PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 391/2013
ze dne 3. května 2013,
kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (1), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (nařízení o poskytování služeb) (2), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 550/2004 ukládá Komisi, aby stanovila společný systém poplatků za letové navigační služby, který umožní jeho jednotné uplatňování v jednotném evropském nebi.
(2)
Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fázích letu má pro provádění iniciativy jednotného evropského nebe nesmírný význam. Takový systém by měl přispět ke zvýšení transparentnosti, pokud jde o stanovení, ukládání a vymáhání poplatků, jež se vztahují na uživatele vzdušného prostoru. Systém by rovněž měl přispívat k bezpečnému, nákladově efektivnímu a účinnému poskytování letových navigačních služeb uživatelům, kteří systém financují a podněcují integrované poskytování služeb.
(3)
Společný systém poplatků by měl být nedílnou součástí dosahování cílů systému sledování výkonnosti, jak je stanoveno v článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (3), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (rámcové nařízení) a prováděcího nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě (4).
(4)
V souladu s celkovým cílem zvýšení výkonnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat nákladovou a provozní efektivitu a měl by stanovit zřízení systémů pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb podporujících zdokonalení poskytování letových navigačních služeb, včetně uplatňování sdílení rizika provozu.
(5)
Společný systém poplatků by měl být v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol a s článkem 15 Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví z roku 1944 (dále jen „Chicagská úmluva“).
(6)
Společný systém poplatků by měl umožnit optimální využití vzdušného prostoru s ohledem na toky letového provozu, zejména v rámci funkčních bloků vzdušného prostoru zřízených v souladu s článkem 9a nařízení (ES) č. 550/2004.
(7)
Klíčovou zásadou společného systému poplatků je, aby byly zástupcům uživatelů vzdušného prostoru a příslušným orgánům včas k dispozici úplné a transparentní informace o nákladové základně.
(8)
Pokud je stanoveno, že letištní a přibližovací služby a/nebo služby CNS, MET a AIS jsou poskytovány za tržních podmínek, měly by mít členské státy možnost rozhodnout se, že tyto služby nebudou vypočítávat stanovené náklady, nebudou vypočítávat poplatky za letištní a přibližovací služby, nebudou stanovovat jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb a/nebo nebudou stanovovat finanční pobídky.
(9)
V důsledku měnící se povahy provozování letišť může být nutné v průběhu referenčního období pozměnit oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb.
(10)
Zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů podněcujících integrované poskytování služeb by mělo vést k významnému snížení nákladů ve prospěch uživatelů. Aby se toto budoucí snížení nákladů umožnilo, vznikají poskytovatelům letových navigačních služeb náklady na restrukturalizaci a zdokonalení svého podnikání; bude-li prokázán čistý přínos pro uživatele, mohou tyto náklady získat zpět.
(11)
Pobídkové mechanismy podněcující k lepší výkonnosti by měly zohledňovat potřebu odměňování či sankcionování skutečné výkonnosti ve vztahu k úrovním výkonnosti, jež byly očekávány v okamžiku přijetí plánu výkonnosti.
(12)
Aby se urychlilo zavádění technologií SESAR, měly by být investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadních reforem stávajících systémů ATM, jež mají vliv na úroveň výkonnosti evropské sítě ATM, způsobilé pro návratnost nákladů prostřednictvím poplatků za užívání, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů podle čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004. Členské státy by dále měly mít možnost rozhodnout o modulaci poplatků za letové navigační služby s cílem vytvořit pobídky k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů.
(13)
Pro zvýšení efektivity letových navigačních služeb a na podporu jejich optimalizovaného využívání by měly být členské státy schopny dále modulovat poplatky s ohledem na míru přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trase v konkrétní dobu.
(14)
Výše poplatků uložených zejména lehkým letadlům by neměla odradit od využívání zařízení a služeb potřebných pro bezpečnost nebo od zavedení nových technik a postupů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost stanovit své jednotkové sazby společně, zejména pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu nebo pokud jsou stranami společného systému poplatků za traťové navigační služby.
(16)
Za účelem zlepšení účinnosti společného systému poplatků a snížení administrativní a účetní zátěže by měly mít členské státy možnost vybírat poplatky za traťové navigační služby v rámci společného systému poplatků za traťové navigační služby společně, prostřednictvím jediného poplatku za let.
(17)
Je třeba posílit právní prostředky k zajištění včasného a úplného hrazení poplatků za letové navigační služby uživateli těchto služeb.
(18)
Poplatky by měly být uživatelům vzdušného prostoru služeb stanovovány a ukládány spravedlivě a transparentně po konzultaci se zástupci těchto uživatelů. Tyto poplatky by měly být pravidelně přezkoumávány.
(19)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby (5), ve znění nařízení Komise (EU) č. 1191/2010 ze dne 16. prosince 2010 (6), by mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví opatření pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby.
2. Toto nařízení se vztahuje na letové navigační služby poskytované poskytovateli letových provozních služeb určenými v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 550/2004 a poskytovateli meteorologických služeb, pokud jsou určeni v souladu s čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení, pro potřeby všeobecného letového provozu v rámci regionů EUR a AFI stanovených Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), ve kterých členské státy zodpovídají za poskytování letových navigačních služeb. Vztahuje se rovněž na manažera struktury vzdušného prostoru zřízeného v souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 677/2011 (7).
3. Členské státy mohou používat toto nařízení na letové navigační služby poskytované ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci v rámci jiných regionů stanovených ICAO pod podmínkou, že o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Členské státy mohou toto nařízení uplatňovat na poskytovatele letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
5. Při dodržení ustanovení čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 se mohou členské státy rozhodnout neuplatňovat toto nařízení na letové navigační služby poskytované na letištích s méně než 70 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„uživatelem letových navigačních služeb“ se rozumí provozovatel letadla v době, kdy byl proveden let, nebo pokud není totožnost provozovatele známá, majitel letadla, pokud nelze prokázat, že v té době byla provozovatelem jiná osoba;
2)
„zástupcem uživatelů vzdušného prostoru“ se rozumí jakákoli právnická osoba či subjekt zastupující zájmy jedné nebo více kategorií uživatelů letových navigačních služeb;
3)
„IFR“ se rozumí pravidla pro let podle přístrojů (Instrument Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
4)
„VFR“ se rozumí pravidla pro let za viditelnosti (Visual Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
5)
„oblastí zpoplatnění traťových navigačních služeb“ se rozumí objem vzdušného prostoru, pro který je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
6)
„oblastí zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb“ se rozumí letiště či skupina letišť, pro která je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
7)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
8)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004 a v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
9)
„pohyby letecké dopravy IFR“ se rozumí součet vzletů a přistání provedených podle pravidel pro let podle přístrojů, vypočítaný jako roční průměr za období tří let před předložením plánu výkonnosti;
10)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od orgánů veřejné správy, včetně finanční podpory z programů pomoci Unie, jako jsou transevropské dopravní sítě (TEN-T), nástroj pro propojení Evropy (CEF) a Fond soudržnosti, příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě jednotkových sazeb letištních a přibližovacích služeb, příjmy získané ze smluv nebo dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť;
11)
„plánem výkonnosti“ se rozumí plán výkonnosti vypracovaný a přijatý v souladu s ustanoveními článků 11 až 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
12)
„skutečnými náklady“ se rozumí náklady, které skutečně vznikly v roce poskytování letových navigačních služeb, podléhající konečnému auditu;
13)
„službami CNS, MET a AIS“ se rozumí spojovací, navigační a přehledové služby, meteorologické služby pro letovou navigaci a letecké informační služby;
14)
„náklady na restrukturalizaci“ se rozumí významné jednorázové náklady, které poskytovatelům letových navigačních služeb vzniknou během restrukturalizace v důsledku zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů, které motivují k integrovanému poskytování služeb, pokud chce členský stát získat náklady zpět během jednoho nebo více referenčních období. Mohou zahrnovat náklady na vyplácení odstupného zaměstnancům, uzavírání stanovišť řízení letového provozu, přesunutí činnosti na jiné místo, odepisování majetku a/nebo nabývání strategických účastí v jiných poskytovatelích letových navigačních služeb.
Článek 3
Letištní a přibližovací služby a služby CNS, MET a AIS za tržních podmínek
1. Aniž je dotčeno uplatňování zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a s výhradou posouzení podle odstavce 2 mohou členské státy před začátkem referenčního období nebo v odůvodněných případech v průběhu referenčního období rozhodnout, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky. V takovém případě se použijí ustanovení tohoto nařízení, avšak dotčené členské státy se mohou pro tyto služby rozhodnout:
a)
nevypočítat stanovené náklady v souladu s článkem 7 tohoto nařízení;
b)
nestanovit finanční pobídky pro tyto služby v klíčových oblastech výkonnosti, pokud jde o kapacitu a životní prostředí, v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
a pokud jde o letištní a přibližovací služby:
c)
nevypočítat poplatky za letištní a přibližovací služby v souladu s článkem 12 tohoto nařízení;
d)
nestanovit jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
2. Za účelem stanovení toho, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo na služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, členské státy provedou podrobné posouzení všech podmínek stanovených v příloze I tohoto nařízení. Toto posouzení musí zahrnovat konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Členské státy uvedené v odstavci 1 předloží Komisi nejpozději 19 měsíců před začátkem referenčního období nebo datem použitelnosti rozhodnutí přijatých v souladu s odstavcem 1 podrobnou zprávu o obsahu a výsledcích posouzení uvedeného v odstavci 2. Tato zpráva musí být podložena důkazy, včetně případné zadávací dokumentace výběrového řízení, odůvodnění výběru poskytovatele služeb, popisu opatření uložených vybranému poskytovateli služeb pro zajištění nákladově efektivního poskytování letištních a přibližovacích služeb nebo služeb CNS, MET a AIS a výsledku konzultací se zástupci uživatelů vzdušného prostoru. Ve zprávě se uvede úplné odůvodnění závěrů členského státu.
4. Pokud Komise souhlasí, že tržní podmínky byly vytvořeny v souladu s požadavky přílohy I, oznámí to dotčenému členskému státu do čtyř měsíců od obdržení zprávy. Toto období čtyř měsíců se prodlouží na šest měsíců po obdržení zprávy, pokud se Komise domnívá, že pro určení toho, zda byly vytvořeny tržní podmínky, jsou třeba další důkazy.
Pokud Komise shledá, že tržní podmínky vytvořeny nejsou, rozhodne do šesti měsíců po obdržení zprávy a v souladu s postupem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) musí plně uplatňovat ustanovení tohoto nařízení. Toto rozhodnutí se přijme po konzultaci s dotčeným členským státem (dotčenými členskými státy).
5. Zpráva členského státu a rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 4 jsou platné po dobu trvání dotčeného referenčního období, jsou veřejně dostupné a odkaz na ně se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Zásady společného systému poplatků
1. Společný systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové navigační služby jsou financovány z poplatků za traťové navigační služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na letištní a přibližovací služby jsou financovány z poplatků za letištní a přibližovací služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
4. Odstavci 2 a 3 není dotčeno financování výjimek v případě některých uživatelů letových navigačních služeb z jiných finančních zdrojů v souladu s článkem 10.
5. Společný systém poplatků zabezpečí transparentnost a konzultace se zástupci uživatelů letových navigačních služeb v oblasti nákladových základů a rozdělení nákladů mezi různé služby.
6. Příjmy získané z poplatků za traťové navigační služby nebo poplatků za letištní a přibližovací služby stanovených v souladu s články 11 a 12 tohoto nařízení se nesmí použít k financování komerční činnosti poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 5
Vytvoření oblastí zpoplatnění
1. Členské státy vytvoří oblasti zpoplatnění ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci, v nichž jsou uživatelům vzdušného prostoru poskytovány letové navigační služby.
2. Oblasti zpoplatnění se vymezí v souladu s operacemi a službami řízení letového provozu po konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Ve složitých oblastech letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy uvnitř oblasti zpoplatnění vyčlenit zvláštní oblast.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, zajistí dotčené členské státy shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
5. Oblast zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb může být v průběhu referenčního období změněna. V takovém případě členské státy:
a)
poskytnou Komisi příslušné údaje o nákladech a provozu, aby mohla zrekonstruovat konzistentní datové soubory týkající se nákladů a provozu, zachycující situaci před provedením uvedené změny a po ní, a splnit své úkoly v oblasti sledování výkonnosti v souladu s článkem 18 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
b)
konzultují zástupce uživatelů vzdušného prostoru a jejich připomínky oznámí Komisi;
c)
poskytnou Komisi posouzení dopadů změn na cíle v oblasti efektivity nákladů a sledování výkonnosti letištních a přibližovacích služeb a uvedou, jak bude provádět sledování výkonnosti ve zbývající části referenčního období.
KAPITOLA II
NÁKLADY NA POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB
Článek 6
Způsobilé služby, zařízení a činnosti
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb uvedení v čl. 1 odst. 2 a 4 stanoví náklady, které jim při poskytování letových navigačních služeb vznikají provozem zařízení a poskytováním služeb stanovených Evropským oblastním navigačním plánem ICAO v oblastech zpoplatnění v jejich pravomoci.
Tyto náklady zahrnují administrativní výdaje, školení, studie, testy a zkoušky, jakož i výzkum a vývoj související s těmito službami.
2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004 může být část příjmů plynoucích z poplatků využita k financování společných projektů pro funkce spojené se sítěmi, které jsou obzvláště důležité pro zlepšení celkového výkonu uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb. V takovýchto případech členské státy zavedou komplexní a transparentní účetní postupy, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady vyplývající ze společného projektu musí být jasně určeny v souladu s přílohami II a VII.
4. Investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadní reformy stávajících systémů ATM jsou způsobilé, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
Článek 7
Výpočet nákladů
1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 6 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, určí se stanovené náklady před začátkem každého referenčního období jako součást plánu výkonnosti na každý kalendářní rok během referenčního období, a to v reálném i jmenovitém vyjádření. Pro každý rok referenčního období se rozdíl mezi stanovenými náklady ve jmenovitém vyjádření před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě rozdílu mezi reálnou inflací zaznamenanou Komisí v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen Eurostatu zveřejněném v dubnu roku n a inflačním předpokladem uvedeným v plánu výkonnosti na rok předcházející referenčnímu období a na každý rok referenčního období pro účely výpočtu jednotkové sazby přenáší do roku n + 2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se vypočítají v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 17 odst. 1 třetího pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy příslušně informují Komisi a Eurocontrol.
2. Náklady uvedené v odstavci 1 se rozdělí na náklady na zaměstnance, jiné provozní náklady, náklady na odpisy, náklady na kapitál a mimořádné položky včetně nevratných odvedených daní a celních poplatků a všechny ostatní související náklady.
Náklady na zaměstnance zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo případně příslušným vnitrostátním právem. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny v plánu výkonnosti.
Jiné provozní náklady zahrnují náklady vzniklé koupí zboží a služeb používaných k poskytování letových navigačních služeb; patří mezi ně zejména služby zadané externím dodavatelům, externí zaměstnanci, materiál, energie, veřejné služby, pronájem budov, vybavení a zařízení, údržba, náklady na pojištění a cestovné. Pokud poskytovatel letových provozních služeb zakoupí jiné letové navigační služby, zahrne poskytovatel náklady vynaložené na tyto služby do svých ostatních provozních nákladů.
Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné na pořizovací hodnotu odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Metodika se po dobu odpisování nesmí měnit a musí být v souladu s uplatněnými náklady na kapitál (jmenovité kapitálové náklady pro účtování pořizovacích cen a reálné kapitálové náklady pro účtování stávajících cen). Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmeni a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.
3. Pro účely výpočtu nákladů na kapitál uvedených v odstavci 2 jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná váženému průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Použije se hodnota návratnosti vlastního kapitálu, která je uvedena v plánu výkonnosti na dané období, a vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb na základě posouzení provedeného před referenčním obdobím.
Pokud aktiva nepatří poskytovateli letových navigačních služeb, ale jsou zahrnuta do výpočtu nákladů na kapitál, členské státy zajistí, aby náklady na tato aktiva nebyly zpětně získány dvakrát.
4. Výpočet skutečných nákladů může zahrnovat zpětné získání nákladů na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb, které vznikly v referenčních obdobích předcházejících referenčnímu období, v němž dochází ke zpětnému získání, pokud obchodní plán prokáže postupný čistý přínos pro uživatele.
Vnitrostátní dozorový orgán předloží Komisi obchodní plán, plán zpětného získání nákladů na restrukturalizaci a výsledky konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o obchodním plánu a plánu zpětného získání nákladů na restrukturalizaci.
Jestliže Komise zjistí, že byl prokázán očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele, uvědomí o tom dotčený členský stát do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu.
Jestliže Komise zjistí, že očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele prokázán nebyl, rozhodne do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že náklady na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb nesmí být získány zpět, a uvědomí o tom dotčený členský stát.
Dotčený členský stát předloží zprávu o vývoji nákladů na restrukturalizaci a čistých přínosech pro uživatele ve své výroční zprávě podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
Článek 8
Přidělení nákladů
1. Náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti ve smyslu článku 6 se přidělí transparentním způsobem oblastem zpoplatnění, ve kterých skutečně vznikly.
Pokud náklady vzniknou v několika různých oblastech zpoplatnění, přidělí se poměrným způsobem na základě transparentní metodiky podle článku 9.
2. Náklady na letištní a přibližovací služby obsahují náklady na následující služby:
a)
letištní služby řízení, letištní letové informační služby včetně letových poradních služeb a náklady na pohotovostní služby;
b)
letové provozní služby související s přiblížením a odletem letadla v rozsahu určené vzdálenosti kolem letiště na základě provozních požadavků;
c)
náležité přiřazení všech ostatních součástí letových navigačních služeb odrážející poměrné rozdělení mezi traťové navigační služby a letištní a přibližovací služby.
Pro účely odst. 2 písm. b) a c) členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi letištní a přibližovací služby a traťové navigační služby a příslušně informují Komisi.
3. Náklady na traťové navigační služby se vztahují k nákladům uvedeným v odstavci 1 s výjimkou nákladů uvedených v odstavci 2.
4. Pokud jsou poskytnuty výjimky pro lety VFR v souladu s článkem 10, určí poskytovatel letových navigačních služeb náklady letových navigačních služeb poskytované letům VFR a oddělí je od nákladů poskytovaných letům IFR. Tyto náklady mohou být určeny prostřednictvím metodiky marginálních nákladů, přičemž se zohlední výhody pro lety IFR vyplývající ze služeb poskytnutých letům VFR.
Článek 9
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy koordinovaně a nejpozději sedm měsíců před začátkem každého referenčního období pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o stanovených nákladech, plánovaných investicích, prognózách výkonových jednotek, politice poplatků a výsledných jednotkových sazbách. Jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy transparentním způsobem stanoví své vnitrostátní náklady nebo náklady funkčních bloků vzdušného prostoru v souladu s článkem 6 a poskytnou své jednotkové sazby zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a případně i organizaci Eurocontrol.
Během referenčního období členské státy každý rok koordinovaně pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečný provoz a náklady ve srovnání s prognózou provozu a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika provozu stanoveného v článku 13;
c)
uplatňování mechanismu sdílení nákladů stanoveného v článku 14;
d)
systémy pobídek stanovené v článku 15;
e)
modulaci poplatků stanovenou v článku 16.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru mají právo požádat, aby se konalo více konzultací. Konzultace s uživateli se rovněž systematicky pořádají po aktivaci varovného mechanismu stanoveného v článcích 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 jenž má za následek revizi stanovených jednotkových nákladů.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v přílohách II, VI a VII. Pokud je v souladu s článkem 3 stanoveno, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, jsou informace uvedené v odstavci 1 založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok nejpozději 1. června.
3. S cílem umožnit podávání zpráv o dosažení výkonnosti podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 dají členské státy k dispozici Komisi a Eurocontrolu do 1. června každého roku své skutečné náklady vzniklé během předcházejícího roku a rozdíl mezi skutečnými náklady a stanovenými náklady uvedenými v plánu výkonnosti s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel uvedených v přílohách II, VI a VII. Členské státy, které v souladu s článkem 3 rozhodly, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, poskytují tyto informace s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel stanovených v příloze III.
KAPITOLA III
FINANCOVÁNÍ POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB PROSTŘEDNICTVÍM POPLATKŮ ZA LETOVÉ NAVIGAČNÍ SLUŽBY
Článek 10
Výjimky z poplatků za letové navigační služby
1. Členské státy udělí výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
letům provedeným letadlem, jehož maximální povolená vzletová hmotnost je menší než dvě metrické tuny;
b)
smíšeným letům VFR/IFR v oblastech zpoplatnění, kde jsou dané lety provedeny výlučně podle VFR a kde se za lety VFR neúčtuje poplatek;
c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů během jejich oficiálních cest; ve všech případech musí být tato výjimka opodstatněna patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu;
d)
letům za účelem pátrání a záchrany povoleným příslušným odpovědným subjektem.
2. Členské státy mohou udělit výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
vojenským letům provedeným vojenským letadlem jakékoli země;
b)
výcvikovým letům provedeným výlučně za účelem udělení průkazu způsobilosti nebo získání kvalifikace v případě letové posádky v pilotním prostoru, pokud je tato skutečnost opodstatněna příslušnou poznámkou v letovém plánu; lety musí být provedeny výhradně ve vzdušném prostoru dotčeného členského státu a jejich účelem nesmí být přeprava cestujících nebo nákladu, ani manipulační let či přemísťování letadla;
c)
letům provedeným výlučně za účelem kontroly či ověřování vybavení používaného jako pozemní zařízení pro letovou navigaci či vybavení, které tak má být používáno, s výjimkou manipulačních letů dotčeného letadla;
d)
letům končícím na letišti, ze kterého vzlétly, a během kterých nedošlo k mezipřistání;
e)
letům VFR;
f)
humanitárním letům povoleným příslušným odpovědným subjektem;
g)
letům provedeným celními a policejními orgány.
3. Členské státy mohou letům uvedeným v odstavcích 1 a 2 udělit výjimku z placení poplatků za letištní a přibližovací služby.
4. Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:
a)
náklady na lety VFR, kterým byla udělena výjimka, uvedenými v čl. 8 odst. 4, a
b)
náklady na lety IFR, kterým byla udělena výjimka, jež se vypočítají jako součin nákladů vzniklých v souvislosti s lety IFR a poměru počtu výkonových jednotek, kterým byla udělena výjimka, k celkovému počtu výkonových jednotek, přičemž celkový počet výkonových jednotek sestává z výkonových jednotek v souvislosti s lety IFR, jakož i výkonových jednotek v souvislosti s lety VFR, kterým nebyla udělena výjimka. Náklady vzniklé v souvislosti s lety IFR se rovnají celkovým nákladům po odečtení nákladů na lety VFR.
5. Členské státy zajistí, aby poskytovatelům letových navigačních služeb byly proplaceny služby, které poskytli v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka.
Článek 11
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových navigačních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb a výkonových jednotek traťových navigačních služeb u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 12
Výpočet poplatků za letištní a přibližovací služby
1. Aniž je dotčena možnost financování letištních a přibližovacích služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast letištních a přibližovacích služeb a výkonových jednotek letištních a přibližovacích služeb u daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky letištních a přibližovacích služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.
Článek 13
Sdílení rizika provozu
1. Použije se mechanismus sdílení rizika provozu v souladu se zásadami uvedenými v článku 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a musí mít za následek zvýšení nebo snížení stanovených nákladů v následujícím roce (následujících letech) bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené v souladu s čl. 6 odst. 2 s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady na meteorologické služby;
c)
úprava v důsledku rozdílů mezi prognózovanou a skutečnou inflací podle čl. 7 odst. 1;
d)
zpětné získání nákladů na restrukturalizaci, je-li schváleno v souladu s čl. 7 odst. 4;
e)
převody v důsledku zavádění mechanismu sdílení rizika provozu;
f)
převody schválené v předchozím referenčním období v důsledku zavádění mechanismu sdílení nákladů uvedeného v článku 14;
g)
slevy nebo pokuty vyplývající ze systémů finančních pobídek uvedených v článku 15;
h)
přeplatky nebo nedoplatky, které může způsobit modulace poplatků za letové navigační služby podle článku 16;
i)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu;
j)
v případě druhého referenčního období přeplatky nebo nedoplatky vzniklé členským státům až do roku 2011 včetně, pokud jde o traťové navigační služby, a až do roku 2014 včetně, pokud jde o letištní a přibližovací služby.
Navíc mohou členské státy vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud se během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek ve srovnání s prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n nezvýší nebo nesníží o více než 2 %, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb ve vztahu ke stanoveným nákladům se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má minimálně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek zaostane za prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má maximálně 70 % ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
5. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek vyšší než 110 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
6. V případě letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy rozhodnout, že se na letiště s méně než 225 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně nepoužijí ustanovení odstavců 3, 4 a 5. Členské státy o takovém rozhodnutí informují Komisi do dvou měsíců od vyhlášení tohoto nařízení.
Článek 14
Sdílení nákladů
1. Použije se mechanismus sdílení nákladů v souladu s těmito zásadami:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období zvýší nad stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl ponese příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt.
2. Náklady vyňaté z uplatňování odst. 1 písm. a) a b):
a)
Mechanismus sdílení nákladů uvedený v odst. 1 písm. a) a b) se nevztahuje na rozdíl mezi stanovenými a skutečnými náklady, pokud jde o nákladové položky, pro jejichž řízení příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikované subjekty přijaly přiměřená a identifikovatelná opatření, u nichž však lze mít za to, že jsou mimo jejich kontrolu v důsledku:
i)
nepředvídaných změn ve vnitrostátních důchodových právních předpisech, v právních předpisech o důchodovém účetnictví nebo v nákladech na důchody způsobených nepředvídanými podmínkami na finančním trhu,
ii)
významných změn úrokových sazeb úvěrů financujících náklady vznikající při poskytování letových navigačních služeb,
iii)
nepředvídaných nových nákladových položek nezahrnutých v plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právními předpisy,
iv)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
v)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod.
b)
Aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 třetí pododstavec, každá nákladová položka zahrnutá podle odst. 2 písm. a) je určena vnitrostátním dozorovým orgánem a plán výkonnosti u každé nákladové položky ve vztahu k předchozímu referenčnímu období uvede:
i)
úplný popis nákladové položky,
ii)
náklady přidělené této položce v plánu výkonnosti,
iii)
odůvodnění toho, proč se nákladová položka považuje za způsobilou podle odst. 2 písm. a), a nikoliv podle odst. 1 písm. a) a b),
iv)
předmětné vnější události nebo okolnosti mimo kontrolu dotčených vnitrostátních dozorových orgánů, poskytovatele letových navigačních služeb nebo kvalifikovaného subjektu, které způsobily rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady souvisejícími s touto nákladovou položkou,
v)
opatření přijatá za účelem řízení nákladového rizika spojeného s touto položkou.
c)
Identifikace a vysvětlení rozdílů mezi skutečnými a stanovenými náklady ve vztahu k těmto položkám se provede v souladu s přílohou VII bodem 2.
d)
Pokud jsou v důsledku odečtení nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
e)
Pokud jsou v důsledku zahrnutí nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období vyšší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, přenese se výsledný rozdíl na uživatele vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
f)
Dotčený vnitrostátní dozorový orgán každý rok určí, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b). Ověří rovněž, že rozdíl v nákladech, který se přenáší na uživatele, je konkrétně identifikován a kategorizován. O výsledcích svého posouzení každoročně informuje uživatele vzdušného prostoru a podá zprávu Komisi. Pokud Komise do šesti měsíců od obdržení výroční zprávy o posouzení dotčeného vnitrostátního dozorového orgánu dospěje k závěru, že zpráva o posouzení neurčuje, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b), rozhodne v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) nesmí na rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům uplatnit ustanovení odstavce 2, a to částečně nebo zcela podle svých zjištění.
g)
Převáděné částky se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.
Článek 15
Systémy pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Členské státy přijmou finanční pobídky pro své poskytovatele letových navigačních služeb v klíčové oblasti výkonnosti týkající se kapacity a mohou přijmout finanční pobídky v klíčové oblasti výkonnosti týkající se životního prostředí v souladu s článkem 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013. Tyto pobídky se skládají ze slev za překročení a pokut za nedosažení cílových úrovní výkonnosti a podle úrovně dosažené výkonnosti se přičtou k přijatým stanoveným nákladům nebo se od nich odečtou.
Uvedené systémy finančních pobídek musí být v souladu s těmito zásadami:
a)
jednotková sazba na rok n + 2 se upraví, aby byla poskytnuta sleva za překročení nebo uložena pokuta za nedosažení podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb v roce n ve srovnání s příslušným cílem;
b)
použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Za výkonnost na úrovni, kterou předpokládají výkonnostní cíle, nebo pod touto úrovní, nesmí být poskytnuty žádné slevy;
c)
použitelné slevy a pokuty se stanoví ve stejné výši;
d)
souhrnná maximální výše slev a souhrnná maximální výše pokut nesmí překročit 1 % příjmů z letových navigačních služeb v roce n;
e)
úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po konzultaci uvedené v článku 9 a uvedou se v plánu výkonnosti;
f)
v případě cílů na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru se slevy a pokuty uplatní na dotčené poskytovatele letových navigačních služeb;
g)
pro klíčovou oblast výkonnosti týkající se kapacity se cílové úrovně výkonnosti mohou upravit, aby se vztahovaly pouze na důvody zpoždění související s kapacitou řízení letového provozu (ATC), směrováním ATC, personálem ATC, zařízením ATC, uspořádáním vzdušného prostoru a zvláštními událostmi kódů C, R, S, T, M a P uživatelské příručky ATFCM.
2. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování těchto systémů pobídek ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 16
Modulace poplatků za letové navigační služby
1. Poté, co nabídnou konzultace stanovené v článku 9, mohou členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru a nediskriminačním a transparentním způsobem modulovat poplatky za letové navigační služby účtované uživatelům vzdušného prostoru, aby zohlednily své úsilí vynaložené zejména s cílem:
a)
optimalizovat využívání letových navigačních služeb;
b)
snížit dopady letectví na životní prostředí;
c)
snížit celkové náklady letových navigačních služeb a zvýšit jejich efektivitu, zejména modulací poplatků v závislosti na míře přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trati v konkrétní dobu.
Modulace poplatků nesmí mít za následek celkovou změnu příjmů poskytovatele letových navigačních služeb. Přeplatky nebo nedoplatky se převedou do následujícího období.
2. Modulace poplatků za letové navigační služby může být rovněž nediskriminačním a transparentním způsobem prováděna s cílem urychlit zavádění funkcí ATM v rámci programu SESAR. Cílem modulace může být obzvláště poskytnutí pobídek k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Modulací poplatků za letové navigační služby se rozumí změna poplatků za traťové navigační služby a/nebo poplatků za letištní a přibližovací služby vypočítaných na základě ustanovení článků 11 a 12.
4. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování modulace poplatků za letové navigační služby ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 17
Stanovení jednotkových sazeb pro oblasti zpoplatnění
1. Členské státy zajistí, aby byly pro každou oblast zpoplatnění každoročně stanoveny jednotkové sazby. Aniž je dotčen odstavec 2, jednotkové sazby se v průběhu roku nemění.
Jednotkové sazby se stanoví v souladu s následujícím postupem:
a)
Pro každý rok referenčního období se jednotkové sazby pro rok n vypočítají do 1. listopadu roku n-1 na základě stanovených jednotkových nákladů obsažených v plánu výkonnosti a úprav uvedených v bodě 2.2 příloh IV a V tohoto nařízení.
b)
Jednotkové sazby pro rok n předloží členský stát Komisi do 1. června roku n-1 v souladu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
c)
Komise tyto jednotkové sazby posoudí s ohledem na ustanovení tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
d)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby jsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb.
e)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby nejsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb a tento členský stát do jednoho měsíce předloží Komisi revidované jednotkové sazby.
f)
Členské státy o jednotkových sazbách pro každou oblast zpoplatnění informují Komisi a případně Eurocontrol do 1. listopadu roku n-1.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členské státy, které jsou součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodnou vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, tato jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Pokud jsou plány výkonnosti přijaty po 1. listopadu roku předcházejícího roku, ve kterém začíná referenční období, nebo pokud jsou revidovány v souladu s články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě plánu v konečném znění nebo použitelných nápravných opatření. Za tímto účelem a v souladu s článkem 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 členské státy vypočítají a uplatní svou jednotkovou sazbu v souladu s přijatým plánem výkonnosti co nejdříve v průběhu prvního roku referenčního období nebo prvního roku uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů. Rozdíl v příjmech vzniklý v důsledku dočasného použití původní jednotkové sazby se převede do výpočtu jednotkové sazby následujícího roku. Pro první rok referenčního období nebo první rok uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů se mechanismus sdílení rizika provozu stanovený v článku 13 uplatňuje na základě stanovených nákladů a výkonových jednotek obsažených v plánu výkonnosti v konečném znění a skutečných výkonových jednotek za daný rok.
Článek 18
Výběr poplatků
1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a do příslušné jednotkové sazby může být doplněna administrativní jednotková sazba pro fakturační náklady a náklady na výběr poplatků. Členské státy zajistí, aby byly částky vybrané jejich jménem použity k financování nákladů stanovených v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
2. Uživatelé letových navigačních služeb neprodleně a v plné výši uhradí všechny poplatky za letové navigační služby.
3. Členské státy zajistí použití účinných donucovacích prostředků. Tato opatření mohou zahrnovat odepření služeb, zadržení letadla či jiná donucovací opatření v souladu s platnými právními předpisy.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Odvolání
Členské státy zajistí, aby rozhodnutí učiněná v souladu s tímto nařízením byla řádně vysvětlena a podléhala účinnému přezkumu a/nebo řízení o odvolání.
Článek 20
Usnadnění kontroly dodržování požadavků
Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadňují inspekce a šetření prováděné příslušným vnitrostátním dozorovým orgánem nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem dozorového orgánu, včetně prohlídek na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:
a)
zkoumat příslušné účetní dokumenty, sestavy majetku a jiný materiál související se stanovením poplatků za letové navigační služby;
b)
pořizovat kopie či výpisy z těchto dokumentů;
c)
žádat na místě o ústní vysvětlení;
d)
vstupovat do příslušných objektů, na pozemky nebo do vozidel.
Tyto inspekce a šetření se provádějí v souladu s platnými postupy členského státu, ve kterém mají být uskutečněny.
Článek 21
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti ze strany Komise podle článku 24 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 zahrnuje mechanismus sdílení rizika provozu uvedený v článku 13, mechanismus sdílení nákladů uvedený v článku 14, systémy pobídek zřízené podle článku 15, modulaci poplatků podle článku 16 a jejich účinnost a efektivitu při dosahování stanovených výkonnostních cílů.
Článek 22
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije od druhého referenčního období, stanoveného v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, a během uvedeného období. S ohledem na uplatňování systému sledování výkonnosti platí, že aby bylo možné přijmout cíle pro celou Unii podle čl. 10 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 před začátkem druhého referenčního období a připravit a přijmout plány výkonnosti v souladu s ustanoveními prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, čl. 1 odst. 5, článek 3, čl. 7 odst. 4, článek 9, čl. 14 odst. 2 písm. b) až f) a článek 17, jakož i přílohy tohoto nařízení, se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 23
Zrušení nařízení Komise (ES) č. 1794/2006
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby, se zrušuje s účinností od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 391/2013 AL COMISIEI
din 3 mai 2013
de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 550/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind prestarea de servicii de navigație aeriană în cerul unic european (1) astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1070/2009 (regulamentul privind prestarea de servicii) (2), în special articolul 15 alineatul (4),
întrucât:
(1)
Conform Regulamentului (CE) nr. 550/2004, Comisia trebuie să stabilească o schemă comună de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană, care să permită aplicarea sa uniformă în cadrul cerului unic european.
(2)
Elaborarea unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană prestate în timpul tuturor fazelor zborului are o importanță crucială pentru punerea în aplicare a inițiativei privind cerul unic european. Un astfel de sistem trebuie să contribuie la sporirea transparenței în ceea ce privește stabilirea, impunerea și perceperea de tarife aplicabile utilizatorilor spațiului aerian. Sistemul trebuie să contribuie și la siguranța, rentabilitatea și eficiența furnizării de servicii de navigație aeriană către utilizatorii care finanțează sistemul, precum și să stimuleze prestarea de servicii integrate.
(3)
Schema comună de tarifare trebuie să facă parte integrantă din acțiunile menite să atingă obiectivele sistemului de performanță instituit în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 de stabilire a cadrului pentru crearea cerului unic european (3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1070/2009 (regulamentul cadru) și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013 al Comisiei din 3 mai 2013 de instituire a unui sistem de performanță pentru serviciile de navigație aeriană și pentru funcțiile de rețea (4).
(4)
În conformitate cu obiectivul global de îmbunătățire a performanțelor serviciilor de navigație aeriană, schema de tarifare trebuie să promoveze eficacitatea din punct de vedere economic și operațional și trebuie să prevadă instituirea unor mecanisme de stimulare pentru furnizorii de servicii de navigație aeriană în scopul de a sprijini îmbunătățirea furnizării de servicii de navigație aeriană, inclusiv aplicarea împărțirii riscului de trafic.
(5)
Schema comună de tarifare trebuie să fie în concordanță cu schema Eurocontrol privind tarifele de rută și cu articolul 15 din Convenția OACI de la Chicago din 1944 privind aviația civilă internațională (denumită în continuare „Convenția de la Chicago”).
(6)
Această schemă comună de tarifare trebuie să permită utilizarea optimă a spațiului aerian, ținând seama de fluxurile de trafic aerian, în special în cadrul blocurilor funcționale de spațiu aerian, stabilite în conformitate cu articolul 9a din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
(7)
Principiul cheie al schemei comune de tarifare rezidă în a avea informații complete și transparente referitoare la baza de cost puse la dispoziție în timp util reprezentanților utilizatorilor spațiului aerian și autorităților competente.
(8)
Dacă se determină că serviciile de navigație aeriană terminală și/sau serviciile CNS, MET și AIS sunt furnizate în condiții de piață, statele membre trebuie să poată decide, pentru aceste servicii, să nu calculeze costurile determinate, să nu calculeze tarifele de navigație aeriană terminală, să nu stabilească rate unitare pentru serviciile de navigație aeriană terminală și/sau să nu stabilească stimulente financiare.
(9)
Dat fiind că operarea aeroporturilor este în continuă schimbare, zonele tarifare pentru navigația aeriană terminală pot necesita modificări în cursul unei perioade de referință.
(10)
Introducerea de noi tehnologii și proceduri, precum și a modelelor de afaceri asociate care să stimuleze furnizarea de servicii integrate ar trebui să ducă la reducerea semnificativă a costurilor în beneficiul utilizatorilor. Pentru a permite această reducere a costurilor în viitor, furnizorii de servicii de navigație aeriană trebuie să suporte costurile restructurării în vederea îmbunătățirii activității pe care o desfășoară, pe care le pot recupera dacă se demonstrează existența unui beneficiu net pentru utilizatori.
(11)
Mecanismele de stimulare menite să încurajeze îmbunătățirea performanțelor trebuie să aibă în vedere oportunitatea recompensării sau sancționării nivelului real de performanță în raport cu cel preconizat la adoptarea planului de performanță.
(12)
Pentru a accelera implementarea tehnologiilor SESAR, investițiile în noi sisteme de management al traficului aerian (ATM) și în restructurarea în profunzime a celor existente, care influențează nivelul de performanță al rețelei ATM europene, trebuie să fie eligibile pentru recuperarea costurilor prin tarifele de utilizare, dacă sunt compatibile cu punerea în aplicare a Planului general european de management al traficului aerian, în special prin proiecte comune, astfel cum se specifică la articolul 15a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004. În plus, statele membre trebuie să poată decide modularea tarifelor de navigație aeriană pentru a oferi stimulente în vederea dotării aeronavelor cu sistemele incluse în proiectele comune.
(13)
Pentru a spori eficiența serviciilor de navigație aeriană și pentru a promova utilizarea optimă a acestora, statele membre trebuie, totodată, să poată adapta tarifele ținând seama de gradul de aglomerare a rețelei într-o anumită zonă sau pe o anumită rută la anumite ore.
(14)
Nivelul tarifelor impuse în special aeronavelor ușoare nu trebuie să descurajeze utilizarea instalațiilor și a serviciilor necesare pentru garantarea siguranței și nici introducerea de noi tehnici și proceduri.
(15)
Statele membre trebuie să își poată stabili colectiv ratele unitare, în special atunci când zonele tarifare cuprind spațiul aerian al mai multor state membre sau când statele membre sunt părți la un sistem comun privind tarifele de rută.
(16)
Pentru a îmbunătăți eficiența schemei comune de tarifare și pentru a reduce sarcina administrativă și contabilă, în cadrul unui sistem comun privind tarifele de rută, statele membre trebuie să poată percepe colectiv tarifele de rută, printr-un tarif unic per zbor.
(17)
Mijloacele juridice trebuie consolidate pentru a se asigura plata rapidă și completă a tarifelor de navigație aeriană de către utilizatorii serviciilor de navigație aeriană.
(18)
Tarifele impuse utilizatorilor spațiului aerian trebuie stabilite și aplicate în mod echitabil și transparent, după consultarea reprezentanților utilizatorilor. Aceste tarife trebuie să fie revizuite la intervale regulate.
(19)
Regulamentul (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană (5), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1191/2010 al Comisiei din 16 decembrie 2010 (6), trebuie abrogat cu efect de la 1 ianuarie 2015.
(20)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru cerul unic,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește măsurile pentru elaborarea unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană.
(2) Prezentul regulament se aplică serviciilor de navigație aeriană prestate de furnizorii de servicii de trafic aerian desemnați în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 550/2004 și de furnizorii de servicii meteorologice, dacă sunt desemnați în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din regulamentul menționat, pentru traficul aerian general din regiunile EUR și AFI ale OACI în care statele membre răspund de furnizarea de servicii de navigație aeriană. Acesta se aplică, de asemenea, administratorului de rețea instituit în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 677/2011 al Comisiei (7).
(3) Statele membre pot aplica prezentul regulament serviciilor de navigație aeriană furnizate în spațiul aerian aflat sub responsabilitatea lor în cadrul altor regiuni OACI, cu condiția să informeze Comisia și celelalte state membre în consecință.
(4) Statele membre pot aplica prezentul regulament furnizorilor de servicii de navigație aeriană care au primit permisiunea de a furniza servicii de navigație aeriană fără certificare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
(5) Sub rezerva articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, statele membre pot decide să nu aplice prezentul regulament serviciilor de navigație aeriană furnizate în aeroporturile cu mai puțin de 70 000 mișcări de transport aerian IFR pe an.
Statele membre informează Comisia cu privire la această decizie.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 549/2004.
De asemenea, se aplică următoarele definiții:
1.
„utilizator de servicii de navigație aeriană” înseamnă operatorul aeronavei în momentul efectuării zborului sau, atunci când identitatea acestuia nu este cunoscută, proprietarul aeronavei, în afara cazului în care se dovedește că, în momentul respectiv, operatorul aeronavei a fost o altă persoană;
2.
„reprezentant al utilizatorilor spațiului aerian” înseamnă orice persoană sau entitate juridică ce reprezintă interesele uneia sau mai multor categorii de utilizatori ai serviciilor de navigație aeriană;
3.
„IFR” înseamnă reguli de zbor instrumental, definite în anexa 2 la Convenția de la Chicago (ediția a zecea - iulie 2005);
4.
„VFR” înseamnă reguli de zbor la vedere, definite în anexa 2 la Convenția de la Chicago (ediția a zecea - iulie 2005);
5.
„zonă tarifară de rută” înseamnă un volum de spațiu aerian pentru care se stabilesc o bază de cost unică și o rată unitară unică;
6.
„zonă tarifară terminală” înseamnă un aeroport sau un grup de aeroporturi pentru care se stabilesc o bază de cost unică și o rată unitară unică;
7.
„costuri determinate” înseamnă costurile prevăzute de statele membre, menționate la articolul 15 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004;
8.
„perioadă de referință” înseamnă perioada de referință pentru sistemul de performanță prevăzută la articolul 11 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 549/2004 și la articolul 8 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013;
9.
„mișcare de transport aerian IFR” înseamnă totalul decolărilor și aterizărilor efectuate în conformitate cu regulile de zbor instrumental, calculat ca medie anuală pe perioada de trei ani care precede depunerea planului de performanță;
10.
„alte venituri” înseamnă veniturile obținute de la autoritățile publice, inclusiv sprijinul financiar oferit de programele de asistență ale Uniunii, precum rețeaua transeuropeană de transport (TEN-T), mecanismul Conectarea Europei (MCE) și Fondul de coeziune, veniturile obținute din activități comerciale și/sau, în cazul ratelor unitare pentru serviciile de navigație aeriană terminală, veniturile obținute din contracte sau acorduri între furnizorii de servicii de navigație aeriană și operatorii aeroporturilor;
11.
„plan de performanță” înseamnă un plan de performanță elaborat și adoptat în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11-16 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013;
12.
„cost real” înseamnă costurile suportate efectiv în cursul unui an pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană, supuse unui audit final;
13.
„servicii CNS, MET și AIS” înseamnă servicii de comunicații, navigație și supraveghere, servicii meteorologice pentru navigația aeriană și servicii de informare aeronautică;
14.
„costuri de restructurare” înseamnă costuri punctuale semnificative suportate de furnizorii de servicii de navigație aeriană în procesul de restructurare prin introducerea de noi tehnologii și proceduri și a modelelor de afaceri asociate pentru a stimula prestarea de servicii integrate, atunci când statul membru dorește să recupereze costurile în una sau mai multe perioade de referință. Ele pot include costuri suportate pentru compensarea angajaților, închiderea centrelor de control al traficului aerian, mutarea activităților în sedii noi, scoaterea unor active în afara bilanțului și/sau dobândirea de participații strategice în cadrul altor furnizori de servicii de navigație aeriană.
Articolul 3
Servicii de navigație aeriană terminală și servicii CNS, MET și AIS supuse unor condiții de piață
(1) Fără a aduce atingere aplicării principiilor menționate la articolele 14 și 15 din Regulamentul (CE) nr. 550/2004 și sub rezerva evaluării menționate la alineatul (2), statele membre pot decide, înainte de începerea unei perioade de referință sau, în cazuri justificate, în cursul acesteia, că toate serviciile lor de navigație aeriană terminală sau serviciile CNS, MET și AIS ori unele dintre acestea sunt supuse unor condiții de piață. Într-un astfel de caz se aplică dispozițiile prezentului regulament, însă statele membre în cauză pot decide ca, în ceea ce privește aceste servicii:
(a)
să nu calculeze costuri determinate în conformitate cu articolul 7 din prezentul regulament;
(b)
să nu fixeze stimulente financiare pentru aceste servicii în domeniile cheie de performanță ale capacității și mediului în conformitate cu articolul 15 din prezentul regulament;
și, în ceea ce privește serviciile de navigație aeriană terminală,
(c)
să nu calculeze tarife de navigație aeriană terminală în conformitate cu articolul 12 din prezentul regulament;
(d)
să nu se fixeze rate unitare pentru serviciile de navigație aeriană terminală în conformitate cu articolul 17 din prezentul regulament.
(2) În scopul de a determina dacă o parte sau toate serviciile lor de navigație aeriană terminală sau serviciile CNS, MET și AIS sunt supuse unor condiții de piață, statele membre efectuează o evaluare amănunțită în raport cu toate condițiile prevăzute în anexa I la prezentul regulament. Această evaluare include consultarea reprezentanților utilizatorilor spațiului aerian.
(3) Statele membre menționate la alineatul (1) prezintă Comisiei, cel mai târziu cu 19 luni înainte de începerea unei perioade de referință sau de data intrării în vigoare a deciziilor luate în conformitate cu alineatul (1), un raport detaliat cu privire la conținutul și rezultatele evaluării menționate la alineatul (2). Raportul este însoțit de probe, inclusiv de documentele de licitație dacă este cazul, de justificarea alegerii furnizorului de servicii, de o descriere a măsurilor impuse furnizorului de servicii selectat în vederea garantării faptului că serviciile de navigație aeriană terminală sau serviciile CNS, MET și AIS sunt furnizate în mod rentabil, precum și de rezultatele consultării cu reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian. Raportul prezintă întreaga motivație a concluziilor statului membru.
(4) În cazul în care este de acord că s-au stabilit condițiile de piață în conformitate cu cerințele din anexa I, Comisia notifică statul membru în cauză în termen de patru luni de la primirea raportului. Această perioadă de patru luni este prelungită la șase luni de la primirea raportului, în cazul în care Comisia consideră că sunt necesare și alte probe pentru a se determina dacă au fost stabilite condițiile de piață.
În cazul în care constată că nu sunt stabilite condițiile de piață, în termen de șase luni de la primirea raportului și în conformitate cu procedura menționată la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 549/2004, Comisia decide că statul membru sau statele membre în cauză trebuie să aplice integral dispozițiile prezentului regulament. O astfel de decizie se ia după consultarea statului membru sau a statelor membre în cauză.
(5) Raportul statului membru și decizia Comisiei menționate la alineatul (4) sunt valabile pe durata perioadei de referință în cauză și sunt puse la dispoziția publicului, iar în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene se publică o trimitere la acestea.
Articolul 4
Principiile schemei comune de tarifare
(1) Schema comună de tarifare este reglementată de principiile stabilite la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
(2) Costurile determinate ale serviciilor de navigație aeriană de rută se finanțează prin tarife de rută impuse utilizatorilor de servicii de navigație aeriană, în conformitate cu prevederile capitolului III, și/sau prin recurgerea la alte venituri.
(3) Costurile determinate ale serviciilor de navigație aeriană terminală se finanțează prin tarife de navigație aeriană terminală impuse utilizatorilor de servicii de navigație aeriană, în conformitate cu prevederile capitolului III, și/sau prin recurgerea la alte venituri.
(4) Alineatele (2) și (3) nu aduc atingere finanțării scutirilor anumitor utilizatori de servicii de navigație aeriană prin alte surse de finanțare în conformitate cu articolul 10.
(5) Schema comună de tarifare asigură transparența și consultarea cu reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian în privința bazei de cost și cu privire la repartizarea costurilor între diferite servicii.
(6) Veniturile obținute prin tarife de rută sau tarife de navigație aeriană terminală stabilite în conformitate cu articolele 11 și 12 din prezentul regulament nu pot fi utilizate pentru finanțarea activităților comerciale ale furnizorilor de servicii de navigație aeriană.
Articolul 5
Crearea zonelor tarifare
(1) Statele membre stabilesc, în spațiul aerian aflat în responsabilitatea lor, zone tarifare în care sunt furnizate servicii de navigație aeriană utilizatorilor spațiului aerian.
(2) Zonele tarifare se definesc în mod compatibil cu operațiunile și serviciile de control al traficului aerian, după consultarea cu reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian.
(3) O zonă tarifară de rută se întinde de la sol până la spațiul aerian superior inclusiv. În zonele terminale complexe, statele membre pot stabili o zonă specifică în cadrul unei zone tarifare.
(4) Dacă zonele tarifare se întind pe spațiul aerian al mai multor state membre, statele membre în cauză asigură coerența și uniformitatea aplicării prezentului regulament în cazul respectivului spațiu aerian.
(5) O zonă tarifară terminală poate fi modificată în cursul unei perioade de referință. În acest caz, statele membre:
(a)
transmit Comisiei datele relevante referitoare la costuri și trafic, pentru a-i permite acesteia să reconstruiască serii coerente de date privind costurile și traficul care să reflecte situația înainte și după această modificare, precum și să își desfășoare sarcinile de monitorizare a performanței care îi revin în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013;
(b)
consultă reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian și raportează Comisiei observațiile acestora;
(c)
prezintă Comisiei o evaluare a impactului modificărilor asupra obiectivelor de rentabilitate și monitorizării performanțelor serviciilor de navigație aeriană terminală și indică modul de realizare a monitorizării performanțelor în restul perioadei de referință.
CAPITOLUL II
COSTURILE FURNIZĂRII DE SERVICII DE NAVIGAȚIE AERIANĂ
Articolul 6
Servicii, instalații și activități eligibile
(1) Furnizorii de servicii de navigație aeriană menționați la articolul 1 alineatele (2) și (4) stabilesc costurile suportate pentru prestarea de servicii de navigație aeriană în ceea ce privește instalațiile și serviciile prevăzute și aplicate în cadrul planului de navigație aeriană al OACI pentru regiunea Europa, în zonele tarifare aflate în responsabilitatea lor.
Aceste costuri includ cheltuielile generale administrative, pregătirea, studiile, testele și încercările, precum și cercetarea și dezvoltarea aferente acestor servicii.
(2) Statele membre pot stabili costurile următoare ca fiind costuri determinate, în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004, atunci când acestea sunt suportate ca urmare a furnizării de servicii de navigație aeriană:
(a)
costuri suportate de autoritățile naționale competente;
(b)
costuri suportate de entitățile calificate menționate la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 550/2004;
(c)
costuri ce decurg din acorduri internaționale.
(3) În conformitate cu articolul 15a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004, o parte din veniturile rezultate din tarife pot fi utilizate pentru a finanța proiecte comune pentru funcțiile legate de rețele care prezintă o importanță deosebită pentru îmbunătățirea performanței globale a managementului traficului aerian și a serviciilor de navigație aeriană. În astfel de cazuri, statele membre instituie practici contabile cuprinzătoare și transparente pentru a garanta că utilizatorii spațiului aerian nu sunt taxați de două ori. Costurile determinate care rezultă dintr-un proiect comun trebuie identificate clar în conformitate cu anexele II și VII.
(4) Investițiile în noi sisteme ATM și în restructurarea în profunzime a sistemelor ATM existente sunt eligibile în măsura în care sunt compatibile cu punerea în aplicare a Planului general european de management al traficului aerian, în special prin proiectele comune menționate la articolul 15a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
Articolul 7
Calculul costurilor
(1) Costurile determinate și costurile reale includ costurile legate de serviciile, instalațiile și activitățile eligibile menționate la articolul 6 din prezentul regulament și stabilite conform cerințelor contabile prevăzute la articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
Efectele nerecurente ce rezultă din introducerea standardelor internaționale de contabilitate pot fi repartizate pe o perioadă de maximum 15 ani.
Fără a aduce atingere articolelor 17 și 19 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, costurile determinate se fixează înainte de începutul fiecărei perioade de referință din cadrul planului de performanță pentru fiecare an calendaristic din perioada de referință, atât în termeni reali, cât și nominali. Pentru fiecare an al perioadei de referință, diferența dintre costurile determinate exprimate în termeni nominali înainte de perioada de referință și costurile determinate ajustate pe baza diferenței dintre inflația reală, înregistrată de Comisie în indicele armonizat al prețurilor de consum publicat de Eurostat în luna aprilie a anului n, și inflația estimată, indicată în planul de performanță pentru anul premergător perioadei de referință și pentru fiecare an al perioadei de referință, se reportează în anul n + 2 pentru calculul ratei unitare.
Costurile determinate și costurile reale se stabilesc în moneda națională. Dacă pentru un bloc funcțional de spațiu aerian s-a stabilit o zonă comună de tarifare cu o rată unitară unică, statele membre în cauză asigură conversia costurilor naționale în euro sau în moneda națională a unuia dintre acestea, astfel încât să se asigure un calcul transparent al ratei unitare unice în scopul aplicării articolului 17 alineatul (1) al treilea paragraf din prezentul regulament. Statele membre respective notifică în consecință Comisia și Eurocontrol.
(2) Costurile menționate la alineatul (1) sunt defalcate în cheltuieli cu personalul, alte costuri de funcționare, costuri de amortizare, costul capitalului și costuri excepționale, inclusiv impozite și taxe vamale plătite și nerecuperabile, precum și toate celelalte costuri conexe.
Cheltuielile cu personalul includ remunerația brută, plățile pentru ore suplimentare, contribuția angajatorilor la sistemele de asigurări sociale, precum și cheltuielile cu pensiile și cu alte beneficii. Cheltuielile cu pensiile se pot calcula pe baza unor ipoteze prudente, conform guvernanței sistemului sau dreptului național aplicabil, după caz. Aceste ipoteze trebuie detaliate în planul de performanță.
Alte costuri de funcționare cuprind costurile suportate pentru achiziționarea bunurilor și serviciilor utilizate în scopul furnizării de servicii de navigație aeriană, în speță servicii externalizate, personal extern, materiale, energie, utilități, închirierea clădirilor, echipamente și instalații, întreținere, costurile de asigurare și cheltuielile de călătorie. Atunci când un furnizor de servicii de trafic aerian achiziționează alte servicii de navigație aeriană, furnizorul serviciilor include cheltuielile reale cu aceste servicii în celelalte costuri de funcționare ale sale.
Costurile de amortizare se referă la totalitatea activelor imobilizate aflate în exploatare în scopul furnizării de servicii de navigație aeriană. Activele imobilizate se amortizează în conformitate cu durata lor de viață preconizată, utilizându-se metoda liniară aplicată costurilor activelor amortizate. Pentru calculul amortizării, se poate aplica fie contabilitatea în costuri istorice, fie contabilitatea în costuri curente. Metoda nu se modifică pe durata amortizării și trebuie să fie în concordanță cu costul capitalului aplicat (pentru contabilitatea în costuri istorice, costul nominal al capitalului, iar pentru contabilitatea în costuri curente, costul real al capitalului). Dacă se aplică metoda contabilității în costuri curente, se furnizează și valorile echivalente aferente contabilității în costuri istorice, pentru a face posibilă comparația și evaluarea.
Costul capitalului trebuie să fie egal cu produsul dintre:
(a)
suma valorii contabile nete medii a activelor imobilizate și a eventualelor ajustări la activele totale, stabilite de autoritatea națională de supervizare și utilizate de furnizorul de servicii de navigație aeriană, aflate în exploatare sau în construcție, și a valorii medii a activelor circulante nete, cu excepția conturilor purtătoare de dobândă, necesare pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană; și
(b)
media ponderată a ratei dobânzii debitoare și a rentabilității capitalului propriu. În ceea ce privește furnizorii de servicii de navigație aeriană fără capital propriu, media ponderată se calculează pe baza unei rate de rentabilitate aplicate diferenței dintre totalul activelor menționate la litera (a) și datorii.
Costurile excepționale constau în costuri nerecurente legate de furnizarea de servicii de navigație aeriană în cursul aceluiași an.
Orice ajustare dincolo de prevederile standardelor internaționale de contabilitate trebuie menționată în planul de performanță în vederea examinării de către Comisie, precum și în informațiile suplimentare care trebuie furnizate în conformitate cu anexa II.
(3) În scopul calculării costului capitalului, după cum se prevede la alineatul (2), factorii de ponderare se bazează pe proporția finanțării prin îndatorare sau prin capitaluri proprii. Rata dobânzii debitoare este egală cu rata medie ponderată a dobânzii aplicată datoriilor furnizorului de servicii de navigație aeriană. Rentabilitatea capitalului propriu este cea indicată în planul de performanță pentru perioada de raportare și se bazează pe riscul financiar real la care este expus furnizorul de servicii de navigație aeriană, evaluat înainte de perioada de referință.
Atunci când activele nu aparțin furnizorului de servicii de navigație aeriană, dar sunt incluse în calculul costului capitalului, statele membre se asigură că recuperarea costurilor acestor active nu are loc de două ori.
(4) Calculul costurilor reale poate include recuperarea costurilor de restructurare suportate de furnizorii de servicii de navigație aeriană în perioadele de referință premergătoare perioadei sau perioadelor de referință în care are loc recuperarea, sub rezerva existenței unor argumente economice care să demonstreze un beneficiu net pentru utilizatori în timp.
Autoritatea națională de supervizare prezintă Comisiei argumentele economice, un plan de recuperare a costurilor de restructurare și rezultatele unei consultări cu reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian pe tema argumentelor economice și a planului de recuperare a costurilor de restructurare.
În cazul în care constată că beneficiile nete estimate pentru utilizatori în timp sunt demonstrate, Comisia notifică în acest sens statul membru în cauză în termen de cinci luni de la primirea documentelor prezentate de autoritatea națională de supervizare.
În cazul în care constată că beneficiile nete estimate pentru utilizatori în timp nu sunt demonstrate, Comisia decide, în conformitate cu procedura menționată la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 549/2004, în termen de cinci luni de la primirea documentelor prezentate de autoritatea națională de supervizare, că nu se vor recupera costurile de restructurare suportate de furnizorii de servicii de navigație aeriană și informează statul membru în cauză în acest sens.
Statul membru în cauză relatează evoluția costurilor de restructurare și a beneficiilor nete pentru utilizatori în cadrul raportului său anual în temeiul articolului 18 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013.
Articolul 8
Repartizarea costurilor
(1) Costurile serviciilor, instalațiilor și activităților eligibile în sensul articolului 6 se repartizează în mod transparent între zonele tarifare în raport cu care sunt suportate efectiv.
Atunci când costurile vizează mai multe zone tarifare, ele se repartizează în mod proporțional, pe baza unei metodologii transparente, în conformitate cu articolul 9.
(2) Costul serviciilor terminale se referă la următoarele servicii:
(a)
serviciile de control de aerodrom, serviciile de informare a zborurilor, inclusiv serviciile consultative de trafic aerian și serviciile de alarmare;
(b)
serviciile de trafic aerian legate de apropierea și plecarea aeronavelor în limitele unei anumite distanțe față de un aeroport pe baza cerințelor operaționale;
(c)
o repartizare adecvată a tuturor celorlalte componente ale serviciilor de navigație aeriană, reflectând o distribuție proporțională între serviciile de rută și cele terminale.
În scopul alineatului (2) literele (b) și (c), înainte de începerea fiecărei perioade de referință, statele membre definesc criteriile utilizate pentru repartizarea costurilor între serviciile de navigație aeriană terminală și serviciile de rută pentru fiecare aeroport în parte și informează Comisia în consecință.
(3) Costul serviciilor de rută se referă la costurile menționate la alineatul (1), cu excluderea costurilor menționate la alineatul (2).
(4) Dacă se acordă scutiri pentru zborurile VFR în conformitate cu articolul 10, furnizorul de servicii de navigație aeriană identifică costurile serviciilor de navigație aeriană furnizate zborurilor VFR separat de costurile serviciilor furnizate zborurilor IFR. Aceste costuri pot fi stabilite printr-o metodologie de calcul al costului marginal, ținând seama de beneficiile pentru zborurile IFR care rezultă din serviciile prestate pentru zborurile VFR.
Articolul 9
Transparența costurilor și a mecanismului de tarifare
(1) Cel târziu cu șapte luni înainte de începerea fiecărei perioade de referință, statele membre invită în mod coordonat reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian la o consultare cu privire la costurile determinate, investițiile planificate, previziunile în materie de unități de servicii, politica de tarifare și ratele unitare rezultate. Ele sunt asistate de furnizorii de servicii de navigație aeriană. Statele membre își stabilesc în mod transparent costurile la nivel național sau la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian în conformitate cu articolul 6 și pun ratele lor unitare la dispoziția reprezentanților utilizatorilor spațiului aerian, a Comisiei și, după caz, a Eurocontrol.
În timpul perioadei de referință, statele membre invită anual și în mod coordonat reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian la o consultare referitoare la orice abatere de la previziuni, în special în ceea ce privește:
(a)
traficul și costurile reale în raport cu traficul prevăzut și cu costurile determinate;
(b)
implementarea mecanismului de împărțire a riscurilor de trafic prevăzut la articolul 13;
(c)
implementarea mecanismului de împărțire a costurilor prevăzut la articolul 14;
(d)
sistemele de stimulare prevăzute la articolul 15;
(e)
modularea tarifelor prevăzută la articolul 16.
Consultarea poate fi organizată la nivel regional. Reprezentanții utilizatorilor spațiului aerian își păstrează dreptul de a solicita organizarea unor consultări suplimentare. Utilizatorii trebuie de asemenea consultați în mod sistematic, ca urmare a activării unui mecanism de alertare, după cum se prevede la articolele 17 și 19 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, care generează o revizuire a costului sau costurilor unitare determinate.
(2) Informațiile menționate la alineatul (1) se prezintă pe baza tabelelor de raportare și a normelor detaliate prevăzute în anexele II, VI și VII. Dacă se constată, în conformitate cu articolul 3, că serviciile de navigație aeriană terminală sau serviciile CNS, MET și AIS sunt supuse unor condiții de piață, informațiile menționate la alineatul (1) se prezintă pe baza tabelelor de raportare și a normelor detaliate prevăzute în anexa III. Documentația relevantă se pune la dispoziția reprezentanților utilizatorilor spațiului aerian, a Comisiei, a Eurocontrol și a autorităților naționale de supervizare cu trei săptămâni înainte de reuniunea de consultare. În cazul consultării anuale menționate la alineatul (1) al doilea paragraf, documentația relevantă se pune la dispoziția reprezentanților utilizatorilor spațiului aerian, a Comisiei, a Eurocontrol și a autorităților naționale de supervizare în fiecare an, până cel târziu la data de 1 iunie.
(3) Pentru a permite raportarea cu privire la obținerea performanței în conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, statele membre pun la dispoziția Comisiei și a Eurocontrol, până la data de 1 iunie a fiecărui an, costurile reale suportate în cursul anului precedent și diferența dintre costurile reale și costurile determinate incluse în planul de performanță, pe baza tabelelor de raportare și a normelor detaliate prevăzute în anexele II, VI și VII. Statele membre care au decis că serviciile de navigație aeriană terminală sau serviciile CNS, MET și AIS sunt supuse unor condiții de piață în conformitate cu articolul 3 trebuie să furnizeze aceste informații pe baza tabelelor de raportare și a normelor detaliate prevăzute în anexa III.
CAPITOLUL III
FINANȚAREA FURNIZĂRII DE SERVICII DE NAVIGAȚIE AERIANĂ PRIN TARIFE DE NAVIGAȚIE AERIANĂ
Articolul 10
Scutiri de tarife de navigație aeriană
(1) Statele membre scutesc de tarifele de rută:
(a)
zborurile efectuate de aeronave cu o masă maximă la decolare autorizată mai mică de două tone metrice;
(b)
zborurile mixte VFR/IFR în zonele tarifare în care acestea sunt efectuate exclusiv în condiții VFR și în care nu se percepe un tarif pentru zborurile VFR;
(c)
zborurile efectuate exclusiv pentru transportul, în misiune oficială, al monarhilor aflați la conducere și al membrilor apropiați ai familiei acestora, al șefilor de stat, șefilor de guvern și miniștrilor; în toate aceste cazuri, scutirea trebuie justificată prin indicarea în planul de zbor a statutului sau a observației corespunzătoare;
(d)
zborurile de căutare și salvare autorizate de organismul competent adecvat.
(2) Statele membre pot scuti de tarifele de rută:
(a)
zborurile militare efectuate de aeronave militare ale oricărei țări;
(b)
zborurile de pregătire efectuate exclusiv în scopul obținerii unei licențe sau a unei calificări în cazul echipajului de zbor din cabina de pilotaj, atunci când scutirea este justificată printr-o observație corespunzătoare în planul de zbor; zborurile trebuie să fie efectuate exclusiv în spațiul aerian al statului membru în cauză și să nu servească la transportul de pasageri și/sau de mărfuri și nici la poziționarea sau transportul aeronavei;
(c)
zborurile efectuate exclusiv în scopul verificării sau testării echipamentelor utilizate sau destinate utilizării ca mijloace de asistență de la sol pentru navigația aeriană, excluzând zborurile de poziționare efectuate de aeronavele respective;
(d)
zborurile care se încheie pe aeroportul de unde a decolat aeronava și în timpul cărora nu s-a efectuat nicio aterizare intermediară;
(e)
zborurile VFR;
(f)
zborurile umanitare autorizate de organismul competent adecvat;
(g)
zborurile efectuate de organele vamale și de poliție.
(3) Statele membre pot scuti de tarifele de navigație aeriană terminală zborurile menționate la alineatele (1) și (2).
(4) Costurile suportate pentru zborurile care beneficiază de scutire se compun din:
(a)
costurile zborurilor VFR scutite, identificate la articolul 8 alineatul (4); și
(b)
costurile zborurilor IFR scutite, care se calculează ca fiind produsul dintre costurile suportate pentru zborurile IFR și raportul dintre numărul de unități de servicii scutite din numărul total de unități de servicii, acest număr total cuprinzând unitățile de servicii aferente zborurilor IFR, precum și unitățile de servicii aferente zborurilor VFR, în cazul în care acestea nu sunt scutite. Costurile suportate pentru zborurile IFR sunt egale cu costurile totale din care se scad costurile zborurilor VFR.
(5) Statele membre se asigură că furnizorii de servicii de navigație aeriană sunt rambursați pentru serviciile pe care le-au furnizat zborurilor scutite.
Articolul 11
Calcularea tarifelor de rută
(1) Fără a aduce atingere posibilității prevăzute la articolul 4 alineatul (2) de a finanța serviciile de navigație aeriană de rută din alte venituri, tariful de rută pentru un zbor dat într-o zonă tarifară de rută dată este egal cu produsul dintre rata unitară stabilită pentru respectiva zonă tarifară de rută și unitățile de servicii de rută pentru respectivul zbor.
(2) Rata unitară și unitățile de servicii de rută se calculează în conformitate cu anexa IV.
Articolul 12
Calcularea tarifelor de navigație aeriană terminală
(1) Fără a aduce atingere posibilității prevăzute la articolul 4 alineatul (3) de a finanța serviciile de navigație aeriană terminală din alte venituri, tariful de navigație aeriană terminală pentru un zbor dat într-o zonă tarifară de navigație aeriană terminală dată este egal cu produsul dintre rata unitară stabilită pentru respectiva zonă tarifară de navigație aeriană terminală și unitățile de servicii de navigație aeriană terminală pentru respectivul zbor. În scopul tarifării, apropierea și plecarea se consideră drept un singur zbor. Unitatea de calcul este fie zborul de sosire, fie zborul de plecare.
(2) Rata unitară și unitățile de servicii de navigație aeriană terminală se calculează în conformitate cu anexa V.
Articolul 13
Împărțirea riscurilor de trafic
(1) Se aplică un mecanism de împărțire a riscurilor de trafic în conformitate cu principiile menționate la articolul 12 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013.
(2) Următoarele costuri nu sunt supuse împărțirii riscurilor de trafic și determină o majorare sau o reducere a costurilor determinate în anul sau anii ulteriori, indiferent de evoluția traficului:
(a)
costurile determinate stabilite în conformitate cu articolul 6 alineatul (2), cu excepția acordurilor referitoare la furnizarea de servicii de trafic aerian transfrontaliere;
(b)
costurile determinate pentru servicii meteorologice;
(c)
ajustarea din cauza diferențelor dintre inflația prevăzută și inflația reală, menționate la articolul 7 alineatul (1);
(d)
recuperarea costurilor de restructurare, dacă este autorizată în conformitate cu articolul 7 alineatul (4);
(e)
reportarea în urma implementării mecanismului de împărțire a riscurilor de trafic;
(f)
reporturile autorizate din perioada de referință precedentă rezultate în urma implementării mecanismului de împărțire a costurilor menționat la articolul 14;
(g)
primele sau penalizările care decurg din sistemele de stimulare financiară menționate la articolul 15;
(h)
surplusurile sau deficitele înregistrate la recuperare care pot rezulta din modularea tarifelor de navigație aeriană în conformitate cu articolul 16;
(i)
surplusurile sau deficitele înregistrate la recuperare care rezultă din variațiile de trafic;
(j)
pentru a doua perioadă de referință, surplusurile sau deficitele înregistrate la recuperare de către statele membre până în anul 2011, inclusiv, în ceea ce privește serviciile de navigație aeriană de rută și până în anul 2014, inclusiv, în ceea ce privește serviciile de navigație aeriană terminală.
În plus, statele membre pot exclude de la împărțirea riscurilor de trafic costurile determinate ale furnizorilor de servicii de navigație aeriană care au primit permisiunea de a presta servicii de navigație aeriană fără certificare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
(3) Dacă, într-un an „n” dat, numărul real al unităților de servicii nu variază, în plus sau în minus, cu peste 2 % față de previziunile din planul de performanță pentru respectivul an „n”, veniturile suplimentare sau pierderile de venit ale furnizorului de servicii de navigație aeriană legate de costurile determinate nu se reportează.
(4) Dacă, într-un an „n” dat, numărul real al unităților de servicii este mai mare cu peste 2 % față de previziunile din planul de performanță pentru respectivul an „n”, un minim de 70 % din veniturile suplimentare obținute de furnizorul sau furnizorii de servicii de navigație aeriană respectivi peste procentul de 2 % din diferența dintre numărul real de unități de servicii și previziunile în materie de costuri determinate din planul de performanță are ca rezultat o reducere corespunzătoare a costurilor determinate pentru anul „n + 2”.
Dacă, într-un an „n” dat, numărul real al unităților de servicii este mai mic cu peste 2 % față de previziunile din planul de performanță pentru respectivul an „n”, un maxim de 70 % din pierderile de venit suportate de furnizorul sau furnizorii de servicii de navigație aeriană respectivi peste procentul de 2 % din diferența dintre numărul real de unități de servicii și previziunile în materie de costuri determinate din planul de performanță are ca rezultat o majorare corespunzătoare a costurilor determinate începând, cel mai devreme, cu anul „n + 2”.
(5) Dacă, într-un an „n” dat, numărul real al unităților de servicii este mai mic de 90 % din previziunile din planul de performanță pentru respectivul an „n”, valoarea totală a pierderilor de venit suportate de furnizorul sau furnizorii de servicii de navigație aeriană respectivi peste procentul de 10 % din diferența dintre numărul real de unități de servicii și previziunile în materie de costuri determinate din planul de performanță are ca rezultat o majorare corespunzătoare a costurilor determinate începând, cel mai devreme, cu anul „n + 2”.
Dacă, într-un an „n” dat, numărul real al unităților de servicii este mai mare de 110 % față de previziunile din planul de performanță pentru respectivul an „n”, valoarea totală a veniturilor suplimentare obținute de furnizorul sau furnizorii de servicii de navigație aeriană respectivi peste procentul de 10 % din diferența dintre numărul real de unități de servicii și previziunile în materie de costuri determinate din planul de performanță are ca rezultat o reducere corespunzătoare a costurilor determinate pentru anul „n + 2”.
(6) În cazul serviciilor de navigație aeriană terminală, statele membre pot decide, pentru aeroporturile cu mai puțin de 225 000 de mișcări de transport aerian IFR pe an, să nu aplice dispozițiile de la alineatele (3), (4) și (5) de mai sus. Statele membre informează Comisia cu privire la această decizie în termen de două luni de la publicarea prezentului regulament.
Articolul 14
Împărțirea costurilor
(1) Se aplică un mecanism de împărțire a costurilor după următoarele principii:
(a)
dacă, pe parcursul întregii perioade de referință, costurile reale sunt mai mici decât costurile determinate stabilite la începutul perioadei de referință, diferența care rezultă este reținută de furnizorul de servicii de navigație aeriană, de statul membru sau de entitatea calificată în cauză;
(b)
dacă, pe parcursul întregii perioade de referință, costurile reale sunt mai mari decât costurile determinate stabilite la începutul perioadei de referință, diferența care rezultă este suportată de furnizorul de servicii de navigație aeriană, de statul membru sau de entitatea calificată în cauză.
(2) Costuri scutite de la aplicarea alineatului (1) literele (a) și (b):
(a)
dispozițiile privind împărțirea costurilor de la alineatul (1) literele (a) și (b) nu se aplică diferenței dintre costurile determinate și costurile reale în ceea ce privește elementele de cost pentru care furnizorul de servicii de navigație aeriană, statele membre sau entitățile calificate în cauză au luat măsuri de gestionare suficiente și identificabile, dar despre care se poate considera că se află în afara controlului lor ca urmare a:
(i)
unor modificări neprevăzute ale legii naționale a pensiilor, ale dreptului contabil în materie de pensii sau ale costurilor cu pensiile determinate de condiții neprevăzute de pe piața financiară;
(ii)
unor modificări semnificative ale ratelor dobânzilor la împrumuturile pentru finanțarea costurilor rezultate din furnizarea de servicii de navigație aeriană;
(iii)
unor elemente de cost noi și neprevăzute, neincluse în planul de performanță, dar cerute prin lege;
(iv)
unor modificări neprevăzute ale dreptului fiscal național;
(v)
unor modificări neprevăzute ale costurilor sau veniturilor care decurg din acorduri internaționale;
(b)
fără a aduce atingere articolului 7 alineatul (1) al treilea paragraf, fiecare element de cost inclus la alineatul (2) litera (a) trebuie determinat de autoritatea națională de supervizare, iar planul de performanță trebuie să precizeze, pentru fiecare element de cost în raport cu perioada de referință precedentă:
(i)
o descriere completă a elementului de cost;
(ii)
costul atribuit respectivului element în planul de performanță;
(iii)
motivul pentru care elementul de cost este considerat eligibil în temeiul alineatului (2) litera (a), și nu al alineatului (1) literele (a) și (b);
(iv)
evenimentele exterioare sau circumstanțele aflate în afara controlului autorităților naționale de supervizare, al furnizorilor de servicii de navigație aeriană sau al entității calificate în cauză și care au declanșat o variație între costurile reale și costurile determinate în ceea ce privește respectivul element de cost;
(v)
acțiunile întreprinse pentru a gestiona riscul de cost asociat respectivului element.
(c)
diferențele dintre costurile reale și costurile determinate în ceea ce privește aceste elemente trebuie identificate și explicate în conformitate cu anexa VII punctul 2;
(d)
dacă, pe parcursul întregii perioade de referință, ca urmare a retragerii costurilor din domeniul de aplicare al alineatului (2) litera (a), costurile reale sunt mai mici decât costurile determinate stabilite la începutul perioadei de referință, diferența rezultată se rambursează utilizatorilor spațiului aerian prin reportarea la perioada sau perioadele de referință următoare;
(e)
dacă, pe parcursul întregii perioade de referință, ca urmare a includerii costurilor în domeniul de aplicare al alineatului (2) litera (a), costurile reale sunt mai mari decât costurile determinate stabilite la începutul perioadei de referință, diferența rezultată le revine utilizatorilor spațiului aerian prin reportarea la perioada sau perioadele de referință următoare;
(f)
autoritatea națională de supervizare în cauză demonstrează în fiecare an că diferența dintre costurile reale și costurile determinate este efectiv rezultatul unor evenimente sau circumstanțe pertinente prevăzute la alineatul (2) litera (a) și precizate în conformitate cu dispozițiile de la alineatul (2) litera (b). Această autoritate verifică și dacă diferența de costuri care urmează să le revină utilizatorilor este identificată și clasificată în mod specific. Ea informează utilizatorii spațiului aerian și raportează Comisiei cu privire la rezultatul evaluării sale în fiecare an. Dacă, în termen de șase luni de la primirea raportului anual de evaluare al autorității naționale de supervizare în cauză, constată că respectivul raport nu demonstrează că diferența dintre costurile reale și costurile determinate este efectiv rezultatul unor evenimente sau circumstanțe pertinente prevăzute la alineatul (2) litera (a) și precizate în conformitate cu dispozițiile de la alineatul (2) litera (b), Comisia decide, în conformitate cu procedura menționată la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 549/2004, că statul membru sau statele membre în cauză nu au dreptul să aplice dispozițiile alineatului (2) în ceea ce privește diferența dintre costurile reale și costurile determinate, fie parțial, fie în întregime, în funcție de constatările sale;
(g)
sumele reportate trebuie indicate pentru fiecare factor și descrise în informațiile suplimentare furnizate în conformitate cu anexa VI.
Articolul 15
Sisteme de stimulare pentru furnizorii de servicii de navigație aeriană
(1) Statele membre adoptă stimulente financiare pentru furnizorii lor de servicii de navigație aeriană în domeniul cheie de performanță al capacității și pot adopta astfel de stimulente financiare în domeniul cheie de performanță al mediului în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013. Aceste stimulente constau în prime pentru depășirea nivelurilor de performanță vizate și penalizări pentru neatingerea acestora și se adaugă la costurile determinate adoptate sau se scad din acestea în funcție de nivelul de performanță atins.
Sistemele de stimulare financiară de acest tip trebuie să respecte următoarele principii:
(a)
rata unitară a anului „n + 2” se ajustează, în funcție de nivelul real de performanță al furnizorului de servicii de navigație aeriană în anul „n” față de obiectivul respectiv, pentru a prevedea prime pentru depășirea acestuia sau penalizări pentru neatingerea lui;
(b)
nivelul aplicabil al primelor și penalizărilor trebuie să fie proporțional cu obiectivele care trebuie atinse și cu nivelul de performanță obținut. Nu există prime pentru performanțele care se situează la un nivel egal sau inferior celui prevăzut în obiectivele de performanță;
(c)
nivelul aplicabil al primelor și penalizărilor trebuie să fie egal;
(d)
valoarea maximă a primelor agregate și valoarea maximă a penalizărilor agregate nu trebuie să depășească 1 % din veniturile din servicii de navigație aeriană în anul „n”;
(e)
nivelurile de variație a performanței și nivelul aplicabil al primelor și penalizărilor se stabilesc în urma consultării menționate la articolul 9 și se fixează prin intermediul planului de performanță;
(f)
în cazul obiectivelor la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian, primele și penalizările se aplică furnizorilor de servicii de navigație aeriană în cauză;
(g)
pentru domeniul cheie de performanță al capacității, nivelurile țintă de performanță pot fi adaptate pentru a viza numai cauzele de întârziere legate de capacitatea ATC, rutarea ATC, personalul ATC, echipamentele ATC, managementul spațiului aerian și evenimente speciale cu codurile C, R, S, T, M și P din manual de utilizare ATFCM.
(2) Autoritățile naționale de supervizare monitorizează implementarea corespunzătoare a acestor sisteme de stimulare de către furnizorii de servicii de navigație aeriană.
Articolul 16
Modularea tarifelor de navigație aeriană
(1) După ce oferă posibilitatea unei consultări prevăzută la articolul 9, statele membre pot, la nivel național sau la nivel de bloc funcțional de spațiu aerian și în mod nediscriminatoriu și transparent, să moduleze tarifele de navigație aeriană suportate de utilizatorii spațiului aerian astfel încât să reflecte eforturile făcute de aceștia în special pentru:
(a)
optimizarea utilizării serviciilor de navigație aeriană;
(b)
reducerea impactului activităților de zbor asupra mediului;
(c)
reducerea costurilor globale ale serviciilor de navigație aeriană și sporirea eficienței acestora, în special prin modularea tarifelor în funcție de gradul de aglomerare a rețelei într-o anumită zonă sau pe o anumită rută la anumite ore.
Modularea tarifelor nu trebuie să producă nicio modificare globală a veniturilor furnizorului de servicii de navigație aeriană. Surplusurile sau deficitele înregistrate la recuperare se reportează către următoarea perioadă.
(2) Tarifele de navigație aeriană pot fi modulate, în mod nediscriminatoriu și transparent, și în scopul de a accelera implementarea capacităților SESAR ATM. În particular, modularea poate urmări să ofere stimulente pentru dotarea aeronavelor cu sistemele incluse în proiectele comune menționate la articolul 15a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 550/2004.
(3) Modularea tarifelor de navigație aeriană înseamnă o variație a tarifului de rută și/sau a tarifului de navigație aeriană terminală calculat(e) pe baza dispozițiilor de la articolele 11 și 12.
(4) Autoritățile naționale de supervizare monitorizează aplicarea corespunzătoare a modulării tarifelor de navigație aeriană de către furnizorii de servicii de navigație aeriană.
Articolul 17
Stabilirea ratelor unitare pentru zonele tarifare
(1) Statele membre se asigură că se stabilesc anual rate unitare pentru fiecare zonă tarifară. Fără a aduce atingere alineatului (2), ratele unitare nu se modifică în cursul unui an.
Ratele unitare se stabilesc aplicând următoarea procedură:
(a)
pentru fiecare an al perioadei de referință, ratele unitare pentru anul „n” se calculează până la data de 1 noiembrie a anului „n - 1” pe baza costurilor unitare determinate cuprinse în planul de performanță și a adaptărilor prevăzute la punctul 2.2 din anexa IV și din anexa V la prezentul regulament;
(b)
ratele unitare pentru anul „n” trebuie prezentate Comisiei de către statele membre până la data de 1 iunie a anului „n - 1” conform cerințelor de la articolul 9 alineatele (1) și (2);
(c)
comisia evaluează aceste rate unitare în raport cu dispozițiile prezentului regulament și ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013;
(d)
în cazul în care constată că ratele unitare respectă dispozițiile prezentului regulament și ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, Comisia informează în consecință statul membru în cauză în termen de patru luni de la prezentarea ratelor unitare;
(e)
în cazul în care constată că ratele unitare nu respectă dispozițiile prezentului regulament și ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, în termen de patru luni de la prezentarea ratelor unitare, Comisia informează în consecință statul membru în cauză, care trebuie să prezinte Comisiei rate unitare revizuite în termen de o lună;
(f)
statele membre informează Comisia și Eurocontrol, dacă este cazul, în legătură cu ratele unitare pentru fiecare zonă tarifară cel târziu până la data de 1 noiembrie a anului „n - 1”.
Ratele unitare se stabilesc în monedă națională. Dacă statele membre care fac parte dintr-un bloc funcțional de spațiu aerian decid să instituie o zonă comună de tarifare cu o rată unitară unică, respectiva rată unitară unică se stabilește în euro sau în moneda națională a unuia dintre statele membre în cauză. Statele membre în cauză înștiințează Comisia și Eurocontrol cu privire la moneda aplicabilă.
(2) Dacă planurile de performanță sunt adoptate după data de 1 noiembrie a anului premergător celui în care începe perioada de referință sau sunt revizuite în conformitate cu articolele 17 și 19 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, ratele unitare se recalculează, dacă este necesar, pe baza planului final adoptat sau a măsurilor corective aplicabile. În acest scop și în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, statele membre calculează și aplică rata lor unitară în conformitate cu planul de performanță adoptat, cât mai devreme posibil în cursul primului an al perioadei de referință sau al primului an de aplicare a planurilor și obiectivelor de performanță revizuite. Diferența de venituri determinată de aplicarea temporară a ratei unitare inițiale se reportează la calculul ratei unitare a anului următor. Pentru primul an al perioadei de referință sau primul an de aplicare a planurilor și obiectivelor de performanță revizuite, mecanismul de împărțire a riscurilor de trafic menționat la articolul 13 se aplică pe baza costurilor determinate și a unităților de servicii cuprinse în planul de performanță final adoptat, precum și a numărului real de unități de servicii pentru anul respectiv.
Articolul 18
Perceperea tarifelor
(1) Statele membre pot percepe tarifele printr-un tarif unic per zbor. Dacă tarifele se facturează și se percep la nivel regional, moneda de facturare poate fi euro, la rata unitară respectivă putându-se adăuga o rată unitară administrativă pentru costurile de facturare și de percepere. Statele membre se asigură că sumele percepute în numele lor sunt utilizate pentru finanțarea costurilor determinate în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
(2) Utilizatorii serviciilor de navigație aeriană plătesc prompt și integral toate tarifele de navigație aeriană.
(3) Statele membre se asigură că se aplică măsuri de executare eficiente. Aceste măsuri pot include refuzarea serviciilor, reținerea aeronavelor sau alte măsuri de executare, în conformitate cu legislația aplicabilă.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 19
Contestații
Statele membre se asigură că deciziile luate în temeiul prezentului regulament sunt explicate în mod corespunzător și fac obiectul unei proceduri eficiente de revizuire și/sau de contestare.
Articolul 20
Facilitarea procesului de monitorizare a conformității
Furnizorii de servicii de navigație aeriană facilitează inspecțiile și controalele, inclusiv vizitele la fața locului, efectuate de autoritățile naționale de supervizare responsabile sau de o entitate calificată care acționează în numele respectivelor autorități de supervizare. Persoanele autorizate sunt abilitate:
(a)
să examineze documentele contabile, registrele, inventarele și orice alt document relevant pentru stabilirea tarifelor de navigație aeriană;
(b)
să facă copii după documentele respective sau să ia extrase din ele;
(c)
să solicite explicații verbale la fața locului;
(d)
să aibă acces la incintele, terenurile și vehiculele relevante.
Aceste inspecții și controale se efectuează cu respectarea procedurilor aflate în vigoare în statul membru în care sunt efectuate.
Articolul 21
Revizuire
Revizuirea de către Comisie a sistemului de performanță, menționată la articolul 24 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, include mecanismul de împărțire a riscurilor de trafic prevăzut la articolul 13, mecanismul de împărțire a costurilor prevăzut la articolul 14, sistemele de stimulare stabilite în temeiul articolului 15, modularea tarifelor în temeiul articolului 16, precum și impactul și eficacitatea acestora în atingerea obiectivelor de performanță stabilite.
Articolul 22
Intrare în vigoare și aplicare
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Prezentul regulament se aplică începând din a doua perioadă de referință, așa cum este definită la articolul 8 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, și în această perioadă. În ceea ce privește aplicarea sistemului de performanță, pentru a permite adoptarea obiectivelor la nivelul Uniunii prevăzute la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013 înainte de începerea celei de a doua perioade de referință, precum și pregătirea și adoptarea planurilor de performanță în conformitate cu dispozițiile Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013, articolul 1 alineatul (5), articolul 3, articolul 7 alineatul (4), articolul 9, articolul 14 alineatul (2) literele (b)-(f) și articolul 17, precum și anexele la prezentul regulament se aplică de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 23
Abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei
Regulamentul (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 mai 2013.