň rizika, jemuž je uživatel sítě vystaven při vyrovnávání svých dodávek a odběrů;
c)
nebrzdí rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem;
d)
nevede ke zbytečně nadměrnému zvýšení nákladů provozovatele přepravní soustavy na vyrovnávací akce.
6. Úroveň přípustné odchylky se vypočte na základě dodávek a odběrů každého uživatele sítě pro každý plynárenský den, přičemž se vyloučí obchody na virtuálním obchodním bodě. Dílčí kategorie se definují podle použitelných vnitrostátních předpisů.
7. Úroveň přípustné odchylky použitelná na odběr neměřený denně definovaná podle použitelných vnitrostátních předpisů je založena na rozdílu mezi relevantní předpovědí odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně a přídělem pro odběr neměřený denně.
8. Úroveň přípustné odchylky může zahrnovat složku vypočtenou s ohledem na uplatnění odchylky v předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně, jež představuje množství, o které příslušná předpověď:
a)
přesahuje příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství kladné;
b)
je nižší než příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství záporné.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 51
Uvolnění nadbytečné flexibility provozovatele přepravní soustavy
1. Pokud dlouhodobé smlouvy o pořizování flexibility platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost udělují provozovateli přepravní soustavy právo odebírat či dodávat konkrétní objemy plynu, snaží se provozovatel přepravní soustavy tato množství flexibility snížit.
2. Při určování množství nadbytečné flexibility, která je k dispozici pro dodávku a odběr na základě platné dlouhodobé smlouvy, zohlední provozovatel přepravní soustavy využití krátkodobých standardizovaných produktů.
3. Nadbytečnou flexibilitu lze uvolnit buď:
a)
podle podmínek stávající smlouvy, pokud obsahuje ustanovení, která povolují snížit množství plynu, k němuž se vztahuje závazek, a/nebo stávající smlouvu ukončit, nebo
b)
pokud takováto smluvní práva neexistují:
i)
smlouva zůstává v platnosti, dokud není ukončena podle použitelných podmínek,
ii)
smluvní strany zváží dodatečná ujednání, aby bylo možné uvolnit zpět na trh nadbytečný plyn, který není požadován pro vyrovnávací účely, čímž by se ostatním uživatelům sítě zpřístupnilo větší množství flexibility.
4. Pokud platná smlouva stanoví snížení flexibility o množství, která jsou v souladu s dostupným nadbytečným množstvím, provozovatel přepravní soustavy sníží tuto flexibilitu, jakmile je to po vstupu tohoto nařízení v platnost rozumně možné nebo jakmile lze stanovit, že existuje nadbytečné množství.
5. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje se zúčastněnými stranami konkrétní návrhy, které mají být provedeny jako prozatímní opatření pro uvolnění nadbytečné flexibility na základě platné dlouhodobé smlouvy.
6. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejní informace o vyrovnávacích akcích, které podnikli na základě platné dlouhodobé smlouvy.
7. Vnitrostátní regulační orgán může stanovit cíle pro podíl, o nějž by se tyto dlouhodobé smlouvy měly snížit, aby se zvýšila likvidita krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
Článek 52
Přechodná ustanovení
1. Vnitrostátní regulační orgán může provozovateli přepravní soustavy na základě odůvodněné žádosti povolit, aby ustanovení tohoto nařízení splnil do dvaceti čtyř měsíců od 1. října 2014, pokud tento provozovatel přepravní soustavy neprovádí žádné prozatímní opatření uvedené v kapitole X. V případě, že vnitrostátní regulační orgán tuto možnost využije, toto nařízení se na vyrovnávací zónu daného provozovatele přepravní soustavy nepoužije v rozsahu a po přechodnou dobu, které vnitrostátní regulační orgán ve svém rozhodnutí stanovil.
2. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí v souladu s odstavcem 1 do tří měsíců po obdržení takové žádosti. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi.
Článek 53
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Aniž je dotčen článek 28, čl. 33 odst. 5, čl. 38 odst. 1, čl. 45 odst. 4, čl. 46 odst. 3, článek 51 a 52, použije se toto nařízení ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 312/2014 AL COMISIEI
din 26 martie 2014
de stabilire a unui cod de rețea privind echilibrarea rețelelor de transport de gaz
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (1), în special articolul 6 alineatul (11),
întrucât:
(1)
Definitivarea urgentă a unei piețe interne a energiei pe deplin operațională și interconectată care să contribuie la asigurarea alimentării economiei Uniunii cu o energie durabilă și la prețuri accesibile este crucială pentru realizarea obiectivului de intensificare a competitivității și de garantare, pentru toți consumatorii, a posibilității de a cumpăra energie la cele mai convenabile prețuri.
(2)
Pentru a face progrese către o mai bună integrare a pieței, este important ca normele privind echilibrarea gazului în cadrul rețelelor de transport să faciliteze schimburile comerciale cu gaze naturale între zonele de echilibrare, contribuind astfel la creșterea lichidității pieței. Prezentul regulament stabilește prin urmare norme armonizate de echilibrare la nivelul Uniunii, care vizează să le confere utilizatorilor rețelelor certitudinea că sunt în măsură să își gestioneze, în mod nediscriminatoriu și eficient din punct de vedere economic, poziția de echilibru în cadrul diferitelor zone de echilibrare de pe teritoriul Uniunii.
(3)
Prezentul regulament vine în sprijinul dezvoltării unei piețe angro a gazului pe termen scurt în Uniunea Europeană, care să permită flexibilitatea gazului, indiferent de unde provine acesta, în vederea achiziționării și punerii sale în vânzare prin mecanisme de piață, astfel încât utilizatorii rețelei să își poată echilibra în mod eficient portofoliile lor de echilibrare sau operatorul de sistem de transport să poată utiliza flexibilitatea gazului pentru a echilibra rețeaua de transport.
(4)
Regulamentul (CE) nr. 715/2009 stabilește norme nediscriminatorii privind condițiile de acces la sistemele de transport al gazelor naturale, pentru a se asigura funcționarea corespunzătoare a pieței interne a gazelor naturale. Normele de echilibrare bazate pe piață îi stimulează financiar pe utilizatorii rețelei să își echilibreze portofoliile de echilibrare prin intermediul unor tarife de dezechilibru care să reflecte costurile.
(5)
Utilizatorii rețelei urmează să răspundă de echilibrarea intrărilor lor în raport cu ieșirile lor, normele de echilibrare fiind concepute pentru a promova o piață angro a gazului pe termen scurt și fiind instituite platforme de tranzacționare pentru a facilita comerțul cu gaz între utilizatorii rețelei și operatorul de sistem de transport. Operatorii de sisteme de transport efectuează eventualele echilibrări ale rețelelor de transport care ar putea fi necesare. În acest sens, operatorii de sisteme de transport ar trebui să urmeze ordinea de merit stabilită. Aceasta este concepută astfel încât operatorii de sisteme de transport să se aprovizioneze cu gaz ținând cont atât de considerentele economice, cât și de cele operaționale și utilizând produse care pot fi furnizate pornind de la o gamă cât mai largă de surse, inclusiv produse provenind din instalațiile de GNL și de stocare. Operatorii de sisteme de transport ar trebui să vizeze maximizarea volumului necesităților lor în materie de echilibrare a gazelor prin achiziționarea și vânzarea de produse standardizate pe termen scurt pe piața angro a gazului pe termen scurt.
(6)
Pentru a le permite utilizatorilor rețelei să își echilibreze portofoliile de echilibrare, prezentul regulament stabilește, de asemenea, cerințe minime privind furnizarea de informații pentru punerea în aplicare a unui sistem de echilibrare bazat pe piață. Prin urmare, fluxurile de informații furnizate în temeiul prezentului regulament au drept obiectiv sprijinirea regimului zilnic de echilibrare și se vor a fi un set de informații menite să sprijine utilizatorul rețelei în ceea ce privește gestionarea în condiții de rentabilitate a riscurilor și a oportunităților sale.
(7)
Pe lângă protecția informațiilor sensibile din punct de vedere comercial, în temeiul prezentului regulament, operatorul de sistem de transport ar trebui să păstreze confidențialitatea informațiilor și a datelor care i-au fost furnizate în scopul punerii în aplicare a prezentului regulament și nu ar trebui să divulge către terți, integral sau parțial, astfel de informații sau date, exceptând cazul când, și în măsura în care, este îndreptățit prin lege să facă acest lucru.
(8)
Prezentul regulament a fost adoptat pe baza Regulamentului (CE) nr. 715/2009, pe care îl completează și din care face parte integrantă. Trimiterile din alte acte juridice la Regulamentul (CE) nr. 715/2009 se înțeleg, de asemenea, ca trimiteri la prezentul regulament. Prezentul regulament se aplică în cazul capacităților care nu fac obiectul unor derogări și care aparțin unor noi infrastructuri majore ce au beneficiat de o derogare de la articolul 32 din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) sau de la fostul articol 18 din Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), în măsura în care aplicarea prezentului regulament nu subminează această derogare. Prezentul regulament se aplică luându-se în considerare caracterul specific al punctelor de interconectare.
(9)
Prezentul regulament a fost stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 715/2009. Acesta duce mai departe armonizarea normelor de echilibrare prevăzute la articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 715/2009, pentru a facilita comerțul cu gaze.
(10)
Prezentul regulament include dispoziții care se aplică operatorilor de sisteme de distribuție și care vizează armonizarea rolurilor acestora doar atunci când, și în măsura în care, este necesar pentru punerea corectă în aplicare a prezentelor dispoziții.
(11)
Autoritățile naționale de reglementare și operatorii de sisteme de transport ar trebui să țină seama de cele mai bune practici și eforturi depuse în vederea armonizării proceselor pentru punerea în aplicare a prezentului regulament. Acționând în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Agenția și autoritățile naționale de reglementare ar trebui să asigure punerea în aplicare în cel mai eficient mod a normelor de echilibrare pe teritoriul Uniunii.
(12)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului instituit în temeiul articolului 51 din Directiva 2009/73/CE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește un cod de rețea care fixează norme de echilibrare a gazelor naturale, inclusiv norme de rețea cu privire la procedurile de nominalizare, tarifele de dezechilibru, procesele de reglare asociate tarifului de dezechilibru zilnic și echilibrarea operațională între rețelele operatorilor de sisteme de transport.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică zonelor de echilibrare de pe teritoriul Uniunii.
(2) Prezentul regulament nu se aplică zonelor de echilibrare din statele membre care dețin o derogare în temeiul articolului 49 din Directiva 2009/73/CE.
(3) Prezentul regulament nu se aplică reconcilierii care ar trebui să aibă loc între alocări și consumul real derivat ulterior din citirile contoarelor clienților finali, dacă acestea sunt disponibile.
(4) Prezentul regulament nu se aplică în situații de urgență când operatorul de sistem de transport pune în aplicare măsuri specifice definite în temeiul normelor naționale aplicabile și pe baza Regulamentului (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind măsurile de garantare a securității aprovizionării cu gaze naturale (5), după caz.
(5) Drepturile și obligațiile respective care decurg din prezentul regulament în ceea ce privește utilizatorii rețelei se aplică numai utilizatorilor rețelei care au încheiat un acord obligatoriu din punct de vedere juridic care este fie un contract de transport, fie un contract de altă natură, care le permite să înainteze notificări comerciale în conformitate cu articolul 5.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 715/2009, cele de la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 984/2013 al Comisiei din 14 octombrie 2013 de stabilire a unui cod al rețelei privind mecanismele de alocare a capacității în sistemele de transport al gazelor și de completare a Regulamentului (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (6), precum și cele de la articolul 2 din Directiva 2009/73/CE. De asemenea, se aplică următoarele definiții:
1.
„zonă de echilibrare” înseamnă un sistem de intrare-ieșire căruia i se aplică un regim de echilibrare specific și care poate include sisteme de distribuție sau părți ale acestora;
2.
„acțiune de echilibrare” înseamnă o acțiune întreprinsă de operatorul de sistem de transport în vederea schimbării fluxurilor de gaze intrate în rețeaua de transport sau ieșite din aceasta, cu excepția acțiunilor legate de gazul care nu figurează ca fiind ieșit din sistem și gazul utilizat de operatorul de sistem de transport pentru exploatarea sistemului;
3.
„tarif de neutralitate pentru echilibrare” înseamnă tariful echivalent cu diferența dintre sumele primite sau de primit și sumele plătite sau de plătit de către operatorul de sistem de transport ca urmare a derulării activităților sale de echilibrare, care se plătește sau care se poate recupera de la utilizatorii relevanți ai rețelei;
4.
„platformă de tranzacționare” înseamnă o platformă electronică pusă la dispoziție și exploatată de un operator de platformă de tranzacționare, prin intermediul căreia participanții la tranzacționare pot introduce și accepta, incluzând dreptul de revizuire și de retragere, ofertele pentru gaz necesare pentru a răspunde fluctuațiilor pe termen scurt ale cererii sau ofertei de gaz, în conformitate cu termenii și condițiile aplicabile pe platforma de tranzacționare și conform cărora operatorul de sistem de transport realizează tranzacții în scopul desfășurării de acțiuni de echilibrare;
5.
„participant la tranzacționare” înseamnă un utilizator al rețelei sau un operator de sistem de transport care deține un contract cu operatorul platformei de tranzacționare și care îndeplinește condițiile necesare pentru a realiza tranzacții în cadrul platformei de tranzacționare;
6.
„platformă de echilibrare” înseamnă o platformă de tranzacționare în cadrul căreia un operator de sistem de transport participă la toate tranzacțiile;
7.
„serviciu de echilibrare” înseamnă un serviciu furnizat unui operator de sistem de transport prin intermediul unui contract în domeniul gazului, necesar pentru a acoperi fluctuațiile pe termen scurt ale cererii sau ofertei de gaz, care nu reprezintă un produs standardizat pe termen scurt;
8.
„cantitate confirmată” înseamnă cantitatea de gaz confirmată de către un operator de sistem de transport pentru a fi programată sau reprogramată să fie livrată în ziua gazieră Z;
9.
„tarif de dezechilibru zilnic” înseamnă suma de bani pe care un utilizator al rețelei o plătește sau o primește cu privire la cantitatea de dezechilibru zilnic;
10.
„contorizată zilnic” înseamnă că o cantitate de gaz este măsurată și colectată o singură dată pe zi gazieră;
11.
„contorizată pe parcursul zilei” înseamnă că o cantitate de gaz este măsurată și colectată de cel puțin două ori pe durata unei zile gaziere;
12.
„contorizată cu o frecvență care nu este zilnică” înseamnă că o cantitate de gaz este măsurată și colectată de mai puțin de o dată pe zi gazieră;
13.
„portofoliu de echilibrare” înseamnă o grupare de intrări și ieșiri aparținând unui utilizator al rețelei;
14.
„volum de notificare” înseamnă cantitatea de gaz transferată între un operator de sistem de transport și unul sau mai mulți utilizatori ai rețelei ori între portofolii de echilibrare, după caz;
15.
„alocare” înseamnă cantitatea de gaz atribuită unui utilizator al rețelei de un operator de sistem de transport, sub formă de intrare sau ieșire exprimată în kWh, în scopul stabilirii cantității de dezechilibru zilnic;
16.
„ciclu de renominalizare” înseamnă procesul derulat de către operatorul de sistem de transport pentru a furniza unui utilizator al rețelei mesajul referitor la cantitățile confirmate ca urmare a primirii unei renominalizări;
17.
„tarif în cursul zilei” înseamnă un tarif perceput sau o plată efectuată de un operator de sistem de transport de la sau către un utilizator al rețelei ca rezultat al unei obligații în cursul zilei;
18.
„obligație în cursul zilei” înseamnă un set de norme privind intrările și ieșirile utilizatorilor rețelei în cursul zilei gaziere, impuse utilizatorilor rețelei de către un operator de sistem de transport;
19.
„scenariu de referință” înseamnă modelul de furnizare de informații conform căruia informațiile privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică constau din prognoze pentru ziua următoare și pentru ziua în curs;
20.
„varianta 1” înseamnă modelul de furnizare de informații conform căruia informațiile privind ieșirile contorizate cu o frecvență zilnică și cu o frecvență care nu este zilnică se bazează pe repartizarea fluxurilor contorizate în cursul zilei gaziere;
21.
„varianta 2” înseamnă modelul de furnizare de informații conform căruia informațiile privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică constituie prognoza pentru ziua următoare.
CAPITOLUL II
SISTEM DE ECHILIBRARE
Articolul 4
Principii generale
(1) Utilizatorii rețelei au responsabilitatea de a-și echilibra portofoliile pentru a reduce la minimum necesitatea ca operatorii de sisteme de transport să întreprindă acțiunile de echilibrare stabilite în prezentul regulament.
(2) Normele de echilibrare stabilite în conformitate cu prezentul regulament trebuie să reflecte nevoile reale ale sistemului, luând în considerare resursele de care dispun operatorii de sisteme de transport și să ofere stimulente utilizatorilor rețelei pentru echilibrarea în mod eficient a portofoliilor lor de echilibrare ale acestora.
(3) Utilizatorii rețelei au posibilitatea de a încheia un acord obligatoriu din punct de vedere juridic cu operatorul de sistem de transport care să le permită să prezinte notificări comerciale, indiferent dacă au contractat capacitate de transport sau nu.
(4) În cadrul unei zone de echilibrare unde sunt activi mai mulți operatori de sisteme de transport, prezentul regulament se aplică tuturor operatorilor de sisteme de transport din zona de echilibrare respectivă. În cazul în care responsabilitatea pentru menținerea echilibrului rețelelor lor de transport a fost transferată către o entitate, prezentul regulament se aplică entității respective în măsura definită de normele naționale aplicabile.
Articolul 5
Notificări comerciale și alocări
(1) Schimbul de gaz între două portofolii de echilibrare din cadrul unei zone de echilibrare se realizează cu ajutorul unor notificări comerciale de cedare și de achiziționare, înaintate operatorului de sistem de transport cu privire la ziua gazieră.
(2) Termenul pentru prezentarea, retragerea și modificarea notificărilor comerciale este definit de către operatorul de sistem de transport în contractul de transport sau în alt acord obligatoriu din punct de vedere juridic încheiat cu utilizatorii rețelei, ținând cont de durata de procesare a notificărilor comerciale, dacă este cazul. Operatorul de sistem de transport permite utilizatorilor rețelei să prezinte notificări comerciale în apropierea momentului în care notificarea comercială devine efectivă.
(3) Operatorul de sistem de transport reduce la minimum durata de procesare a notificărilor comerciale. Durata de procesare nu trebuie să depășească treizeci de minute, cu excepția cazului în care momentul când notificarea comercială devine efectivă permite prelungirea timpului de prelucrare cu până la două ore.
(4) O notificare comercială furnizează cel puțin următoarele informații:
(a)
ziua gazieră pentru care este transferat gazul;
(b)
identificarea portofoliilor de echilibrare în cauză;
(c)
dacă este vorba despre o notificare comercială de cedare sau de achiziționare;
(d)
volumul de notificare exprimat în kWh/z, pentru volumul de notificare zilnică, sau în kWh/h, pentru volumul de notificare orară, conform dispozițiilor operatorului de sistem de transport.
(5) Dacă operatorul de sistem de transport primește un set corespunzător format dintr-o notificare comercială de cedare și dintr-una de achiziționare, iar volumele de notificare sunt egale, atunci operatorul de sistem de transport trebuie să aloce volumele de notificare portofoliilor de echilibrare în cauză, după cum urmează:
(a)
portofoliului de echilibrare al utilizatorului rețelei care emite notificarea comercială de cedare, sub formă de ieșire; precum și
(b)
portofoliului de echilibrare al utilizatorului rețelei care emite notificarea comercială de achiziționare, sub formă de intrare.
(6) În cazul în care volumele de notificare menționate la alineatul (5) nu sunt egale, operatorul de sistem de transport fie alocă volumul de notificare mai mic menționat în notificarea comercială relevantă, fie respinge ambele notificări comerciale. Norma aplicabilă este definită de operatorul de sistem de transport în contractul de transport aplicabil sau într-un alt acord cu caracter juridic obligatoriu.
(7) Un furnizor de servicii nu trebuie împiedicat să acționeze în numele unui utilizator al rețelei în scopul alineatului (5), cu condiția aprobării prealabile a operatorului de sistem de transport.
(8) Un utilizator al rețelei poate emite o notificare comercială privind o zi gazieră, indiferent dacă utilizatorul rețelei a efectuat sau nu o nominalizare pentru ziua gazieră respectivă.
(9) Alineatele (1)-(8) se aplică, mutatis mutandis, operatorilor de sisteme de transport participanți la tranzacționare în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) litera (a).
CAPITOLUL III
ECHILIBRAREA OPERAȚIONALĂ
Articolul 6
Dispoziții generale
(1) Operatorul de sistem de transport desfășoară acțiuni de echilibrare cu scopul:
(a)
de a menține rețeaua de transport în limitele sale operaționale;
(b)
de a obține, la sfârșitul zilei, o poziție de stocare în conductă în cadrul rețelei de transport, diferită de cea anticipată pe baza previziunilor privind intrările și ieșirile pentru ziua gazieră respectivă, coerentă cu exploatarea viabilă din punct de vedere economic și eficientă a rețelei de transport.
(2) În momentul desfășurării de acțiuni de echilibrare, operatorul de sistem de transport ia în considerare cel puțin următoarele aspecte referitoare la zona de echilibrare:
(a)
propriile estimări ale operatorului de sistem de transport cu privire la cererea de gaz pe durata și în cursul zilei gaziere pentru care sunt avute în vedere acțiuni de echilibrare;
(b)
informații privind nominalizarea și alocarea, precum și fluxurile de gaz măsurate;
(c)
presiunile gazului la nivelul întregii (întregilor) rețele de transport.
(3) Operatorul de sistem de transport desfășoară acțiuni de echilibrare prin:
(a)
achiziționarea sau vânzarea de produse standardizate pe termen scurt pe o platformă de tranzacționare; și/sau
(b)
utilizarea de servicii de echilibrare.
(4) În momentul desfășurării de acțiuni de echilibrare, operatorul de sistem de transport trebuie să țină seama de următoarele principii:
(a)
acțiunile de echilibrare sunt întreprinse pe bază nediscriminatorie;
(b)
acțiunile de echilibrare trebuie să țină cont de orice obligație a operatorilor de sisteme de transport de a exploata o rețea de transport rentabilă și eficientă.
Articolul 7
Produse standardizate pe termen scurt
(1) Produsele standardizate pe termen scurt sunt tranzacționate pentru livrare pentru ziua în curs sau pentru ziua următoare, șapte zile pe săptămână, în conformitate cu normele aplicabile ale platformei de tranzacționare, astfel cum sunt definite de comun acord de operatorul platformei de tranzacționare și operatorul de sistem de transport.
(2) Participantul la tranzacționare emitent este cel care introduce o ofertă de tranzacționare pe platforma de tranzacționare, iar participantul la tranzacționare receptor este cel care o acceptă.
(3) În cazul comercializării unui produs titlu:
(a)
un participant la tranzacționare emite notificarea comercială de cedare, iar celălalt participant emite notificarea comercială de achiziționare;
(b)
ambele notificări comerciale menționează cantitatea de gaz transferată de la participantul la tranzacționare care emite notificarea comercială de cedare către participantul la tranzacționare care emite o notificare comercială de achiziționare;
(c)
atunci când se utilizează un volum de notificare orară, acesta se aplică în mod egal tuturor orelor rămase din ziua gazieră începând cu un anumit moment și este egal cu zero pentru toate orele de dinaintea momentului respectiv.
(4) În cazul în care se comercializează un produs localizat:
(a)
operatorul de sistem de transport determină punctele de intrare și de ieșire relevante sau grupurile de astfel de puncte care pot fi folosite;
(b)
toate condițiile menționate la alineatul (3) sunt îndeplinite;
(c)
participantul la tranzacționare emitent modifică volumul de gaz care urmează să fie livrat către sau preluat din rețeaua de transport în punctul de intrare sau de ieșire specificat cu un volum egal cu volumul de notificare și furnizează operatorului de sistem de transport dovezi privind faptul că volumul a fost modificat în consecință;
(5) În cazul în care se comercializează un produs temporal:
(a)
condițiile menționate la alineatul (3) literele (a) și (b) sunt îndeplinite;
(b)
se aplică un volum de notificare orară în cazul orelor din ziua gazieră de la un anumit moment de începere până la un anumit moment de încheiere și este egal cu zero pentru toate orele de dinaintea momentului de începere și zero pentru toate orele de după momentul de încheiere.
(6) În cazul comercializării unui produs localizat temporal, trebuie îndeplinite condițiile menționate la alineatul (4) literele (a) și (c) și la alineatul (5).
(7) Atunci când stabilesc produsele standardizate pe termen scurt, operatorii de sisteme de transport din zonele de echilibrare adiacente cooperează în vederea identificării produselor relevante. Fiecare operator de sistem de transport informează operatorii relevanți de platforme de tranzacționare cu privire la rezultatul acestei cooperări fără nicio întârziere nejustificată.
Articolul 8
Servicii de echilibrare
(1) Operatorul de sistem de transport are dreptul să achiziționeze servicii de echilibrare pentru situațiile în care produsele standardizate pe termen scurt nu oferă sau este posibil să nu ofere răspunsul necesar pentru a menține rețeaua de transport în limitele sale operaționale sau în absența unei lichidități în ceea ce privește produsele standardizate pe termen scurt.
(2) În scopul desfășurării de acțiuni de echilibrare prin utilizarea de servicii de echilibrare, operatorul de sistem de transport are în vedere cel puțin următoarele aspecte atunci când achiziționează astfel de servicii de echilibrare:
(a)
modul în care serviciile de echilibrare vor menține rețeaua de transport în limitele sale operaționale;
(b)
timpul de răspuns al serviciilor de echilibrare în comparație cu timpii de răspuns specifici pentru orice produse standardizate pe termen scurt disponibile;
(c)
costul estimat al achiziționării și utilizării de servicii de echilibrare comparativ cu costurile estimate ale utilizării oricăror produse standardizate pe termen scurt disponibile;
(d)
zona unde trebuie livrat gazul;
(e)
cerințele de calitate privind gazul ale operatorului de sistem de transport;
(f)
măsura în care achiziționarea și utilizarea de servicii de echilibrare poate afecta lichiditatea pieței angro a gazului pe termen scurt.
(3) Serviciile de echilibrare sunt achiziționate într-un mod bazat pe piață, prin intermediul unei proceduri de licitație publică transparentă și nediscriminatorie, în conformitate cu normele naționale aplicabile, în special:
(a)
anterior oricărui angajament de contractare a unui serviciu de echilibrare, operatorul de sistem de transport publică o cerere de ofertă nerestrictivă indicând scopul, domeniul de aplicare și instrucțiunile aferente pentru ofertanți pentru a le permite acestora să participe la procedura de licitație;
(b)
rezultatele sunt publicate fără a aduce atingere protecției informațiilor sensibile din punct de vedere comercial, iar rezultatele individuale sunt dezvăluite fiecărui ofertant în parte.
(4) În anumite circumstanțe, autoritatea națională de reglementare poate aproba o altă procedură transparentă și nediscriminatorie decât licitația publică.
(5) Cu excepția cazului în care, printr-o decizie a autorității naționale de reglementare, se permite o durată mai mare a unui serviciu de echilibrare, durata unui astfel de serviciu nu trebuie să depășească un an, iar data de început trebuie să survină în termen de douăsprezece luni de la angajamentul obligatoriu aferent al părților contractante.
(6) Operatorul de sistem de transport își revizuiește anual utilizarea serviciilor sale de echilibrare, în vederea analizării dacă produsele standardizate pe termen scurt disponibile ar îndeplini într-o mai mare măsură cerințele operaționale ale operatorului de sistem de transport și dacă utilizarea de servicii de echilibrare ar putea fi redusă în anul următor.
(7) Operatorul de sistem de transport publică anual informațiile referitoare la serviciile de echilibrare achiziționate și la costurile aferente suportate.
Articolul 9
Ordine de merit
(1) Sub rezerva principiilor stabilite la articolul 6 alineatul (4), atunci când decide acțiunile de echilibrare adecvate, operatorul de sistem de transport ia următoarele măsuri:
(a)
acordă prioritate utilizării de produse titlu, atunci când și în măsura în care acest lucru este adecvat, în raport cu oricare alte produse standardizate pe termen scurt disponibile;
(b)
utilizează celelalte produse standardizate pe termen scurt atunci când sunt îndeplinite următoarele condiții:
1.
produse localizate, atunci când, pentru a menține rețeaua de transport în limite operaționale, sunt necesare modificări ale fluxului de gaze la anumite puncte de intrare și/sau de ieșire și/sau pentru a începe la un moment dat în cursul zilei gaziere;
2.
produse temporale, atunci când, pentru a menține rețeaua de transport în limite operaționale, sunt necesare modificări ale fluxului de gaze pe parcursul unei anumite perioade de timp în cursul zilei gaziere. Operatorul de sistem de transport utilizează un produs temporal numai atunci când acest lucru ar fi mai economic și mai eficient decât achiziționarea și vânzarea unei combinații de produse titlu sau de produse localizate;
3.
produse localizate temporale, atunci când, pentru a menține rețeaua de transport în limitele sale operaționale, sunt necesare modificări ale fluxului de gaze la anumite puncte de intrare și/sau de ieșire și pe parcursul unei anumite perioade de timp în cursul zilei gaziere. Operatorul de sistem de transport utilizează un produs temporal numai atunci când acest lucru ar fi mai economic și mai eficient decât achiziționarea și vânzarea unei combinații de produse localizate;
(c)
utilizează servicii de echilibrare numai atunci când produsele standardizate pe termen scurt nu oferă sau este posibil să nu ofere, în urma evaluării operatorului de sistem de transport în cauză, soluția necesară pentru a menține rețeaua de transport în limitele sale operaționale.
Operatorul de sistem de transport ține seama de eficiența din punctul de vedere al costurilor în cadrul nivelurilor corespunzătoare ale ordinii de merit menționate la literele (a)-(c).
(2) Atunci când tranzacționează produse standardizate pe termen scurt, operatorul de sistem de transport acordă prioritate utilizării produselor în cursul zilei în detrimentul produselor pentru ziua următoare, după caz și în măsura adecvată.
(3) Operatorul de sistem de transport poate solicita aprobarea autorității naționale de reglementare pentru a tranzacționa în cadrul unei zone de echilibrare adiacente și a i se transporta gazul către și dinspre respectiva zonă de echilibrare ca alternativă la tranzacționarea de produse titlu și/sau de produse localizate în propria (propriile) zonă (zone) de echilibrare. În momentul în care se ia decizia de acordare a aprobării, autoritatea națională de reglementare poate examina soluții alternative pentru îmbunătățirea funcționării pieței interne. Termenii și condițiile aplicabile sunt reexaminate anual de către operatorul de sistem de transport și de către autoritatea națională de reglementare. Recurgerea la această acțiune de echilibrare nu limitează accesul la capacitatea din punctul de interconectare respectiv și nici utilizarea acestei capacități de către utilizatorii rețelei.
(4) Operatorul de sistem de transport publică anual informații privind costurile, frecvența și numărul acțiunilor de echilibrare întreprinse în conformitate cu fiecare dintre cerințele prevăzute la alineatul (1), precum și costurile, frecvența și numărul acțiunilor de echilibrare întreprinse în conformitate cu alineatul (3).
Articolul 10
Platforma de tranzacționare
(1) În scopul achiziționării de produse standardizate pe termen scurt, operatorul de sistem de transport tranzacționează pe o platformă de tranzacționare care îndeplinește toate criteriile următoare:
(a)
oferă un sprijin suficient pe parcursul zilei gaziere atât utilizatorilor rețelei, pentru a comercializa, cât și operatorilor de sisteme de transport, pentru a întreprinde acțiuni de echilibrare adecvate prin comerțul cu produse standardizate pe termen scurt relevante;
(b)
oferă un acces transparent și nediscriminatoriu;
(c)
furnizează servicii în baza principiului egalității de tratament;
(d)
asigură anonimatul tranzacționării cel puțin până în momentul încheierii unei tranzacții;
(e)
oferă o imagine de ansamblu detaliată a ofertelor curente pentru toți participanții la tranzacționare;
(f)
garantează că toate tranzacțiile sunt notificate în mod corespunzător operatorului de sistem de transport.
(2) Operatorul de sistem de transport face eforturi pentru a garanta respectarea criteriilor prevăzute la alineatul (1), cel puțin în cadrul unei platforme de tranzacționare. Dacă nu reușește să asigure respectarea acestor criterii cel puțin în cadrul unei platforme de tranzacționare, operatorul de sistem de transport ia toate măsurile necesare pentru crearea unei platforme de echilibrare sau a unei platforme de echilibrare comune, astfel cum se prevede la articolul 47.
(3) După încheierea fiecărei tranzacții, operatorul platformei de tranzacționare pune la dispoziția participanților la tranzacționare suficiente detalii pentru a confirma tranzacția.
(4) Participantul la tranzacționare are responsabilitatea de a prezenta notificarea comercială operatorului de sistem de transport, în conformitate cu articolul 5, cu excepția cazului în care responsabilitatea este atribuită operatorului platformei de tranzacționare sau unei părți terțe în conformitate cu normele aplicabile ale platformei de tranzacționare.
(5) Operatorul platformei de tranzacționare:
(a)
publică fără întârziere evoluția prețului de cumpărare marginal și a prețului de vânzare marginal după fiecare tranzacție; sau
(b)
furnizează operatorului de sistem de transport informațiile referitoare la locul ales de operatorul de sistem de transport pentru publicarea evoluției prețului de cumpărare marginal și a prețului de vânzare marginal. Operatorul de sistem de transport publică fără întârziere informațiile în cauză.
În cazul în care în aceeași zonă de echilibrare există mai mulți operatori de platforme de tranzacționare se aplică litera (b).
(6) Operatorul platformei de tranzacționare permite utilizatorilor rețelei să tranzacționeze pe platforma sa de tranzacționare numai dacă au dreptul să facă notificări comerciale.
(7) Fără întârzieri nejustificate, operatorul de sistem de transport informează operatorul platformei de tranzacționare dacă un utilizator al rețelei a pierdut dreptul de a emite notificări comerciale în conformitate cu înțelegerea contractuală aplicabilă în vigoare, fapt care conduce la suspendarea dreptului utilizatorului rețelei de a tranzacționa pe platforma de tranzacționare, fără a aduce atingere celorlalte căi de atac care ar putea fi disponibile într-un astfel de caz pentru operatorul platformei de tranzacționare în conformitate cu normele aplicabile ale platformei de tranzacționare.
Articolul 11
Stimulente
(1) În scopul stimulării lichidității pieței angro a gazului pe termen scurt, autoritatea națională de reglementare poate stimula operatorii de sisteme de transport să întreprindă acțiuni de echilibrare în mod eficient sau să maximizeze desfășurarea de acțiuni de echilibrare prin comerțul cu produse standardizate pe termen scurt.
(2) Operatorul de sistem de transport poate prezenta autorității naționale de reglementare, spre aprobare, un mecanism de stimulare care să fie coerent cu principiile generale stabilite în prezentul regulament.
(3) Anterior prezentării propunerii menționate la alineatul (2), operatorul de sistem de transport poate consulta părțile interesante, la inițiativa proprie a operatorului de sistem de transport sau la solicitarea autorității naționale de reglementare.
(4) Mecanismul de stimulare:
(a)
se bazează pe performanța operatorului de sistem de transport, prin intermediul plăților plafonate acordate acestuia în cazul unei performanțe excepționale și pretinse de la acesta în cazul unei performanțe insuficiente, măsurate în raport cu obiective de performanță prestabilite care pot include, printre altele, obiective privind costurile;
(b)
ține seama de mijloacele pe care operatorul de sistem de transport le are la dispoziție în vederea controlului performanței;
(c)
garantează faptul că aplicarea acestora reflectă în mod corect alocarea responsabilităților între părțile participante;
(d)
este adaptat la stadiul de dezvoltare a pieței relevante a gazului acolo unde urmează să fie pus în aplicare;
(e)
face obiectul unei revizuiri periodice de către autoritatea națională de reglementare, în strânsă colaborare cu operatorul de sistem de transport, pentru a se evalua unde și în ce măsură ar putea fi nevoie de modificări.
CAPITOLUL IV
NOMINALIZĂRI
Articolul 12
Dispoziții generale
(1) Cantitatea de gaz care urmează să fie menționată în nominalizare și în renominalizare este exprimată fie în kWh/z pentru nominalizările și renominalizările zilnice, fie în kWh/h pentru nominalizările și renominalizările orare.
(2) Operatorul de sistem de transport poate solicita utilizatorilor rețelei să ofere informații suplimentare privind nominalizările și renominalizările, pe lângă cerințele prevăzute în prezentul regulament, inclusiv, printre altele, o prognoză actualizată și suficient de detaliată a intrărilor și ieșirilor preconizate, în conformitate cu nevoile specifice ale operatorului de sistem de transport.
(3) Articolele 13-16 privind nominalizările și renominalizările pentru produsele de capacitate negrupată se aplică, mutatis mutandis, nominalizărilor și renominalizărilor unice pentru produsele de capacitate grupată. Operatorii de sisteme de transport cooperează în scopul punerii în aplicare de norme privind nominalizarea și renominalizarea pentru produsele de capacitate grupată în punctele de interconectare.
(4) Articolul 15 alineatul (3) și articolul 17 alineatul (1) se aplică fără a aduce atingere normei privind duratele minime ale întreruperilor menționate la articolul 22 din Regulamentul (UE) nr. 984/2013.
Articolul 13
Informații privind nominalizările și renominalizările în punctele de interconectare
Nominalizările și renominalizările furnizate de către utilizatorii rețelei operatorilor de sisteme de transport cu privire la punctele de interconectare trebuie să conțină cel puțin următoarele informații:
1.
identificarea punctului de interconectare;
2.
direcția fluxului de gaz;
3.
datele de identificare ale utilizatorului rețelei sau, dacă este cazul, datele de identificare ale portofoliului de echilibrare al acestuia;
4.
datele de identificare ale contrapărții utilizatorului rețelei sau, dacă se aplică, datele de identificare ale portofoliului de echilibrare al acestuia;
5.
momentul de început și de sfârșit al fluxului de gaz pentru care este prezentată nominalizarea sau renominalizarea;
6.
ziua gazieră Z;
7.
cantitatea de gaz care se solicită să fie transportată.
Articolul 14
Procedura de nominalizare la punctele de interconectare
(1) Un utilizator al rețelei este îndreptățit să prezinte operatorului de sistem de transport o nominalizare pentru ziua gazieră Z, nu mai târziu de termenul limită pentru nominalizări din ziua gazieră Z-1. Termenul limită de efectuare a nominalizărilor este ora 13.00 UTC (ora de iarnă) sau ora 12.00 UTC (ora de vară) în ziua gazieră Z-1.
(2) Ultima nominalizare primită de operatorul de sistem de transport de la un utilizator al rețelei înainte de termenul de nominalizare este luată în considerare de operatorul de sistem de transport.
(3) Operatorul de sistem de transport trimite respectivilor utilizatori ai rețelei mesajul privind cantitățile confirmate nu mai târziu de termenul limită de confirmare din ziua gazieră Z-1. Termenul limită de confirmare este ora 15.00 UTC (ora de iarnă) sau ora 14.00 UTC (ora de vară) în ziua gazieră Z-1.
(4) Operatorii de sisteme de transport de pe fiecare parte a punctului de interconectare pot conveni asupra furnizării unui ciclu de nominalizare prealabilă în cadrul căruia:
(a)
utilizatorii rețelei nu sunt obligați să prezinte nominalizări;
(b)
utilizatorii rețelei pot prezenta operatorilor de sisteme de transport nominalizările pentru ziua gazieră Z până cel târziu la ora 12.00 UTC (ora de iarnă) sau ora 11.00 UTC (ora de vară) în ziua gazieră Z-1;
(c)
operatorul de sistem de transport trimite respectivilor utilizatori ai rețelei mesajul privind cantitățile procesate cel târziu la ora 12.30 UTC (ora de iarnă) sau la ora 11.30 UTC (ora de vară) în ziua gazieră Z-1.
(5) În lipsa unei nominalizări valide trimise de către utilizatorul rețelei înainte de termenul limită pentru nominalizare, operatorii de sisteme de transport în cauză aplică norma de nominalizare implicită convenită între respectivii operatori de sisteme de transport. Norma de nominalizare implicită în vigoare într-un punct de interconectare este pusă la dispoziția utilizatorilor rețelei aferenți operatorilor de sisteme de transport.
Articolul 15
Procedura de renominalizare la punctele de interconectare
(1) Un utilizator al rețelei poate prezenta renominalizări pe durata perioadei de renominalizare, care începe imediat după termenul limită pentru confirmare și se încheie în decurs de minimum trei ore înainte de încheierea zilei gaziere Z. Operatorul de sistem de transport inițiază un ciclu de renominalizare la începutul fiecărei ore din perioada de renominalizare.
(2) Ultima renominalizare primită de către operatorul de sistem de transport din partea unui utilizator al rețelei înainte de începerea ciclului de renominalizare este luată în considerare de către operatorul de sistem de transport în ciclul de renominalizare.
(3) Operatorul de sistem de transport trimite respectivilor utilizatori ai rețelei mesajul privind cantitățile confirmate în termen de două ore de la începutul fiecărui ciclu de renominalizare. Momentul de început al modificării efective a fluxului de gaz este la două ore de la începutul ciclului de renominalizare, cu excepția cazului în care:
(a)
utilizatorul rețelei solicită un moment ulterior; sau
(b)
operatorul de sistem de transport permite un moment anterior.
(4) Se presupune că orice modificare a fluxului de gaze are loc la începutul fiecărei ore.
Articolul 16
Dispoziții specifice la punctele de interconectare
(1) În cazul în care nominalizările și renominalizările zilnice și cele orare coexistă într-un punct de interconectare, operatorii de sisteme de transport sau autoritățile naționale de reglementare (după caz) pot consulta părțile interesate pentru a stabili oportunitatea prezentării nominalizărilor și renominalizărilor armonizate de ambele părți ale punctului de interconectare. Consultarea trebuie să țină cont de cel puțin următoarele:
(a)
impactul financiar asupra operatorilor de sisteme de transport și asupra utilizatorilor rețelei;
(b)
impactul asupra comerțului transfrontalier;
(c)
impactul asupra regimului de echilibrare zilnică în punctul (punctele) de interconectare.
(2) În urma acestei consultări, modificările propuse, dacă există, sunt aprobate de autoritățile naționale de reglementare. Din momentul în care modificările propuse sunt aprobate, operatorii de sisteme de transport modifică în consecință acordurile de interconectare existente și contractele de transport sau alte acorduri cu caracter juridic obligatoriu și publică modificările respective.
Articolul 17
Respingerea nominalizărilor și a renominalizărilor sau modificarea cantității de gaz solicitate la punctele de interconectare
(1) Operatorul de sistem de transport poate respinge:
(a)
o nominalizare sau o renominalizare cel târziu la două ore de la termenul pentru nominalizare sau de la începutul ciclului de renominalizare în următoarele cazuri:
(i)
dacă aceasta nu respectă cerințele privind conținutul;
(ii)
dacă aceasta este prezentată de o altă entitate decât un utilizator al rețelei;
(iii)
dacă acceptarea nominalizării sau a renominalizării zilnice ar conduce la o rată negativă a fluxului de nominalizare implicit;
(iv)
dacă aceasta depășește capacitatea alocată a utilizatorului rețelei;
(b)
o renominalizare până cel târziu la două ore de la începutul ciclului de renominalizare în următoarele cazuri suplimentare:
(i)
dacă aceasta depășește capacitatea alocată a utilizatorului rețelei pentru orele rămase, cu excepția cazului în care renominalizarea este prezentată pentru a solicita capacitate întreruptibilă, în cazul în care operatorul de sistem de transport pune la dispoziție o astfel de capacitate;
(ii)
dacă acceptarea renominalizărilor orare ar conduce la o modificare așteptată a fluxului de gaz înainte de încheierea ciclului de renominalizare.
(2) Operatorul de sistem de transport nu respinge o nominalizare sau o renominalizare a utilizatorului rețelei pentru simplul motiv că intrările estimate ale respectivului utilizator al rețelei nu sunt egale cu ieșirile estimate ale acestuia.
(3) În cazul respingerii unei renominalizări, operatorul de sistem de transport utilizează ultima cantitate confirmată a utilizatorului rețelei, dacă aceasta există.
(4) Fără a aduce atingere termenilor și condițiilor specifice aplicabile în cazul capacității întreruptibile și al capacității care face obiectul normelor de gestionare a congestionării, operatorul de sistem de transport poate, în principiu, să modifice cantitatea de gaz solicitată conform unei nominalizări și unei renominalizări numai în circumstanțe excepționale și în situații de urgență, atunci când există un pericol evident la adresa securității și stabilității sistemului. Operatorii de sisteme de transport notifică autorității naționale de reglementare orice acțiune întreprinsă în acest sens.
Articolul 18
Procedura de nominalizare și de renominalizare în alte puncte decât punctele de interconectare
(1) Autoritatea națională de reglementare stabilește punctele, altele decât punctele de interconectare, în care este nevoie de nominalizări și renominalizări, în cazul în care aceste puncte nu au fost deja stabilite după consultarea operatorului de sistem de transport.
(2) Atunci când nominalizările și renominalizările sunt necesare în alte puncte decât punctele de interconectare, se aplică următoarele principii:
(a)
utilizatorii rețelei au dreptul să prezinte renominalizări pentru ziua gazieră;
(b)
operatorul de sistem de transport confirmă sau resping nominalizările și renominalizările transmise, ținând seama de termenele menționate la articolul 17.
CAPITOLUL V
TARIFE DE DEZECHILIBRU ZILNIC
Articolul 19
Dispoziții generale
(1) Utilizatorii rețelei au obligația să plătească sau au dreptul să primească (după caz) tarife de dezechilibru zilnic în legătură cu cantitatea lor de dezechilibru zilnic pentru fiecare zi gazieră.
(2) Tarifele de dezechilibru zilnic sunt identificate separat pe facturile emise de operatorul de sistem de transport către utilizatorii rețelei.
(3) Tariful de dezechilibru zilnic reflectă costurile și ține cont de prețurile aferente acțiunilor de echilibrare ale operatorului de sistem de transport, dacă acestea există, și de ajustarea minoră menționată la articolul 22 alineatul (6).
Articolul 20
Metodologia de calculare a tarifului de dezechilibru zilnic
(1) Operatorul de sistem de transport prezintă autorității naționale de reglementare, spre aprobare, metodologia de calculare a tarifului de dezechilibru zilnic care urmează să fie aplicată în zona sa de echilibrare.
(2) Odată aprobată, metodologia de calculare a tarifului de dezechilibru zilnic se publică pe site-ul internet relevant. Orice actualizare a acesteia se publică în timp util.
(3) Metodologia de calculare a tarifului de dezechilibru zilnic definește:
(a)
calcularea cantității de dezechilibru zilnic menționată la articolul 21;
(b)
derivarea prețului aplicabil prevăzut la articolul 22; precum și
(c)
oricare alt parametru necesar.
Articolul 21
Calcularea cantității de dezechilibru zilnic
(1) Operatorul de sistem de transport calculează o cantitate de dezechilibru zilnic pentru fiecare portofoliu de echilibrare al utilizatorului rețelei pentru fiecare zi gazieră în conformitate cu următoarea formulă:
cantitatea de dezechilibru zilnic = intrări - ieșiri
(2) Calcularea cantității de dezechilibru zilnic se adaptează în consecință în cazul în care:
(a)
se oferă un serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă; și/sau
(b)
există orice alt tip de înțelegere prin care utilizatorii rețelei furnizează gaz, inclusiv gaz în natură, pentru a acoperi:
(i)
gazul care nu figurează ca fiind preluat din sistem, cum ar fi pierderile, erorile de contorizare; și/sau
(ii)
gazul utilizat de operatorul de sistem de transport pentru exploatarea sistemului, precum combustibil gazos.
(3) Dacă suma intrărilor unui utilizator al rețelei pentru ziua gazieră este egală cu suma ieșirilor sale pentru ziua gazieră respectivă, utilizatorul rețelei este considerat a fi echilibrat pentru ziua gazieră respectivă.
(4) Dacă suma intrărilor unui utilizator al rețelei pentru ziua gazieră nu este egală cu suma ieșirilor sale pentru ziua gazieră respectivă, utilizatorul rețelei este considerat a fi dezechilibrat pentru ziua gazieră respectivă și se aplică tarife de dezechilibru zilnic în conformitate cu articolul 23.
(5) Operatorul de sistem de transport furnizează unui utilizator al rețelei cantitățile sale de dezechilibru zilnic inițiale și finale, în conformitate cu articolul 37.
(6) Tariful de dezechilibru zilnic se bazează pe cantitatea finală de dezechilibru zilnic.
Articolul 22
Prețul aplicabil
(1) În vederea calculării tarifului de dezechilibru zilnic prevăzut la articolul 23, prețul aplicabil se determină după cum urmează:
(a)
prețul de vânzare marginal, atunci când cantitatea de dezechilibru zilnic este pozitivă (intrările utilizatorului rețelei pentru ziua gazieră respectivă depășesc ieșirile sale pentru aceeași zi); sau
(b)
prețul de cumpărare marginal, atunci când cantitatea de dezechilibru zilnic este negativă (ieșirile utilizatorului rețelei pentru ziua gazieră respectivă depășesc intrările sale pentru aceeași zi).
(2) Prețul de vânzare marginal și prețul de cumpărare marginal se calculează pentru fiecare zi gazieră astfel:
(a)
un preț de vânzare marginal este cea mai mică valoare dintre:
(i)
cel mai mic preț al tuturor vânzărilor de produse titlu în care este implicat operatorul de sistem de transport în ziua gazieră respectivă; sau
(ii)
prețul mediu ponderat al gazului în ziua gazieră respectivă, minus o ajustare minoră;
(b)
un preț de cumpărare marginal este cea mai mare valoare dintre:
(i)
cel mai mare preț al tuturor achizițiilor de produse titlu în care este implicat operatorul de sistem de transport în ziua gazieră respectivă; sau
(ii)
prețul mediu ponderat al gazului în ziua gazieră respectivă, plus o ajustare minoră.
(3) În scopul determinării prețului de vânzare marginal, a prețului de cumpărare marginal și a prețului mediu ponderat, tranzacțiile aferente se realizează pe platforme de tranzacționare care sunt identificate în prealabil de către operatorul de sistem de transport și aprobate de autoritatea națională de reglementare. Prețul mediu ponderat este prețul mediu ponderat al energiei aferent tranzacțiilor cu produse titlu efectuate în punctul de tranzacționare virtual cu privire la o zi gazieră;
(4) În cazul în care dispozițiile de la alineatul (2) literele (a) și (b) nu permit calcularea unui preț de vânzare marginal și/sau a unui preț de cumpărare marginal, se stabilește o normă standard.
(5) Sub rezerva aprobării de către autoritatea națională de reglementare, prețul produselor localizate poate fi luat în considerare în scopul determinării prețului de vânzare marginal, a prețului de cumpărare marginal și a prețului mediu ponderat, atunci când operatorul de sistem de transport propune acest lucru, ținându-se seama în mod corespunzător de măsura în care operatorul de sistem de transport utilizează produse localizate.
(6) Ajustarea minoră:
(a)
stimulează utilizatorii rețelei în vederea echilibrării intrărilor și ieșirilor lor;
(b)
este elaborată și aplicată în mod nediscriminatoriu pentru:
(i)
a nu descuraja intrarea pe piață;
(ii)
a nu împiedica dezvoltarea de piețe concurențiale;
(c)
nu are un impact negativ asupra comerțului transfrontalier;
(d)
nu conduce la o expunere financiară excesivă a utilizatorilor rețelei la tarife de dezechilibru zilnic.
(7) Valoarea ajustării minore poate fi diferită în momentul determinării prețului de cumpărare marginal și a prețului de vânzare marginal. Valoarea ajustării minore nu trebuie să depășească zece procente din prețul mediu ponderat, cu excepția cazului în care operatorul de sistem de transport în cauză poate prezenta autorității naționale de reglementare o deviere de la această regulă și pentru care poate obține o aprobare din partea acesteia în conformitate cu articolul 20.
Articolul 23
Tariful de dezechilibru zilnic
(1) Pentru a calcula tarifele de dezechilibru zilnic pentru fiecare utilizator al rețelei, operatorul de sistem de transport înmulțește cantitatea de dezechilibru zilnic a utilizatorului rețelei cu prețul aplicabil determinat în conformitate cu articolul 22.
(2) Tarifele de dezechilibru zilnic se aplică după cum urmează:
(a)
în cazul în care cantitatea de dezechilibru zilnic a unui utilizator al rețelei pentru ziua gazieră este pozitivă, se consideră că utilizatorul rețelei a vândut gaz operatorului de sistem de transport într-o cantitate echivalentă cu cantitatea de dezechilibru zilnic și, prin urmare, are dreptul să primească un credit corespunzând tarifelor de dezechilibru zilnic de la operatorul de sistem de transport; precum și
(b)
în cazul în care cantitatea de dezechilibru zilnic a unui utilizator al rețelei pentru ziua gazieră este negativă, se consideră că utilizatorul rețelei a achiziționat gaz de la operatorul de sistem de transport într-o cantitate echivalentă cu cantitatea de dezechilibru zilnic, prin urmare, are obligația să plătească tarife de dezechilibru zilnic operatorului de sistem de transport.
CAPITOLUL VI
OBLIGAȚII ÎN CURSUL ZILEI
Articolul 24
Dispoziții generale
(1) Un operator de sistem de transport are dreptul să aplice obligații în cursul zilei doar pentru a stimula utilizatorii rețelei să își gestioneze poziția în cursul zilei în vederea garantării integrității sistemice a rețelei sale de transport și a reducerii la minimum a necesității de a întreprinde acțiuni de echilibrare.
(2) Atunci când operatorului de sistem de transport i se solicită să furnizeze informații utilizatorilor rețelei pentru a le permite să își gestioneze expunerile asociate pozițiilor din cursul zilei, astfel de informații le vor fi furnizate în mod regulat. Dacă este cazul, informațiile sunt furnizate pe baza unei cereri formulate de către fiecare utilizator al rețelei în parte o singură dată.
Articolul 25
Tipuri de obligații în cursul zilei
Există trei tipuri de obligații în cursul zilei, fiecare dintre acestea stimulând utilizatorul rețelei în vederea atingerii unui obiectiv specific în conformitate cu prezentul articol.
1.
Obligație în cursul zilei la nivel de sistem
Această obligație este concepută în vederea acordării de stimulente utilizatorilor rețelei pentru menținerea rețelei de transport în limitele sale operaționale și stabilește următoarele:
(a)
limitele operaționale ale rețelei de transport între care trebuie să se mențină aceasta;
(b)
acțiunile pe care utilizatorii rețelei le pot întreprinde pentru a menține rețeaua de transport în limitele operaționale;
(c)
acțiunile de echilibrare adoptate în consecință de operatorul de sistem de transport atunci când limitele operaționale ale rețelei de transport sunt aproape atinse sau chiar atinse;
(d)
atribuirea costurilor și/sau a veniturilor în rândul utilizatorilor rețelei și/sau consecințele asupra poziției în cursul zilei a respectivilor utilizatori ai rețelei, rezultate în urma acțiunilor de echilibrare întreprinse de către operatorul de sistem de transport;
(e)
tariful aferent care se bazează pe poziția individuală în cursul zilei a utilizatorului rețelei.
2.
Obligație în cursul zilei cu privire la portofoliul de echilibrare
Această obligație este concepută pentru a stimula utilizatorii rețelei să își mențină poziția lor individuală pe durata zilei gaziere într-un interval predefinit și stabilește următoarele:
(a)
pentru fiecare portofoliu de echilibrare, intervalul în care trebuie să se înscrie acesta;
(b)
modalitatea prin care se determină intervalul menționat mai sus;
(c)
consecințele pentru utilizatorii rețelei care nu se mențin în intervalul definit și, după caz, detaliile privind modul în care se stabilește un tarif corespunzător;
(d)
tariful aferent care se bazează pe poziția individuală în cursul zilei a utilizatorului rețelei.
3.
Obligație în cursul zilei privind punctul de intrare-ieșire
Această obligație este concepută pentru a oferi stimulente utilizatorilor rețelei în vederea limitării fluxului de gaz sau a variației fluxului de gaz în anumite condiții în puncte de intrare-ieșire specifice și stabilește următoarele:
(a)
limitele privind fluxul de gaz și/sau variația fluxului de gaz;
(b)
punctul de intrare și/sau ieșire sau grupurile de puncte de intrare și/sau ieșire cărora li se aplică astfel de limite;
(c)
condițiile în care se aplică astfel de limite;
(d)
consecințele nerespectării limitelor respective.
Această obligație vine în completarea oricărui alt acord încheiat cu clienții finali conținând, printre altele, restricții și obligații locale specifice privind fluxul fizic de gaz.
Articolul 26
Cerințe privind obligațiile în cursul zilei
(1) Operatorul de sistem de transport poate propune autorității naționale de reglementare o obligație în cursul zilei sau o modificare a acesteia. Aceasta poate combina caracteristici ale diferitelor tipuri descrise la articolul 25, cu condiția ca propunerea să îndeplinească criteriile stabilite la alineatul (2). Dreptul operatorului de sistem de transport de a prezenta o astfel de propunere nu aduce atingere dreptului autorității naționale de reglementare de a lua o decizie din proprie inițiativă.
(2) Orice obligație în cursul zilei trebuie să îndeplinească următoarele criterii:
(a)
o obligație în cursul zilei și tariful în cursul zilei aferent, dacă acesta există, nu creează bariere nejustificate în calea comerțului transfrontalier și a intrării pe piața relevantă a unor noi utilizatori ai rețelei;
(b)
o obligație în cursul zilei se aplică numai atunci când utilizatorii rețelei primesc informații adecvate anterior aplicării unui potențial tarif în cursul zilei cu privire la intrările și/sau ieșirile acestora și au mijloace rezonabile să acționeze pentru a gestiona expunerea acestora;
(c)
costurile principale care urmează să fie suportate de utilizatorii rețelei în legătură cu obligațiile de echilibrare ale acestora se raportează la poziția acestora la sfârșitul zilei gaziere;
(d)
în măsura în care este posibil, tarifele în cursul zilei reflectă costurile operatorului de sistem de transport pentru întreprinderea tuturor acțiunilor de echilibrare asociate;
(e)
o obligație în cursul zilei nu conduce la o regularizare financiară a utilizatorilor rețelei pe poziția zero pe durata zilei gaziere;
(f)
beneficiile introducerii unei obligații în cursul zilei, în termeni de exploatare viabilă din punct de vedere economic și eficientă a rețelei de transport, depășesc orice impact negativ potențial al acesteia, inclusiv asupra lichidității tranzacțiilor la punctul de tranzacționare virtual.
(3) Operatorul de sistem de transport poate propune diferite obligații în cursul zilei pentru categorii distincte de puncte de intrare sau ieșire, cu scopul de a oferi stimulente mai bune diverselor categorii de utilizatori ai rețelei pentru a evita subvențiile încrucișate. Dreptul operatorului de sistem de transport de a prezenta o astfel de propunere nu aduce atingere dreptului autorității naționale de reglementare de a lua o decizie din proprie inițiativă
(4) Operatorul de sistem de transport consultă părțile interesate, inclusiv autoritățile naționale de reglementare, operatorii de sisteme de distribuție și operatorii de sisteme de transport afectați din zone de echilibrare adiacente, cu privire la oricare obligație în cursul zilei pe care intenționează să o introducă, inclusiv metodologia și ipotezele utilizate pentru concluzionarea faptului că aceasta îndeplinește criteriile stabilite la alineatul (2).
(5) Ca urmare a procesului de consultare, operatorul de sistem de transport elaborează o recomandare care să includă propunerea finală și o analiză:
(a)
a necesității obligației în cursul zilei, având în vedere caracteristicile rețelei de transport și flexibilitatea de care dispune operatorul de sistem de transport prin achiziționarea și vânzarea de produse standardizate pe termen scurt sau prin utilizarea de servicii de echilibrare în conformitate cu capitolul III;
(b)
a informațiilor disponibile pentru a permite utilizatorilor rețelei să își gestioneze în timp util pozițiile în cursul zilei;
(c)
a impactului financiar estimat asupra utilizatorilor rețelei;
(d)
a efectului asupra intrării pe piața relevantă a unor noi utilizatori ai rețelei, inclusiv orice impact negativ nejustificat asupra acesteia;
(e)
a efectului asupra comerțului transfrontalier, inclusiv impactul potențial asupra echilibrării în zone de echilibrare adiacente;
(f)
a impactului asupra pieței angro a gazului pe termen scurt, inclusiv asupra lichidității acesteia;
(g)
a caracterului nediscriminatoriu al obligației în cursul zilei.
(6) Operatorul de sistem de transport prezintă recomandarea autorității naționale de reglementare pentru aprobarea propunerii în conformitate cu procedura stabilită la articolul 27. În paralel, operatorul de sistem de transport publică această recomandare, sub rezerva obligațiilor de confidențialitate pe care este posibil să trebuiască să le respecte, și o trimite spre informare asociației ENTSOG.
Articolul 27
Procesul decizional al autorității naționale de reglementare
(1) Autoritatea națională de reglementare adoptă și publică o decizie motivată în termen de șase luni de la primirea recomandării complete. La luarea deciziei de aprobare sau nu a obligației în cursul zilei propuse, autoritatea națională de reglementare analizează dacă obligația respectivă îndeplinește criteriile stabilite la articolul 26 alineatul (2).
(2) Înaintea luării deciziei motivate, autoritatea națională de reglementare se consultă cu autoritățile naționale de reglementare ale statelor membre adiacente și ține seama de opiniile acestora. Autoritatea sau autoritățile naționale de reglementare ale statelor membre învecinate pot să solicite avizul agenției, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 713/2009, cu privire la decizia menționată la alineatul (1).
Articolul 28
Obligații în cursul zilei existente
În cazul în care operatorul de sistem de transport are una sau mai multe obligații la data intrării în vigoare a prezentului regulament, acesta urmează, în termen de șase luni, procesul prevăzut la articolul 26 alineatele (5)-(7) și prezintă autorității naționale de reglementare obligația (obligațiile) în cursul zilei, în conformitate cu articolul 27, pentru a obține aprobarea de continuare a utilizării acesteia (acestora).
CAPITOLUL VII
MĂSURI PRIVIND NEUTRALITATEA
Articolul 29
Principii de neutralitate
(1) Operatorul de sistem de transport nu înregistrează câștiguri sau pierderi ca urmare a achitării sau perceperii de tarife de dezechilibru zilnic, de tarife în cursul zilei, de tarife privind acțiunile de echilibrare și de alte tarife legate de activitățile de echilibrare, care reprezintă de fapt toate activitățile desfășurate de operatorul de sistem de transport în vederea îndeplinirii obligațiilor prevăzute în prezentul regulament.
(2) Operatorul de sistem de transport transferă către utilizatorii rețelei:
(a)
toate costurile și veniturile rezultate din tarifele de dezechilibru zilnic și din tarifele în cursul zilei;
(b)
toate costurile și veniturile rezultate din acțiunile de echilibrare întreprinse în temeiul articolului 9, cu excepția cazului în care autoritatea națională de reglementare consideră respectivele costuri și venituri ca fiind suportate în mod ineficient în conformitate cu normele naționale aplicabile. O astfel de considerație se bazează pe o evaluare care:
(i)
demonstrează în ce măsură operatorul de sistem de transport ar fi putut să reducă în mod rezonabil costurile suportate pentru desfășurarea acțiunii de echilibrare; precum și
(ii)
se realizează cu privire la informațiile, timpul și instrumentele aflate la dispoziția operatorului de sistem de transport în momentul în care a decis să întreprindă acțiunea de echilibrare;
(c)
toate celelalte costuri și venituri aferente activităților de echilibrare întreprinse de operatorul de sistem de transport, cu excepția cazului în care autoritatea națională de reglementare consideră respectivele costuri și venituri ca fiind suportate în mod ineficient în conformitate cu normele naționale aplicabile.
(3) Atunci când se pune în aplicare un stimulent pentru promovarea desfășurării eficiente de acțiuni de echilibrare, pierderile financiare cumulate se limitează la costurile și veniturile suportate în mod ineficient de către operatorul de sistem de transport.
(4) Operatorii de sisteme de transport publică datele relevante privind tarifele cumulate menționate la alineatul (1) și tarifele cumulate de neutralitate pentru echilibrare, cel puțin cu aceeași frecvență cu care sunt facturate tarifele respective către utilizatorii rețelei, dar nu mai puțin de o dată pe lună.
(5) Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (2), operatorul de sistem de transport, în rolul său de responsabil cu echilibrarea, poate face obiectul unui mecanism de stimulare, în conformitate cu articolul 11.
Articolul 30
Fluxurile de trezorerie pentru neutralitatea echilibrării
(1) Tariful de neutralitate pentru echilibrare este plătit utilizatorului în cauză al rețelei sau de către acesta.
(2) Autoritatea națională de reglementare stabilește sau aprobă și publică metodologia pentru calcularea tarifelor de neutralitate pentru echilibrare, inclusiv repartizarea lor în rândul utilizatorilor rețelei și normele de administrare a riscului de credit.
(3) Tariful de neutralitate pentru echilibrare trebuie să fie proporțional, în măsura în care utilizatorul rețelei face uz de punctele de intrare sau de ieșire relevante sau de rețeaua de transport.
(4) Tariful de neutralitate pentru echilibrare se identifică separat în momentul facturării către utilizatorii rețelei, iar factura este însoțită de suficiente informații justificative definite în metodologia menționată la alineatul (2).
(5) În cazul în care se aplică varianta 2 a modelului de informare și, astfel, tariful de neutralitate pentru echilibrare se poate baza pe costurile și pe veniturile estimate, metodologia operatorului de sistem de transport pentru stabilirea tarifelor de neutralitate pentru echilibrare prevede norme referitoare la un tarif separat de neutralitate pentru echilibrarea cu privire la ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică.
(6) După caz, metodologia operatorului de sistem de transport pentru calcularea tarifului de neutralitate pentru echilibrare poate prevedea norme pentru împărțirea tarifului de neutralitate pentru componente ale echilibrării și repartizarea ulterioară a sumelor corespunzătoare în rândul utilizatorilor rețelei în vederea reducerii subvențiilor încrucișate.
Articolul 31
Măsuri privind administrarea riscului de credit
(1) Operatorul de sistem de transport are dreptul să ia măsurile necesare și să impună utilizatorilor rețelei cerințe contractuale relevante, inclusiv garanții de securitate financiară, pentru a reduce riscul de neplată aferent plăților datorate pentru tarifele menționate la articolele 29 și 30.
(2) Cerințele contractuale trebuie să fie transparente, să respecte principiul egalității de tratament, să fie proporționale scopului și să fie definite în metodologia menționată la articolul 30 alineatul (2).
(3) În cazul neefectuării unei plăți care poate fi atribuită unui utilizator al rețelei, operatorul de sistem de transport nu este răspunzător de pierderile suferite, cu condiția ca măsurile și cerințele menționate la alineatele (1) și (2) să fi fost puse în aplicare în mod adecvat, iar astfel de pierderi se recuperează în conformitate cu metodologia menționată la articolul 30 alineatul (2).
CAPITOLUL VIII
FURNIZAREA DE INFORMAȚII
Articolul 32
Obligațiile de informare ale operatorilor de sisteme de transport față de utilizatorii rețelei
Informațiile furnizate utilizatorilor rețelei de către operatorul de sistem de transport se referă la:
1.
starea generală a rețelei de transport în conformitate cu punctul 3.4 subpunctul 5 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009;
2.
acțiunile de echilibrare ale operatorului de sistem de transport, menționate în capitolul III;
3.
intrările și ieșirile utilizatorului rețelei pentru ziua gazieră respectivă, menționate la articolele 33-42.
Articolul 33
Dispoziții generale
(1) În cazul în care nu au fost deja furnizate de operatorul de sistem de transport conform punctului 3.1.2 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009, operatorul de sistem de transport furnizează toate informațiile menționate la articolul 32, după cum urmează:
(a)
le publică pe site-ul web al operatorului de sistem de transport sau în cadrul unui alt sistem care furnizează informații în format electronic;
(b)
le pune gratuit la dispoziția utilizatorilor rețelei;
(c)
le elaborează într-un format ușor de utilizat;
(d)
le conferă un caracter clar, cuantificabil și ușor de accesat;
(e)
le comunică pe bază nediscriminatorie;
(f)
le exprimă în unități coerente, fie în kWh, fie în kWh/z și kWh/h;
(g)
le pune la dispoziție în limba sau limbile oficiale ale statului membru și în limba engleză.
(2) Atunci când o cantitate măsurată nu poate fi obținută prin utilizarea unui contor, se poate utiliza o valoare de înlocuire. Această valoare de înlocuire este utilizată ca o valoare de referință alternativă, fără alte garanții suplimentare din partea operatorului de sistem de transport.
(3) Furnizarea accesului la informații nu se interpretează ca oferind o garanție anume, alta decât disponibilitatea acestor informații într-un format definit și printr-un instrument definit, cum ar fi un site internet sau o adresă de internet, și accesul aferent al utilizatorilor rețelei la aceste informații în condiții normale de utilizare. Operatorii de sisteme de transport nu sunt, în niciun caz, obligați să ofere garanții suplimentare, în special în ceea ce privește sistemul informatic al utilizatorilor rețelei.
(4) Autoritatea națională de reglementare decide cu privire la un model unic de informare pentru fiecare zonă de echilibrare. Pentru furnizarea de informații cu privire la intrările și ieșirile contorizate pe parcursul zilei, se aplică aceleași norme tuturor modelelor.
(5) Pentru zonele de echilibrare unde se intenționează aplicarea variantei 2 a modelului de informare după intrarea în vigoare a prezentului regulament, trebuie derulată o consultare prealabilă a pieței de către operatorul de sistem de transport sau de către autoritatea națională de reglementare, după caz.
Articolul 34
Intrări și ieșiri contorizate pe parcursul zilei
(1) Pentru intrările în și ieșirile din zona de echilibrare, contorizate pe parcursul zilei, în cazul în care alocarea către utilizatorul rețelei este egală cu cantitatea sa confirmată, operatorul de sistem de transport nu este obligat să furnizeze alte informații decât cele referitoare la cantitatea confirmată.
(2) Pentru intrările în și ieșirile din zona de echilibrare, contorizate pe parcursul zilei, în cazul în care alocarea pentru un utilizator al rețelei nu este egală cu cantitatea sa confirmată, în ziua gazieră Z operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei un minimum de două actualizări ale fluxurilor lor de intrare contorizate cel puțin pentru intrările și ieșirile cumulate contorizate pe parcursul zilei conform oricăreia dintre cele două opțiuni de mai jos, conform deciziei operatorului de sistem de transport:
(a)
fiecare actualizare acoperă fluxurile de gaz de la începutul zilei gaziere Z respective; sau
(b)
fiecare actualizare acoperă fluxurile incrementale de gaz de după fluxul raportat în actualizarea anterioară.
(3) Primele actualizări acoperă cel puțin patru ore de flux de gaz din ziua gazieră Z. Aceste actualizări sunt furnizate fără nicio întârziere nejustificată și în termen de patru ore după fluxul de gaz, dar cel târziu la ora 17.00 UTC (ora de iarnă) sau la ora 16.00 UTC (ora de vară).
(4) Momentul furnizării celei de a doua actualizări este definit cu aprobarea autorității naționale de reglementare și este publicat de operatorul de sistem de transport.
(5) Operatorul de sistem de transport poate solicita utilizatorilor rețelei să indice care sunt informațiile la care au acces în conformitate cu alineatul (2). Pe baza răspunsului primit, operatorul de sistem de transport în cauză furnizează utilizatorului rețelei informațiile la care acesta nu are acces, în conformitate cu alineatele (2)-(4).
(6) Atunci când operatorul de sistem de transport nu este responsabil cu repartizarea cantităților de gaz între utilizatorii rețelei ca parte a procesului de alocare, ca excepție de la alineatul (2), acesta furnizează cel puțin informațiile referitoare la intrările și ieșirile totale cu o frecvență de minimum două ori pe zi gazieră Z în ziua gazieră Z respectivă.
Articolul 35
Ieșiri contorizate zilnic
(1) În cazul în care se aplică varianta 1 a modelului de informare, în ziua gazieră Z operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei minimum două actualizări ale repartizării acestora de fluxuri contorizate, cel puțin pentru ieșirile totale contorizate zilnic, conform oricăreia din cele două opțiuni de mai jos, în temeiul deciziei operatorului de sistem de transport:
(a)
fiecare actualizare acoperă fluxurile de gaz de la începutul zilei gaziere Z respective; sau
(b)
fiecare actualizare acoperă fluxurile incrementale de gaz de după fluxul raportat în actualizarea anterioară.
(2) Fiecare actualizare este furnizată în termen de două ore de la încheierea ultimei ore de fluxuri de gaze.
Articolul 36
Ieșiri contorizate cu o frecvență care nu este zilnică
(1) În cazul în care se aplică scenariul de referință al modelului de informare:
(a)
în ziua gazieră Z-1, operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei o prognoză referitoare la ieșirile lor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică pentru ziua gazieră Z, până cel târziu la ora 12.00 UTC (ora de iarnă) sau ora 11.00 UTC (ora de vară);
(b)
în ziua gazieră Z, operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei minimum două actualizări ale prognozei referitoare la ieșirile lor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică;
(2) Prima actualizare este furnizată nu mai târziu de ora 13.00 UTC (ora de iarnă) sau 12.00 UTC (ora de vară).
(3) Momentul furnizării celei de a doua actualizări este definit cu aprobarea autorității naționale de reglementare și este publicat de operatorul de sistem de transport. Acesta ține cont de următoarele:
(a)
accesul la produse standardizate pe termen scurt pe o platformă de tranzacționare;
(b)
acuratețea prognozei referitoare la ieșirile utilizatorului rețelei, contorizate cu o frecvență care nu este zilnică, comparativ cu momentul furnizării sale;
(c)
momentul când se încheie perioada de renominalizare, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1);
(d)
momentul primei actualizări a prognozei pentru ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei.
(4) În cazul în care se aplică varianta 1 a modelului de informare, în ziua gazieră Z, operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei minimum două actualizări ale repartizării acestora de fluxuri contorizate, cel puțin pentru ieșirile cumulate contorizate cu o frecvență care nu este zilnică, în conformitate cu articolul 35.
(5) În cazul în care se aplică varianta 2 a modelului de informare, în ziua gazieră Z-1, operatorul de sistem de transport furnizează utilizatorilor rețelei o prognoză a ieșirilor lor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică pentru ziua gazieră Z, astfel cum sunt menționate la alineatul (1) litera (a).
Articolul 37
Intrări și ieșiri după ziua gazieră
(1) Cel târziu la sfârșitul zilei gaziere Z+1, operatorul de sistem de transport furnizează fiecărui utilizator al rețelei o alocare inițială pentru intrările și ieșirilor acestuia din ziua D și o cantitate inițială de dezechilibru zilnic.
(a)
pentru scenariul de referință și varianta 1 a modelelor de informare, este alocată întreaga cantitate de gaz livrată către sistemul de distribuție;
(b)
pentru varianta 2 a modelului de informare, ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică sunt egale cu prognoza referitoare la ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei, furnizate cu o zi înainte;
(c)
pentru varianta 1 a modelului de informare, o alocare inițială și o cantitate inițială de dezechilibru zilnic sunt considerate ca fiind alocarea finală și cantitatea finală de dezechilibru zilnic.
(2) Atunci când se aplică o măsură provizorie prevăzută la articolele 47-51, o alocare inițială și o cantitate inițială de dezechilibru zilnic pot fi furnizate în termen de trei zile gaziere de la ziua gazieră Z în cazul în care conformitatea cu dispozițiile de la alineatul (1) nu ar fi posibilă din punct de vedere tehnic sau operațional.
(3) Operatorul de sistem de transport furnizează fiecărui utilizator al rețelei alocarea finală pentru intrările și ieșirile acestuia și cantitatea finală de dezechilibru zilnic, într-un termen definit în conformitate cu normele naționale aplicabile.
Articolul 38
Analiza cost-beneficiu
(1) În termen de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, operatorii de sisteme de transport evaluează costurile și beneficiile:
(a)
creșterii frecvenței furnizării de informații către utilizatorii rețelei;
(b)
reducerii termenelor aferente furnizării de informații;
(c)
îmbunătățirii acurateței informațiilor furnizate.
Analiza cost-beneficiu indică defalcarea costurilor și a beneficiilor pe categoriile de părți afectate.
(2) Operatorul de sistem de transport consultă părțile implicate cu privire la această evaluare, în colaborare cu operatorii de sisteme de distribuție, în cazul în care aceștia sunt afectați.
(3) Pe baza rezultatelor consultării, autoritatea națională de reglementare decide cu privire la orice modificări relevante privind furnizarea de informații.
Articolul 39
Obligațiile de informare ale operatorului (operatorilor) de sisteme de distribuție și ale părții (părților) responsabile cu prognozele față de operatorul de sistem de transport
(1) Fiecare operator de sistem de distribuție asociat unei zone de echilibrare și fiecare parte responsabilă cu prognozele oferă operatorului de sistem de transport din zona de echilibrare respectivă informațiile necesare în scopul transmiterii informațiilor către utilizatorii rețelei în temeiul prezentului regulament. Aceste informații includ intrările și ieșirile din sistemul de distribuție, indiferent dacă sistemul respectiv face parte sau nu dintr-o zonă de echilibrare.
(2) Informațiile, formatul acestora și procedura pentru furnizarea lor sunt definite în colaborare de către operatorul de sistem de transport, cu operatorul de sistem de distribuție și cu partea responsabilă cu prognozele, după caz, pentru a asigura furnizarea adecvată de informații de către operatorul de sistem de transport către utilizatorii rețelei în temeiul prezentului capitol și în special criteriile stabilite la articolul 33 alineatul (1).
(3) Informațiile sunt furnizate operatorului de sistem de transport în același format precum cel definit în conformitate cu normele naționale aplicabile și trebuie să fie coerente cu formatul utilizat de operatorul de sistem de transport pentru a furniza informațiile către utilizatorii rețelei.
(4) Autoritatea națională de reglementare poate solicita operatorului de sistem de transport, operatorului de sistem de distribuție și părții responsabile cu prognozele să propună, individual sau colectiv, un mecanism de stimulare cu privire la furnizarea unei prognoze exacte pentru ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei, care să îndeplinească criteriile stabilite pentru operatorul de sistem de transport la articolul 11 alineatul (4).
(5) Autoritatea națională de reglementare desemnează partea responsabilă cu prognozele într-o zonă de echilibrare în urma consultării prealabile a operatorilor de sisteme de transport și a operatorilor de sisteme de distribuție în cauză. Partea responsabilă cu prognozele este responsabilă cu prognozarea ieșirilor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei și, după caz, a alocării lor ulterioare. Aceasta poate fi un operator de sistem de transport, un operator de sistem de distribuție sau o parte terță.
Articolul 40
Obligațiile de informare ale operatorului (operatorilor) de sisteme de distribuție față de operatorul de sistem de transport
Operatorul de sistem de distribuție furnizează operatorului de sistem de transport informații privind intrările și ieșirile contorizate pe parcursul zilei, precum și cele contorizate cu o frecvență zilnică aparținând sistemului de distribuție și conforme cu cerințele de informare prevăzute la articolul 34 alineatele (2)-(6), la articolul 35 și la articolul 37. Aceste informații sunt furnizate operatorului de sistem de transport în timp util, astfel încât operatorul de sistem de transport să furnizeze informațiile către utilizatorii rețelei.
Articolul 41
Obligațiile de informare ale operatorului (operatorilor) de sisteme de distribuție față de partea responsabilă cu prognozele
(1) Operatorii de sisteme de distribuție sunt responsabili cu punerea la dispoziția părții responsabile cu prognozele a unor informații suficiente și actualizate, în scopul aplicării metodologiei privind prognoza ieșirilor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei, astfel cum se stabilește la articolul 42 alineatul (2). Aceste informații sunt furnizate în timp util, în conformitate cu termenele definite de partea responsabilă cu prognozele, pentru a fi conforme cu nevoile acesteia.
(2) Alineatul (1) se aplică, mutatis mutandis, și variantei 1.
Articolul 42
Obligațiile de informare ale părții responsabile cu prognozele față de operatorul de sistem de transport
(1) Partea responsabilă cu prognozele furnizează operatorului de sistem de transport o serie de prognoze privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale utilizatorului rețelei și alocările ulterioare, în conformitate cu cerințele în materie de informare prevăzute la articolele 36 și 37. Aceste informații sunt furnizate operatorului de sistem de transport în timp util, astfel încât acesta să aibă suficient timp pentru a furniza informațiile utilizatorilor rețelei și pentru prognozele pentru ziua următoare și pentru ziua în curs privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei cu cel târziu o oră înainte de termenele menționate la articolul 36 alineatul (1) literele (a) și (b), cu excepția cazului în care operatorul de sistem de transport și partea responsabilă cu prognozele convin asupra unui moment suficient de decalat pentru ca operatorul de sistem de transport să poată furniza informații către utilizatorii rețelei.
(2) Metodologia pentru prognozarea ieșirilor contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei se bazează pe un model statistic al cererii, fiecărei ieșiri contorizate cu o frecvență care nu este zilnică fiindu-i atribuit un profil de încărcare, constând dintr-o formulă a variației cererii de gaz în raport cu variabile precum temperatura, ziua din săptămână, tipul de client și perioadele de vacanță. Înainte de adoptare, metodologia face obiectul unor consultări.
(3) Partea responsabilă cu prognozele publică, o dată la doi ani, un raport privind exactitatea prognozei privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei.
(4) Dacă este cazul, operatorii de sisteme de transport furnizează datele privind fluxurile de gaze în timp util, astfel încât partea responsabilă cu prognozele să își poată îndeplini obligațiile care îi revin în temeiul prezentului articol.
(5) Alineatele (2)-(4) se aplică, mutatis mutandis, și variantei 1.
CAPITOLUL IX
SERVICIU DE FLEXIBILITATE PRIN STOCARE ÎN CONDUCTĂ
Articolul 43
Dispoziții generale
(1) Un operator de sistem de transport poate oferi utilizatorilor rețelei un serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă după ce termenii și condițiile aferente sunt aprobate de autoritatea națională de reglementare.
(2) Termenii și condițiile aplicabile unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă sunt în concordanță cu responsabilitatea utilizatorului rețelei de a-și echilibra intrările și ieșirile pe durata zilei gaziere.
(3) Serviciul de flexibilitate prin stocare în conductă este limitat la nivelul de flexibilitate al stocării în conductă disponibil în rețeaua de transport și considerat ca nefiind necesar pentru îndeplinirea funcției sale de transport, conform evaluării operatorului de sistem de transport în cauză.
(4) Gazul livrat către rețeaua de transport și preluat din aceasta de către utilizatorii rețelei în cadrul acestui serviciu este luat în considerare în scopul calculării cantității lor de dezechilibru zilnic.
(5) Mecanismul de neutralitate stabilit în capitolul VII nu se aplică serviciului de flexibilitate prin stocare în conductă, cu excepția cazului în care autoritatea națională de reglementare decide altfel.
(6) Utilizatorii rețelei notifică operatorului de sistem de transport în cauză utilizarea serviciului de flexibilitate prin stocare în conductă prin prezentarea de nominalizări și de renominalizări.
(7) Operatorul de sistem de transport poate să nu solicite utilizatorilor rețelei să transmită nominalizările și renominalizările menționate la alineatul (6), în cazul în care absența unei astfel de notificări nu subminează dezvoltarea pieței angro a gazului pe termen scurt, iar operatorul de sistem de transport are suficiente informații pentru a oferi o alocare exactă a utilizării unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă în următoarea zi gazieră.
Articolul 44
Condiții pentru furnizarea unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă
(1) Serviciul de flexibilitate prin stocare în conductă poate fi furnizat numai dacă toate criteriile următoare sunt îndeplinite:
(a)
operatorul de sistem de transport nu este nevoit să încheie contracte cu niciun alt furnizor de infrastructură, precum un operator de sistem de stocare sau un operator de sistem GNL, în scopul furnizării unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă;
(b)
veniturile generate de operatorul de sistem de transport în urma furnizării unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă sunt cel puțin egale cu costurile suportate sau care urmează să fie suportate pentru furnizarea serviciului respectiv;
(c)
serviciul de flexibilitate prin stocare în conductă este pus la dispoziție în mod transparent și nediscriminatoriu și poate fi oferit prin folosirea unor mecanisme concurențiale;
(d)
operatorul de sistem de transport nu tarifează un utilizator al rețelei, nici direct, nici indirect, pentru costurile suportate în urma furnizării unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă, în cazul în care utilizatorul respectiv al rețelei respectiv nu îl contractează; și
(e)
furnizarea unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă nu are un impact negativ asupra comerțului transfrontalier.
(2) Operatorul de sistem de transport acordă prioritate reducerii obligațiilor în cursul zilei față de furnizarea unui serviciu de flexibilitate prin stocare în conductă.
CAPITOLUL X
MĂSURI PROVIZORII
Articolul 45
Măsuri provizorii: dispoziții generale
(1) În absența unui nivel suficient de lichiditate al pieței angro a gazului pe termen scurt, operatorii de sisteme de transport pun în aplicare măsurile provizorii prevăzute la articolele 47-50. Acțiunile de echilibrare întreprinse de operatorul de sistem de transport în cazul unor măsuri provizorii favorizează pe cât posibil lichiditatea pieței angro a gazului pe termen scurt.
(2) Recurgerea la o măsură provizorie nu aduce atingere punerii în aplicare a niciunei (niciunor) alte măsuri provizorii, ca alternativă la aceasta sau în completarea ei, cu condiția ca astfel de măsuri să vizeze promovarea concurenței și lichiditatea pieței angro a gazului pe termen scurt și să fie coerente cu principiile generale stabilite în prezentul regulament.
(3) Măsurile provizorii menționate la alineatele (1) și (2) trebuie elaborate și implementate de fiecare operator de sistem de transport, în conformitate cu raportul menționat la articolul 46 alineatul (1), aprobat de autoritatea națională de reglementare în conformitate cu procedura stabilită la articolul 46.
(4) Raportul prevede încheierea măsurilor provizorii în termen de cel mult cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 46
Măsuri provizorii: raport anual
(1) În cazul în care operatorul de sistem de transport prevede punerea în aplicare sau continuarea punerii în aplicare a măsurilor provizorii, aceasta întocmește un raport care trebuie să indice:
(a)
o descriere a stadiului de dezvoltare și a lichidității pieței angro a gazului pe termen scurt la momentul întocmirii raportului, inclusiv, dacă acestea sunt puse la dispoziția operatorului de sistem de transport, printre altele:
(i)
numărul de tranzacții încheiate la punctul de tranzacționare virtual și numărul de tranzacții în general;
(ii)
diferențele dintre ofertele de cumpărare și de vânzare și volumele acestor oferte;
(iii)
numărul participanților cu acces la piața angro a gazului pe termen scurt;
(iv)
numărul participanților care au fost activi pe piața angro a gazului pe termen scurt într-o anumită perioadă de timp;
(b)
măsurile provizorii care urmează să fie aplicate;
(c)
motivele aplicării măsurilor provizorii:
(i)
o explicație a motivelor pentru care măsurile sunt necesare, din cauza stadiului de dezvoltare a pieței angro a gazului pe termen scurt menționată la litera (b);
(ii)
o evaluare a modului în care măsurile vor spori lichiditatea pieței angro a gazului pe termen scurt.
(d)
o descriere a măsurilor care vor fi luate în scopul eliminării măsurilor provizorii, inclusiv criteriile privind elaborarea măsurilor respective, precum și o evaluare a calendarului aferent.
(2) Operatorul de sistem de transport consultă părțile interesate cu privire la raportul propus.
(3) Ca urmare a procesului de consultare, operatorul de sistem de transport prezintă raportul autorității naționale de reglementare, spre aprobare. Primul raport se transmite în termen de șase luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, iar rapoartele ulterioare care îl actualizează se prezintă anual, dacă este necesar.
(4) Autoritatea națională de reglementare adoptă și publică o decizie motivată în termen de șase luni de la primirea raportului complet. Această decizie se notifică fără întârziere agenției și Comisiei. În ceea ce privește decizia dacă să aprobe raportul, autoritatea națională de reglementare analizează efectul său în ceea ce privește armonizarea regimurilor de echilibrare, facilitarea integrării pieței, asigurarea nediscriminării, concurența efectivă și funcționarea eficientă a pieței gazelor.
(5) Se aplică procedura prevăzută la articolul 27 alineatul (2).
Articolul 47
Platforma de echilibrare
(1) Atunci când piața angro a gazului pe termen scurt are sau se anticipează că va avea o lichiditate insuficientă sau atunci când produsele temporale și cele localizate impuse de operatorul de sistem de transport nu pot fi achiziționate în mod rezonabil pe această piață, se instituie o platformă de echilibrare în scopul echilibrării operatorului de sistem de transport.
(2) Operatorii de sisteme de transport examinează posibilitatea punerii în aplicare a unei platforme de echilibrare comune pentru zone de echilibrare adiacente în cadrul cooperării transfrontaliere dintre operatorii de sisteme de transport sau acolo unde există o capacitate de interconectare suficientă, iar o astfel de platformă de echilibrare este considerată destul de eficientă pentru a fi pusă în aplicare. Dacă este instituită o platformă de echilibrare comună, aceasta este exploatată de operatorii de sisteme de transport în cauză.
(3) În cazul în care situația descrisă la alineatul (1) nu s-a schimbat fundamental după cinci ani, autoritatea națională de reglementare poate decide, fără a aduce atingere articolului 45 alineatul (4) și după prezentarea modificării corespunzătoare a raportului, să continue exploatarea platformei de echilibrare pentru o nouă perioadă de maximum cinci ani.
Articolul 48
Alternativă la o platformă de echilibrare
Atunci când operatorul de sistem de transport poate demonstra că, datorită unei capacități de interconectare insuficiente între zonele de echilibrare, o platformă de echilibrare nu poate conduce la o creștere a lichidității pieței angro a gazului pe termen scurt și nu poate permite operatorului de sistem de transport să întreprindă acțiuni de echilibrare eficiente, acesta poate utiliza o alternativă, cum ar fi serviciile de echilibrare care fac obiectul aprobării de către autoritatea națională de reglementare. În cazul în care se face uz de o asemenea alternativă, se specifică termenii și condițiile contractului ulterior, precum și prețurile aplicabile și durata acestuia.
Articolul 49
Tariful de dezechilibru provizoriu
(1) În cazul în care este necesară luarea măsurilor provizorii menționate la articolul 45, derivarea prețului poate fi calculată în conformitate cu raportul menționat la articolul 46 care înlocuiește metodologia de calculare a tarifului de dezechilibru zilnic.
(2) În acest caz, derivarea prețului se poate baza pe un preț reglementat, un indicator al unui preț de piață sau pe un preț derivat din tranzacțiile de pe platformele de echilibrare.
(3) Indicatorul unui preț de piață vizează să îndeplinească condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (6). Elaborarea indicatorului trebuie să țină seama de potențialul risc de manipulare a pieței.
Articolul 50
Toleranța
(1) Toleranțele pot fi aplicate numai în cazul în care utilizatorii rețelei nu au acces la:
(a)
o piață angro a gazului pe termen scurt care deține lichidități suficiente;
(b)
gazul necesar pentru a acoperi fluctuațiile pe termen scurt în ceea ce privește cererea sau oferta de gaz; sau
(c)
informații suficiente privind intrările și ieșirile acestora.
(2) Toleranțele se aplică:
(a)
cu privire la cantitatea de dezechilibru zilnic a utilizatorilor rețelei;
(b)
pe bază transparentă și nediscriminatorie;
(c)
numai în măsura în care sunt necesare și pe durata minimă prevăzută.
(3) Aplicarea de toleranțe poate reduce expunerea financiară a unui utilizator al rețelei la prețul de vânzare marginal sau la prețul de cumpărare marginal cu privire la o parte sau la întreaga cantitate de dezechilibru zilnic a acestuia pentru ziua gazieră.
(4) Nivelul de toleranță reprezintă cantitatea minimă de gaz care urmează să fie cumpărată sau vândută de către fiecare utilizator al rețelei la un preț mediu ponderat. Dacă există o cantitate restantă de gaz ce face parte din cantitatea de dezechilibru zilnic a fiecărui utilizator al rețelei care depășește nivelul de toleranță, aceasta este vândută sau cumpărată la prețul marginal de vânzare sau la prețul marginal de cumpărare.
(5) Configurația nivelului de toleranță:
(a)
reflectă flexibilitatea rețelei de transport și nevoile utilizatorului rețelei;
(b)
reflectă nivelul de risc pentru utilizatorul rețelei în gestionarea echilibrului dintre intrările și ieșirile sale;
(c)
nu subminează dezvoltarea pieței angro a gazului pe termen scurt;
(d)
nu conduce la o creștere nejustificat de mare a costurilor acțiunilor de echilibrare ale operatorului de sistem de transport.
(6) Nivelul de toleranță se calculează pe baza intrărilor și ieșirilor fiecărui utilizator al rețelei, excluzând tranzacțiile în punctul de tranzacționare virtual, pentru fiecare zi gazieră. Subcategoriile se definesc în conformitate cu normele naționale aplicabile.
(7) Nivelul de toleranță aplicabil pentru o ieșire contorizată cu o frecvență care nu este zilnică, definit în temeiul normelor naționale aplicabile, se bazează pe diferența dintre prognoza relevantă privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei și alocarea pentru astfel de ieșiri.
(8) Nivelul de toleranță poate include o componentă calculată luând în considerare aplicarea devierii prognozei privind ieșirile contorizate cu o frecvență care nu este zilnică ale unui utilizator al rețelei, care reprezintă suma prin care prognoza relevantă:
(a)
depășește alocarea pentru ieșirea contorizată cu o frecvență care nu este zilnică în cazul în care cantitatea de dezechilibru zilnic este pozitivă;
(b)
este mai mică decât alocarea pentru ieșirea contorizată cu o frecvență care nu este zilnică în cazul în care cantitatea de dezechilibru zilnic este negativă.
CAPITOLUL XI
DISPOZIȚII FINALE ȘI TRANZITORII
Articolul 51
Eliberarea surplusului de flexibilitate al operatorului de sistem de transport
(1) Dacă, la data intrării în vigoare a prezentului regulament, sunt în vigoare contracte pe termen lung privind achiziționarea de flexibilitate care îi conferă operatorului de sistem de transport dreptul de a retrage sau de a introduce volume de gaz specificate, operatorul de sistem de transport vizează să reducă aceste cantități de flexibilitate.
(2) În timp ce stabilește cantitatea surplusului de flexibilitate disponibilă pentru intrare sau ieșire în temeiul unui contract pe termen lung aflat în vigoare, operatorul de sistem de transport ia în considerare utilizarea produselor standardizate pe termen scurt.
(3) Surplusul de flexibilitate poate fi eliberat:
(a)
fie în temeiul termenilor și condițiilor contractului existent, dacă acesta conține dispoziții care permit reducerea cantității de gaz angajate și/sau terminarea contractului existent;
(b)
fie, în absența unor astfel de drepturi contractuale, după cum urmează:
(i)
contractul rămâne în vigoare până la terminarea acestuia în temeiul termenilor și condițiilor aplicabile;
(ii)
părțile contractante iau în considerare măsuri suplimentare pentru a elibera înapoi pe piață orice surplus de gaz care nu este necesar în scopuri de echilibrare, pentru a permite accesul celorlalți utilizatori ai rețelei la cantități mai mari de flexibilitate.
(4) În cazul în care contractul aflat în vigoare prevede reducerea flexibilității cu cantități compatibile cu surplusul disponibil, operatorul de sistem de transport reduce flexibilitatea respectivă de îndată ce este posibil, în mod rezonabil, începând cu data intrării în vigoare a prezentului regulament sau de îndată ce poate fi stabilită existența surplusului.
(5) Operatorul de sistem de transport consultă părțile interesate cu privire la propunerile specifice care urmează să fie implementate ca măsuri provizorii pentru eliberarea oricărui surplus de flexibilitate în temeiul unui contract pe termen lung aflat în vigoare.
(6) Operatorul de sistem de transport publică informațiile privind acțiunile de echilibrare pe care le-a întreprins în temeiul contractului pe termen lung aflat în vigoare.
(7) Autoritatea națională de reglementare poate stabili obiective privind proporția în care ar trebui reduse contractele pe termen lung pentru a spori lichiditatea pieței angro a gazului pe termen scurt.
Articolul 52
Dispoziții tranzitorii
(1) Autoritatea națională de reglementare poate permite operatorului de sistem de transport, în baza unei cereri justificate din partea acestuia, să se conformeze dispozițiilor prezentului regulament în termen de douăzeci și patru de luni de la 1 octombrie 2014, cu condiția ca nicio măsură provizorie menționată în capitolul X să nu fie pusă în aplicare de operatorul de sistem de transport. În cazul în care autoritatea națională de reglementare recurge la această posibilitate, prezentul regulament nu se aplică în zona de echilibrare aparținând respectivului operator de sistem de transport în măsura și pe durata perioadei de tranziție stabilite în decizia autorității naționale de reglementare.
(2) Autoritatea națională de reglementare adoptă și publică o decizie motivată în conformitate cu alineatul (1) în termen de trei luni de la primirea unei astfel de cereri. Această decizie se notifică fără întârziere agenției și Comisiei.
Articolul 53
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 28, articolului 33 alineatul (5), articolului 38 alineatul (1), articolului 45 alineatul (4), articolului 46 alineatul (3), articolului 51 și articolului 52, prezentul regulament se aplică de la 1 octombrie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 26 martie 2014.