NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1293/2013
ze dne 11. prosince 2013
o zřízení programu pro životní prostředí a oblast klimatu (LIFE) a o zrušení nařízení (ES) č. 614/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 192 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika a právní předpisy Unie v oblasti životního prostředí a klimatu dosáhly značného zlepšení stavu životního prostředí. Nadále však v oblasti životního prostředí a klimatu přetrvávají značné problémy, které v případě, že nebudou řešeny, budou mít pro Unii významné důsledky.
(2)
Řešení těchto problémů v oblasti životního prostředí a klimatu by vzhledem k jejich rozsahu a složitosti mělo být financováno především hlavními programy financování Unie. Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ uznala problémy spojené se změnou klimatu a uvedla, že za přispění různých politik hodlá zvýšit část rozpočtu Unie související s klimatem na nejméně 20 %. Toto nařízení by mělo přispět k dosažení uvedeného cíle.
(3)
Uvedené programy financování Unie nemohou řešit všechny konkrétní potřeby v oblasti životního prostředí a klimatu. Opatření v této oblasti vyžadují zvláštní přístupy, které se budou zabývat nerovnoměrnou integrací cílů opatření do praxe členských států, nerovnoměrným a nedostatečným prováděním právních předpisů v členských státech a nedostatečným šířením informací o cílech politik a o jejich prosazováním. K programu zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 (4) je třeba stanovit následná opatření a přijmout nové nařízení. Proto by toto nařízení mělo zřídit specializovaný program financování pro životní prostředí a oblast klimatu (dále jen „program LIFE“). Aby byl zajištěn výrazný dopad financování Unií, měla by se rozvíjet úzká součinnost programu LIFE s jinými unijními programy financování a jejich vzájemné doplňování.
(4)
Přírodní bohatství je v celé Unii rozděleno nerovnoměrně, jeho hodnota se však dotýká Unie jako celku a celá Unie ho tak vnímá. Povinnost Unie toto bohatství zachovat vyžaduje důsledné uplatňování zásad solidarity a sdílení odpovědnosti, což vyžaduje, aby některé problémy Unie v oblasti životního prostředí a klimatu byly raději řešeny na regionální nebo místní úrovni. Programy LIFE hrají od roku 1992 zásadní úlohu v lepším uplatňování solidarity a sdílení odpovědnosti při ochraně společného bohatství Unie v oblasti životního prostředí a klimatu. Program LIFE by měl tuto úlohu plnit i nadále.
(5)
Vzhledem ke své povaze a velikosti nemůže program LIFE vyřešit všechny problémy životního prostředí a klimatu. Jeho cílem by spíše mělo být urychlování změn v přípravě a provádění politiky tím, že bude zajišťovat a šířit řešení a osvědčené postupy pro dosažení cílů v oblasti životního prostředí a klimatu a podporovat inovativní technologie v oblasti životního prostředí a změny klimatu. Tímto úsilím by měl program LIFE podporovat provádění všeobecného akčního programu Unie pro životní prostředí na období do roku 2020 „Spokojený život v mezích naší planety“, zavedeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady (5) (dále jen „sedmý akční program pro životní prostředí“).
(6)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu LIFE finanční krytí ve výši 3 456,655 milionů EUR v běžných cenách, která představuje 0,318 % celkových prostředků na závazky uvedených v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (6) na celé trvání programu LIFE, která má představovat pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(7)
V souladu se závěry zasedání Evropské rady, které se konalo v Lucemburku v prosinci 1997, a zasedání Evropské rady, které se konalo v Soluni v červnu 2003, by kandidátské země a západobalkánské země, jichž se týká proces stabilizace a přidružení, jakož i země, na které se vztahuje politika evropského sousedství, měly být způsobilé k účasti v programech Unie v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách uzavřených s těmito zeměmi.
(8)
Podle rozhodnutí Rady 2001/822/ES (8) (dále jen „rozhodnutí o přidružení zámoří“) jsou osoby pocházející ze zámořských zemí a území a případně i dotčené veřejné nebo soukromé subjekty a instituce těchto zemí a území způsobilé pro účast v programech Unie s výhradou pravidel a cílů dotčeného programu a režimů platných pro členský stát, s nímž jsou zámořské země a území spojeny.
(9)
Mají-li být investice v oblasti životního prostředí a klimatu v rámci Unie efektivní, je třeba provádět určité činnosti i za hranicemi Unie. Tyto investice nelze vždy financovat z finančních nástrojů pro vnější činnost Unie. Zásahy v zemích, které se přímo nepodílejí na programu LIFE, a účast právnických osob usazených v těchto zemích na činnostech financovaných z programu LIFE by měly být možné ve výjimečných případech za splnění konkrétních podmínek stanovených tímto nařízením.
(10)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit rámec pro spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a pro poskytování podpory s cílem reagovat na potřeby politiky v oblasti životního prostředí a klimatu, které nespadají do oblasti působnosti finančních nástrojů pro vnější činnost, například určitých studií.
(11)
Požadavky v oblasti životního prostředí a klimatu by měly být začleněny do politik a činností Unie. Program LIFE by tedy měl doplňovat ostatní programy financování Unie, včetně Evropského fondu pro regionální rozvoj (9), Evropského sociálního fondu (10), Fondu soudržnosti (11), Evropského zemědělského záručního fondu (12), Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (13), Evropského námořního a rybářského fondu a programu Horizont 2020 - rámcového programu pro výzkum a inovace (2014-2020) (14) (dále jen „program Horizont 2020“).
Komise a členské státy by měly tuto doplňkovost zajistit na všech úrovních. Na úrovni Unie by měla být doplňkovost zajištěna vybudováním strukturované spolupráce mezi programem LIFE a programy financování Unie se společným řízením ve společném strategickém rámci, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15) (dále jen „nařízení o společných ustanoveních“), zejména s cílem prosazovat financování činností, které doplňují integrované projekty, nebo podporovat využívání řešení, metod a přístupů vyvinutých v programu LIFE. Program LIFE by měl rovněž podporovat využití výsledků výzkumu a inovací programu Horizont 2020 v oblasti životního prostředí a klimatu. V této souvislosti by měl nabízet příležitosti ke spolufinancování pro projekty s jasným přínosem pro životní prostředí a klima s cílem zajistit spolupůsobení mezi programem LIFE a programem Horizont 2020. Je nutná koordinace, aby se předešlo dvojímu financování. Komise by měla zajistit, aby nedocházelo k překrývání a aby příjemcům v rámci projektů nevznikala další administrativní zátěž v důsledku povinnosti vykazování plynoucí z různých finančních nástrojů. V zájmu zajištění jednoznačnosti a praktické proveditelnosti integrovaných projektů v rámci programu LIFE by měla být již v počáteční fázi stanovena případná opatření pro spolupráci. Členské státy by měly na tato opatření odkazovat ve svých dohodách o partnerství, aby bylo možné zohlednit výhody integrovaných projektů při vypracovávání operačních programů nebo programů rozvoje venkova.
(12)
Klíčovými výzvami pro Unii zůstává zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti a zlepšení účinného využívání zdrojů spolu s řešením problémů týkajících se životního prostředí a zdraví. Tyto výzvy vyžadují zvýšené úsilí na úrovni Unie, které má zajistit řešení a osvědčené postupy na pomoc splnění cílů sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaného „Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ („strategie Evropa 2020“). Kromě toho je pro splnění cílů v oblasti životního prostředí nezbytné zlepšení správy, zvláště zvyšováním informovanosti a zapojením zúčastněných subjektů. Proto by podprogram pro životní prostředí měl mít tři prioritní oblasti, kde je potřeba podniknout kroky: životní prostředí a účinné využívání zdrojů, příroda a biologická rozmanitost a správa a informace v oblasti životního prostředí. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.
(13)
Sdělení Komise ze dne 20. září 2011 nazvané „Plán pro Evropu účinně využívající zdroje“ navrhlo milníky a opatření, jichž je třeba, aby Unie vykročila na cestu k udržitelnému růstu účinně využívajícímu zdroje. Proto by prioritní oblast „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“ měla podpořit účinné provádění politiky Unie v oblasti životního prostředí veřejným a soukromým sektorem, zejména v těch oblastech životního prostředí, kterých se týká plán pro Evropu účinně využívající zdroje, usnadněním vývoje a sdílení nových řešení a osvědčených postupů. V této souvislosti by Komise měla zajistit soulad a zabránit překrývání s programem Horizont 2020.
(14)
Sdělení Komise ze dne 3. května 2011 nazvané „Naše životní pojistka, náš přírodní kapitál: strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020“ („strategie Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020“) stanovilo cíle pro zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti. K těmto cílům mimo jiné patří úplné provedení směrnice Rady 92/43/EHS (16) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (17), jakož i zachování a obnova ekosystémů a jejich služeb. Program LIFE by měl přispívat k plnění těchto cílů. Prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ by se proto měla zaměřit na provádění a řízení sítě Natura 2000 zřízené směrnicí 92/43/EHS, zejména pokud jde o akční rámec, který stanoví priority financování sítě, vypracovaný na základě článku 8 uvedené směrnice, na vývoj a šíření osvědčených postupů týkajících se biologické rozmanitosti a směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES, jakož i na širší problémy v oblasti biologické rozmanitosti určené strategií Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020.
(15)
Příspěvek programu LIFE k ročním finančním potřebám sítě Natura 2000 by měl být uvážen v souvislosti se zajištěnými výdaji na biologickou rozmanitost z jiných fondů Unie. Zvláštní pozornost je třeba věnovat integrovaným projektům v rámci programu LIFE jakožto mechanismu koordinovaného financování sítě Natura 2000, a to vzhledem k jejich potenciálu mobilizovat finanční prostředky a zvýšit absorpční kapacitu pro výdaje na prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ v rámci jiných fondů Unie.
(16)
Velký význam pro životní prostředí a klima mají lesy, například pokud jde o biologickou rozmanitost, vodu, půdu a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Lesy a půdy pomáhají regulovat klima tím, že zachycují oxid uhličitý (CO2) z ovzduší a ukládají obrovská množství uhlíku. K optimalizaci této úlohy je nezbytné zajistit příslušné a slučitelné údaje a informace. Toto nařízení by proto mělo představovat i rámec pro podporu spolupůsobení mezi akcemi v oblasti životního prostředí a klimatu souvisejících s lesy a půdami, včetně pokud jde o sledování těchto akcí. Dalšími oblastmi pro zvýšené spolupůsobení jsou nedostatek vody a sucho, jakož i řízení rizik povodní.
(17)
V zájmu optimálního využívání prostředků z programů LIFE je třeba podporovat rozvoj spolupůsobení mezi činnostmi v rámci podprogramu pro životní prostředí, zejména v oblasti ochrany biologické rozmanitosti, a opatřeními zaměřenými na zmírnění dopadu změny klimatu a přizpůsobování se této změně v rámci podprogramu pro oblast klimatu.
(18)
Sdělení Komise ze dne 15. prosince 2011 nazvané „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050“ („Plán do roku 2050“) potvrdilo, že testování nových přístupů pro zmírnění změn klimatu bude mít pro přechod k nízkouhlíkovému hospodářství nadále zásadní význam. Je třeba zajistit i přizpůsobení se změně klimatu jako prioritu Unie, která prochází napříč všemi oblastmi. Kromě toho je pro dosažení konstruktivních výsledků a zajištění podílu zúčastněných subjektů nezbytná podpora správy a zvyšování informovanosti. Proto by měl podprogram pro oblast klimatu podporovat úsilí přispívající k rozvoji tří prioritních oblastí: zmírňování změny klimatu, přizpůsobování se změně klimatu a správa a informace v oblasti klimatu. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.
(19)
Prioritní oblast „zmírňování změny klimatu“ by měla přispívat k tvorbě a provádění politiky a právních předpisů Unie týkajících se klimatu, zejména pokud jde o sledování a vykazování skleníkových plynů, politiky týkající se využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví, zachování přírodních úložišť uhlíku, systém pro obchodování s emisemi, snahy členských států o snížení emisí skleníkových plynů, zachycování a ukládání uhlíku, energii z obnovitelných zdrojů, energetickou účinnost, dopravu a pohonné hmoty, ochranu ozonové vrstvy a fluorované plyny. Má se za to, že projekty v oblasti budování infrastruktury na zachycování a ukládání uhlíku nespadají do působnosti programu LIFE, a proto nebudou podporovány.
(20)
V Evropě i na celém světě již lze pozorovat první následky změny klimatu, například extrémní povětrnostní podmínky, které vedou k povodním a suchu, a zvyšující se teploty a hladiny moří. Prioritní oblast „přizpůsobování se změně klimatu“ by proto měla pomáhat obyvatelům, hospodářským odvětvím a regionům přizpůsobovat se těmto dopadům konkrétními opatřeními a strategiemi pro přizpůsobování, aby se Unie stala odolnější. Opatření v této oblasti by měly doplňovat akce způsobilé k financování v rámci finančního nástroje pro civilní ochranu, zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (18). Má se za to, že projekty v oblasti budování rozsáhlé infrastruktury nespadají do působnosti programu LIFE, a proto by z něj neměly být podporovány.
(21)
Důsledné provádění politiky a právních předpisů v oblasti životního prostředí a klimatu je neoddělitelně spjato s lepší správou, lepším zapojením zúčastněných subjektů a šířením informací. Proto by prioritní oblasti „správa a informace“ měly v obou podprogramech podporovat rozvoj platforem pro spolupráci a sdílení osvědčených postupů pro efektivnější dodržování a vymáhání právních předpisů, včetně vzdělávacích programů pro soudce a státní zástupce, a usilovat o podporu ze strany veřejnosti a zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti životního prostředí a klimatu. Zejména by mělo jít o podporu zlepšení v oblasti šíření znalostní základny a osvědčených postupů a provádění právních předpisů Unie, v oblasti zvyšování informovanosti a účasti veřejnosti, přístupu k informacím a k právní ochraně v otázkách životního prostředí.
(22)
V rámci tohoto nařízení by měla být zajištěna podpora podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (19). Projekty financované v rámci programu LIFE by měly splňovat kritéria způsobilosti a přidělení pro zabezpečení nejlepšího možného využití fondů Unie a zajištění přidané hodnoty Unie. Při hodnocení přidané hodnoty Unie by Komise, pokud jde o prioritní oblasti, měla zejména dbát na potenciál přenosnosti a opětovného využití projektů, udržitelnosti jejich výsledků a přispění k dosažení obecných a konkrétních cílů prioritních oblastí a také k tematickým prioritám prováděným prostřednictvím témat projektů. Měly by být povzbuzovány projekty s meziodvětvovými dopady. Komise by měla také podporovat a povzbuzovat využití veřejných zakázek v zájmu ochrany životního prostředí, zejména při provádění projektů.
(23)
Ve snaze zachovat rovné podmínky pro všechny podniky působící na vnitřním trhu a zabránit nežádoucím narušením hospodářské soutěže by se financování v rámci programu LIFE mělo tam, kde je to vhodné, zaměřit na nedostatečné fungování trhu. Kromě toho v případech, kdy financování představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), mělo by být stanoveno v souladu s pravidly pro státní podporu, aby se předešlo narušení trhu, například vytěsňování soukromého financování, vytváření neefektivních tržních struktur nebo udržování neefektivních podniků, a nemělo by být prováděno, dokud je neschválí Komise podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud nebude v souladu s nařízením přijatým podle nařízení Rady (ES) č. 994/98 (20).
(24)
S cílem zlepšit provádění politiky v oblasti životního prostředí a klimatu a posílit začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik by měl program LIFE prosazovat projekty podporující integrované přístupy k provádění právních předpisů a politiky týkajících se životního prostředí a klimatu. Tyto integrované projekty by měly sloužit jako konkrétní nástroje pro větší integraci cílů v oblasti životního prostředí a klimatu do jiných politik Unie a do celkových výdajů Unie v souladu se strategií Evropa 2020. Měly by poskytovat příklady osvědčených postupů pro účinné a dobře koordinované provádění politiky Unie v oblasti životního prostředí a klimatu v členských státech a regionech. U podprogramu pro životní prostředí by se tyto integrované projekty měly zaměřovat především na provádění strategie Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020, se zvláštním důrazem na účinné řízení a upevňování sítě Natura 2000 zřízené směrnicí 92/43/EHS, prostřednictvím akčních programů stanovujících priority financování sítě vypracovaných na základě článku 8 uvedené směrnice, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (21) a právních předpisů týkajících se odpadů a ovzduší.
(25)
Integrované projekty se budou zaměřovat na určená témata a současně budou představovat víceúčelové prováděcí mechanismy (například zacílené na přínos pro životní prostředí a budování kapacit), které umožňují dosažení výsledků v jiných oblastech politiky, zejména mořského prostředí v souladu s cíli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (22). Integrované projekty by rovněž mohly být zřízeny v dalších oblastech týkajících se životního prostředí. V případě podprogramu pro oblast klimatu by se uvedené projekty měly týkat zejména zmírňování změny klimatu a strategií a akčních plánů pro přizpůsobování se změně klimatu.
(26)
Integrované projekty by měly podporovat jen okruh konkrétních činností a opatření, zatímco jiné činnosti, které doplňují činnosti zařazené do projektu, by měly být financovány z jiných programů financování Unie i z vnitrostátních a regionálních finančních prostředků a finančních prostředků soukromého sektoru. Financování z programu LIFE by mělo využívat spolupůsobení a zabezpečit soulad mezi jednotlivými zdroji financování Unie zajištěním strategického zaměření na oblast životního prostředí a klimatu, při zajištění toho, aby byly postupy zjednodušeny.
(27)
Integrované projekty, které se, s využitím integrovaných přístupů, výrazně soustředí na provádění právních předpisů a politiky Unie v oblasti životního prostředí a klimatu, vyžadují opatření v celé Unii a ve všech odvětvích, na něž se zaměřuje toto nařízení. To vyžaduje zavedení distribučního prvku do výběrového řízení, aby bylo možné dosáhnout zeměpisné rovnováhy, a členské státy by měly usilovat, v případě potřeby za podpory projektu technické pomoci programu LIFE, o to, aby během programového období programu LIFE připravily a předložily alespoň jeden integrovaný projekt.
(28)
Vzhledem k tomu, že přístup založený na integrovaných projektech je novinkou, mělo by se zúčastněným subjektům v případě potřeby dostat podpory v podobě technické pomoci. Fázi podávání žádostí by měl usnadnit dvoustupňový postup. V první fázi by měl být předložen finanční plán, v němž bude uvedeno, jaké další unijní, vnitrostátní nebo soukromé finanční zdroje budou uvolněny a v jakém rozsahu. Teprve ve druhé fázi by měla být požadována prohlášení o záměru od nejméně jednoho dalšího zdroje financování s cílem splnit požadavek uvolnění dodatečného zdroje financování. Míra uvolnění jiných finančních prostředků Unie by měla být zohledněna ve fázi přidělení.
(29)
Pro úspěch integrovaných projektů je třeba úzká spolupráce mezi vnitrostátními, regionálními a místními orgány a nestátními subjekty dotčenými cíli programu LIFE. Proto by měly být uplatňovány zásady transparentnosti a zveřejňování rozhodnutí, pokud jde o vypracování, provádění, hodnocení a sledování projektů.
(30)
V případě projektů v rámci podprogramu pro životní prostředí, jiných než integrovaných projektů, by mělo být dosaženo úměrného rozdělení finančních prostředků po dobu trvání prvního víceletého pracovního programu mezi všechny členské státy, a to stanovením orientačních částek přidělených jednotlivým státům v souladu se zásadami solidarity a sdílení odpovědnosti.
(31)
V zájmu budování kapacity členských států k účasti na programu LIFE by mělo být každému členskému státu, který splní příslušné požadavky stanovené tímto nařízením, poskytnuto zaručené financování projektů v oblasti budování kapacit. Toto financování by mělo být poskytnuto na základě schváleného plánu budování kapacit, v němž budou uvedeny zásahy a požadované finanční prostředky.
(32)
Jednotícím kritériem pro hodnocení projektů a postup přidělování v programu LIFE by měla být kvalita. Distribuční prvky zavedené za účelem zachování zeměpisné rovnováhy by měly mít orientační povahu a neměly by zaručovat přidělení finančních prostředků či částek jednotlivým členským státům.
(33)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (dále jen „Aarhuská úmluva“). Měla by proto být podporována práce nevládních organizací a sítí neziskových subjektů sledujících cíl, který je v obecném zájmu Unie, protože tyto organizace účinně napomáhají plnit cíle Aarhuské úmluvy, neboť hájí zájmy a názory občanů Unie v rámci procesu vývoje politiky, a podílejí se na provádění úmluvy a zvyšování informovanosti o problémech a reakcích politiky v oblasti životního prostředí a klimatu. Je třeba, aby program LIFE podporoval širokou škálu nevládních organizací, jakož i sítí neziskových subjektů sledujících cíl, který je v obecném zájmu Unie, činných především v oblasti životního prostředí nebo klimatu, konkurenceschopným a transparentním poskytováním grantů na provozní náklady s cílem pomoci těmto organizacím účinněji přispívat k politice Unie, podporovat a posilovat plnění a prosazování cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a budovat a posilovat svou kapacitu, aby se staly prospěšnějšími partnery.
(34)
K plnění své úlohy při stimulaci rozvoje a provádění politiky v oblasti životního prostředí a klimatu by Komise měla využívat prostředky z programu LIFE k podpoře započetí, provádění a začleňování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu, včetně nákupu služeb a zboží. Finanční prostředky vyčleněné na komunikační činnosti podle tohoto nařízení by měly zahrnovat i horizontální komunikaci o politických prioritách Unie a také stavu uplatňování a provádění všech zásadních právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.
(35)
Současná propast mezi poptávkou a nabídkou na trhu v oblasti úvěrů, vlastního a rizikového kapitálu pravděpodobně v podmínkách finanční krize přetrvá, a je proto vhodné umožnit využití finančních nástrojů na podporu projektů s kapacitou pro vytváření výnosů v oblasti životního prostředí nebo klimatu. Finanční nástroje podporované programem LIFE by měly být používány k nákladově efektivnímu řešení konkrétních potřeb trhu v souladu s cíli programu a neměly by vytěsňovat soukromé financování. Mělo by být možné kombinovat finanční nástroje s granty financovanými z rozpočtu Unie, včetně grantů podle tohoto nařízení.
(36)
Zkušenosti s předešlými programy LIFE zdůraznily potřebu soustředit úsilí na konkrétní priority politiky a v oblasti životního prostředí a klimatu a oblasti této politiky, kde je zapotřebí podniknout kroky. Tyto tematické priority by neměly být stanoveny vyčerpávajícím způsobem, aby žadatelé mohli předkládat návrhy i v jiných oblastech a uplatňovat nové myšlenky v reakci na nové výzvy. Víceleté pracovní programy by rovněž měly být pružné, aby mohlo být dosaženo úkolů a cílů programu LIFE a současně aby byla zajištěna potřebná stabilita témat projektů, kterými se provádějí tematické priority, aby potenciální žadatelé mohli plánovat, připravovat a předkládat návrhy. První víceletý pracovní program by měl platit čtyři roky, po němž by následoval druhý pracovní program v délce trvání tří let. Oba pracovní programy by měly zahrnovat demonstrativní seznam témat projektů, kterými se provádějí tematické priority.
(37)
Zkušenosti s předchozími programy LIFE poukazují na důležitost vnitrostátních kontaktních míst, zejména pokud jde o poskytování podpory žadatelům a příjemcům a tím o přispívání k úspěšnému provádění programu. Proto by měl systém vnitrostátních a regionálních kontaktních míst programu LIFE pokračovat a v rámci možností by měl být posílen, zejména v členských státech s malou mírou využití projektů, a rovněž by měla být posílena spolupráce mezi Komisí a vnitrostátními kontaktními místy programu LIFE a mezi vnitrostátními a regionálními kontaktními místy programu LIFE. Zkušenosti s minulými programy LIFE rovněž zdůraznily důležitost zajištění účinného šíření výsledků projektů a vytváření sítí kontaktů v zájmu maximálního využití a zvýšení unijní přidané hodnoty programu LIFE, zejména pořádáním seminářů, dílen a jiných aktivit zaměřených na výměnu zkušeností, znalostí a osvědčených postupů v rámci Unie. Komise by proto měla pokračovat v cílených činnostech v oblasti šíření informací, včetně těch se zvláštním zaměřením na integrované projekty, obzvláště v členských státech s malou mírou využití integrovaných projektů, a na konkrétní odvětví, a posilovat je a dále usnadňovat spolupráci a výměnu zkušeností mezi příjemci prostředků v rámci programu LIFE a dalšími stranami. Komise by rovněž měla nadále pravidelně s využitím vhodných sdělovacích prostředků a technologií zveřejňovat seznam projektů financovaných z programu LIFE, včetně stručného popisu cílů a dosažených výsledků a přehledu o přidělených finančních prostředcích.
(38)
S cílem zjednodušit program LIFE a snížit administrativní zátěž pro žadatele a příjemce by měly být více využívány paušální sazby a jednorázové částky, aniž by byla ohrožena způsobilost nákladů na DPH a stálé zaměstnance v souladu s podmínkami stanovenými nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Podle současné praxe by úhrn příspěvků veřejných organizací (jako koordinujícího příjemce nebo přidruženého příjemce) na projekt měl být nejméně o 2 % vyšší než úhrn nákladů na platy zaměstnanců ve státní správě účtovaných na projekt. Finanční prostředky Unie by neměly být používány k dotování vnitrostátních rozpočtů, například na pokrytí nákladů na DPH. O tom, v jaké výši jsou finanční prostředky Unie používány na pokrytí DPH, jsou však dostupné jen omezené informace. Komise by proto měla v rámci hodnocení v polovině období a hodnocení ex post programu LIFE poskytnout přehled úhrad DPH podle jednotlivých členských států, o které požádali příjemci prostředků v rámci programu LIFE ve fázi konečné platby.
(39)
Maximální sazby spolufinancování by měly být stanoveny na úrovních potřebných k tomu, aby byla zachována skutečná úroveň podpory poskytované z programu LIFE.
(40)
Program LIFE a jeho podprogramy by měly být pravidelně monitorovány a vyhodnocovány podle odpovídajících ukazatelů výkonnosti, aby bylo možné je upravit a případně i revidovat tematické priority. Při dalším definování ukazatelů výkonnosti pro posuzování programů a projektů by Komise měla klást důraz na sledování kvality na základě ukazatelů výkonnosti a očekávaných výsledků a dopadů. Komise by rovněž měla navrhnout metodu pro sledování dlouhodobé úspěšnosti projektů, zejména v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“. Aby bylo možné poskytnout doklady o vedlejších přínosech, které mohou oba podprogramy znamenat pro oblast klimatu a biologickou rozmanitost, a poskytnout informace o úrovni výdajů, mělo by monitorování programu LIFE sledovat výdaje spojené s oblastmi klimatu a biologické rozmanitosti, jak je definuje sdělení „Rozpočet - Evropa 2020“. Toto sledování by mělo být prováděno podle jednoduché metodiky a zařazovat výdaje do jedné ze tří kategorií: výdaje související pouze s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 100 %), výdaje významně související s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 40 %) a výdaje nesouvisející s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 0 %). Tato metodika by neměla ve vhodných případech vylučovat použití přesnějších metodik.
(41)
Vzhledem k dlouhodobým zkušenostem Komise s řízením programu LIFE a jeho projektů a pozitivním zkušenostem příjemců prostředků v rámci programu LIFE s externími kontrolními skupinami by řízení programu LIFE mělo zůstat Komisi. Jakékoli změny ve struktuře řízení programu LIFE a jeho projektů by měly být podrobeny předběžné analýze nákladů a přínosů a obzvláště by se při nich mělo dbát na zajištění odpovídající a komplexní odbornosti, zejména v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“.
(42)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(43)
Za účelem zajištění nejlepšího možného hodnocení využití finančních prostředků Unie by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o ukazatele výkonnosti platné pro tematické priority v rámci podprogramu pro životní prostředí a pro prioritní oblasti v rámci podprogramu pro oblast klimatu, o úpravy tematických priorit uvedených v příloze III a o zvyšování procentního podílu rozpočtu vyčleněného na granty na projekty podporující ochranu přírody a biologické rozmanitosti. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení v souvislosti s přijímáním víceletých pracovních programů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (23).
(45)
Pokud Výbor programu LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu nezaujme žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, Komise by návrh prováděcího aktu v souladu s čl. 5 odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 182/2011 neměla přijmout. Uchýlení se k tomuto postupu by mělo být odůvodněno mimo jiné potřebou posoudit úměrné rozdělení finančních prostředků mezi integrované projekty, zejména maximální částku, kterou může obdržet jediný integrovaný projekt.
(46)
Aby byl zajištěn účinný přechod mezi opatřeními přijatými podle nařízení (ES) č. 614/2007 a programem LIFE, je nezbytné nadále provádět monitorování, audit a kvalitativní hodnocení činností financovaných podle uvedeného nařízení i po skončení jeho platnosti.
(47)
Přidaná hodnota programu LIFE je odvozena od zvláštní povahy jeho přístupu a zaměření, díky nimž jsou jeho zásahy zejména přizpůsobeny potřebám v oblasti životního prostředí a klimatu. Protože program LIFE ve zvýšené míře sdružuje zdroje a odborné zkušenosti, může přispět k účinnějšímu provádění politik v oblasti životního prostředí více než samostatné opatření členského státu. Poskytuje i platformu pro přípravu a výměnu osvědčených postupů a znalostí a pro zlepšení, stimulaci a urychlení změn v provádění acquis, budování kapacit, podporu soukromých subjektů, zejména malých a středních podniků, při testování technologií a řešení malého rozsahu, která členským státům a zúčastněným subjektům umožňuje se vzájemně od sebe učit. Program LIFE navíc vytváří spolupůsobení všech fondů Unie a vnitrostátních fondů a současně motivuje k poskytování finančních prostředků ze soukromého sektoru, a zvyšuje tak soulad zásahů Unie a podporuje stejnorodější provádění acquis.
(48)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž příspěvku k provádění a vývoji politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu včetně začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik a prosazování lepší správy, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(49)
Nařízení (ES) č. 614/2007 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROGRAM PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ A OBLAST KLIMATU (LIFE)
Článek 1
Zřízení
Zřizuje se program pro životní prostředí a oblast klimatu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 („program LIFE“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„pilotními projekty“ projekty, které používají techniku nebo metodu, jež dosud ani na jiném místě nebyla použita či vyzkoušena, které v porovnání se současnými osvědčenými postupy nabízejí potenciální přínos v oblasti životního prostředí nebo klimatu a které lze následně použít ve větším měřítku v obdobných situacích;
b)
„demonstračními projekty“ projekty, které zavádějí do praxe, testují, vyhodnocují a šíří opatření, metodiky nebo přístupy, které jsou v konkrétních - například zeměpisných, ekologických či socioekonomických - souvislostech daného projektu nové nebo neznámé a které by bylo možné použít za podobných okolností jinde;
c)
„projekty využívajícími osvědčené postupy“ projekty, které používají vhodné, nákladově efektivní a nejmodernější techniky, metody a přístupy zohledňující konkrétní souvislosti daného projektu;
d)
„integrovanými projekty“ projekty, které ve velkém územním měřítku, zvláště v měřítku regionu, více regionů nebo v měřítku vnitrostátním nebo mezinárodním, provádějí plány či strategie v oblasti životního prostředí nebo klimatu vyžadované konkrétními právními předpisy Unie týkajícími se životního prostředí nebo klimatu, vypracované na základě jiných aktů Unie nebo vypracované orgány členských států, a to primárně v oblastech přírody, včetně mimo jiné řízení sítě Natura 2000, vody, odpadu, ovzduší, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a zajišťují přitom zapojení zúčastněných subjektů a podporují koordinaci s nejméně jedním dalším příslušným unijním, vnitrostátním či soukromým zdrojem financování a jeho využití;
e)
„projekty technické pomoci“ projekty, které poskytují formou grantů na akce finanční podporu, jež má žadatelům pomoci připravit integrované projekty a zejména zajistil, aby tyto projekty splňovaly časové, technické a finanční požadavky programu LIFE v koordinaci s fondy uvedenými v čl. 8 odst. 3;
f)
„projekty budování kapacit“ projekty, které poskytují formou grantů na akce finanční podporu činnostem nezbytným k vybudování kapacity členských států, včetně vnitrostátních nebo regionálních kontaktních míst programu LIFE, s cílem umožnit členským státům účinněji se zapojit do programu LIFE;
g)
„přípravnými projekty“ projekty, které ve spolupráci s členskými státy primárně určila Komise jako projekty na podporu konkrétních potřeb týkajících se vývoje a provádění politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí nebo klimatu;
h)
„informačními projekty, projekty zaměřenými na zvyšování informovanosti a projekty zaměřenými na šíření osvědčených postupů“ projekty, jejichž cílem je podpora komunikace, šíření informací a zvyšování informovanosti v oblastech podprogramů pro životní prostředí a oblast klimatu.
Článek 3
Obecné cíle a ukazatele výkonnosti
1. Program LIFE má zejména tyto obecné cíle:
a)
přispívat k přechodu k nízkouhlíkovému hospodářství odolnému vůči změnám klimatu a účinně využívajícímu zdroje, k ochraně a zlepšování kvality životního prostředí a k zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti, včetně podpory sítě Natura 2000 a boje proti degradaci ekosystémů;
b)
zlepšovat rozvoj, provádění a kontrolu dodržování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a urychlovat a prosazovat integraci a začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik Unie a činností veřejného i soukromého sektoru, mimo jiné zvyšováním kapacity veřejného a soukromého sektoru;
c)
na všech úrovních podporovat lepší správu v oblasti životního prostředí a klimatu, včetně lepšího zapojení občanské společnosti, nevládních organizací a místních subjektů;
d)
podporovat provádění sedmého akčního programu pro životní prostředí.
Sledováním těchto cílů program LIFE přispěje k udržitelnému rozvoji a plnění cílů a úkolů strategie Evropa 2020 a příslušných strategií a plánů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.
2. Obecných cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje těmito podprogramy:
a)
podprogramu pro životní prostředí;
b)
podprogramu pro oblast klimatu.
3. Plnění programu LIFE se konkrétně hodnotí podle těchto ukazatelů:
a)
pokud jde o obecný cíl uvedený v odst. 1 písm. a), podle prokazatelných zlepšení v oblasti životního prostředí a klimatu. Pokud jde o cíl, kterým je přispívat k zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti, lze prokazatelná zlepšení v oblasti životního prostředí měřit pomocí procenta sítě Natura 2000, kde byla obnovena nebo nastolena přiměřená správa, povrchu a druhu obnovených ekosystémů a počtu a druhu cílových přírodních stanovišť a druhů, u nichž dochází ke zlepšení stavu z hlediska ochrany;
b)
pokud jde o obecné cíle spojené s přípravou a prováděním podle odst. 1 písm. b), podle počtu připravených nebo provedených zásahů, kterými se provádějí plány, programy nebo strategie podle politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí nebo klimatu, a počtu zásahů vhodných k napodobení nebo přenosu;
c)
pokud jde o obecné cíle spojené s integrací a začleňováním podle odst. 1 písm. b), podle počtu zásahů, které dosáhly spolupůsobení s jinými programy financování Unie nebo do nich byly začleněny, nebo které byly začleněny do praxe veřejného nebo soukromého sektoru;
d)
pokud jde o obecný cíl uvedený v odst. 1 písm. c), podle počtu zásahů pro zajištění lepší správy, šíření informací a povědomí o aspektech životního prostředí a klimatu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, které dále definují ukazatele výkonnosti s ohledem na jejich použití v prioritních oblastech a tematických prioritách uvedených v článku 9 a příloze III, pokud jde o podprogram pro životní prostředí, a v článku 13, pokud jde o podprogram pro oblast klimatu.
Článek 4
Rozpočet
1. Finanční prostředky vyčleněné k provádění programu LIFE na období let 2014 až 2020 činí 3 456 655 000 EUR v běžných cenách, což představuje 0,318 % celkových prostředků na závazky uvedených v nařízení Rady (EU) č. 1311/2013.
Roční prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. Rozpočtové prostředky pro jednotlivé podprogramy se rozdělují takto:
a)
2 592 491 250 EUR z celkového finančního rámce uvedeného v odstavci 1 se přiděluje podprogramu pro životní prostředí;
b)
864 163 750 EUR z celkového finančního rámce uvedeného v odstavci 1 se přiděluje podprogramu pro oblast klimatu.
Článek 5
Účast třetích zemí v programu LIFE
Program LIFE je otevřen pro účast těchto zemí:
a)
zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP);
b)
kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a zemí přistupujících k Unii;
c)
zemí, na které se vztahuje evropská politika sousedství;
d)
zemí, které se v souladu s nařízením Rady (ES) č. 933/1999 (24) staly členy Evropské agentury pro životní prostředí.
Tato účast se uskutečňuje v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách, kterými se stanoví obecné zásady účasti uvedených třetích zemí v programech Unie.
Článek 6
Činnosti mimo Unii nebo v zámořských zemích a územích
1. Aniž je dotčen článek 5, může program LIFE financovat činnosti mimo Unii a v zámořských zemích a územích v souladu s rozhodnutím 2001/822/ES (rozhodnutí o přidružení zámoří), pokud jsou takové činnosti nezbytné k dosažení cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a k zajištění účinnosti zásahů prováděných na územích členských států, na která se vztahují Smlouvy.
2. Právnická osoba usazená mimo Unii se může podílet na projektech uvedených v článku 18, jestliže má příjemce koordinující daný projekt sídlo v Unii a činnost, která má být prováděna mimo Unii, splňuje požadavky stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 7
Mezinárodní spolupráce
V průběhu provádění programu LIFE je spolupráce s příslušnými mezinárodními organizacemi a s jejich institucemi a orgány možná, pokud je to zapotřebí k dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 8
Doplňkovost
1. Komise a členské státy zajistí, aby podpora poskytovaná z programu LIFE byla v souladu s politikami a prioritami Unie a aby doplňovala ostatní finanční nástroje Unie, při zajištění toho, aby byla zavedena zjednodušení.
2. Operace financované z programu LIFE jsou v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy, včetně pravidel Unie pro státní podporu. Především pak členské státy oznámí Komisi financování z programu LIFE, které představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, a toto financování nesmí být provedeno, dokud je neschválí Komise podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU nebo pokud nesplňuje nařízení přijaté podle čl. 2 odst. 1 a článku 8 nařízení (ES) č. 994/98.
3. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi zajistí koordinaci mezi programem LIFE a Evropským fondem pro regionální rozvoj, Evropským sociálním fondem, Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova a Evropským námořním a rybářským fondem s cílem dosáhnout spolupůsobení, zvláště v rámci integrovaných projektů, a podpořit využívání řešení, metod a přístupů vyvinutých v rámci programu LIFE. Tato koordinace se uskuteční v rámci zřízeném nařízením o společných ustanoveních a s využitím společného strategického rámce a mechanismů uvedených v dohodách o partnerství, jak požaduje uvedené nařízení.
4. Komise rovněž zajistí soulad a spolupůsobení a zabrání překrývání mezi programem LIFE a ostatními politikami a finančními nástroji Unie, konkrétně s programem Horizont 2020 a politikami a nástroji v rámci vnější činnosti Unie.
HLAVA II
PODPROGRAMY
KAPITOLA 1
Podprogram pro životní prostředí
Článek 9
Prioritní oblasti podprogramu pro životní prostředí
1. Podprogram pro životní prostředí má tři prioritní oblasti:
a)
životní prostředí a účinné využívání zdrojů,
b)
příroda a biologická rozmanitost;
c)
správa a informace v oblasti životního prostředí.
2. Prioritní oblasti uvedené v odstavci 1 zahrnují tematické priority uvedené v příloze III.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat v případě potřeby akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, kterými se doplňují, vypouštějí nebo mění tematické priority stanovené v příloze III, a to na základě těchto kritérií:
a)
priorit uvedených v sedmém akčním programu pro životní prostředí;
b)
specifických cílů vymezených pro jednotlivé prioritní oblasti uvedené v článcích 10, 11 a 12;
c)
zkušeností získaných při provádění víceletého pracovního programu uvedeného v článku 24;
d)
zkušeností získaných při provádění integrovaných projektů;
e)
priorit vycházejících z nových právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí přijatých po 23. prosince 2013; nebo
f)
zkušeností získaných při provádění stávajících právních předpisů a politiky Unie v oblasti životního prostředí.
Nejpozději do hodnocení programu LIFE v polovině období uvedeného v čl. 27 odst. 2 písm. a) Komise přezkoumá a v případě potřeby zreviduje tematické priority stanovené v příloze III.
3. Nejméně 55 % rozpočtových zdrojů přidělených na projekty podporované granty na akce v rámci podprogramu pro životní prostředí je věnováno na projekty podporující ochranu přírody a biologické rozmanitosti.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, kterými se zvyšuje procentní podíl uvedený v odstavci 3 tohoto článku nejvýše o 10 %, za předpokladu, že celkové finanční prostředky požadované formou návrhů, které spadají pod prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ a splňují minimální kvalitativní požadavky, během dvou po sobě jdoucích let přesahují o více než 20 % odpovídající částku vypočítanou za dva roky, které uvedeným letům předcházely.
Článek 10
Specifické cíle prioritní oblasti „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí v prioritní oblasti „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“ jsou zejména tyto:
a)
vyvíjet, testovat a demonstrovat přístupy týkající se politiky nebo řízení, osvědčené postupy a řešení pro náročné úkoly v oblasti životního prostředí, včetně vývoje a demonstrace inovativních technologií, které jsou vhodné k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány, včetně co do vazby mezi životním prostředím a zdravím, a které podporují politiku a právní předpisy pro účinné využívání zdrojů, včetně plánu pro Evropu účinně využívající zdroje;
b)
podporovat uplatňování, vývoj, testování a demonstrace integrovaných přístupů k provádění plánů a programů podle politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí, především pokud jde o vodu, odpady a ovzduší;
c)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, provádění, posuzování, sledování a vyhodnocování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a pro posuzování a sledování činitelů, tlaků a reakcí s dopadem na životní prostředí v Unii a mimo ni.
Článek 11
Specifické cíle prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ jsou zejména tyto:
a)
přispívat k přípravě a provádění politiky a právních předpisů Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti včetně strategie Unie pro biologickou rozmanitost do roku 2020 a směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES, zejména uplatňováním, vývojem, testováním a demonstrací osvědčených postupů a řešení;
b)
podporovat další rozvoj, provádění a řízení sítě Natura 2000 zřízené podle článku 3 směrnice 92/43/EHS, zejména uplatňování, vývoj, testování a demonstrace integrovaných přístupů k provádění akčních rámců stanovujících priority financování sítě vypracovaných na základě článku 8 uvedené směrnice;
c)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, provádění, posuzování, sledování a vyhodnocování politiky a právních předpisů Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti a pro posuzování a sledování činitelů, tlaků a reakcí s dopadem na přírodu a biologickou rozmanitost v Unii a mimo ni.
Článek 12
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti životního prostředí“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí pro prioritní oblasti „správa a informace v oblasti životního prostředí“ jsou zejména tyto:
a)
prosazovat zvyšování informovanosti o záležitostech životního prostředí, včetně získávání veřejné podpory a podpory zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti životního prostředí, a prosazovat znalosti o udržitelném rozvoji a nové způsoby udržitelné spotřeby;
b)
podporovat komunikaci, správu a šíření informací v oblasti životního prostředí a usnadňovat sdílení znalostí o úspěšných řešeních a postupech v oblasti životního prostředí, například rozvíjením platforem spolupráce mezi zúčastněnými subjekty, a odbornou přípravu;
c)
prosazovat účinnější dodržování a vymáhání právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a přispívat k němu, zejména podporou vývoje a šíření osvědčených postupů a přístupů politiky;
d)
prosazovat lepší správu v oblasti životního prostředí širším zapojením zúčastněných subjektů, včetně nevládních organizací, do konzultací politik a jejich provádění.
KAPITOLA 2
Podprogram pro oblast klimatu
Článek 13
Prioritní oblasti podprogramu pro oblast klimatu
Podprogram pro oblast klimatu má tři prioritní oblasti:
a)
zmírňování změny klimatu;
b)
přizpůsobování se změně klimatu;
c)
správa a informace v oblasti klimatu.
Článek 14
Specifické cíle prioritní oblasti „zmírňování změny klimatu“
S cílem přispívat ke snižování emisí skleníkových plynů má prioritní oblast „zmírňování změny klimatu“ zejména tyto specifické cíle:
a)
přispívat k provádění a přípravě politiky a právních předpisů Unie v oblasti zmírňování změny klimatu, včetně začleňování ve všech oblastech politiky, zejména přípravou, testováním a demonstrací přístupů týkajících se politiky nebo řízení, osvědčených postupů a řešení pro zmírňování změny klimatu;
b)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, posuzování, sledování, vyhodnocování a provádění účinných akcí a opatření v oblasti zmírňování změny klimatu a zvyšovat kapacitu pro uplatňování těchto znalostí v praxi;
c)
usnadňovat přípravu a provádění integrovaných přístupů, například pro strategie a plány zmírňování změny klimatu na místní, regionální i vnitrostátní úrovni;
d)
přispívat k přípravě a demonstraci inovativních technologií, systémů a nástrojů zmírňování změny klimatu vhodných k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány.
Článek 15
Specifické cíle prioritní oblasti „přizpůsobování se změně klimatu“
S cílem podpořit snahy vedoucí ke zvýšené odolnosti vůči změně klimatu má prioritní oblast „přizpůsobování se změně klimatu“ zejména tyto specifické cíle:
a)
přispívat k přípravě a provádění politiky Unie v oblasti přizpůsobování se změně klimatu, včetně začleňování ve všech oblastech politiky, zejména přípravou, testováním a demonstrací přístupů týkajících se politiky nebo řízení, osvědčených postupů a řešení pro přizpůsobování se změně klimatu, včetně případných ekosystémových přístupů;
b)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, posuzování, sledování, vyhodnocování a provádění účinných akcí a opatření v oblasti přizpůsobování se změně klimatu, případně přednostně akcí a opatření uplatňujících ekosystémový přístup, a zvyšovat kapacitu pro uplatňování těchto znalostí v praxi;
c)
usnadňovat přípravu a provádění integrovaných přístupů, například pro strategie a plány přizpůsobování se změně klimatu na místní, regionální i vnitrostátní úrovni, případně přednostně ekosystémových přístupů;
d)
přispívat k přípravě a předvedení inovativních technologií, systémů a nástrojů přizpůsobování se změně klimatu vhodných k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány.
Článek 16
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti klimatu“
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti klimatu“ jsou zejména:
a)
podporovat zvyšování informovanosti o klimatických záležitostech, včetně vytváření veřejné podpory a podpory zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti klimatu, a prosazovat znalosti o udržitelném rozvoji;
b)
podporovat komunikaci, správu a šíření informací v oblasti klimatu a usnadňovat sdílení znalostí o úspěšných řešeních a postupech v oblasti klimatu, například rozvojem platforem spolupráce mezi zúčastněnými subjekty, a odbornou přípravu;
c)
prosazovat účinnější dodržování a vymáhání právních předpisů Unie v oblasti klimatu a přispívat k němu, zejména podporou vývoje a šíření osvědčených postupů a přístupů politiky;
d)
prosazovat lepší správu v oblasti klimatu širším zapojením zúčastněných subjektů, včetně nevládních organizací, do konzultací politik a jejich provádění.
HLAVA III
SPOLEČNÁ PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
Financování
Článek 17
Druhy financování
1. Financování z prostředků Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty;
b)
veřejné zakázky;
c)
příspěvky do finančních nástrojů v souladu s ustanoveními o finančních nástrojích podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zejména článků 139 a 140 tohoto nařízení, a v souladu s provozně zaměřenými požadavky stanovenými v příslušných aktech Unie;
d)
veškeré ostatní zásahy, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
2. Komise provádí toto nařízení v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Financování podle tohoto nařízení, které představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, musí být prováděno v souladu s příslušnými pravidly Unie pro poskytování státní podpory.
4. Nejméně 81 % rozpočtových prostředků pro program LIFE musí být přiděleno na projekty podporované formou grantů na akce, nebo případně s vyžitím finančních nástrojů uvedených v odst. 1 písm. c).
Komise může tyto finanční nástroje začlenit do víceletého pracovního programu uvedeného v článku 24, pokud splňují podmínku hodnocení ex ante podle čl. 140 odst. 2 písm. f) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Na integrované projekty může být přiděleno nejvýše 30 % rozpočtových prostředků pro granty na akce v souladu s článkem 4. Tento maximální podíl bude přezkoumán v rámci hodnocení programu LIFE v polovině období uvedeného v čl. 27 odst. 2 písm. a), které bude případně provázeno legislativním návrhem.
Článek 18
Projekty
Granty na akce mohou být financovány tyto projekty:
a)
pilotní projekty;
b)
demonstrační projekty;
c)
projekty využívající osvědčené postupy;
d)
integrované projekty;
e)
projekty technické pomoci;
f)
projekty budování kapacit,
g)
přípravné projekty;
h)
informační projekty, projekty zaměřené na zvyšování informovanosti a projekty zaměřené na šíření osvědčených postupů;
i)
veškeré ostatní projekty, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 19
Kritéria způsobilosti a přidělení a výběr projektů
1. Projekty uvedené v článku 18 musí splňovat kritéria způsobilosti vycházející z definic stanovených v článku 2 a následující kritéria přidělení:
a)
je v zájmu Unie v tom smyslu, že významnou měrou přispívají k dosažení některého z obecných cílů programu LIFE stanovených v článku 3 a specifických cílů pro prioritní oblasti uvedené v článku 9, tematických priorit uvedených v příloze III nebo specifických cílů pro prioritní oblasti uvedené v článku 13;
b)
zajišťuje nákladově efektivní přístup a být technicky a finančně soudržné a
c)
jejich provádění je řádně naplánováno.
2. Projekty mohou být přiděleny, pouze pokud splňují minimální požadavky kvality podle příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Projekty financované z programu LIFE v některé z prioritních oblastí nesmějí ohrožovat cíle v oblasti životního prostředí nebo klimatu v jiné prioritní a oblasti, a je-li to možné, musí podporovat spolupůsobení mezi různými cíli a zelené veřejné zakázky.
4. Komise zajistí zeměpisnou rovnováhu mezi integrovanými projekty orientačním přidělením alespoň tří integrovaných projektů, z nichž alespoň jeden patří do podprogramu pro životní prostředí a alespoň jeden do podprogramu pro oblast klimatu, každému členskému státu v průběhu programovacího období programu LIFE stanoveného v článku 1.
Integrované projekty se rozdělují s cílem splnit cíle stanovené v souladu s čl. 24 odst. 2 písm. c) v každé z oblastí uvedených v čl. 2 písm. d).
S cílem posoudit soulad s ustanovením o uvolnění unijních, vnitrostátních nebo soukromých finančních prostředků uvedených v čl. 2 písm. d) musí být k návrhům integrovaných projektů přiložen:
a)
v první fázi postupu podávání žádostí: finanční plán a
b)
ve druhé fázi postupu podávání žádostí: alespoň jedno prohlášení o záměru, v němž je uveden rozsah, v jakém budou další příslušné unijní, vnitrostátní nebo soukromé finanční zdroje uvolněny, s upřesněním finančních zdrojů.
5. Komise zajistí v průběhu prvního víceletého pracovního programu zeměpisnou rovnováhu mezi jinými než integrovanými projekty předloženými v rámci podprogramu pro životní prostředí tím, že úměrně rozdělí finanční prostředky členským státům podle orientačních částek přidělených jednotlivým státům určených v souladu s kritérii stanovenými v příloze I. Pokud se orientační národní příděly neuplatní, projekty musí být vybírány výhradně na základě kvality.
6. Pokud je úhrn společného financování, které je nezbytné pro financování jiných než integrovaných projektů předložených určitým členským státem a uvedených na seznamu sestaveném Komisí na konci postupu výběru, nižší než je orientační částka přidělená tomuto členskému státu, použije Komise, jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, zůstatek tohoto vnitrostátního přidělení ke spolufinancování těch projektů předložených dalšími členskými státy, s výjimkou zámořských zemí a území, které představují největší příspěvek k dosažení obecných cílů stanovených v článku 3.
Při předložení seznamu projektů pro společné financování Komise informuje Výbor pro program LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu o tom, jak zohlednila kritéria přidělení prostředků stanovená v souladu s odstavci 4 a 5.
7. Komise zohlední zejména nadnárodní projekty, pokud je nadnárodní spolupráce nezbytná k zajištění ochrany životního prostředí a cílů v oblasti klimatu, a usiluje o splnění požadavku, aby nejméně 15 % rozpočtových prostředků určených na projekty bylo přiděleno nadnárodním projektům. Komise zváží přidělení financování nadnárodním projektům i v případech, kdy byla přidělená orientační částka v jednom nebo více členských státech účastnících se těchto nadnárodních projektů překročena.
8. V průběhu prvního víceletého pracovního programu je členský stát způsobilý pro financování jednoho projektu budování kapacit až do výše 1 000 000 EUR, pokud splňuje jedno z následujících kritérií:
a)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky pro roky 2010, 2011 a 2012 podle článku 6 nařízení (ES) č. 614/2007 členským státem je nižší než 70 %;
b)
HDP členského státu na obyvatele byl v roce 2012 nižší než 90 % průměru Unie; nebo
c)
členský stát přistoupil k EU po 1. lednu 2013.
V průběhu druhého víceletého pracovního programu je členský stát způsobilý pro financování jednoho projektu budování kapacit až do výše 750 000 EUR, pokud splňuje následující kritéria:
a)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky pro roky 2014, 2015 a 2016 uvedeného v odstavci 5 je nižší než 70 %; a
b)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky členským státem pro roky 2014, 2015 a 2016 vzrostla ve srovnání s průměrnou mírou čerpání pro roky 2010, 2011 a 2012.
Aby byl členský stát způsobilý pro financování projektů budování kapacit, musí se zavázat, že zachová zdroje určené pro program LIFE, včetně např. počtu zaměstnanců, na úrovni, která není nižší než v roce 2012, po dobu trvání příslušného víceletého pracovního programu. Tento závazek se stanoví v plánu budování kapacit uvedeném v odstavci 9.
Odchylně od ustanovení o způsobilosti obsažených v prvním a druhém pododstavci a pro celou dobu trvání programu LIFE není členský stát způsobilý pro financování projektů budování kapacit, pokud jeho HDP na obyvatele v roce 2012 přesahoval 105 % průměru Unie. Financování projektů budování kapacit se omezí na jeden projekt na členský stát v jednom víceletém pracovním programu.
9. Komise stanoví zrychlený postup přidělování pro všechny projekty budování kapacit. Žádosti týkající se těchto projektů budování kapacit mohou být podávány od 23. prosince 2013 Musí vycházet z plánu budování kapacit schváleného členským státem a Komisí, v němž jsou uvedeny zásahy, které mají být financovány z programu LIFE s cílem rozvíjet schopnost členského státu podávat úspěšně žádosti o financování pro projekty v podprogramu pro životní prostřední a podprogramu pro oblast klimatu. Tato opatření mohou zahrnovat mimo jiné:
a)
nábor nových zaměstnanců a školení pro vnitrostátní nebo regionální kontaktní místa programu LIFE;
b)
usnadňování výměny zkušeností a osvědčených postupů a podporu šíření a využívání výsledků projektů v rámci programu LIFE;
c)
přístupy „školení školitelů“;
d)
programy vysílání a výměny mezi veřejnými orgány v členských státech, zejména výměnné aktivity vysoké kvality.
Zásahy v rámci plánu budování kapacit mohou zahrnovat získávání odborníků k ad hoc řešení nedostatku technických kapacit a kapacit pro zpracování, ale nesmějí zahrnovat získávání odborníků, jejichž primární funkcí je vypracovávání návrhů pro předkládání v rámci každoroční výzvy k předkládání návrhů.
V plánu budování kapacit se rovněž uvedou odhadované náklady těchto zásahů.
Článek 20
Míra spolufinancování a způsobilost nákladů na projekty
1. Maximální míra spolufinancování u projektů uvedených v článku 18 může dosahovat:
a)
po dobu trvání prvního víceletého pracovního programu až 60 % způsobilých nákladů pro všechny projekty, kromě projektů uvedených v písmenu c), financované z prostředků podprogramu pro životní prostředí i z prostředků podprogramu pro oblast klimatu;
b)
po dobu trvání druhého víceletého pracovního programu až 55 % způsobilých nákladů pro všechny projekty, kromě projektů uvedených v písmenu c), financované z prostředků podprogramu pro životní prostředí i z prostředků podprogramu pro oblast klimatu;
c)
po celou dobu trvání programu LIFE:
i)
až 60 % způsobilých nákladů pro projekty uvedené v čl. 18 písm. d), e) a g);
ii)
pokud je splněn bod iii), až 60 % způsobilých nákladů pro projekty financované z prostředků prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ podprogramu pro životní prostředí;
iii)
až 75 % způsobilých nákladů pro projekty financované z prostředků prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ podprogramu pro životní prostředí, které se týkají prioritních stanovišť nebo druhů podle směrnice 92/43/EHS nebo druhů ptáků považovaných Výborem pro přizpůsobení technickému a vědeckému pokroku, zřízeným podle článku 16 směrnice 2009/147/ES, za prioritní, pokud je to nezbytné pro dosažení cíle ochrany;
iv)
až 100 % způsobilých nákladů pro projekty uvedené v čl. 18 písm. f).
2. Podmínky pro způsobilost nákladů jsou stanoveny v článku 126 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto náklady zahrnují náklady na DPH a na zaměstnance.
Komise předloží v rámci hodnocení v polovině období a hodnocení ex post programu LIFE přehled úhrad DPH, o které v jednotlivých členských státech požádali příjemci prostředků v rámci programu LIFE ve fázi konečné platby.
3. Náklady na nákup pozemků se považují za způsobilé pro financování projektů uvedených v článku 18 z prostředků Unie za předpokladu, že:
a)
nákup přispěje ke zlepšení, k udržení a k obnově celistvosti sítě Natura 2000 zřízené podle článku 3 směrnice 92/43/EHS, včetně lepšího propojení vytvořením koridorů nebo spojovacích ostrůvků nebo jiných prvků zelené infrastruktury;
b)
nákup pozemku je jedinou nebo nákladově nejefektivnější možností, jak dosáhnout požadovaného ochranného výsledku;
c)
koupený pozemek je dlouhodobě vyhrazen pro způsoby užití, které jsou v souladu s cíli stanovenými v článcích 11, 14 nebo 15, a
d)
dotyčné členské státy převodem nebo jiným způsobem zajistí dlouhodobé postoupení tohoto pozemku pro účely ochrany přírody.
Článek 21
Granty na provozní náklady
1. Granty na provozní náklady poskytují podporu na určité provozní a administrativní náklady neziskových subjektů, které sledují cíl, který je v obecném zájmu Unie, jsou činné zejména v oblasti životního prostředí nebo klimatu a podílejí se na rozvoji, provádění a kontrole dodržování politiky a právních předpisů Unie.
2. Maximální míra spolufinancování grantů na provozní náklady uvedených v odstavci 1 z prostředků Unie činí 70 % způsobilých nákladů.
Článek 22
Ostatní druhy činností
Z prostředků programu LIFE mohou být financovány činnosti, kterými Komise podporuje zahájení, provádění a začleňování politik a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu za účelem dosažení obecných cílů stanovených v článku 3. Tyto činnosti mohou zahrnovat:
a)
informační a komunikační činnosti včetně kampaní na zvyšování informovanosti. Finanční zdroje přidělované na komunikační činnosti v souladu s tímto nařízením pokryjí rovněž společnou komunikaci o politických prioritách Unie, jakož i o stavu uplatňování a provádění všech zásadních právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu;
b)
studie, průzkumy, modelování a tvorbu scénářů;
c)
přípravu, provádění, sledování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů;
d)
semináře, konference a setkání;
e)
vytváření sítí a platforem pro šíření osvědčených postupů;
f)
veškeré ostatní činnosti, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 23
Příjemci
Z prostředků programu LIFE mohou být financovány veřejné a soukromé subjekty.
Aby se zajistila viditelnost programu LIFE, propagují příjemci program LIFE a výsledky svých projektů, přičemž vždy uvedou podporu získanou od Unie. Logo programu LIFE zobrazené v příloze II se použije pro všechny komunikační činnosti a uvede se na informačních tabulích na strategických místech viditelných pro veřejnost. Veškeré zboží dlouhodobé spotřeby pořízené v rámci programu LIFE nese logo programu LIFE, nestanoví-li Komise jinak.
KAPITOLA 2
Prováděcí opatření
Článek 24
Víceleté pracovní programy
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijímá víceleté pracovní programy pro program LIFE. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 2.
Doba trvání prvního víceletého pracovního programu je čtyři roky a doba trvání druhého víceletého pracovního programu je tři roky.
2. Každý víceletý pracovní program stanoví v souladu s obecnými cíli stanovenými v článku 3:
a)
rozdělení prostředků v rámci každého podprogramu mezi jednotlivé prioritní oblasti a mezi jednotlivé typy financování podle čl. 9 odst. 3 a čl. 17 odst. 4 a 5. Neprovede se žádné další předběžné rozdělení prostředků na projekty financované formou grantů na akce mezi jednotlivé prioritní oblasti nebo v rámci těchto oblastí s výjimkou projektů technické pomoci a projektů budování kapacit;
b)
témata projektů provádějících tematické priority uvedené v příloze III projektů, které mají být financovány po dobu trvání víceletého pracovního programu;
c)
kvalitativní a kvantitativní výsledky, ukazatele a cíle pro každou prioritní oblast a druh projektů na celou dobu trvání víceletého pracovního programu v souladu s ukazateli výkonnosti podle čl. 3 odst. 3 a specifickými cíli každé prioritní oblasti uvedenými v článcích 10, 11, 12, 14, 15 a 16;
d)
odbornou metodiku pro postup výběru projektů a kritéria výběru a přidělení grantů v souladu s články 2 a 19 tohoto nařízení a příslušnými ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
orientační harmonogramy pro výzvy k předkládání návrhů na celou dobu trvání víceletého pracovního programu.
3. V rámci víceletých pracovních programů Komise zveřejní každoročně výzvy k předkládání návrhů pro prioritní oblasti uvedené v čl. 9 odst. 1 a v článku 13. Komise zajistí, aby nevyužité finanční prostředky z určité výzvy k předkládání návrhů byly přerozděleny mezi různé druhy projektů uvedené v článku 18.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů provede revizi víceletého pracovního programu nejpozději při hodnocení programu LIFE v polovině období. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 25
Způsoby provádění
Komise provádí činnosti k dosažení obecných cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení podle způsobů provádění stanovených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zejména přímého nebo nepřímého řízení Komisí na centrální úrovni nebo společného řízení s mezinárodními organizacemi.
Článek 26
Správní a technická pomoc
Finanční prostředky vyčleněné na program LIFE mohou zahrnovat také nezbytné výdaje související s činnostmi v oblasti přípravy, sledování, kontroly, auditu, komunikace a hodnocení, jež jsou přímo potřebné pro řízení programu LIFE a dosažení jeho obecných cílů stanovených v článku 3.
Komise pravidelně a ve spolupráci s vnitrostátními kontaktními místy programu LIFE pořádá semináře a setkání, zveřejňuje seznamy projektů financovaných v rámci programu LIFE nebo podniká jiné činnosti k usnadnění výměny zkušeností, znalostí a osvědčených postupů ke všem projektům, šíření a předávání výsledků projektu v celé Unii. Za tímto účelem Komise provádí činnosti, jejichž cílem je šíření výsledků projektu mezi příjemce prostředků z programu LIFE a další strany, případně se zvláštním zaměřením na členské státy s nízkým využíváním finančních prostředků programu LIFE, a usnadňuje komunikaci a spolupráci mezi ukončenými nebo pokračujícími projekty a příjemci v rámci nových projektů, žadateli nebo zúčastněnými subjekty ve stejné oblasti.
Komise rovněž pořádá alespoň jednou za dva roky specifické semináře, setkání nebo případně jiné typy činností s cílem usnadnit výměnu zkušeností, znalostí a osvědčených postupů při navrhování, přípravě a provádění integrovaných projektů, jakož i hodnocení účinnosti pomoci poskytované formou projektů technické pomoci. Do těchto činností zapojí vnitrostátní nebo regionální správní orgány, které spravují jiné finanční prostředky Unie, a další relevantní zúčastněné subjekty.
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Komise pravidelně sleduje provádění programu LIFE (a jeho podprogramů), včetně výše výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti, a podává o něm zprávu. Hodnotí také spolupůsobení mezi programem LIFE a ostatními doplňkovými programy, a zejména mezi jeho podprogramy. Komise vypočte orientační částky přidělené jednotlivým státům v souladu s kritérii stanovenými v příloze I pro dobu trvání druhého víceletého programu, a to výlučně pro účely porovnání výkonnosti členských států.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů tyto zprávy:
a)
do 30. června 2017 externí a nezávislou hodnotící zprávu programu LIFE (a jeho podprogramů) v polovině období za účelem přijetí rozhodnutí o obnovení, změně nebo pozastavení opatření, jež zahrne mimo jiné kvalitativní a kvantitativní aspekty jeho provádění, výši výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti, dosaženou míru spolupůsobení mezi cíli, jeho doplňkovost s ostatními relevantními programy Unie, plnění cílů u všech opatření (pokud možno na úrovni výsledků a dopadů), účinnost využívání prostředků a unijní přidanou hodnotu programu. Hodnotící zpráva v polovině období bude rovněž obsahovat kvantitativní a kvalitativní analýzu příspěvku programu LIFE ke stavu stanovišť a druhů z hlediska ochrany, uvedených ve směrnicích 92/43/EHS a 2009/147/ES. Hodnocení se dále zaměří na prostor pro zjednodušení, na jeho vnitřní a vnější soudržnost, na to, zda jsou všechny cíle programu nadále relevantní, a na to, jak daná opatření v rámci programu LIFE přispívají k dosažení cílů a úkolů strategie Evropa 2020 a k udržitelnému rozvoji. Zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu programu LIFE+. Hodnotící zpráva v polovině období je doplněna připomínkami Komise včetně jejího vyjádření ke způsobu, jakým mají být zjištění hodnocení v polovině období zohledněna při provádění programu LIFE, a zejména v jakém rozsahu je třeba změnit tematické priority stanovené v příloze III.
Hodnotící zpráva v polovině období musí obsahovat důkladné posouzení rozsahu a kvality poptávky, plánování a provádění integrovaných projektů nebo k ní takové hodnocení musí být přiloženo. Zvláštní důraz se klade na dosažený nebo očekávaný úspěch integrovaných projektů při mobilizaci jiných prostředků Unie, zejména s ohledem na výhody plynoucí z posílené soudržnosti s ostatními finančními nástroji Unie, na rozsah, v jakém jsou zapojeny zúčastněné subjekty, a na rozsah, v jakém integrované projekty zahrnují nebo mají zahrnovat předchozí projekty v rámci programu LIFE+.
b)
do 31. prosince 2023 externí nezávislou hodnotící zprávu ex post o provádění a výsledcích programu LIFE (a jeho podprogramů), jež zahrne i výši výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti a hodnocení, do jaké míry program LIFE jako celek a každý z jeho podprogramů dosáhly stanovených cílů, jaké míry spolupůsobení mezi různými cíli bylo dosaženo a jakým způsobem se program LIFE podílel na plnění cílů a úkolů strategie Evropa 2020. Hodnotící zpráva ex post rovněž uvede, do jaké míry se podařilo začlenit cíle v oblasti životního prostředí a klimatu do dalších politik Unie, a v co největší míře posoudit, jakého hospodářského prospěchu bylo dosaženo pomocí programu LIFE a jaký dopad a přínos měl program pro zapojené komunity.
3. Výsledky hodnocení provedených na základě tohoto článku Komise zpřístupní veřejnosti.
Článek 28
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci programu LIFE obdrželi prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (25) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
Aniž jsou dotčeny první a druhý pododstavec, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat.
3. Příjemci finanční pomoci Unie v souvislosti s každým projektem uchovávají pro využití Komisí po dobu pěti let od poslední platby veškeré podklady týkající se výdajů na tento projekt.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a v čl. 9 odst. 2 a 4 je Komisi svěřena na dobu sedmi let od 23. prosince 2013
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a v čl. 9 odst. 2 a 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 a 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 30
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro program LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 31
Zrušení
Nařízení (ES) č. 614/2007 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 32
Přechodná opatření
1. Aniž je dotčen čl. 31 první pododstavec, opatření zahájená před 1. lednem 2014 na základě nařízení (ES) č. 614/2007 se uvedeným nařízením řídí i nadále až do svého ukončení a musí splňovat technická ustanovení, která jsou v něm vymezena. Výbor uvedený v čl. 30 odst. 1 tohoto nařízení nahrazuje výbor uvedený v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 614/2007 od 23. prosince 2013
2. Finanční prostředky přidělené na program LIFE mohou zahrnovat také výdaje na technickou a správní pomoc, a to včetně výdajů na povinné sledování, komunikaci a hodnocení vyžadované nařízením (ES) č. 614/2007 po skončení jeho platnosti, aby byl zajištěn přechod mezi opatřeními přijatými podle nařízení (ES) č. 614/2007 a programem LIFE.
3. Částky potřebné v rámci finančního krytí na opatření v oblasti sledování, komunikace a auditu v období po 31. prosinci 2020 se považují za potvrzené, pouze jsou-li v souladu s finančním rámcem platným ode dne 1. ledna 2021.
4. Prostředky spojené s účelově vázanými příjmy, které pocházejí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek podle nařízení (ES) č. 614/2007, se použijí v souladu s článkem 21 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 k financování programu LIFE.
Článek 33
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1293/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2013
privind instituirea unui program pentru mediu și politici climatice (LIFE) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 614/2007
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Politica și legislația Uniunii în domeniul mediului și al climei au adus îmbunătățiri substanțiale stării mediului. Cu toate acestea, continuă să existe provocări majore în materie de mediu și climă, iar nesoluționarea lor va avea consecințe semnificative pentru Uniune.
(2)
Abordarea acestor provocări în materie de mediu și climă, dată fiind amploarea și complexitatea lor, ar trebui finanțată în principal prin intermediul programelor majore de finanțare ale Uniunii. În comunicarea sa din 29 iunie 2011 întitulată „Un buget pentru Europa 2020”, recunoscând provocarea pe care o reprezintă schimbările climatice, Comisia a declarat că intenționează să majoreze la cel puțin 20 % proporția din bugetul Uniunii alocată chestiunilor de ordin climatic, cu ajutorul contribuției din partea diferitelor politici. Prezentul regulament ar trebui să contribuie la atingerea acestui obiectiv.
(3)
Respectivele programe de finanțare ale Uniunii nu pot răspunde tuturor necesităților specifice în materie de mediu și politici climatice. În aceste domenii sunt necesare abordări specifice, care să răspundă unor probleme precum integrarea neuniformă a obiectivelor din domeniile respective în practicile statelor membre, punerea în aplicare neuniformă și inadecvată a legislației în statele membre, precum și diseminarea insuficientă de informații privind obiectivele de politică și promovarea insuficientă a acestora. Este oportun să se asigure continuarea programului instituit prin Regulamentul (CE) nr. 614/2007 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și să se adopte un nou regulament. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să instituie un program special de finanțare pentru mediu și politici climatice. („programul LIFE”). Pentru ca finanțarea din partea Uniunii să aibă un impact substanțial, ar trebui dezvoltate sinergii strânse între programul LIFE și alte programe de finanțare ale Uniunii și ar trebui asigurată complementaritatea acestora.
(4)
Activele de mediu sunt distribuite inegal pe teritoriul Uniunii, însă beneficiile pe care le generează sunt resimțite la nivelul întregii Uniuni și privesc Uniunea ca întreg. Obligația Uniunii de a conserva activele respective impune aplicarea coerentă a principiului solidarității și al partajării responsabilităților, ceea ce necesită ca unele probleme legate de mediu și de climă cu care se confruntă Uniunea să fie abordate mai bine la nivel regional sau local. Începând cu 1992, programele LIFE au jucat un rol esențial în repartizarea mai eficientă a solidarității și a responsabilităților partajate în ceea ce privește conservarea binelui comun în contextul mediului și al climei Uniunii. Programul LIFE ar trebui să continue să joace acest rol.
(5)
Date fiind caracteristicile și amploarea sa, programul LIFE nu poate soluționa toate problemele legate de mediu și de climă. Obiectivul acestui program ar trebui să fie mai degrabă de a acționa ca un catalizator pentru introducerea unor schimbări la nivelul elaborării și al punerii în aplicare a politicilor, prin furnizarea și diseminarea de soluții și a celor mai bune practici în vederea atingerii obiectivelor în materie de mediu și de climă, precum și prin promovarea unor tehnologii inovatoare în domeniul mediului și al schimbărilor climatice. În acest demers, programul LIFE ar trebui să sprijine punerea în aplicare a Programului general al Uniunii de acțiune pentru mediu până în 2002 „O viață bună, în limitele planetei noastre” instituit prin Decizia Parlamentului European și a Consiliului (5) („al șaptelea program de acțiune pentru mediu al Uniunii”).
(6)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar de 3 456 655 milioane EUR în prețuri curente, care reprezintă 0,318 % din suma totală a creditelor de angajament astfel cum se specifică în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 (6), pentru întreaga durată a programului LIFE, constituind principala valoare de referință, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (7), pentru Parlamentul European și Consiliu în cursul procedurii bugetare anuale.
(7)
În concordanță cu concluziile Consiliului European de la Luxemburg din decembrie 1997 și ale Consiliului European de la Salonic din iunie 2003, țările candidate și țările din Balcanii de Vest care participă la Procesul de Stabilizare și Asociere, precum și țările la care se aplică politica europeană de vecinătate, ar trebui să fie eligibile pentru a participa la programele Uniunii, în conformitate cu condițiile stabilite în acordurile bilaterale sau multilaterale relevante încheiate cu țările respective.
(8)
În temeiul Deciziei 2001/822/CE a Consiliului (8) („Decizia de asociere peste mări”), persoanele fizice dintr-o țară sau teritoriu de peste mări (TTPM) și, dacă este cazul, publicul relevant și/sau organismele și instituțiile private dintr-un TTPM sunt eligibile să participe la programele Uniunii sub rezerva respectării normelor și obiectivelor programului respectiv, precum și a regimului aplicabil statului membru de care aparține TTPM.
(9)
Pentru ca investițiile realizate pe teritoriul Uniunii în domeniul mediului și al climei să fie eficiente, unele activități trebuie să se desfășoare în afara granițelor acesteia. Este posibil ca investițiile respective să nu fie întotdeauna finanțate în cadrul instrumentelor financiare de acțiune externă ale Uniunii. Intervențiile în țările care nu participă direct la programul LIFE și participarea persoanelor juridice stabilite în țările respective la activități finanțate în cadrul programului LIFE ar trebui să fie posibile în mod excepțional, dacă sunt îndeplinite anumite condiții stabilite în prezentul regulament.
(10)
De asemenea, prezentul regulament ar trebui să ofere un cadru de cooperare cu organizațiile internaționale relevante și de sprijinire a acestora, pentru a răspunde la necesitățile strategice în materie de mediu și climă care nu intră sub incidența instrumentelor financiare de acțiune externă, cum ar fi anumite studii.
(11)
Cerințele în materie de mediu și climă ar trebui integrate în politicile și activitățile Uniunii. Prin urmare, programul LIFE ar trebui să fie complementar cu alte programe de finanțare ale Uniunii, inclusiv Fondul european de dezvoltare regională (9), Fondul social european (10), Fondul de coeziune (11), Fondul european de garantare agricolă (12), Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (13), Fondul european pentru afaceri maritime și pescuit, și Programul cadru pentru cercetare și inovare (14) ("programul Orizont 2020").
Comisia și statele membre ar trebui să asigure această complementaritate la toate nivelurile. La nivelul Uniunii, complementaritatea ar trebui asigurată prin stabilirea unei cooperări structurate între programul LIFE și programele de finanțare ale Uniunii cu gestionare partajată din cadrul strategic comun stabilit prin Regulamentul Parlamentului european și al Consiliului (UE) nr. /2013 (15) (Regulamentul privind dispozițiile comune), în special pentru a promova finanțarea activităților care completează proiectele integrate sau pentru a sprijini utilizarea soluțiilor, metodelor și abordărilor elaborate în cadrul programului LIFE. De asemenea, programul LIFE ar trebui să încurajeze valorificarea rezultatelor cercetării și inovării în domeniul mediului și al climei, obținute în cadrul programului Orizont 2020. În acest context, programul LIFE ar trebui să ofere oportunități de cofinanțare pentru proiecte generatoare de beneficii în materie de mediu și de climă evidente, pentru a asigura crearea de sinergii între programul LIFE și programul Orizont 2020. Coordonarea este necesară pentru evitarea dublei finanțări. Comisia ar trebui să ia măsuri pentru a preveni suprapunerile și apariția unor sarcini administrative suplimentare pentru beneficiarii proiectului generate de obligațiile de raportare din diversele instrumente financiare. Pentru a asigura claritatea și fezabilitatea practică a proiectelor integrate din cadrul programului LIFE ar trebui să se stabilească potențiale modalități de cooperare într-o etapă timpurie. Statele membre ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a face referire la aceste modalități în cadrul acordurilor lor de parteneriat pentru a asigura că se poate ține seama de avantajele proiectelor integrate în cadrul elaborării programelor operaționale sau a programelor de dezvoltare rurală.
(12)
Oprirea și inversarea tendinței de declin al biodiversității, precum și eficientizarea utilizării resurselor, alături de abordarea preocupărilor legate de mediu și de sănătate rămân provocări-cheie pentru Uniune. Aceste provocări necesită eforturi sporite, la nivelul Uniunii, pentru a furniza soluții și cele mai bune practici care să contribuie la atingerea obiectivelor prevăzute în Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 întitulată „Europa 2020: O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” (denumită în continuare „strategia Europa 2020”). În plus, guvernanța îmbunătățită, în special prin campanii de sensibilizare și prin implicarea părților interesate, este esențială pentru atingerea obiectivelor de mediu. Prin urmare, subprogramul pentru mediu ar trebui să aibă trei domenii prioritare de acțiune: „mediu și utilizarea eficientă a resurselor”, „natură și biodiversitate” și „guvernanță și informare în domeniul mediului”. Ar trebui ca proiectele finanțate in cadrul programului LIFE să poată contribui la atingerea obiectivelor specifice în cel puțin două dintre domeniile prioritare respective și să implice participarea a cel puțin două state membre.
(13)
Comunicarea Comisiei din 20 septembrie 2011 întitulată „Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor” a propus etapele și acțiunile necesare pentru a orienta Uniunea către o creștere sustenabilă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. Prin urmare, domeniul prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor” ar trebui să sprijine punerea în aplicare eficace a politicii de mediu a Uniunii de către sectoarele public și privat, în special în sectoarele de mediu reglementate de Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, prin facilitarea dezvoltării și a schimbului de noi soluții și bune practici. În acest context, Comisia ar trebui să asigure coerența cu programul Orizont 2020 și ar trebui să evite suprapunerile cu acesta.
(14)
Comunicarea Comisiei din 3 mai 2011 întitulată „Asigurarea noastră de viață, capitalul nostru natural: o strategie a UE în domeniul biodiversității pentru 2020” (denumită în continuare „strategia Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020”) a stabilit obiective specifice în vederea opririi și inversării tendinței de declin al biodiversității. Printre aceste obiective se numără punerea în aplicare integrală a Directivei 92/43/CEE (16) și a Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (17), precum și menținerea și refacerea ecosistemelor și a serviciilor ecosistemice. Programul LIFE ar trebui să contribuie la atingerea obiectivelor respective. Prin urmare, domeniul prioritar „natură și biodiversitate” ar trebui să se axeze pe punerea în aplicare și gestionarea rețelei Natura 2000, instituită prin Directiva 92/43/CEE a Consiliului, în special în ceea ce privește cadrele de acțiune prioritară elaborate în temeiul articolului 8 din directiva respectivă, pe dezvoltarea și diseminarea de bune practici cu privire la biodiversitate, pe Directivele 92/43/CEE și 2009/147/CE, precum și pe provocările mai ample în materie de biodiversitate, identificate în strategia Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020.
(15)
Contribuția programului LIFE la nevoile anuale de finanțare a rețelei Natura 2000 ar trebui privită în contextul cheltuielilor cu biodiversitatea acoperite din alte fonduri ale Uniunii. Ar trebui să se acorde o importanță specială programelor integrate din cadrul programului LIFE ca mecanism coordonat de finanțare pentru rețeaua Natura 2000, având în vedere potențialul acestora de a mobiliza fonduri și de a crește capacitatea de absorbție pentru cheltuielile din domeniul „natură și biodiversitate” în cadrul altor fonduri ale Uniunii.
(16)
Pădurile joacă un rol semnificativ pentru mediu și climă în ceea ce privește, de exemplu, biodiversitatea, apa, solul, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. Pădurile și solurile contribuie la reglarea climei prin absorbirea dioxidului de carbon (CO2) din atmosferă și prin stocarea unor cantități enorme de carbon. Pentru optimizarea acestui rol, sunt necesare date și informații relevante și compatibile. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să reprezinte, de asemenea, un cadru pentru sprijinirea sinergiilor între acțiunile din domeniul mediului și al climei, asociate cu pădurile și solurile, inclusiv în ceea ce privește monitorizarea acestor acțiuni. Alte domenii care se pretează la crearea unor sinergii mai mari sunt deficitul de apă și secetele, precum și gestionarea riscurilor de inundații.
(17)
Pentru a optimiza utilizarea resurselor programului LIFE, ar trebui încurajate sinergiile între acțiunile efectuate în cadrul subprogramului pentru mediu, în special cele pentru protejarea biodiversității, și măsurile vizând reducerea impactului schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, luate în cadrul subprogramului pentru politici climatice.
(18)
Comunicarea Comisiei din 15 decembrie 2011 întitulată „Foaie de parcurs pentru trecerea la o economie competitivă cu emisii scăzute de dioxid de carbon până în 2050” („Foaia de parcurs 2050”) a recunoscut faptul că testarea de noi abordări cu privire la atenuarea schimbărilor climatice va rămâne un factor esențial pentru trecerea la o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon. De asemenea, trebuie asigurată adaptarea la schimbările climatice, ca prioritate transsectorială a Uniunii. Mai mult decât atât, promovarea guvernanței și sensibilizarea sunt esențiale pentru obținerea de rezultate constructive și pentru asigurarea implicării părților interesate. Prin urmare, subprogramul pentru politici climatice ar trebui să sprijine eforturi prin care se aduc contribuții în trei domenii prioritare: „atenuarea schimbărilor climatice”, „adaptarea la schimbările climatice” și „guvernanța și informarea în domeniul climei”. Ar trebui ca proiectele finanțate in cadrul programului LIFE să poată contribui la atingerea obiectivelor specifice în cel puțin două dintre domeniile prioritare respective și să implice participarea a cel puțin două state membre.
(19)
Domeniul prioritar „Atenuarea schimbărilor climatice” ar trebui să contribuie la elaborarea și la punerea în aplicare a politicii și legislației Uniunii în domeniul climei, în special în ceea ce privește monitorizarea și raportarea gazelor cu efect de seră, politicile legate de exploatarea terenurilor, de schimbarea destinației terenurilor și de silvicultură, conservarea rezervoarelor naturale de carbon, sistemul de comercializare a cotelor de emisii, eforturile statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră, captarea și stocarea carbonului, energia din surse regenerabile, eficiența energetică, transporturile și combustibilii, stratul de ozon și gazele fluorurate. Se consideră că construcția proiectelor de infrastructură de capturare și stocare nu intră în domeniul de aplicare al programului LIFE și, prin urmare, nu este sprijinită.
(20)
Primele consecințe ale schimbărilor climatice, cum sunt condițiile meteorologice extreme, generatoare de inundații și secete, precum și nivelurile mării și temperaturile ridicate, pot fi deja percepute în Europa și în întreaga lume. Domeniul prioritar „adaptarea la schimbările climatice” ar trebui, prin urmare, să ajute populațiile, sectoarele economice și regiunile în eforturile de adaptare la aceste efecte, prin măsuri și strategii de adaptare specifice, pentru a asigura o mai bună reziliență a Uniunii. Acțiunile din acest domeniu ar trebui să fie complementare cu acțiunile eligibile pentru finanțare în cadrul instrumentului financiar de protecție civilă instituit prin Decizia nr. /2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (18). Se consideră că construcția proiectelor de infrastructură de anvergură nu intră în domeniul de aplicare al programului LIFE și, prin urmare, nu este sprijinită.
(21)
Punerea în aplicare integrală a politicii și a legislației în domeniul mediului și al climei este legată inextricabil de îmbunătățirea guvernanței, de creșterea implicării părților interesate și de diseminarea informațiilor. Prin urmare, domeniile prioritare „guvernanță” și „informare” ar trebui să sprijine, în cazul ambelor subprograme, dezvoltarea de platforme și schimbul de bune practici în vederea unei mai bune conformități și a unei mai bune aplicări a legislației, inclusiv prin dezvoltarea de programe de formare pentru judecători și pentru procurorii publici, și ar trebui să genereze sprijin din partea publicului și al părților interesate pentru eforturile Uniunii de elaborare a politicilor în domeniul mediului și al climei. Concret, ar trebui ca acestea să sprijine realizarea de îmbunătățiri în ceea ce privește diseminarea bazei de cunoștințe, a celor mai bune practici și a modalităților de punere în aplicare a legislației Uniunii, precum și realizarea de îmbunătățiri în ceea ce privește sensibilizarea și participarea publicului, precum și accesul la informații și la justiție în probleme de mediu.
(22)
În cadrul prezentului regulament, sprijinul ar trebui acordat în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (19). Proiectele finanțate în temeiul programului LIFE ar trebui să îndeplinească criteriile de eligibilitate și de acordare pentru a se asigura utilizarea optimă a fondurilor Uniunii și valoarea adăugată la nivel European. La evaluarea valorii adăugate a Uniunii, Comisia ar trebui să acorde o atenție specială, după cum este cazul în cadrul domeniilor prioritare, potențialului de replicare și de transferabilitate al proiectelor, sustenabilității rezultatelor acestora și contribuției pentru atingerea obiectivelor generale și specifice în domeniile prioritare, precum și priorităților tematice pute în aplicare prin subiectele proiectelor. Ar trebui încurajate proiectele cu impact transsectorial. Comisia ar trebui, de asemenea, să promoveze și să încurajeze utilizarea achizițiilor publice ecologice, în special în momentul punerii în aplicare proiectelor.
(23)
În vederea menținerii unor condiții de concurență echitabile pentru toate întreprinderile care își desfășoară activitatea în cadrul pieței interne și pentru a evita denaturarea nejustificată a concurenței, finanțarea acordată în cadrul programului LIFE a trebui să remedieze, acolo unde este necesar, disfuncționalitățile pieței. Mai mult decât atât, în cazurile în care finanțarea respectivă constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, aceasta ar trebui concepută de o manieră conformă cu normele privind ajutoarele de stat, astfel încât să se evite denaturări ale pieței cum ar fi excluderea (crowding-out) finanțării private, crearea unor structuri de piață ineficiente sau susținerea unor societăți ineficiente, și nu poate fi pusă în practică decât după aprobarea sa de către Comisie, în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din TFUE, cu excepția cazului în care finanțarea respectivă respectă un regulament adoptat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 994/98 al Consiliului (20).
(24)
Pentru a îmbunătăți punerea în aplicare a politicii climatice și de mediu și pentru a spori gradul de integrare a obiectivelor climatice și de mediu în cadrul altor politici, programul LIFE ar trebui să susțină proiecte care sprijină abordări integrate cu privire la punerea în aplicare legislației și politicilor din domeniul mediului și al climei. Aceste proiecte integrate ar trebui să servească drept instrumente concrete pentru consolidarea integrării obiectivelor în materie de climă și de mediu în alte politici ale Uniunii și în cheltuielile globale ale Uniunii în conformitate cu Strategia Europa 2020. Ele ar trebui să furnizeze exemple de bune practici pentru punerea în aplicare eficientă și bine coordonată a politicii climatice și de mediu a Uniunii în statele membre și în regiuni. În cazul subprogramului pentru mediu, proiectele integrate respective ar trebui să se axeze în principal pe punerea în aplicare strategiei Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020, având în vedere în special gestionarea și consolidarea eficace a rețelei Natura 2000, instituită prin Directiva 92/43/CEE prin punerea în aplicare a cadrelor de acțiune prioritară elaborate în temeiul articolului 8 din directiva respectivă, a Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (21), precum și a legislației din domeniul deșeurilor și al aerului.
(25)
Deși se axează pe temele identificate, proiectele integrate ar trebui să fie mecanisme de execuție cu scopuri multiple (urmărind, de exemplu, obținerea unor beneficii de mediu și consolidarea capacităților) care să permită obținerea de rezultate în alte domenii de politică, în special politica privind mediul marin, în conformitate cu obiectivele stabilite prin Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului (22). Proiectele integrate ar putea fi utilizate și în alte sectoare de mediu. În cazul subprogramului pentru politici climatice, proiectele respective ar trebui să vizeze, în special, strategii și planuri de acțiune pentru atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea.
(26)
Proiectele integrate ar trebui să sprijine numai o serie de activități și măsuri specifice, în timp ce alte activități care le completează pe cele incluse în proiecte ar trebui finanțate din alte programe de finanțare ale Uniunii, precum și din fonduri naționale, regionale și din fonduri provenind din sectorul privat. Finanțarea prin intermediul programului LIFE ar trebui să valorifice sinergiile și să asigure coerența între diferitele surse de finanțare ale Uniunii prin imprimarea unei orientări strategice în materie de mediu și de climă, asigurând, totodată, simplificarea procedurilor.
(27)
Proiectele integrate, a căror orientare strategică este punerea în aplicare a legislației și politicii Uniunii în materie de climă și mediu, prin abordări integrate, necesită acțiuni în întreaga Uniune și în toate sectoarele vizate de prezentul regulament. Aceasta necesită introducerea unui element de distribuție în procesul de selecție pentru a facilita asigurarea echilibrului geografic, fiind, de asemenea, necesar ca statele membre să încerce, dacă este necesar cu sprijinul unui proiect LIFE de asistență tehnică, să pregătească și să propună cel puțin un proiect integrat în timpul perioadei de programare LIFE.
(28)
Având în vedere noutatea abordării pe bază de proiecte integrate, părțile implicate ar trebui să fie sprijinite, atunci când este necesar, cu asistență tehnică. O procedură de depunere a candidaturilor în două etape ar trebui să ușureze faza de aplicare. În prima etapă, un plan financiar ar trebui să indice sursele de finanțare ale Uniunii, naționale sau private care urmează să fie mobilizate și în ce măsură. Doar în a doua etapă ar trebui să se solicite scrisori de intenție din partea a cel puțin o altă sursă de finanțare pentru a asigura îndeplinirea cerinței de mobilizare a unei surse de finanțare suplimentare. În timpul fazei de atribuire ar trebui să se țină seama de măsura în care sunt mobilizate alte fonduri ale Uniunii.
(29)
Reușita proiectelor integrate depinde de colaborarea strânsă dintre autoritățile naționale, regionale și locale și actorii nestatali interesați de obiectivele programului LIFE. Prin urmare, ar trebui aplicate principiile transparenței și publicării deciziilor privind elaborarea, punerea în aplicare, evaluarea și monitorizarea proiectelor.
(30)
În cazul proiectelor din cadrul subprogramului pentru mediu, altele decât proiectele integrate, ar trebui să se facă o distribuire proporțională a fondurilor între toate statele membre pe durata primului program de lucru multianual, în conformitate cu principiul solidarității și al partajării responsabilităților, prin instituirea unor alocări naționale orientative.
(31)
Pentru a consolida capacitatea statelor membre de a participa la programul LIFE, ar trebui să se ofere statelor membre care îndeplinesc cerințele stabilite în prezentul regulament o finanțare garantată pentru proiectele de consolidare a capacității. Aceste fonduri ar trebui să fie disponibilizate pe baza unui plan convenit privind consolidarea capacității, care să descrie intervențiile și finanțarea necesare.
(32)
Calitatea ar trebui să constituie criteriul general pentru evaluarea proiectului și procesul de atribuire în programul LIFE. Elementele de distribuție introduse pentru a reflecta echilibrul geografic sunt orientative și nu ar trebui să implice fonduri sau alocări garantate pentru fiecare stat membru.
(33)
Uniunea este parte la Convenția Comisiei Economice pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE) privind accesul la informații, participarea publicului și accesul la justiție în probleme de mediu („Convenția de la Aarhus”). Prin urmare, ar trebui sprijinită activitatea organizațiilor neguvernamentale (ONG) și a rețelelor de entități non-profit care urmăresc obiective de interes general pentru Uniune, întrucât acestea sunt eficace pentru sprijinirea obiectivelor Convenției de la Aarhus prin faptul că susțin preocupările și opiniile cetățenilor Uniunii în cadrul procesului de elaborare a politicilor, precum și pentru sprijinirea punerii în aplicare convenției respective și pentru sensibilizarea publicului cu privire la problemele și la răspunsurile strategice legate de mediu și climă. Este oportun ca programul LIFE să sprijine o gamă largă de ONG-uri, precum și de rețele de entități non-profit care urmăresc obiective de interes general pentru Uniune și care își desfășoară activitatea, în principal, în domeniul protecției mediului și/sau al combaterii schimbărilor climatice, prin acordarea competitivă și transparentă a unor subvenții de funcționare, pentru a le permite să contribuie în mod eficace la politica Uniunii, precum și pentru a promova și consolida punerea în aplicare și asigurarea îndeplinirii obiectivelor Uniunii în materie de mediu și de climă, precum și prin crearea și consolidarea capacității lor, pentru a le permite să devină parteneri mai eficienți.
(34)
Pentru a-și îndeplini rolul care îi revine în inițierea elaborării și a punerii în aplicare a politicii de mediu și climatice, Comisia ar trebui să utilizeze resurse din programul LIFE pentru a sprijini inițierea, punerea în aplicare și integrarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, inclusiv achiziționarea de servicii și de bunuri. Resursele financiare alocate activităților de comunicare în temeiul prezentului regulament ar trebui să acopere, de asemenea, comunicarea instituțională cu privire la prioritățile politice ale Uniunii, precum și la statutul punerii în aplicare și transpunerii tuturor principalelor acte legislative ale Uniunii în domeniul mediului și al climei.
(35)
Decalajul actual de pe piață între cererea și oferta de împrumuturi, de acțiuni și de capital de risc sunt susceptibile să persiste în contextul crizei financiare și, prin urmare, este oportun să se permită utilizarea instrumentelor financiare pentru a sprijini proiectele cu capacitate de a genera venituri în domeniul mediului sau al climei. Instrumentele financiare sprijinite prin programul LIFE ar trebui să fie utilizate pentru a aborda necesitățile specifice ale pieței într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor, în concordanță cu obiectivele programului, și ar trebui să nu determine scăderea finanțării private. Ar trebui să fie posibilă combinarea instrumentelor financiare cu subvenții finanțate din bugetul Uniunii, inclusiv în temeiul prezentului regulament.
(36)
Experiența dobândită cu programele LIFE anterioare a evidențiat necesitatea de a concentra eforturile asupra unor priorități strategice concrete în domeniul mediului și al climei și asupra unor domenii concrete de acțiune. Ar trebui ca aceste priorități tematice să nu fie exhaustive, pentru a permite candidaților să prezinte propuneri și în alte domenii, precum și pentru a încorpora idei noi pentru a reacționa la noile provocări. De asemenea, programele de lucru multianuale ar trebui să fie flexibile pentru a atinge obiectivele generale și specifice ale programului LIFE, asigurând, în același timp, stabilitatea necesară a temelor de proiect care pun în aplicare prioritățile tematice pentru ca potențialii candidați să își poată planifica, elabora și prezenta propunerile. Primul program de lucru multianual ar trebui să fie valabil timp de patru ani, fiind apoi urmat de un al doilea program de lucru cu o durată de trei ani. Ambele programe de lucru ar trebui să conțină o listă neexhaustivă de teme de proiect care pun în aplicare prioritățile tematice.
(37)
Experiența dobândită cu programele LIFE anterioare a subliniat importanța punctelor de contact naționale LIFE, în special pentru a acorda sprijin solicitanților și beneficiarilor, contribuind, astfel, la succesul punerii în aplicare a programelor. Sistemul de puncte de contact naționale și regionale LIFE ar trebui, prin urmare, continuat și, în măsura posibilului, consolidat, în special în statele membre cu un grad redus de absorbție a proiectelor, iar cooperarea dintre Comisie și punctele de contact naționale LIFE, precum și dintre punctele de contact naționale LIFE și punctele de contact regionale LIFE ar trebui consolidată. Experiența dobândită cu programele LIFE anterioare a evidențiat, de asemenea, importanța de a asigura diseminarea efectivă a rezultatelor proiectelor și a activităților de colaborare în rețea pentru a întări efectul de pârghie și valoarea adăugată a Uniunii a programului LIFE, în special prin organizarea de seminarii, ateliere și alte activități care să vizeze schimbul de experiență, de cunoștințe și de bune practici în cadrul Uniunii. Comisia ar trebui să continue și să consolideze activitățile de diseminare cu obiective specifice, inclusiv pe cele care vizează în mod special proiectele integrate, în special în statele membre cu un grad redus de absorbție a proiectelor, precum și în legătură cu sectoare specifice, precum și să faciliteze cooperarea și schimbul de experiență între beneficiarii programului LIFE și la scara largă. De asemenea, Comisia ar trebui să continue să publice periodic lista proiectelor finanțate prin intermediul programului LIFE, care să includă o scurtă descriere a obiectivelor și a rezultatelor obținute și un rezumat al fondurilor angajate, utilizând tehnologiile și mijloacele de comunicare în masă corespunzătoare.
(38)
În vederea simplificării programului LIFE și a reducerii sarcinii administrative pentru solicitanți și beneficiari, ar trebui utilizate mai frecvent sume și rate forfetare, fără compromiterea eligibilității TVA-ului și a costurilor cu personalul permanent în conformitate cu condițiile stabilite în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. Conform practicii curente, suma contribuțiilor la proiect a organizațiilor publice (în calitate de beneficiari coordonatori și/sau beneficiari asociați) ar trebui să depășească cu cel puțin 2 % suma cheltuielilor salariale pentru personalul administrațiilor naționale alocat proiectului. Fondurile Uniunii nu pot fi folosite pentru subvenționarea bugetelor naționale, de exemplu pentru a acoperi costurile TVA. Totuși, există doar informații limitate cu privire la suma la care se ridică fondurile Uniunii folosite pentru a acoperi TVA. Prin urmare, în evaluarea sa intermediară și în evaluarea ex-post a programului LIFE, Comisia ar trebui să furnizeze o situație pentru fiecare stat membru a rambursărilor TVA pe care beneficiarii proiectelor din cadrul programului LIFE le-au solicitat în etapa plății finale.
(39)
Ratele maxime de cofinanțare ar trebui stabilite la nivelurile necesare pentru a menține nivelul eficient de sprijin acordat prin programul LIFE.
(40)
Programul LIFE și subprogramele sale ar trebui monitorizate și evaluate periodic pe baza unor indicatori de performanță corespunzători, pentru a permite reajustări, inclusiv orice revizie a priorităților tematice care este necesară. Atunci când definește mai bine indicatorii de performanță pentru evaluarea programelor și a proiectelor, Comisia ar trebui să pună accentul pe monitorizarea calității pe baza indicatorilor de performanță și a impactului și rezultatelor preconizate. De asemenea, Comisia ar trebui să propună o metodă de monitorizare a succesului pe termen lung al proiectelor, în special în domeniul prioritar „natură și biodiversitate”. Pentru a oferi o dovadă a beneficiilor colaterale în materie de schimbări climatice și de biodiversitate pe care le pot aduce cele două subprograme, precum și pentru a furniza informații cu privire la nivelul cheltuielilor, în cadrul monitorizării programului LIFE ar trebui supravegheate cheltuielile legate de climă și cele legate de biodiversitate, astfel cum sunt definite în comunicarea „Un buget pentru Europa 2020”. Această supraveghere ar trebui să se bazeze pe o metodologie simplă, prin plasarea cheltuielilor într-una din următoarele trei categorii: cheltuieli legate exclusiv de climă/biodiversitate (contabilizate la 100 %), cheltuieli legate în mare parte de climă/biodiversitate (contabilizate la 40 %) și cheltuieli care nu sunt legate de climă/biodiversitate (contabilizate la 0 %). Ar trebui ca metodologia respectivă să nu excludă utilizarea unor metodologii mai precise, dacă este cazul.
(41)
Având în vedere experiența de lungă durată a Comisiei în domeniul gestionării programului și proiectelor LIFE și experiența pozitivă a beneficiarilor programului LIFE cu echipele externe de monitorizare, gestionarea programului LIFE ar trebui să continue să fie asigurată de Comisie. Orice modificare a structurii de gestionare a programului LIFE și a proiectelor ar trebui să fie condiționată de efectuarea unei analize cost-beneficiu ex-ante și să acorde o atenție specială asigurării unei expertize adecvate și cuprinzătoare, în special în domeniul prioritar „natură și biodiversitate”.
(42)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale pe tot parcursul ciclului cheltuielilor, care să includă prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate în mod incorect și, dacă este cazul, sancțiuni.
(43)
Pentru a se asigura cea mai bună utilizare posibilă a fondurilor Uniunii, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei cu privire la indicatorii de performanță aplicabili priorităților tematice pentru subprogramul pentru mediu și domeniilor tematice pentru subprogramul pentru politici climatice, precum și cu privire la modificarea priorităților tematice stabilite în anexa III și la modificarea procentului din buget alocat subvențiilor pentru proiecte care sprijină conservarea naturii și a biodiversității. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(44)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament cu privire la adoptarea programelor de lucru multianuale, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (23).
(45)
În cazul în care Comitetul pentru programul LIFE pentru mediu și politici climatice nu emite niciun aviz cu privire la un proiect de act de punere în aplicare, Comisia ar trebui să nu adopte proiectul de act de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Recursul la această procedură ar trebui justificat, printre altele, de nevoia de a verifica repartizarea proporțională a fondurilor între proiectele integrate, în special suma maximă care poate fi primită de un singur proiect integrat.
(46)
Pentru a se asigura o tranziție eficientă între măsurile adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 614/2007 și programul LIFE, este necesar să se continue monitorizarea, auditarea și evaluarea calitativă a activităților finanțate în temeiul respectivului regulament după data expirării acestuia.
(47)
Valoarea adăugată a programului LIFE derivă din specificitatea abordării și a orientării sale, datorită căreia intervențiile sale sunt adaptate în mod special la necesitățile în materie de mediu și climă. Programul LIFE poate să contribuie la punerea în aplicare mai eficientă a politicilor de mediu comparativ cu acțiunea individuală a statelor membre, datorită faptului că reunește mai multe resurse și mai multă expertiză. Programul oferă, de asemenea, platforma necesară pentru dezvoltarea și schimbul de bune practici și cunoștințe, pentru îmbunătățirea, catalizarea și accelerarea modificărilor în ceea ce privește punerea în aplicare acquis-ului și respectiv pentru consolidarea capacităților, sprijinirea actorilor din sectorul privat, în special a IMM-urilor, pentru testarea unor tehnologii și soluții la scară mică, și pentru a permite statelor membre și părților interesate să facă schimb de experiență. În plus, programul LIFE creează sinergii între fondurile Uniunii și cele naționale, mobilizând în același timp fonduri suplimentare din sectorul privat, mărind astfel coerența intervenției Uniunii și promovând o punere în aplicare mai omogenă a acquis-ului.
(48)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume contribuția la punerea în aplicare și dezvoltarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, inclusiv integrarea obiectivelor de mediu și climatice în alte politici și promovarea unei guvernanțe mai bune, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele prezentului regulament, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(49)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 614/2007 ar trebui abrogat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
PROGRAMUL PENTRU MEDIU ȘI POLITICI CLIMATICE (LIFE)
Articolul 1
Instituire
Prin prezentul regulament se instituie un program pentru mediu și politici climatice care acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020 („programul LIFE”).
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„proiecte-pilot” înseamnă proiecte care aplică o tehnică sau o metodă care nu a mai fost aplicată sau testată anterior sau în altă parte, care oferă avantaje potențiale de mediu sau climatice în comparație cu bunele practici actuale și care pot fi aplicate ulterior la o scară mai mare în situații similare;
(b)
„proiecte demonstrative” înseamnă proiecte care pun în practică, testează, evaluează și diseminează acțiuni, metode sau abordări care sunt noi sau necunoscute în contextul specific al proiectului, cum ar fi cel geografic, ecologic, socio-economic, și care ar putea fi aplicate în altă parte în condiții similare;
(c)
„proiecte de bune practici” înseamnă proiecte care aplică tehnici, metode și abordări adecvate, eficiente din punctul de vedere al costurilor și inovatoare, luând în considerare contextul specific al proiectului;
(d)
„proiecte integrate” înseamnă proiecte care pun în aplicare la scară teritorială extinsă, în special la scară regională, multiregională, națională sau transnațională, strategii sau planuri în domeniul mediului sau al climei impuse de legislația specifică a Uniunii în domeniul mediului sau al climei și dezvoltate în conformitate cu alte acte ale Uniunii, sau dezvoltate de către autoritățile statelor membre, în special în domeniile naturii, incluzând, printre altele, gestionarea rețelei Natura 2000, apa, deșeurile, aerul, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, asigurând, în același timp, implicarea părților interesate și promovarea coordonării cu cel puțin o altă sursă de finanțare relevantă a Uniunii, națională sau privată și mobilizarea acesteia;
(e)
„proiecte de asistență tehnică” înseamnă proiecte care furnizează, prin subvenții pentru acțiuni, sprijin financiar pentru a ajuta solicitanții să pregătească proiecte integrate, în special pentru a se asigura că aceste proiecte respectă cerințele financiare, tehnice și calendaristice ale programului LIFE în coordonare cu fondurile menționate la articolul 8 alineatul (3);
(f)
„proiecte de consolidare a capacității” înseamnă proiecte care furnizează, prin subvenții pentru acțiuni, sprijin financiar pentru activitățile necesare pentru consolidarea capacității statelor membre, inclusiv a punctelor de contact naționale sau regionale LIFE, pentru a permite statelor membre să participe mai eficient la programul LIFE;
(g)
„proiecte pregătitoare” înseamnă proiecte identificate în principal de Comisie în cooperare cu statele membre care răspund necesităților specifice legate de dezvoltarea și de punerea în aplicare apoliticii și legislației Uniunii în domeniul mediului sau al climei;
(h)
„proiecte de informare, sensibilizare și diseminare” înseamnă proiecte care vizează sprijinirea comunicațiilor, diseminarea informațiilor și sensibilizarea cu privire la subprogramele pentru mediu și politici climatice.
Articolul 3
Obiective generale și indicatori de performanță
(1) Program LIFE are, în particular, următoarele obiective generale:
(a)
să contribuie la tranziția către o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, cu emisii scăzute de dioxid de carbon și rezistentă la schimbările climatice, și să contribuie la protejarea și îmbunătățirea calității mediului și la oprirea și inversarea tendinței de declin al biodiversității, inclusiv prin sprijinirea rețelei Natura 2000 și abordarea degradării ecosistemelor;
(b)
să îmbunătățească dezvoltarea, punerea în aplicare și aplicarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, precum și să acționeze ca un catalizator și promotor al integrării obiectivelor de mediu și climatice în cadrul altor politici și în practica din sectoarele public și privat la nivelul Uniunii, inclusiv prin creșterea capacității acestor sectoare;
(c)
să susțină o guvernanță mai bună în domeniul mediului și al climei la toate nivelurile, inclusiv o mai bună implicare a societății civile, a ONG-urilor și a actorilor locali;
(d)
să sprijine punerea în aplicare a celui de-al șaptelea program de acțiune pentru mediu”.
În vederea atingerii obiectivelor respective, programul LIFE contribuie la dezvoltarea durabilă și la realizarea obiectivelor generale și specifice ale strategiei Europa 2020 și a strategiilor și planurilor relevante ale Uniunii în domeniul mediului și al climei.
(2) Obiectivele generale stabilite la alineatul (1) sunt atinse prin intermediul următoarelor subprograme:
(a)
subprogramul pentru mediu;
(b)
subprogramul pentru politici climatice.
(3) Performanța programului LIFE este evaluată, în special, pe baza următorilor indicatori:
(a)
în ceea ce privește obiectivul general menționat la alineatul (1) litera (a), îmbunătățirile aduse de program în materie de mediu și de climă. În privința obiectivului de a contribui la oprirea și la inversarea tendinței de declin al biodiversității, îmbunătățirile aduse de program în materie de protecție a mediului și de schimbări climatice se măsoară în funcție de procentajul din rețeaua Natura 2000 care a fost refăcut sau a cărui gestionare a devenit adecvată, de suprafața și de tipul ecosistemelor refăcute, precum și de numărul și tipul de habitate și de specii vizate a căror stare de conservare este îmbunătățită;
(b)
în ceea ce privește obiectivele generale legate de dezvoltarea și de punerea în aplicare menționate la alineatul (1) litera (b), numărul intervențiilor elaborate sau întreprinse prin care se pun în aplicare planuri, programe sau strategii în temeiul legislației și al politicii Uniunii în domeniul mediului și al climei, precum și numărul intervențiilor care vor putea fi reproduse sau transferate;
(c)
în ceea ce privește obiectivele generale legate de încorporarea și integrarea menționate la alineatul (1) litera (b), numărul intervențiilor prin care se obțin sinergii cu alte programe de finanțare ale Uniunii sau sunt integrate în acestea, sau sunt integrate în practica sectorului public sau privat;
(d)
în ceea ce privește obiectivul general menționat la alineatul (1) litera (c), numărul intervențiilor menite să asigure o mai bună guvernanță, diseminarea informațiilor și sensibilizarea cu privire la aspecte legate de mediu și de climă.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 29, pentru a defini mai în detaliu indicatorii de performanță, în vederea aplicării lor la domeniile prioritare și la prioritățile tematice menționate la articolul 9 și în anexa III în privința subprogramului pentru mediu, și respectiv la articolul 13 în privința subprogramului pentru politici climatice.
Articolul 4
Buget
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare programului LIFE pentru perioada 2014-2020 este de 3 456 655 000 EUR în prețuri curente, care reprezintă 0,318 % din suma totală a creditelor pentru angajamente astfel cum se specifică în Regulamentul (UE) nr. 1311/2013.
Creditele anuale se autorizează de către Parlamentul European și de către Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
(2) Defalcarea bugetară pentru subprograme este după cum urmează:
(a)
din pachetul financiar global la care se face referire la alineatul (1), 2 592 491 250 EUR se alocă subprogramului pentru mediu;
(b)
din pachetul financiar global la care se face referire la alineatul (1), 864 163 750 EUR se alocă subprogramului pentru politici climatice.
Articolul 5
Participarea țărilor terțe la programul LIFE
Programul LIFE este deschis participării următoarelor țări:
(a)
țările AELS (Asociația Europeană a Liberului Schimb), care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European (SEE);
(b)
țările candidate, potențial candidate și în curs de aderare la Uniune;
(c)
țările în care se aplică politica europeană de vecinătate;
(d)
țările care au devenit membre ale Agenției Europene de Mediu în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 933/1999 al Consiliului (24).
Această participare se face în conformitate cu condițiile prevăzute în acordurile multilaterale sau bilaterale respective, prin care se stabilesc principiile generale ale participării țărilor terțe respective la programele Uniunii.
Articolul 6
Activități desfășurate în afara Uniunii sau în țările și teritoriile de peste mări
(1) Fără a aduce atingere articolului 5, programul LIFE poate finanța activități desfășurate în afara Uniunii sau în țările și teritoriile de peste mări (TTPM) în conformitate cu Decizia 2001/822/CE ("decizia de asociere peste mări"), cu condiția ca activitățile respective să fie necesare pentru atingerea obiectivelor de mediu și climatice ale Uniunii și pentru a se asigura eficacitatea intervențiilor efectuate în teritoriile statele membre în cazul cărora se aplică tratatele.
(2) O persoană juridică stabilită în afara Uniunii poate fi în măsură să participe la proiectele menționate la articolul 18, cu condiția ca beneficiarul care coordonează proiectul să își aibă sediul în Uniune și ca activitatea ce urmează a fi desfășurată în afara Uniunii să îndeplinească cerințele prevăzute la alineatul (1)de la prezentul articol.
Articolul 7
Cooperarea internațională
În cursul punerii în aplicare programului LIFE, cooperarea cu organizațiile internaționale relevante, precum și cu instituțiile și cu organismele acestora, este posibilă în cazul în care este necesară pentru atingerea obiectivelor generale menționate la articolul 3.
Articolul 8
Complementaritate
(1) Comisia și statele membre se asigură că sprijinul din partea programului LIFE este coerent cu politicile și prioritățile Uniunii și complementar cu alte instrumente financiare ale Uniunii și, totodată, se asigură că sunt puse în aplicare măsuri de simplificare.
(2) Operațiunile finanțate în cadrul programului LIFE sunt conforme cu dreptul Uniunii și cu legislațiile naționale, inclusiv cu normele Uniunii privind ajutoarele de stat. În special, finanțarea în cadrul programului LIFE care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE trebuie notificată Comisiei de către statele membre și nu poate fi pusă în practică decât după aprobarea sa de către Comisie în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din TFUE, cu excepția cazului în care aceasta este în conformitate cu un regulament adoptat în temeiul articolului 2 alineatul (1) și al articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 994/98.
(3) În conformitate cu responsabilitățile care le revin, Comisia și statele membre asigură coordonarea între programul LIFE și Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru afaceri maritime și pescuit, în vederea creării de sinergii, în special în contextul proiectelor integrate și pentru sprijinirea utilizării de soluții, metode și abordări elaborate în cadrul programului LIFE. Această coordonare are loc în cadrul instituit prin Regulamentul privind dispozițiile comune și prin cadrul strategic comun și mecanismele instituite în acordurile de parteneriat în conformitate cu cerințele din regulamentul respectiv.
(4) Comisia asigură, de asemenea, coerența și crearea de sinergii și evită suprapunerea programului LIFE cu alte politici și instrumente financiare ale Uniunii, în special cu programul Orizont 2020 și cu cele din cadrul acțiunii externe a Uniunii.
TITLUL II
SUBPROGRAMELE
CAPITOLUL 1
Subprogramul pentru măsuri în domeniul mediului
Articolul 9
Domenii prioritare ale subprogramului pentru măsuri în domeniul mediului
(1) Subprogramul pentru măsuri în domeniul mediului are trei domenii prioritare:
(a)
mediu și utilizarea eficientă a resurselor;
(b)
natură și biodiversitate;
(c)
guvernanță și informare în domeniul mediului.
(2) Domeniile prioritare menționate la alineatul (1) cuprind prioritățile tematice stabilite în anexa III.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 29, dacă este necesar, pentru a adăuga, elimina sau modifica prioritățile tematice stabilite la anexa III pe baza următoarelor criterii:
(a)
prioritățile instituite prin cel de-al șaptelea program de acțiune pentru mediu;
(b)
obiectivele specifice stabilite pentru fiecare domeniu prioritar menționat la articolele 10, 11 și 12;
(c)
experiența dobândită în cursul punerii în aplicare a programului de lucru multianual menționat la articolul 24;
(d)
experiența dobândită în cursul punerii în aplicare a proiectelor integrate;
(e)
prioritățile care rezultă din noua legislație a Uniunii în domeniul mediului adoptată după 23 decembrie 2013; sau
(f)
experiența dobândită în cursul punerii în aplicare a legislației și politicilor existente ale Uniunii în domeniul mediului;
Comisia revizuiește și, dacă este necesar, modifică prioritățile tematice stabilite la anexa III, cel târziu până la evaluarea intermediară a programului LIFE menționată la articolul 27 alineatul (2) litera (a).
(3) Minimum 55 % din resursele bugetare alocate proiectelor sprijinite prin intermediul subvențiilor de acțiune în cadrul subprogramului pentru mediu sunt dedicate proiectelor care sprijină conservarea naturii și a biodiversității.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 29 pentru a crește procentul menționat la alineatul (2) de la prezentul articol cu maxim 10 %, cu condiția ca totalitatea fondurilor solicitate în cursul a doi ani consecutivi prin propuneri care intră în domeniul de aplicare al domeniului prioritar „Natură și biodiversitate” și care întrunesc cerințele minime de calitate depășesc cu mai mult de 20 % suma corespunzătoare calculată pentru cei doi ani care preced acei ani.
Articolul 10
Obiective specifice ale domeniului prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor”
Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor” sunt, în special:
(a)
dezvoltarea, testarea și demonstrarea unor abordări politice sau de conducere, a celor mai bune practici și a unor soluții, inclusiv dezvoltarea și demonstrarea unor tehnologii inovatoare, la provocările legate de mediu care să poată fi reproduse, transferate sau integrate, inclusiv în ceea ce privește legătura dintre mediu și sănătate, precum și în sprijinul politicilor și legislației în materie de eficiența resurselor, inclusiv al Foii de parcurs pentru o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor;
(b)
sprijinirea aplicării, dezvoltării, testării și demonstrării unor abordări integrate pentru punerea în aplicare a planurilor și a programelor în conformitate cu politica și legislația de mediu a Uniunii, în special în domeniile apei, deșeurilor și aerului;
(c)
îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru elaborarea, punerea în aplicare, evaluarea preliminară, monitorizarea și evaluarea politicii și legislației de mediu a Uniunii, precum și pentru evaluarea și monitorizarea factorilor, a presiunilor și a reacțiilor care au efecte asupra mediului în interiorul și în afara Uniunii.
Articolul 11
Obiective specifice ale domeniului prioritar „natură și biodiversitate”
Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „natură și biodiversitate” sunt în, special:
(a)
contribuția la dezvoltarea și punerea în aplicare a politicii și a legislației Uniunii Europene în domeniul naturii și biodiversității, inclusiv a strategiei Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020 și a Directivelor 92/43/CEE și 2009/147/CE, în special prin aplicarea, dezvoltarea, testarea și demonstrarea de abordări, bune practici și soluții;
(b)
sprijinirea dezvoltării, punerii în aplicare și gestionării în continuare a rețelei Natura 2000, instituită prin articolul 3 din Directiva 92/43/CEE, în special aplicarea, dezvoltarea, testarea și demonstrarea unor abordări integrate pentru punerea în aplicare a cadrelor de acțiune prioritare elaborate în temeiul articolului 8 din Directiva respectivă;
(c)
îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru dezvoltarea, punerea în aplicare, evaluarea preliminară, monitorizarea și evaluarea politicii și a legislației Uniunii în materie de natură și biodiversitate, precum și pentru evaluarea și monitorizarea factorilor, a presiunilor și a reacțiilor cu impact asupra naturii și biodiversității în interiorul și în afara Uniunii.
Articolul 12
Obiective specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul mediului”
Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul mediului” sunt, în special:
(a)
promovarea sensibilizării publicului în probleme de mediu, inclusiv atragerea de sprijin din partea publicului și a părților interesate pentru elaborarea politicii Uniunii în domeniul mediului și promovarea cunoștințelor privind dezvoltarea durabilă și de noi modele de consum sustenabil;
(b)
sprijinirea comunicării, gestionării și diseminării de informații în domeniul mediului precum și facilitarea schimbului de cunoștințe privind soluții și practici de succes în materie de mediu, inclusiv prin dezvoltarea de platforme de cooperare între părțile interesate, precum și prin acțiuni de formare;
(c)
promovarea și contribuția la o respectare mai eficientă și un mai bun control al punerii în aplicare a legislației de mediu a Uniunii Europene, în special prin promovarea dezvoltării și diseminarea celor mai bune practici și abordări politice;
(d)
promovarea unei mai bune guvernanțe în materie de mediu printr-o participare mai largă a părților interesate, inclusiv a ONG-urilor, la consultări cu privire la politica relevantă și la punerea în aplicare a acesteia.
CAPITOLUL 2
Subprogramul pentru politici climatice
Articolul 13
Domenii prioritare ale subprogramului pentru politici climatice
Subprogramul pentru politici climatice are trei domenii prioritare:
(a)
atenuarea schimbărilor climatice;
(b)
adaptarea la schimbările climatice;
(c)
guvernanță și informare în domeniul climei.
Articolul 14
Obiective specifice ale domeniului prioritar „atenuarea schimbărilor climatice”
Pentru a contribui la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, domeniul prioritar „atenuarea schimbărilor climatice” are în special următoarele obiective specifice:
(a)
contribuția la punerea în aplicare și dezvoltarea politicii și a legislației Uniunii Europene în materie de atenuare a schimbărilor climatice, inclusiv integrarea tuturor domeniilor de politică, în special prin dezvoltarea, testarea și demonstrarea abordărilor politice sau de management, a bunelor practici și a soluțiilor pentru atenuarea schimbărilor climatice;
(b)
îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru dezvoltarea, evaluarea preliminară, monitorizarea, evaluarea și punerea în aplicare a unor acțiuni și măsuri de atenuare a schimbărilor climatice eficace, pe de o parte, și sporirea capacității de a aplica respectivele cunoștințe în practică, pe de altă parte;
(c)
facilitarea dezvoltării și punerii în aplicare a abordărilor integrate, de exemplu în ceea ce privește strategiile și planurile de acțiune în materie de atenuare a schimbărilor climatice, la nivel local, regional sau național;
(d)
contribuția la dezvoltarea și demonstrarea unor tehnologii, sisteme, metode și instrumente de atenuare a schimbărilor climatice inovatoare, care să poată fi reproduse, transferate sau integrate.
Articolul 15
Obiective specifice ale domeniului prioritar „adaptarea la schimbările climatice”
Pentru a contribui la sprijinirea eforturilor destinate sporirii rezilienței față de schimbările climatice, domeniului prioritar „adaptarea la schimbările climatice” are în special următoarele obiective specifice:
(a)
contribuția la dezvoltarea și punerea în aplicare a politicii Uniunii Europene în materie de adaptare la schimbările climatice, inclusiv integrarea tuturor domeniilor de politică, în special prin dezvoltarea, testarea și demonstrarea abordărilor politice sau de management, a bunelor practici și a soluțiilor vizând adaptarea la schimbările climatice, incluzând, dacă este cazul, abordări ecosistemice;
(b)
îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru dezvoltarea, evaluarea preliminară, monitorizarea, evaluarea și punerea în aplicare a unor măsuri și acțiuni de adaptare eficiente la schimbările climatice, acordând prioritate, dacă este cazul, celor care folosesc o abordare ecosistemică, și sporirea capacității de a aplica respectivele cunoștințele în practică;
(c)
facilitarea dezvoltării și a punerii în aplicare a abordărilor integrate, de exemplu în ceea ce privește strategiile și planurile de acțiune în materie de adaptare la schimbările climatice, la nivel local, regional sau național, acordând prioritate, dacă este cazul, celora care folosesc o abordare ecosistemică;
(d)
contribuția la dezvoltarea și demonstrarea unor tehnologii, sisteme, metode și instrumente de adaptare la schimbările climatice inovatoare, care să poată fi reproduse, transferate sau integrate.
Articolul 16
Obiective specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul climei”
Obiectivele specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul climei” sunt în particular:
(a)
promovarea sensibilizării publicului cu privire la chestiunile legate de climă, inclusiv atragerea de sprijin din partea publicului și a părților interesate pentru elaborarea politicii Uniunii în domeniul climei și promovarea cunoștințelor privind dezvoltarea durabilă;
(b)
sprijinirea comunicării, gestionării și diseminării de informații în domeniul climei precum și facilitarea schimbului de cunoștințe privind soluții și practici de succes în materie de climă, inclusiv prin dezvoltarea de platforme de cooperare între părțile interesate, precum și prin acțiuni de formare;
(c)
promovarea și contribuția la o respectare și asigurare mai eficientă a respectării legislației de mediu a Uniunii Europene, în special prin promovarea dezvoltării și a diseminării celor mai bune practici și abordări politice;
(d)
promovarea unei mai bune guvernanțe în materie de climă printr-o participare mai largă a părților interesate, inclusiv a ONG-urilor, la consultări cu privire la politica relevantă și la punerea în aplicare a acesteia.
TITLUL III
DISPOZIȚII COMUNE DE PUNERE ÎN APLICARE
CAPITOLUL 1
Finanțare
Articolul 17
Tipuri de finanțare
(1) Finanțarea din partea Uniunii poate lua următoarele forme juridice:
(a)
subvenții;
(b)
contracte de achiziții publice;
(c)
contribuții la instrumentele financiare, în conformitate cu dispozițiile privind instrumentele financiare prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, în special la articolele 139 și 140, și conform unor cerințe cu caracter operațional pronunțat, prevăzute în acte specifice ale Uniunii;
(d)
orice alt fel de intervenții necesare în vederea atingerii obiectivelor generale stabilite la articolul 3.
(2) Comisia pune în aplicare prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(3) Finanțarea care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, prevăzută de prezentul regulament, este pusă în aplicare de o manieră coerentă cu normele relevante ale Uniunii privind ajutoarele de stat.
(4) Cel puțin 81 % din resursele bugetare destinate programului LIFE se alocă proiectelor sprijinite prin intermediul subvențiilor pentru acțiuni sau, dacă este cazul, prin instrumente financiare în conformitate cu alineatul (1) litera (c).
Comisia poate include aceste instrumente financiare în programul de lucru multianual menționat la articolul 24, sub rezerva unei evaluări ex-ante în conformitate cu articolul 140 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(5) Se poate aloca proiectelor integrate maxim 30 % din resursele bugetare alocate subvențiilor pentru acțiuni în conformitate cu alineatul (4). Procentul maxim menționat este reevaluat în cadrul evaluării intermediare a programului LIFE menționate la articolul 27 alineatul (2) litera (a), care este însoțită, dacă este cazul, de o propunere legislativă.
Articolul 18
Proiecte
Prin intermediul subvențiilor pentru acțiuni se pot finanța următoarele proiecte:
(a)
proiecte-pilot;
(b)
proiecte demonstrative;
(c)
proiecte de bune practici;
(d)
proiecte integrate;
(e)
proiecte de asistență tehnică;
(f)
proiecte de consolidare a capacității;
(g)
proiecte pregătitoare;
(h)
proiecte de informare, sensibilizare și diseminare;
(i)
orice alt tip de proiecte necesare în vederea atingerii obiectivelor generale menționate la articolul 3.
Articolul 19
Criterii de eligibilitate și de atribuire și selecția proiectelor
(1) Proiectele menționate la articolul 18 satisfac criteriile de eligibilitate pe baza definițiilor prevăzute la articolul 2 și a următoarelor criterii de atribuire:
(a)
să fie în interesul Uniunii, aducând o contribuție importantă la realizarea unuia dintre obiectivele generale ale programului LIFE menționate la articolul 3, precum și la realizarea obiectivelor specifice pentru domeniile prioritare enumerate la articolul 9, a priorităților tematice stabilite în anexa III, sau a obiectivelor specifice pentru domeniile prioritare enumerate la articolul 13;
(b)
să asigure o abordare rentabilă și să fie coerente din punct de vedere tehnic și financiar; și
(c)
să fie solide în ceea ce privește modalitatea de punere în aplicare propusă.
(2) Atribuirea proiectelor se face cu condiția ca proiectele să respecte cerințele minime de calitate în conformitate cu dispozițiile relevante din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(3) Proiectele finanțate în cadrul programului LIFE în cadrul unui domeniu prioritar evită subminarea obiectivelor climatice sau de mediu din alt domeniu prioritar și, în cazul în care acest lucru este posibil, promovează sinergii între diferitele obiective, precum și utilizarea achizițiilor publice ecologice.
(4) Comisia asigură echilibrul geografic al proiectelor integrate prin alocarea orientativă a cel puțin trei proiecte integrate către fiecare stat membru, asigurând alocarea a cel puțin unui proiect integrat în cadrul subprogramului pentru mediu și a cel puțin unui proiect integrat în cadrul subprogramului pentru politici climatice pe parcursul perioadei de programare a LIFE menționate la articolul 1.
Proiectele integrate sunt distribuite având în vedere atingerea obiectivelor stabilite în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) litera (c) pentru fiecare dintre domeniile menționate la articolul 2 litera (d).
Pentru a evalua respectarea dispoziției privind mobilizarea fondurilor a Uniunii, naționale sau private, astfel cum se prevede la articolul 2 litera (d), propunerile de proiecte integrate sunt însoțite:
(a)
în cadrul primei etape a procesului de depunere a candidaturilor, de un plan financiar, și
(b)
în cadrul celei de-a doua etape a procesului de depunere a candidaturilor, de cel puțin o scrisoare de intenție care să indice măsura în care se vor mobiliza alte surse de finanțare ale Uniunii, naționale sau private, specificându-se, de asemenea, aceste surse de finanțare.
(5) Pe durata primului program de lucru multianual, Comisia asigură echilibrul geografic al proiectelor, altele decât proiectele integrate, prezentate în cadrul subprogramului pentru mediu prin distribuirea proporțională a fondurilor între toate statele membre pe baza unor alocări naționale orientative stabilite în conformitate cu criteriile prevăzute în anexa I. Atunci când nu se pot aplica alocări naționale orientative, proiectele sunt selecționate exclusiv pe baza criteriului de merit.
(6) Dacă valoarea cofinanțării necesare pentru finanțarea proiectelor, altele decât proiectele integrate, prezentate de un stat membru și care apar pe lista întocmită de Comisie la sfârșitul procedurii de selecție, este mai mică decât alocarea națională orientativă pentru acel stat membru, Comisia, sub rezerva respectării condițiilor stabilite la alineatele (1) și (2), utilizează soldul alocării naționale orientative respective pentru a cofinanța acele proiecte prezentate de alte state membre, cu excepția proiectelor din TTPM, care aduc cea mai mare contribuție la atingerea obiectivelor generale stabilite la articolul 3.
La prezentarea listei proiectelor care vor fi cofinanțate, Comisia transmite Comitetului pentru programul LIFE pentru mediu și politici climatice un raport privind modalitatea în care a ținut seama de criteriile de alocare instituite în conformitate cu alineatele (4) și (5).
(7) Comisia acordă o atenție deosebită proiectelor transnaționale în cazul cărora cooperarea transnațională este determinantă pentru a garanta protecția mediului și realizarea obiectivelor climatice și depune toate eforturile pentru a se asigura că cel puțin 15 % din resursele bugetare destinate proiectelor sunt alocate proiectelor transnaționale. Comisia analizează posibilitatea de a oferi finanțare pentru proiecte transnaționale chiar și în cazurile în care s-a depășit soldul alocării naționale orientative pentru unul sau mai multe state membre care participă la aceste proiecte transnaționale.
(8) Pe durata primului program de lucru multianual, un stat membru este eligibil pentru finanțare pentru un proiect de consolidare a capacității în valoare de până la 1 000 000 EUR, cu condiția de a respecta unul dintre următoarele criterii:
(a)
nivelul mediu de absorbție a alocării naționale orientative a statului membru în cauză pentru anii 2010, 2011 și 2012, astfel cum este stabilit în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 614/2007, este sub 70 %;
(b)
PIB-ul statului membru per cap de locuitor în 2012 a fost sub 90 % din media Uniunii; sau
(c)
statul membru a aderat la Uniune după 1 ianuarie 2013.
Pe durata celui de-al doilea program de lucru multianual, un stat membru este eligibil pentru finanțare pentru un proiect de consolidare a capacității în valoare de până la 750 000 EUR, cu condiția de a respecta următoarele criterii:
(a)
nivelul mediu de absorbție a alocării naționale orientative a statului membru în cauză pentru anii 2014, 2015 și 2016, menționată la alineatul (5), este sub 70 %; și
(b)
nivelul mediu de absorbție a alocării naționale orientative a statului membru în cauză pentru anii 2014, 2015 și 2016 a crescut comparativ cu nivelul mediu de absorbție pentru anii 2010, 2011 și 2012.
Pentru a fi eligibil pentru finanțarea proiectelor de consolidare a capacității, un stat membru se angajează să mențină resursele dedicate programului LIFE, inclusiv, printre altele, resursele de personal, la niveluri care să nu fie mai mici decât cele care existau în 2012, pe întreaga durată a programului de lucru multianual în cauză. Acest angajament este inclus în planul de consolidare a capacității menționat la alineatul (9).
Prin derogare de la dispozițiile privind eligibilitatea de la primul și al doilea paragraf și pe întreaga durată a programului LIFE, un stat membru nu este eligibil pentru finanțare pentru proiectele de consolidare a capacității dacă PIB-ul pe cap de locuitor din 2012 a fost peste 105 % din media Uniunii. Finanțarea pentru proiectele de consolidare a capacității este limitată la un proiect per stat membru per program de lucru multianual.
(9) Comisia instituie o procedură de atribuire rapidă pentru toate proiectele de consolidare a capacității. Cererile pentru aceste proiecte de consolidare a capacității pot fi transmise începând cu 23 decembrie 2013. Cererile se bazează pe un plan de consolidare a capacității convenit între statul membru și Comisie și care descrie măsurile care urmează să fie finanțate de programul LIFE pentru a dezvolta capacitatea statului membru de a prezenta cereri de finanțare de succes pentru proiectele sub egida subprogramelor pentru mediu și politici climatice. Aceste măsuri pot include următoarele, fără însă a se limita la acestea:
(a)
recrutarea de personal nou și formare pentru punctele de contact naționale sau regionale LIFE;
(b)
facilitarea schimburilor de experiență și de cele mai bune practici și promovarea diseminării și folosirii rezultatelor proiectelor din cadrul programului LIFE;
(c)
abordări de tipul „formarea formatorilor”;
(d)
programe de schimb și de detașare a personalului între autoritățile publice din statele membre, în special activități de schimb a celor mai bune elemente („best in class”).
Intervențiile acoperite de planul de consolidare a capacității pot include furnizarea de experți pentru a acoperi lacunele ad-hoc în ceea ce privește capacitatea tehnică sau procedurală, dar nu pot include furnizarea de experți a căror funcție primară este redactarea de propuneri care să fie prezentate în cadrul cererilor anuale de propuneri.
Planul de consolidare a capacității descrie și estimări ale costurilor acestor intervenții.
Articolul 20
Rate de cofinanțare și eligibilitatea costurilor pentru proiecte
(1) Rata maximă de cofinanțare pentru proiectele menționate la articolul 18 este de până la:
(a)
pe durata primului program de lucru multianual, 60 % din costurile eligibile pentru toate proiectele, cu excepția celor specificate la litera (c), finanțate în cadrul ambelor subprograme pentru mediu și politici climatice;
(b)
pe durata celui de-al doilea program de lucru multianual, 55 % din costurile eligibile pentru toate proiectele, cu excepția celor specificate la litera (c), finanțate în cadrul ambelor subprograme pentru mediu și politici climatice;
(c)
pe întreaga durată a programului LIFE:
(i)
până la 60 % din costurile eligibile pentru proiectele menționate la articolul 18 literele (d), (e) și (g);
(ii)
sub rezerva punctului (iii), până la 60 % din costurile eligibile pentru proiectele finanțate în cadrul domeniului prioritar „natură și biodiversitate” al subprogramului pentru mediu;
(iii)
până la 75 % din costurile eligibile pentru proiectele finanțate în cadrul domeniului prioritar „natură și biodiversitate” al subprogramului pentru mediu și care privesc habitatele sau speciile prioritare în cadrul punerii în aplicare a Directivei 92/43/CEE sau speciile de păsări care sunt considerate prioritare pentru finanțare de către Comitetul pentru adaptarea la progresul tehnico-științific înființat în conformitate cu articolul 16 din Directiva 2009/147/CE, atunci când este necesar pentru realizarea obiectivului în materie de conservare;
(iv)
până la 100 % din costurile eligibile pentru proiectele menționate la articolul 18 litera (f).
(2) Condițiile de eligibilitate a costurilor sunt stabilite la articolul 126 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 966/2012. Aceste costuri includ TVA și costurile de personal.
În evaluarea sa intermediară și în evaluarea ex-post a programului LIFE, Comisia furnizează o situație pentru fiecare stat membru a rambursărilor TVA pe care beneficiarii proiectelor din cadrul programului LIFE le-au solicitat în etapa plății finale.
(3) Costurile legate de achiziționarea de terenuri sunt considerate eligibile pentru finanțarea Uniunii Europene pentru proiectele menționate la articolul 18, cu condiția ca:
(a)
achiziționarea să contribuie la îmbunătățirea, menținerea și restabilirea integrității rețelei Natura 2000, instituite prin articolul 3 din Directiva 92/43/CEE, inclusiv prin îmbunătățirea conectivității prin crearea de coridoare, puncte de trecere sau alte elemente de infrastructură verde;
(b)
achiziționarea de terenuri să reprezinte fie singura modalitate, fie modalitatea cea mai eficientă de a atinge rezultatul dorit în materie de conservare,
(c)
terenurile achiziționate să fie rezervate pe termen lung pentru utilizări conforme cu obiectivele menționate la articolele 11, 14 sau 15; și
(d)
statele membre implicate să asigure, prin intermediul transferului sau prin alte mijloace, rezervarea pe termen lung a terenurilor în cauză în scopul conservării naturii.
Articolul 21
Subvenții de funcționare
(1) Subvențiile de funcționare susțin anumite costuri operaționale și administrative ale entităților non-profit care urmăresc un obiectiv de interes general pentru Uniune, sunt active în principal în domeniul mediului sau al climei și sunt implicate în elaborarea, punerea în aplicare și întărirea aplicării politicii și a legislației Uniunii.
(2) Rata maximă de cofinanțare a Uniunii pentru subvențiile de funcționare menționate la articolul 1 este de 70 % din costurile eligibile.
Articolul 22
Alte tipuri de activități
Programul LIFE poate finanța activitățile puse în aplicare de Comisie pentru a sprijini inițierea, punerea în aplicare și integrarea politicilor și legislației Uniunii din domeniul mediului și al climei, în scopul realizării obiectivelor generale stabilite la articolul 3. Asemenea activități pot include:
(a)
informare și comunicare, inclusiv campanii de sensibilizare. Resursele financiare alocate activităților de comunicare în temeiul prezentului regulament acoperă și comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii, precum și comunicarea stadiului de punere în aplicare și transpunere a tuturor principalelor acte legislative ale Uniunii în domeniul mediului și al climei;
(b)
studii, anchete, modelare și elaborare de scenarii;
(c)
pregătirea, punerea în aplicare, monitorizarea, verificarea și evaluarea proiectelor, politicilor, programelor și a legislației;
(d)
ateliere, conferințe și reuniuni;
(e)
colaborare în rețea și platforme destinate schimbului de bune practici;
(f)
orice alte activități necesare în vederea atingerii obiectivelor generale menționate la articolul 3.
Articolul 23
Beneficiari
Prin intermediul programului LIFE pot fi finanțate organisme publice și private.
Pentru a garanta vizibilitatea programului LIFE, beneficiarii pun la dispoziția publicului programul LIFE și rezultatele proiectelor lor, menționând întotdeauna sprijinul primit din partea Uniunii. Sigla programului LIFE, prezentată în anexa II, se folosește pentru toate acțiunile de comunicare și apare pe panourile de informare în locuri strategice, vizibile publicului. Toate bunurile durabile dobândite în cadrul programului LIFE trebuie să poarte sigla programului LIFE, cu excepția cazului în care există o indicație contrară a Comisiei.
CAPITOLUL 2
Măsuri de punere în aplicare
Articolul 24
Programe de lucru multianuale
(1) Comisia adoptă, prin acte de punere în aplicare, programe de lucru multianuale pentru programul LIFE. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 30 alineatul (2).
Durata primului program de lucru multianual este de patru ani, iar durata celui de-al doilea program de lucru multianual este de trei ani.
(2) Fiecare program de lucru multianual specifică, în conformitate cu obiectivele generale prevăzute la articolul 3, următoarele:
(a)
alocarea de fonduri între domenii prioritare și între diversele tipuri de finanțare în cadrul fiecărui subprogram în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) și cu articolul 17 alineatele (4) și (5).Nu va mai avea loc nicio altă repartizare prealabilă a subvențiilor de acțiune pentru proiecte între domeniile prioritare sau în cadrul acestora, cu excepția proiectelor de asistență tehnică și a proiectele de consolidare a capacității;
(b)
temele de proiect care pun în aplicare prioritățile tematice stabilite în anexa III pentru proiecte care urmează a fi finanțate în perioada acoperită de programul de lucru multianual;
(c)
rezultatele calitative și cantitative, indicatorii și obiectivele specifice pentru fiecare domeniu prioritar și tip de proiecte pentru perioada acoperită de programul de lucru multianual în conformitate cu indicatorii de performanță menționați la articolul 3 alineatul (3) și cu obiectivele specifice stabilite pentru fiecare domeniu prioritar la articolele 10, 11, 12, 14, 15 și 16;
(d)
metodologia tehnică pentru procedura de selecție a proiectelor și criteriile de selecție și de atribuire a subvențiilor în conformitate cu articolele 2 și 19 din prezentul regulament și cu dispozițiile aplicabile din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012;
(e)
calendare orientative ale cererilor de propuneri pentru perioada acoperită de programul de lucru multianual.
(3) În cadrul programelor de lucru multianuale, Comisia publică cereri de propuneri anuale pentru domeniile prioritare enumerate la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 13. Comisia se asigură că fondurile neutilizate din cadrul unei cereri de propuneri sunt realocate între diversele tipuri de proiecte menționate la articolul 18.
(4) Comisia reexaminează, prin intermediul unui act de punere în aplicare, programul de lucru multianual cel târziu până la evaluarea intermediară a programului LIFE. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 30 alineatul (2).
Articolul 25
Metode de execuție
Comisia pune în aplicare activitățile vizând realizarea obiectivelor generale stabilite la articolul 3 din prezentul regulament în conformitate cu metodele de execuție bugetară prevăzute la articolul 58 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, în special gestiunea directă sau indirectă de către Comisie în sistem centralizat, sau gestiunea în comun cu organizațiile internaționale.
Articolul 26
Asistența administrativă și tehnică
Pachetul financiar alocat programului LIFE poate acoperi și cheltuielile necesare legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit, comunicare și evaluare necesare în mod direct pentru gestionarea programului LIFE și îndeplinirea obiectivelor sale generale stabilite la articolul 3.
În mod periodic și în colaborare cu punctele de contact naționale LIFE, Comisia organizează seminarii și ateliere, publică liste de proiecte finanțate în cadrul programului LIFE sau organizează alte activități pentru a facilita schimburile de experiență, de cunoștințe și de cele mai bune practici cu privire la toate proiectele, precum și pentru a facilita transferul rezultatelor proiectelor în întreaga Uniune. În acest scop, Comisia organizează activități care urmăresc diseminarea rezultatelor proiectelor în rândul beneficiarilor programului LIFE și pe scară largă, acordând o atenție specială, dacă este cazul, statelor membre cu un grad redus de absorbție a fondurilor LIFE și facilitează comunicarea și cooperarea dintre proiectele terminate sau în curs cu noii beneficiari, noii solicitanți sau noile părți interesate ale proiectelor din același domeniu.
Comisia organizează, de asemenea, seminarii, ateliere sau, dacă este cazul, alte tipuri de activități specifice cel puțin o dată la doi ani pentru a facilita schimburile de experiență, de cunoștințe și de cele mai bune practici cu privire la concepția, pregătirea și punerea în aplicare a proiectelor integrate, precum și cu privire la eficacitatea asistenței furnizate prin intermediul proiectelor de asistență tehnică. Aceste activități implică administrațiile naționale sau regionale care gestionează alte fonduri ale Uniunii și alte părți interesate.
Articolul 27
Monitorizare și evaluare
(1) Comisia monitorizează regulat punerea în aplicare a programului LIFE (și a subprogramelor acestuia) și redactează regulat rapoarte cu privire la aceasta, inclusiv în ceea ce privește cuantumul cheltuielilor legate de climă și al cheltuielilor legate de biodiversitate. Comisia evaluează, de asemenea, sinergiile dintre programul LIFE și alte programe complementare ale Uniunii, în special sinergiile dintre subprogramele acestuia. Comisia calculează alocări naționale orientative în conformitate cu criteriile stabilite în anexa I, pe durata celui de-al doilea program de lucru multianual, exclusiv în scopul de a face o analiză comparativă a performanțelor statelor membre.
(2) Comisia prezintă următoarele rapoarte Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor:
(a)
cel târziu la 30 iunie 2017, un raport de evaluare intermediară externă și independentă a programului LIFE (și a subprogramelor acestuia), inclusiv referitor la aspectele calitative și cantitative legate de punerea sa în aplicare, cuantumul cheltuielilor legate de climă și al celor legate de biodiversitate, măsura în care s-au realizat sinergii între obiective, precum și referitor la complementaritatea sa cu alte programe relevante ale Uniunii, realizarea obiectivelor tuturor măsurilor (atât la nivel de rezultate, cât și la nivel de impact, dacă este posibil), eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată a programului pentru Uniune, în vederea luării unei decizii privind reînnoirea, modificarea sau suspendarea măsurilor. Raportul de evaluare intermediară respectiv include, de asemenea, o analiză cantitativă și calitativă a contribuției programului LIFE la stadiul de conservare al habitatelor și al speciilor enumerate în cadrul Directivelor 92/43/CEE și 2009/147/CE. De asemenea, în raportul de evaluare se analizează posibilitatea simplificării și respectiv coerența internă și externă a programului, se verifică dacă toate obiectivele sale continuă să fie relevante și se determină contribuția măsurilor din cadrul programului LIFE la realizarea obiectivelor generale și specifice ale Strategiei Europa 2020 și la asigurarea dezvoltării durabile. Raportul ține cont de rezultatele evaluării privind impactul pe termen lung al programului LIFE+. Raportul de evaluare intermediară este însoțit de observațiile Comisiei, inclusiv cu privire la modul în care se ține seama de constatările evaluării intermediare în momentul punerii în aplicare a programul LIFE și, în special, măsura în care trebuie modificate prioritățile tematice instituite prin anexa III.
Raportul de evaluare intermediară cuprinde sau este însoțit de o evaluare cuprinzătoare a dimensiunii și calității solicitării, planificării și implementării proiectelor integrate. Se pune un accent special pe succesul preconizat sau înregistrat de proiectele integrate în ceea ce privește efectul de pârghie pentru alte fonduri ale Uniunii, ținând cont în special de beneficiile unei coerențe sporite cu alte instrumente de finanțare ale Uniunii, de măsura în care părțile interesate au fost implicate și de măsura în care proiectele anterioare din cadrul LIFE + au fost sau se preconizează să fie acoperite de proiectele integrate.
(b)
cel târziu la 31 decembrie 2023, un raport de evaluare ex-post, extern și independent, referitor la punerea în aplicare și la rezultatele programului LIFE (și ale subprogramelor sale), inclusiv cuantumul cheltuielilor legate de climă și al celor legate de biodiversitate, măsura în care programul LIFE în ansamblu și fiecare subprogram al acestuia și-au îndeplinit obiectivele, măsura în care s-au realizat sinergii între diferitele obiective și contribuția programului LIFE la realizarea obiectivelor generale și specifice ale Strategiei Europa 2020. Raportul de evaluare ex-post analizează, de asemenea, măsura în care s-a realizat integrarea obiectivelor de mediu și de climă în alte politici ale Uniunii și, în măsura în care este posibil, beneficiile economice obținute prin intermediul programului LIFE, precum și impactul și valoarea adăugată pentru comunitățile implicate.
(3) Comisia pune la dispoziția publicului rezultatele acțiunilor de evaluare întreprinse în temeiul prezentului articol.
Articolul 28
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când activitățile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin controale eficace și, în cazul în care sunt descoperite nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a audita, pe baza documentelor și a controalelor la fața locului, toți beneficiarii, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în cadrul programului LIFE.
Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) este autorizat să desfășoare controale și inspecții la fața locului la agenții economici vizați, în mod direct sau indirect, de acest tip de finanțare, în conformitate cu procedurile stabilite în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (25), pentru a se determina dacă a avut loc sau nu o fraudă, un act de corupție sau orice altă activitate ilegală care să afecteze interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord ori decizie de subvenționare sau cu un contract referitor la o finanțare din partea Uniunii.
Fără a aduce atingere primului și celui de-al doilea paragraf, acordurile de cooperare încheiate cu țări terțe și organizații internaționale, acordurile de subvenționare, deciziile de subvenționare și contractele care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament trebuie să autorizeze în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la fața locului.
(3) Beneficiarii de fonduri din partea Uniunii păstrează la dispoziția Comisiei, timp de cinci ani după efectuarea ultimei plăți relative la un proiect dat, toate documentele justificative privind cheltuielile aferente proiectului respectiv.
TITLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 29
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 3 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 9 alineatul (4) se conferă Comisiei pentru o perioadă de șapte ani începând de la 23 decembrie 2013.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 3 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 9 alineatul (4) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 3 alineatul (3), al articolului 9 alineatul (2) și al articolului 9 alineatul (4) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 30
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru programul LIFE pentru mediu și politici climatice. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 31
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 614/2007 se abrogă de la 1 ianuarie 2014.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 32
Măsuri tranzitorii
(1) Fără a aduce atingere articolului 31 primul paragraf, măsurile începute înainte de 1 ianuarie 2014 în temeiul Regulamentului (CE) nr. 614/2007 sunt în continuare reglementate de respectivul regulament până la finalizarea lor și respectă dispozițiile tehnice definite în respectivul regulament. Comitetul prevăzut la articolul 30 alineatul (1) din prezentul regulament înlocuiește comitetul prevăzut la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 614/2007 începând cu 23 decembrie 2013.
(2) Alocarea financiară pentru programul LIFE poate acoperi, de asemenea, cheltuielile ocazionate de asistența tehnică și administrativă, inclusiv toate monitorizările, comunicările și evaluările obligatorii necesare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007 după data expirării acestuia, pentru asigurarea tranziției de la măsurile adoptate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007 la programul LIFE.
(3) Sumele prevăzute în cadrul pachetului financiar pentru realizarea măsurilor de monitorizare, comunicare și auditare în perioada de după 31 decembrie 2020 sunt considerate confirmate numai dacă ele corespund cadrului financiar aplicabil începând cu 1 ianuarie 2021.
(4) Creditele corespunzătoare veniturilor atribuite care rezultă din restituirea sumelor plătite nejustificat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 614/2007 se utilizează, în conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, pentru finanțarea programului LIFE.
Articolul 33
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 decembrie 2013.