ROZHODNUTÍ RADY č. 189/2014/EU
ze dne 20. února 2014,
kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/659/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Rady 2007/659/ES (2) oprávnilo Francii, aby na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu (dále jen „dotyčné čtyři nejvzdálenější regiony“) a prodávaný na metropolitním území Francie uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně, která může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS (3), avšak ne o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Od 1. ledna 2011 je snížená sazba spotřební daně omezena roční kvótou ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu. Platnost této odchylky skončila dnem 31. prosince 2013.
(2)
Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh na rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje odchylka stanovená v rozhodnutí 2007/659/ES na dalších sedm let, tj. do dne 31. prosince 2020. Dne 3. července a 2. srpna 2013 byly k této žádosti předloženy doplňující informace a změny týkající se různých francouzských daní, na které se má navrhované rozhodnutí vztahovat.
(3)
Francouzské orgány Komisi rovněž informovaly, že Francie dne 1. ledna 2012 pozměnila vnitrostátní právní předpisy týkající se příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“, známého také jako „vignette sécurité sociale“ (VSS), což je příspěvek z alkoholických nápojů prodávaných ve Francii do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů, který je vybírán vedle vnitrostátní spotřební daně. Změnil se zejména daňový základ ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu a bylo zavedeno omezení výše příspěvku VSS, jež bylo spojeno s platnou spotřební daní.
(4)
V souvislosti se žádostí francouzských orgánů o prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES do dne 31. prosince 2020 požádaly francouzské orgány Komisi, aby ode dne 1. ledna 2012 zahrnula příspěvek VSS do seznamu daní, v jejichž případě lze na „tradiční“ rum vyrobený v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech uplatňovat nižší sazbu.
(5)
Místo prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES je vhodnější přijmout nové rozhodnutí o odchylce týkající se obou daní, tj. spotřební daně stanovené směrnicí 92/84/EHS a příspěvku VSS.
(6)
Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech rozvíjet svou činnost pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitní Francie, který představuje pro jejich rum hlavní odbytiště (71 % z celkového množství). Skutečnost, že pro „tradiční“ rum je obtížné konkurovat na trhu Unie, lze kromě specifické strukturální sociální a hospodářské situace těchto nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, přisoudit vyšším výrobním nákladům a vyšším daním za láhev, neboť „tradiční“ rum se obvykle stáčí do lahví o větším objemu a má vyšší obsah alkoholu.
(7)
Výrobní náklady hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum jsou v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech vyšší než v jiných oblastech světa. Zejména mzdové náklady jsou vyšší, neboť v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech se používají francouzské sociální právní předpisy. Na tyto nejvzdálenější regiony se rovněž vztahují unijní normy v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, jež vyžadují značné investice a náklady, které přímo nesouvisejí s produktivitou, i když prostředky na tyto investice jsou částečně čerpány ze strukturálních fondů Unie. Kromě toho jsou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech menší než lihovary mezinárodních seskupení. Z této skutečnosti vyplývají vyšší výrobní náklady na jednotku výstupu. Podle francouzských orgánů všechny tyto přímé dodatečné výrobní náklady, včetně nákladů na dopravu a pojištění, celkově odpovídají přibližně 12 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu.
(8)
„Tradiční“ rum prodávaný v metropolitní Francii se obvykle stáčí do lahví o větším objemu (60 % rumu se prodává v lahvích o objemu 1 litr) a má vyšší obsah alkoholu (v rozmezí od 40° do 59°) než konkurenční rum, jenž je obvykle uváděn na trh v lahvích o objemu 0,7 litru a má obsah alkoholu 37,5°. Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS a dále pak vyšší DPH za litr prodaného rumu. Proto kumulativní „dodatečné náklady“, tedy vyšší výrobní náklady, vyšší náklady na přepravu a vyšší daně (spotřební daň a DPH), odpovídají 40 % až 50 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu. Kromě toho změna základu pro výpočet příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu od 1. ledna 2012 by bývala měla (včetně DPH) další nepříznivý dopad na cenu „tradičního“ rumu, jenž se na trh uvádí s vyšším obsahem alkoholu; jedná se zhruba o 10 % základní sazby spotřební daně. Za účelem vyrovnání tohoto dalšího nepříznivého účinku, úzce spjatého se specifickou strukturální sociální a hospodářskou situací dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, by ve prospěch „tradičního“ rumu z dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů měla být snížena sazba příspěvku VSS.
(9)
Daňové zvýhodnění vztahující se na harmonizované spotřební daně a příspěvek VSS, jež má být povoleno, musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státních podpor.
(10)
Měly by být proto zohledněny dodatečné náklady vyplývající z praxe, která trvala více než deset let a jež spočívá v prodeji „tradičního“ rumu s vyšším obsahem alkoholu, což přináší vyšší daně.
(11)
V roce 2012 Francie na „tradiční“ rum uplatňovala spotřební daň ve výši 903 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 54,4 % základní sazby spotřební daně. Rovněž uplatňovala příspěvek VSS ve výši 361,20 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 67,8 % základní sazby příspěvku VSS. Obě snížení dohromady odpovídají daňovému zvýhodnění ve výši 928,80 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje daňové zvýhodnění oproti souhrnným základním sazbám (spotřební dani a příspěvku VSS) ve výši 42,8 %.
(12)
Rozhodnutí 2007/659/ES oprávnilo Francii, aby snížila vnitrostátní spotřební daň na „tradiční“ rum až o 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Uvedené rozhodnutí nezahrnovalo sníženou sazbu příspěvku VSS z „tradičního“ rumu, která byla zavedena až jako kompenzační opatření za dodatečné náklady, jež v případě uvedeného rumu přinesla ode dne 1. ledna 2012 reforma systému příspěvku VSS.
(13)
K nápravě této situace je nezbytné na příspěvek VSS uplatnit tytéž zásady, které byly uplatněny v případě odchylky od článku 110 Smlouvy o fungování EU týkající se harmonizovaných spotřebních daní. Zároveň by od ledna roku 2014 měla být omezena horní hranice daňového zvýhodnění, které lze poskytnout, na maximální procentní podíl základních sazeb za hektolitr čistého alkoholu harmonizované spotřební daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu a příspěvku VSS.
(14)
Nová odchylka by měla být udělena na sedm let, tedy od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
(15)
Francie by měla předložit zprávu z poloviny období, aby Komise mohla posoudit, zda stále existují důvody pro odchylku, zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií je stále přiměřené a zda je možné uvažovat o alternativních opatřeních k systému daňové odchylky, jež jsou k tomu pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum rovněž dostačující, přičemž se vezme v úvahu jejich mezinárodní rozměr.
(16)
V rozhodnutí 2007/659/ES nemohly být původně zohledněny nové okolnosti, jež nastaly po reformě systému příspěvku VSS. Výjimečně, při zohlednění uvedené specifické strukturální sociální a hospodářské situace dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, je proto od 1. ledna 2012 odůvodněné použít předmětný režim snížené sazby příspěvku VSS.
(17)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU.
(18)
Rozhodnutí 2007/659/ES by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU je Francie na svém metropolitním území oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a uplatňovat sazbu příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba použitelná na základě francouzských vnitrostátních právních předpisů.
Článek 2
Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum vymezený v příloze II bodě 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (4), jenž se vyrábí na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu z cukrové třtiny sklízené v místě výroby a který má obsah jiných těkavých látek než ethanol a methanol nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a obsah alkoholu nejméně 40 % obj.
Článek 3
1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.
2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.
3. Kumulované daňové zvýhodnění, jež je povoleno v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, nesmí být vyšší než 50 % plné sazby na alkohol stanovené podle článku 3 směrnice 92/84/EHS.
Článek 4
Do 31. července 2017 zašle Francie Komisi zprávu, aby jí umožnila určit, zda stále existují důvody pro udělení odchylky a zda Francií poskytnuté daňové zvýhodnění stále je a se vší pravděpodobností zůstane přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu.
Článek 5
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 s výjimkou ustanovení článku 1 a čl. 3 odst. 1 a 2, která se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Článek 6
1. Rozhodnutí 2007/659/ES se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. února 2014.
DECIZIA NR. 189/2014/UE A CONSILIULUI
din 20 februarie 2014
de autorizare a Franței să aplice o rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și de abrogare a Deciziei 2007/659/CE
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
Prin Decizia 2007/659/CE a Consiliului (2), Franța a fost autorizată să aplice pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion (denumite în continuare „cele patru regiuni ultraperiferice în cauză”) și comercializat pe teritoriul său metropolitan o rată redusă a accizei care poate fi mai mică decât rata minimă a accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE a Consiliului (3), dar nu cu mai mult de 50 % mai mică decât nivelul național standard al accizei la alcool. Începând cu 1 ianuarie 2011, rata redusă a accizei este limitată la un contingent anual de 120 000 de hectolitri de alcool pur (hlap). Respectiva derogare a expirat la 31 decembrie 2013.
(2)
La data de 12 martie 2013, autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o propunere de decizie a Consiliului de prelungire a derogării stabilite prin Decizia 2007/659/CE, în aceleași condiții, pentru o perioadă de încă șapte ani, adică până la 31 decembrie 2020. La 3 iulie și 2 august 2013, această solicitare a fost completată prin comunicarea unor informații suplimentare și modificată în ceea ce privește diferitele taxe din Franța care urmau să fie acoperite de propunerea de decizie.
(3)
De asemenea, autoritățile franceze au informat Comisia cu privire la faptul că Franța a modificat, cu începere de la 1 ianuarie 2012, legislația națională referitoare la „cotisation sur les boissons alcooliques” (cunoscută și sub denumirea de „vignette sécurité sociale” sau VSS), o contribuție la Fondul național de asigurări de sănătate aplicată băuturilor alcoolice vândute în Franța pentru combaterea riscurilor consumului excesiv de astfel de produse asupra sănătății, care este percepută pe lângă acciza națională. Mai precis, baza fiscală a fost modificată de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap și s-a introdus o limitare a valorii VSS asociată accizei aplicabile.
(4)
În cadrul solicitării formulate cu privire la prelungirea derogării prevăzute în Decizia 2007/659/CE până la data de 31 decembrie 2020, autoritățile franceze au cerut Comisiei să includă, începând cu 1 ianuarie 2012, VSS pe lista taxelor pentru care se poate aplica o rată inferioară în cazul romului „tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice în cauză.
(5)
Cu toate acestea, este mai adecvat să se adopte o nouă decizie privind o derogare referitoare la ambele taxe, și anume acciza, conform Directivei 92/84/CEE, și VSS, decât să se prelungească derogarea stabilită în Decizia 2007/659/CE.
(6)
Având în vedere dimensiunile reduse ale pieței locale, distileriile din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză nu își pot dezvolta activitățile decât dacă beneficiază de acces corespunzător la piața din Franța metropolitană, care constituie principalul loc de desfacere pentru producția locală de rom (71 %). Dificultățile întâmpinate de romul „tradițional” pentru a fi competitiv pe piața Uniunii - pe lângă situația economică și socială structurală specifică a acestor regiuni ultraperiferice, care este agravată de constrângerile speciale menționate la articolul 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) - sunt determinate de doi factori: costurile de producție mai ridicate și taxele mai mari pe sticlă, deoarece romul „tradițional” este de regulă comercializat în sticle mai mari și are o tărie alcoolică mai puternică.
(7)
Costurile de producție din cadrul lanțului valoric trestie-zahăr-rom din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză sunt mai mari decât în alte regiuni ale lumii. În special costurile salariale sunt mai mari, deoarece în cele patru regiuni ultraperiferice în cauză se aplică legislația socială franceză. Aceste regiuni ultraperiferice trebuie să respecte totodată standardele de siguranță și de mediu ale Uniunii, ceea ce implică investiții și costuri importante ce nu sunt direct legate de productivitate, chiar dacă o parte din aceste investiții sunt finanțate din fondurile structurale ale Uniunii. În plus, distileriile din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză sunt mai mici decât cele ale grupurilor internaționale. Acest fapt generează costuri mai mari pe unitate de producție. La nivel global, toate aceste costuri de producție suplimentare directe, inclusiv de transport și de asigurare, corespund, conform autorităților franceze, unui procent de aproximativ 12 % din acciza aplicată în Franța băuturilor alcoolice tari în 2012.
(8)
Romul „tradițional” vândut în Franța metropolitană este de regulă comercializat în sticle mai mari (60 % este vândut în sticle de 1 litru) și cu o tărie alcoolică superioară (variind de la 40° la 59°) mărcilor de rom concurente, care sunt în general comercializate în sticle de 0,7 litri și au o tărie de 37,5°. Nivelurile mai ridicate ale conținutului de alcool determină la rândul lor accize mai mari, o rată mai ridicată a VSS și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom vândut. Astfel, totalul „costurilor suplimentare”, și anume costurile mai mari de producție, costurile mai ridicate de transport și taxele mai mari (acciza și TVA), corespunde unui nivel cuprins între 40 % și 50 % din acciza aplicabilă în mod normal în Franța pentru băuturile alcoolice tari în 2012. În plus, modificarea bazei de calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap începând cu 1 ianuarie 2012 ar fi avut (cu TVA inclusă) un efect negativ suplimentar asupra prețului romului „tradițional”, care este comercializat cu o tărie alcoolică superioară, reprezentând aproximativ 10 % din rata standard a accizei. Pentru a contracara acest efect negativ suplimentar, strâns legat de situația economică și socială structurală specifică din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză, care este agravată de constrângerile speciale menționate la articolul 349 din TFUE, ar trebui introdusă, de asemenea, o reducere a ratei VSS pentru a fi în beneficiul romului „tradițional” din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză.
(9)
Având în vedere faptul că avantajul fiscal respectiv acoperă atât accizele armonizate, cât și VSS, el trebuie să rămână proporțional pentru a fi autorizat, astfel încât să nu aducă atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv protecției concurenței nedenaturate de pe piața internă și politicilor în materie de ajutoare de stat.
(10)
Prin urmare, ar trebui luate în considerare și costurile suplimentare care decurg dintr-o practică, ce durează de mai bine de zece ani, de comercializare a romului „tradițional” cu un conținut de alcool mai ridicat și, ca atare, cu taxe mai mari.
(11)
În 2012, Franța a aplicat o acciză de 903 EUR pe hlap pentru romul „tradițional”, nivel ce corespunde unui procent de 54,4 % din rata standard a accizei. Aceasta a mai aplicat o VSS de 361,20 EUR pe hlap, nivel ce corespunde unui procent de 67,8 % din rata standard a VSS. Cele două reduceri luate împreună corespund unui avantaj fiscal de 928,80 EUR pe hlap, ceea ce înseamnă un avantaj fiscal de 42,8 % față de ratele standard cumulate (acciza și VSS).
(12)
Decizia 2007/659/CE a autorizat Franța să reducă acciza națională aplicabilă romului „tradițional” cu până la 50 % din rata națională standard a accizei la alcool. Decizia respectivă nu includea rata redusă a VSS pentru romul „tradițional”, care a fost introdusă numai ca măsură compensatorie pentru sarcina suplimentară rezultată în urma reformei sistemului VSS începând de la 1 ianuarie 2012 pentru acest tip de rom.
(13)
Este necesar să se remedieze această situație prin aplicarea și în cazul VSS a acelorași principii care au fost aplicate în cazul unei derogări de la articolul 110 din TFUE privind armonizarea accizelor. În același timp, Franța ar trebui să plafoneze, începând de la 1 ianuarie 2014, avantajul fiscal pe care îl poate acorda la un procentaj maxim din ratele standard pe hlap pentru acciza armonizată aferentă băuturilor alcoolice tari și pentru VSS.
(14)
O nouă derogare ar trebui acordată pentru o perioadă de șapte ani, de la 1 ianuarie 2014 la 31 decembrie 2020.
(15)
Franța ar trebui să prezinte un raport intermediar care să îi permită Comisiei să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării există în continuare, dacă avantajul fiscal acordat de Franța este în continuare proporțional și dacă este posibil să se prevadă măsuri alternative care să înlocuiască un eventual sistem de derogări fiscale, care să fie totodată suficiente pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom, ținându-se în același timp cont de dimensiunea lor internațională.
(16)
Decizia 2007/659/CE nu a putut lua în considerare la acel moment noile circumstanțe intervenite după reforma sistemului VSS. În mod excepțional, ținând seama de situația economică și socială structurală specifică menționată anterior a celor patru regiuni ultraperiferice în cauză, se justifică, prin urmare, aplicarea unui regim de rate reduse ale VSS începând cu 1 ianuarie 2012.
(17)
Prezenta decizie nu aduce atingere eventualei aplicări a articolelor 107 și 108 din TFUE.
(18)
Decizia 2007/659/CE ar trebui, prin urmare, să fie abrogată,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prin derogare de la articolul 110 din TFUE, Franța este autorizată să prelungească aplicarea, pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și să aplice o rată a taxei denumite „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât rata integrală aplicabilă în conformitate cu legislația națională franceză.
Articolul 2
Derogarea prevăzută la articolul 1 se limitează la rom, astfel cum este definit la punctul 1 litera (f) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4), produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion pe bază de trestie de zahăr recoltată la locul de fabricare, cu un conținut de substanțe volatile, altele decât alcool etilic și metilic, mai mare de sau egal cu 225 de grame pe hectolitru de alcool pur și cu o tărie alcoolică mai mare de sau egală cu 40 % vol.
Articolul 3
(1) Ratele reduse ale accizei și ale VSS menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de alcool pur.
(2) Ratele reduse ale accizei și ale VSS menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot, fiecare în parte, să fie inferioare ratei minime a accizei pentru alcool stabilite prin Directiva 92/84/CEE, dar nu sunt mai mici cu mai mult de 50 % decât rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool.
(3) Avantajele fiscale cumulate autorizate în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol nu depășesc 50 % din rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE.
Articolul 4
Până la 31 iulie 2017, Franța prezintă Comisiei un raport care să îi permită acesteia să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării se mențin și dacă avantajul fiscal acordat de Franța a rămas și se preconizează că va rămâne proporțional și suficient pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom din Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion.
Articolul 5
Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020, cu excepția articolului 1 și a articolului 3 alineatele (1) și (2), care se aplică începând cu 1 ianuarie 2012.
Articolul 6
(1) Decizia 2007/659/CE se abrogă.
(2) Trimiterile la decizia abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles, 20 februarie 2014.