PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. prosince 2014
o uznání Japonska podle směrnice 2008/106/ES Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
(oznámeno pod číslem C(2014) 9590)
(Text s významem pro EHP)
(2014/935/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (1), a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí. Uvedené třetí země musí splňovat všechny požadavky Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (dále jen „úmluva STCW“) v pozměněném znění.
(2)
Dopisem ze dne 13. května 2005 Kyperská republika požádala o uznání Japonska. Na základě této žádosti Komise kontaktovala japonské orgány s cílem posoudit systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti, aby ověřila, zda Japonsko splňuje všechny požadavky úmluvy STCW a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti. Bylo vysvětleno, že posouzení by vycházelo z výsledků vyšetřovací inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost. Po dlouhých jednáních ohledně právního rámce Evropské unie japonské orgány přijaly inspekční cestu dopisem ze dne 8. března 2011. Komise poté přistoupila k posouzení systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Japonsku, které vycházelo z výsledků inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v únoru 2012 a z odpovědi japonských orgánů ze dne 10. ledna 2014 na žádost ze dne 25. října 2012 o dobrovolný plán nápravných opatření.
(3)
Z posouzení nevyplynuly vážné obavy, nicméně odhalilo některé oblasti vyžadující pozornost. Zejména jde o to, že systém norem kvality námořní správy a námořních vzdělávacích a výcvikových institucí neuplatňoval některé postupy. Osnovy a praktický výcvik stanovené vnitrostátními normami nezajistily dosažení předepsaných norem způsobilosti pro kurzy „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(4)
Japonské právní předpisy umožňovaly uchazeči o průkaz způsobilosti dokončit námořní službu na palubě lodí o nižší tonáži nebo hnacím výkonu, než je limit odpovídající průkazu, který má být vydán, nebo na palubě rybářských plavidel nebo lodí pobřežní stráže. S cílem zajistit, aby tento typ námořní služby odpovídal průkazu způsobilosti, o který bylo požádáno, a aby byly během námořní služby získány všechny odpovídající dovednosti, uplatnily správní orgány některá kritéria na uchazeče, kteří absolvovali 12 měsíců námořní služby v rámci schváleného výcvikového programu. Nicméně z analýzy dokumentace, kterou poskytly japonské orgány, vyplynulo, že tyto správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby uchazeči, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, získali během této námořní služby všechny odpovídající dovednosti. Rovněž se ukázalo, že správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby bylo během této námořní služby nabyto všech odpovídajících dovedností v případě prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti pro všechny uchazeče.
(5)
Správní orgány požadovaly po uchazečích, kteří absolvovali schválenou 12měsíční námořní službu v rámci výcvikového programu, dokončení schváleného vzdělávání, pokud měli zájem požádat o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni. Ukázalo se však, že správní orgány dokončení schváleného vzdělávání před požádáním o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni nepožadovaly po uchazečích, kteří absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců.
(6)
Dopisem ze dne 5. června 2014 Komise vyzvala japonské orgány, aby poskytly nezbytné objasnění týkající se otázek, které vyvstaly v rámci posouzení na základě příslušné dokumentace. Dne 4. srpna 2014 japonské orgány předložily svou odpověď.
(7)
V uvedené odpovědi japonské orgány poskytly dokumenty dokládající, že na všechny chybějící postupy se nyní vztahuje systém norem kvality. Kromě toho byly vypracovány nové právní předpisy a modernizována zařízení, takže již uplatňují chybějící normy týkající se kurzů „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(8)
Co se týče ověření toho, že v případě uchazečů, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, a těch, kteří požádali o prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti, námořní služba odpovídá požadovanému průkazu způsobilosti a že je při ní nabyto všech odpovídajících dovedností, japonské orgány uvedly, že uplatňují kritéria pro udělení průkazů způsobilosti a prodloužení a rozšíření jeho platnosti ve vztahu k rozměru lodě, plavební oblasti a vykonávané funkci. Poskytnutými informacemi však nebylo toto uplatňování dostatečně prokázáno.
(9)
Pokud jde o dokončení schváleného vzdělání uchazečů, kteří požádali o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni a absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců, japonské orgány uvedly, že splňují příslušné požadavky úmluvy STCW. Poskytnutými informacemi však nebylo splnění požadavků dostatečně prokázáno.
(10)
I když odůvodnění, pokud jde o poslední dva body, nerozptylují zcela obavy, které byly vyjádřeny v průběhu posuzování, o celkové úrovni dodržování požadavků úmluvy STCW na výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků ze strany Japonska není pochyb.
(11)
Konečné výsledky posouzení prokazují, že Japonsko splňuje požadavky úmluvy STCW a že přijalo vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
(12)
Členským státům byla předána zpráva o výsledcích posouzení.
(13)
Opatření stanovené tímto rozhodnutím je v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Japonsko uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 17 decembrie 2014
privind recunoașterea Japoniei în temeiul Directivei 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește sistemele de formare și certificare a navigatorilor
[notificată cu numărul C(2014) 9590]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2014/935/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor (1), în special articolul 19 alineatul (3),
întrucât:
(1)
În conformitate cu Directiva 2008/106/CE, statele membre pot decide să recunoască certificatele corespunzătoare ale navigatorilor eliberate de țări terțe, cu condiția ca țara terță respectivă să fie recunoscută de Comisie. Aceste țări terțe trebuie să îndeplinească toate cerințele Convenției Organizației Maritime Internaționale privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart (denumită în continuare „Convenția STCW”) din 1978, cu modificările ulterioare.
(2)
Prin scrisoarea din 13 mai 2005, Republica Cipru a solicitat recunoașterea Japoniei. În urma acestei solicitări, Comisia a contactat autoritățile japoneze în vederea evaluării sistemelor de formare și certificare și pentru a verifica dacă Japonia respectă toate cerințele Convenției STCW și dacă s-au luat măsurile corespunzătoare în vederea prevenirii fraudei în ceea ce privește certificatele. S-a explicat că evaluarea se va baza pe constatările unei proceduri de inspecție care urmează să fie efectuată de experții Agenției Europene pentru Siguranță Maritimă. După discuții îndelungate pe marginea cadrului juridic al Uniunii Europene, autoritățile japoneze au acceptat o misiune de inspecție prin scrisoarea din 8 martie 2011. În continuare, Comisia a procedat la evaluarea sistemelor de formare și certificare din Japonia, pe baza rezultatelor unei inspecții efectuate de experții Agenției Europene pentru Siguranță Maritimă în februarie 2012 și pe baza răspunsului din data de 10 ianuarie 2014 formulat de autoritățile japoneze la o cerere din 25 octombrie 2012 pentru un plan voluntar de măsuri corective.
(3)
Evaluarea nu a evidențiat probleme serioase, deși a identificat unele domenii care necesită îmbunătățiri. Este vorba în special despre sistemul de standarde de calitate al administrației maritime și al instituțiilor de învățământ și formare cu profil maritim, care nu acoperă unele procese. De asemenea, programa și instruirea practică stabilite de standardele naționale nu asigurau îndeplinirea anumitor standarde de competență prevăzute de cursurile de „salvare” și de „prevenire și stingere a incendiilor”.
(4)
Legislația japoneză permitea candidaților la certificare să finalizeze stagiul de îmbarcare fie la bordul unor nave cu tonaj mai mic sau cu putere de propulsie mai mică decât cele înscrise în certificatul ce urma să fie emis, fie la bordul navelor de pescuit sau al navelor de pază de coastă. Pentru a se asigura că acest tip de stagiu de îmbarcare este relevant pentru certificatul solicitat și că toate competențele relevante au fost dobândite în timpul derulării sale, administrația a aplicat anumite criterii pentru candidații care au efectuat 12 de luni de stagiu de îmbarcare ca parte a unui program de formare aprobat. Cu toate acestea, pe baza analizei documentației furnizate de autoritățile japoneze, s-a constatat că administrația nu s-a asigurat că acest tip de stagiu de îmbarcare este relevant pentru certificatul solicitat și că toate competențele relevante au fost realizate în cursul derulării sale pentru candidații care au efectuat 36 de luni de stagiu de îmbarcare. De asemenea, s-a constatat că administrația nu s-a asigurat că acest tip de stagiu de îmbarcare este relevant pentru certificatul solicitat și că toate competențele relevante au fost realizate în cursul derulării sale în cazul revalidării și actualizării certificatelor tuturor candidaților.
(5)
În ultimul rând, administrația a impus candidaților care au urmat un stagiu de îmbarcare aprobat de cel puțin 12 de luni, ca parte a unui program de formare aprobat, să finalizeze pregătirea aprobată pentru a depune o cerere de certificare la nivel operațional. Cu toate acestea, se pare că administrația nu impunea candidaților cu 36 luni de stagiu de îmbarcare aprobat să urmeze instructajul aprobat pentru a putea depune o cerere de certificare la nivel operațional.
(6)
Prin scrisoarea din 5 iunie 2014, Comisia a invitat autoritățile japoneze să furnizeze clarificările necesare, susținute documentar, pentru problemele ridicate cu ocazia evaluării. La 4 august 2014, autoritățile japoneze și-au prezentat răspunsul.
(7)
Răspunsul autorităților japoneze furnizează documente justificative prin care se demonstrează că toate procesele care lipsesc sunt acum acoperite de un sistem de standarde de calitate. Autoritățile au elaborat de asemenea o nouă legislație și și-au îmbunătățit sistemul astfel încât să acopere standardele lipsă din cursurile de „salvare” și de „prevenire și stingere a incendiilor”.
(8)
În ceea ce privește verificarea de către administrație a faptului că stagiul de îmbarcare este relevant pentru certificatul solicitat și că toate competențele relevante sunt obținute în timpul stagiului de îmbarcare pentru candidații cu 36 de luni de stagiu de îmbarcare și pentru cei care solicită revalidarea și actualizarea certificatelor, autoritățile japoneze au susținut că aplică criteriile de certificare, actualizare și revalidare aferente dimensiunii navei, zonei de navigație și capacității efectuate. Aplicarea acestor criterii nu a fost însă suficient demonstrată prin informațiile furnizate.
(9)
În ceea ce privește finalizarea instructajului aprobat de către candidații care solicită certificarea la nivel operațional și care au 36 luni de stagiu de îmbarcare, autoritățile japoneze au susținut că respectă cerințele pertinente din Convenția STCW. Conformitatea nu a fost însă suficient demonstrată prin informațiile furnizate.
(10)
Deși justificările în ceea ce privește ultimele două puncte nu reduc complet preocupările exprimate în evaluare, nivelul general de respectare de către Japonia a cerințelor Convenției STCW privind formarea și certificarea navigatorilor nu este pus sub semnul întrebării.
(11)
Rezultatul final al evaluării demonstrează că Japonia respectă cerințele Convenției STCW, întrucât această țară a luat măsurile corespunzătoare de prevenire a fraudei în ceea ce privește certificatele.
(12)
Statelor membre li s-a furnizat un raport privind rezultatele evaluării.
(13)
Măsura prevăzută în prezenta decizie este conformă cu avizul Comitetului pentru siguranța maritimă și prevenirea poluării de către nave,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În sensul articolului 19 din Directiva 2008/106/CE, Japonia este recunoscută în ceea ce privește sistemele de formare și certificare a navigatorilor.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2014.