PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1342/2013
ze dne 12. prosince 2013,
kterým se zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1601/2001 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace, Turecka, Thajska a České republiky. Uvedená opatření jsou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla tato opatření uložena, je dále uváděno jako „původní šetření“.
(2)
Komise přijala v srpnu 2001 nabídku cenového závazku ruského výrobce (JSC Severstal-Metiz). Tato dohoda o závazku byla v říjnu 2007 zrušena (3), protože kvůli obtížím se správnou klasifikací velkého počtu jednotlivých typů výrobku vyvážených uvedenou společností byla považována za neproveditelnou.
(3)
Nařízením (ES) č. 1279/2007 (4) zachovala Rada původní opatření pro Ruskou federaci po částečném prozatímním přezkumu a přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Na tato opatření se dále odkazuje jako na „platná opatření“ a na šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se dále odkazuje jako na „poslední šetření“. Nařízení (ES) č. 1279/2007 ukončilo i opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Turecka a Thajska.
(4)
V současné době (5) jsou v platnosti také opatření proti ocelovým lanům a kabelům z Ukrajiny a Čínské lidové republiky, která byla rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, Moldavska a Korejské republiky.
2. Žádost o přezkum
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (6) oznámila Komise dne 27. října 2012 zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6)
Přezkum byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví drátěných lan (European Union Wire Rope Industries, dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých železných nebo ocelových lan a kabelů v Unii. Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvání dumpingu a obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Šetření
3.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2011 do 30. září 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení toho, nakolik jsou pokračování nebo opakovaný výskyt újmy pravděpodobné, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
3.2 Strany dotčené řízením
(8)
Komise oficiálně informovala vyvážející výrobce, výrobce v Unii, dovozce a uživatele, o nichž věděla, jakož i žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k možnému velkému počtu vyvážejících výrobců v Ruské federaci zahrnutých do šetření předpokládalo oznámení o zahájení řízení původně výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci z Ruské federace požádáni, aby se ve lhůtě 15 dnů od zahájení řízení přihlásili a poskytli Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Vzhledem k tomu, že pouze dva vyvážející výrobci v Ruské federaci poskytli informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřili ochotu dále spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že se pro vyvážející výrobce nepoužije výběr vzorku.
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení sdělila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii, a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k uvedenému programu ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Tento předběžný vzorek tvořilo pět výrobců v Unii, kteří byli shledáni reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby a prodej obdobného výrobku v Unii.
(12)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, byly navrhované společnosti vybrány do konečného vzorku a zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány. Nakonec se však jedna z vybraných společností ze vzorku stáhla. Komise se proto rozhodla omezit vzorek na čtyři zbývající společnosti, které byly i pak shledány reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby (29,3 %) a prodej (20,9 %) obdobného výrobku v Unii.
(13)
Ačkoli se v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nepřihlásil se ani žádný dovozce, který není ve spojení, ani žádný uživatel. Proto nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(14)
Dotazníky byly zaslány uvedeným čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dvěma vyvážejícím výrobcům v Ruské federaci a jednomu dovozci, který je ve spojení.
3.3 Odpovědi na dotazník
(15)
Na dotazník odpověděli uvedení čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, dovozce ve spojení a jeden vyvážející výrobce z Ruské federace.
(16)
Přestože se původně přihlásili dva vyvážející výrobci z Ruské federace, pouze jeden z nich poskytl odpověď na dotazník a je považován v šetření za spolupracující stranu. Spolupracující vyvážející výrobce má stoprocentně vlastněnou dceřinou společnost se sídlem v Itálii, rovněž vyrábějící ocelová lana a kabely a dovážející dotčený výrobek z Ruské federace. Druhý vyvážející výrobce poskytl písemné stanovisko v době zahájení šetření, a i když byl vyzván, aby vyplnil dotazník, neučinil tak. Má se proto za to, že druhý vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval.
3.4 Inspekce na místě
(17)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Německo,
-
BRIDON International Ltd., Spojené království,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Rakousko,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalsko;
b)
vyvážející výrobce v Ruské federaci:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Čerepovec;
c)
dovozce ve spojení:
-
REDAELLI Tecna SpA, Itálie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření a posledním šetření, na jejichž základě byla uložena platná opatření, tj. železná a ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako „OLK“), v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).
2. Obdobný výrobek
(19)
Přezkum před pozbytím platnosti potvrdil, že ocelová lana a kabely vyráběné v Ruské federaci a vyvážené do Unie a ocelová lana a kabely vyráběné a prodávané v Unii výrobci z Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečná použití, a jsou proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Předběžné poznámky
(20)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda v současné době dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k jeho pokračování nebo obnovení.
(21)
Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění, nebylo nutné vybrat vzorek vyvážejících výrobců v Ruské federaci. Spolupracující vyvážející výrobce představoval 99 % vývozu dotčeného výrobku z Ruské federace do Unie během období přezkumného šetření. Na tomto základě byl učiněn závěr, že míra spolupráce byla vysoká.
(22)
Vzhledem k tomu, že dva další známí výrobci v Ruské federaci při šetření nespolupracovali, musely závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu uvedené níže vycházet z nejlepších dostupných informací, včetně údajů Eurostatu, oficiálních ruských statistických údajů a omezených údajů získaných od druhého výrobce.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(23)
Podle žádosti o přezkum údajně činilo průměrné dumpingové rozpětí u vývozů z Ruské federace do Unie 130,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení (bod 4.1), žadatel srovnal vývozní ceny výrobků vyvážených z Ruské federace do Unie (na úrovni cen ze závodu) s domácími cenami v Ruské federaci.
2.1 Běžná hodnota
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce určeno, zda byl jeho celkový domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům na ruském domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. Bylo zjištěno, že domácí prodej obdobného výrobku ze strany spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl celkově reprezentativní.
(25)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(26)
Dále bylo zjišťováno, zda byl prodej na domácím trhu spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda prodej každého typu výrobku na domácím trhu představoval alespoň 5 % objemu prodeje stejného typu výrobku do Unie. U typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(27)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(28)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 první větou základního nařízení.
2.2 Vývozní cena
(29)
Jelikož spolupracující ruský vyvážející výrobce prodával výrobky na vývoz na trh Unie přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(30)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Byly provedeny úpravy s ohledem na všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a na zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena. Jelikož nezávislí dovozci neposkytli informace o úrovni zisků dosažených během období přezkumného šetření, vycházelo se z průměrného ziskového rozpětí ve výši 5 %.
2.3 Srovnání
(31)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni.
(32)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.4 Dumpingové rozpětí
(33)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku a vážené průměrné vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu, který u vyvážejícího výrobce činil 4,7 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.1 Předběžné poznámky
(34)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána též pravděpodobnost pokračování dumpingu v případě zrušení platných opatření. V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace, přitažlivost trhu Unie a dalších trhů třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita pro vývoz v Ruské federaci.
3.2 Objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace
(35)
Podle údajů Eurostatu se v posuzovaném období dovoz z Ruské federace zvýšil z 2 005 tun v roce 2009 na 2 343 tun v období přezkumného šetření, což představovalo přibližně 1 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření a v posuzovaném období. Jak je uvedeno výše v 33. bodě odůvodnění, dovoz od spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován za dumpingové ceny (4,7 %) i navzdory platnému antidumpingovému clu.
3.3 Přitažlivost trhu Unie a trhů jiných třetích zemí
(36)
Vývoz do Unie představoval 3 % celkového prodeje spolupracujícího výrobce, zatímco většina prodeje (85 %) se uskutečnila na ruském domácím trhu. Domácí trh vzrostl v posuzovaném období o 38 % (7) a může dále růst, bude-li i nadále růst HDP Ruské federace, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje, specializující se na ekonomickou analýzu. Informace shromážděné v průběhu šetření navíc ukázaly, že spolupracující výrobce nevyrábí veškeré typy dotčeného výrobku, a proto jeho konkurenční tlak na výrobce v Unii je omezený. Tak je tomu pravděpodobně i v případě dvou dalších výrobců, a to vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné informace o investicích do nových strojů, které by například umožnily výrobu dotčeného výrobku s větším průměrem. Omezený konkurenční tlak ze strany vyvážejících výrobců z Ruské federace se dále zdá být rovněž potvrzen přítomností výrobců z Unie na ruském trhu. Podle oficiálních ruských celních statistických údajů představoval vývoz obdobného výrobku výrobců z Unie do Ruské federace 30 % veškerého dovozu obdobného výrobku na ruský trh v období přezkumného šetření, v důsledku čehož byli výrobci z Unii největšími vývozci na ruském trhu.
(37)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že předpokládaný růst HDP Ruska (v rozmezí 3 %) je velmi mírný a neumožní další rozvoj ruského trhu ocelových lan a kabelů. V důsledku toho ruský trh nemusí být schopen absorbovat větší objem obdobného výrobku. V této souvislosti je třeba poznamenat, že růst ruského HDP během posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, byl nižší než očekávaný růst pro rok 2014, nicméně umožnil růst trhu ocelových lan a kabelů v Rusku o 38 %. Námitka byla proto zamítnuta.
(38)
Táž strana také poukázala na nové typy výrobků, které spolupracující vyvážející výrobce nedávno vyvinul (ve spolupráci se svou dceřinou společností se sídlem v Unii), a tvrdila, že to potvrzuje investice uskutečněné tímto výrobcem během posuzovaného období. Tato skutečnost však neodporuje závěru, že spolupracující výrobce není schopen vyrábět všechny typy lan (zejména ocelová lana a kabely ve vyšším kvalitativním segmentu trhu). Námitka byla proto zamítnuta.
(39)
Na přitažlivost trhu Unie by se mělo rovněž pohlížet v souvislosti tím, že ruští vyvážející výrobci převzali některé výrobce Unie. Dva ruští výrobci nyní vlastní dceřiné společnosti se sídlem v Unii. Inspekce na místě provedená u dceřiné společnosti spolupracujícího vývozce, která má sídlo v Unii, ukázala, že se prodej uskutečňoval převážně na evropském trhu a že související prodej mezi spolupracujícím vývozcem a touto dceřinou společností byl v období přezkumného šetření omezený.
(40)
Na základě údajů od spolupracujícího vývozce je třeba poukázat na to, že objem ruského vývozu dotčeného výrobku do třetích zemí v období přezkumného šetření přesáhl objem vývozu do Unie čtyřikrát. Vývozní ceny spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro třetí země byly v průměru nižší než domácí prodejní cena v Ruské federaci, ale v průměru na vyšší úrovni než vývozní ceny pro trh Unie. To umožňuje závěr, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je přitažlivější než prodej na trhu Unie. V této souvislosti se poukazuje na existenci již dlouho zavedených prodejních kanálů na trzích Společenství nezávislých států (SNS).
(41)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že vývozní ceny ruských výrobců na trzích třetích zemí jsou ve skutečnosti nižší než vývozní ceny pro Unii. Odvolával se přitom na srovnání mezi průměrnými vývozními cenami pro Ukrajinu a některé evropské státy, vycházející údajně z ruských celních statistických údajů. Nebyly předloženy žádné původní údaje tvořící základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání cenového rozdílu mezi ruskými vývozními cenami pro Unii a pro trhy třetích zemí provedené při šetření vycházelo z ověřených údajů uvedených v dotazníku spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Toto srovnání cen bylo provedeno na úrovni ceny ze závodu s přihlédnutím k rozdílům mezi jednotlivými typy výrobků a obchodní úrovní. Průměrné ceny, které žadatel předložil, neodrážejí složitost cenových složek a rozpětí existující na trhu ocelových lan a kabelů a způsobenou významným množstvím různých výrobků a různou obchodní úrovní. Námitka byla proto zamítnuta.
(42)
Táž strana tvrdila, že objem vývozu výrobního odvětví Unie do Ruské federace není v tomto případě důležitý, a poukázala na zvýšený dovoz z Čínské lidové republiky do Ruské federace a potřebu zohlednit jej při analýze, protože představuje konkurenční hrozbu pro přítomnost ruských výrobců na trzích Ruska a SNS. V tomto ohledu je skutečnost, že výrobci z Unie jsou i nadále vedoucími vývozci na ruském trhu, důležitá, protože mimo jiné potvrzuje, že ruští výrobci nejsou schopni vyrábět všechny typy ocelových lan a kabelů, pro které existuje poptávka na ruském trhu. Pokud jde o čínský vývoz do Ruské federace, je třeba poznamenat, že vzrostl současně s prudkým růstem poptávky na ruském trhu. Nebyly poskytnuty žádné informace, např. týkající se čínských vývozních cen pro Ruskou federaci a země SNS nebo vlastností dováženého výrobku, který je předmětem šetření, aby bylo možné provést další analýzu. A je třeba také uvést, že podle ruských celních statistických údajů měli ruští výrobci dotčeného výrobku v období přezkumného šetření stále vedoucí postavení na domácím trhu a že celkový dovoz na tento trh představoval pouze 15 % ruského trhu ocelových lan a kabelů. Námitka byla proto zamítnuta.
3.4 Výrobní kapacita a nadměrná kapacita pro vývoz v Ruské federaci
(43)
Podle žádosti o přezkum činila výrobní kapacita všech ruských vyvážejících výrobců 115 000 tun. Během šetření žadatel nově odhadl ruskou výrobní kapacitu; ta je podle něj v rozmezí od 220 000 do 250 000 tun, což ale nijak nedoložil. Na základě ověřených údajů od spolupracujícího vývozce, údajů předložených druhým známým výrobcem a údajů o třetím výrobci obsažených v žádosti byla výrobní kapacita všech ruských výrobců dotčeného výrobku stanovena na zhruba 158 000 tun. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výrobní kapacita spolupracujícího výrobce prošla v posuzovaném období strukturálními úpravami, v jejichž důsledku byla jedna výrobní dílna uzavřena.
(44)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že některé stroje z uzavřené dílny byly přemístěny do jiných výrobních závodů spolupracujícího výrobce. Nicméně toto tvrzení nebylo doloženo. V tomto ohledu důkazy shromážděné v průběhu šetření potvrzují, že spolupracující výrobce během posuzovaného období prošel strukturálními úpravami, které zahrnovaly vyřazení některých strojů ve všech třech výrobních závodech a uzavření jedné výrobní dílny. Zároveň nelze vyloučit, že některé stroje z uzavřené výrobní dílny byly přemístěny do zbývajících výrobních závodů. V každém případě to nemění nic na odhadu výrobní kapacity tohoto výrobce a Ruska celkově, což dotyčná strana nezpochybnila. Námitka byla proto zamítnuta.
(45)
Pokud jde o otázku využití kapacity a nadbytečné kapacity, předpokládalo se na základě údajů dvou výrobců a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné přesné informace o využití kapacity třetího výrobce, že jeho využití kapacity odpovídalo v období přezkumného šetření využití kapacit dvou dalších výrobců, tj. 90 %. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že celková volná kapacita v Ruské federaci činí řádově 17 000 tun. To odpovídá přibližně 8 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
3.5 Závěr
(46)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním, totiž že vývoz z Ruské federace byl v období přezkumného šetření stále dumpingový, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena.
(47)
Nicméně je třeba zdůraznit tyto body. Za prvé, volná kapacita v Ruské federaci je omezeně dostupná a může být absorbována rychle rostoucí poptávkou na domácím trhu. Za druhé, ruští výrobci nemají kapacity, aby mohli dodávat všechny typy lan, a proto je jejich konkurenční tlak na trhu Unie omezený. Za třetí, dva ze tří známých vyvážejících výrobců mají své stoprocentně vlastněné dceřiné společnosti v Unii, které vyrábějí obdobný výrobek. Na základě informací získaných od dceřiné společnosti spolupracujícího vyvážejícího výrobce je možné pozorovat, že obdobný výrobek vyráběný dceřinou společností se prodává především na trhu Unie, zatímco vyvážející výrobce vyrábí a prodává obdobný výrobek převážně pro ruský trh. Ruští vyvážející výrobci mají kromě toho silné obchodní vazby na trhy třetích zemí, zejména na trhy v zemích SNS, které budou přitažlivější pro ruské vývozce, protože v průměru ceny účtované na těchto trzích jsou vyšší než ceny účtované v Unii. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz dotčeného výrobku z Ruské federace by pravděpodobně výrazně nevzrostl, kdyby opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(48)
Během období přezkumného šetření ocelová lana a kabely vyrábělo více než 30 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výroba těchto výrobců (stanovená na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(49)
Jak je vysvětleno ve 12. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny a rozsah dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci, údajů Eurostatu a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů od žadatele,
-
analýza mikroekonomických prvků (tj. zásob, mezd, ziskovosti, návratnosti investic, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jejich údajů, které byly ověřeny.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(50)
Spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 8 % ze 195 426 tun na 211 380 tun.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Spotřeba v Unii (v tunách)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Současný dovoz z Ruské federace
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Ruské federace
(51)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil z 2 005 tun na 2 343 tun. I přes tento nárůst jsou tyto objemy nižší než dovoz z Ruské federace během posledního šetření, kdy dovoz činil 2 908 tun za rok 2005 a 3 323 tun pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (poslední období přezkumného šetření). Od konce období přezkumného šetření vykazoval dovoz z Ruska klesající tendenci (snížení o 20 %).
(52)
Podíl ruského dovozu na trhu činil v roce 2009 1,03 % a v období přezkumného šetření 1,11 %.
(53)
Co se týká dovozních cen, ty se v posuzovaném období trvale zvyšovaly a celkem vzrostly o 12 %.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Dovoz (v tunách)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Podíl na trhu
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Dovozní cena
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Cenové podbízení
(54)
Cenové podbízení bylo stanoveno pomocí vývozních cen spolupracujícího ruského výrobce bez antidumpingového cla, přičemž bylo zjištěno, že se pohybují od 54,7 % do 69,0 % v závislosti na typech výrobku s váženým průměrným rozpětím cenového podbízení ve výši 63,4 %. Nicméně s ohledem na malý objem dovozu z Ruské federace a početnost existujících různých typů ocelových lan a kabelů by cenové podbízení mohlo být stanoveno pouze na základě velmi malého počtu stejných typů výrobku s nízkými objemy (19,9 tuny). Proto lze považovat rozpětí cenového podbízení pouze za orientační.
3. Dovoz z jiných zemí
3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z jiných zemí
(55)
Dovoz z jiných zemí než z Ruské federace se během posuzovaného období zvýšil o 10,6 %, což je více než nárůst spotřeby na trhu Unie (+ 8 %). I přes nárůst podílu jiných zemí než Ruské federace na trhu Unie lze příslušné podíly na trhu považovat za stabilní.
(56)
Hlavní vyvážející země během období přezkumného šetření byly Jižní Korea s podílem na trhu 16 %, ČLR (1,78 %), Thajsko s podílem na trhu 1,65 % a Ruská federace (viz výše, podíl na trhu 1,11 %), zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl téměř 60 %.
Země / Dovoz v tunách
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Jižní Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Čína
5 797
4 067
5 174
3 765
Thajsko
3 673
3 815
5 348
3 499
Ostatní země
34 938
38 974
39 376
42 444
Dílčí součet
(s výjimkou Ruské federace)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusko
2 005
2 197
2 548
2 343
Celkový dovoz
(včetně Ruské federace)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Cenové podbízení
(57)
Celkově průměrné ceny dovozu obdobného výrobku z jiných zemí zůstaly během posuzovaného období stabilní a neměnné a podbízení vůči výrobnímu odvětví Unie činilo v průměru 57 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(58)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1 Předběžné poznámky
(59)
Vzhledem k tomu, že v případě výrobního odvětví Unie byl použit výběr vzorku, byla újma posouzena na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie (makroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění) a na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku (mikroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění).
a) Výroba
(60)
Výroba výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 6 %, tj. z 214 475 tun na 228 368 tun. V souvislosti se zvýšenou spotřebou (+ 8 %), jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie zvýšilo objem své výroby o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Objem výroby (v tunách)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacita a míra využití kapacity
(61)
Zvýšení spotřeby Unie (+ 8 %) rovněž vyvolalo zvýšení výroby výrobního odvětví Unie o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Kapacita
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Využití kapacity
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Objem prodeje
(62)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 7 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Prodej odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Podíl na trhu
(63)
Výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet svůj podíl na trhu během posuzovaného období poměrně stabilní, tj. na 60 % v roce 2009 a na 59 % v období přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Podíl na trhu
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Růst
(64)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba v Unii zvýšila o 8 %, se i objem prodeje výrobního odvětví Unie zvýšil, a to o 7 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu lze proto považovat za stabilní, i když podíl na trhu mírně klesl, zatímco dovoz z Ruské federace se mírně zvýšil.
f) Zaměstnanost
(65)
Zatímco výrobci v Unii zařazení do vzorku během posuzovaného období vykázali nárůst o 5 %, zaměstnanost celého výrobního odvětví Unie se podle odhadu žadatele liší a vykazuje negativní tendenci, totiž pokles o 6 % mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Zaměstnanost
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Velikost dumpingového rozpětí
(66)
Co se týká dopadu velikosti zjištěných skutečných dumpingových rozpětí (4,7 %) na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad vzhledem k nízkému celkovému objemu dovozu z Ruské federace a poměrně nízkému dumpingovému rozpětí považovat za významný.
h) Zásoby
(67)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zmenšil.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(68)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 8 %. Tento cenový vývoj souvisí se skutečností, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo přenést nárůst výrobních nákladů (o 8 %) na uživatele. Souvisí rovněž s postupným přechodem výrobního odvětví Unie na ocelová lana a kabely s větším průměrem a větší zaměřenost na lana pro zvláštní účely.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (v EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Mzdy
(69)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na plný pracovní úvazek zvýšila o 20 %. Po restrukturalizaci některých společností zařazených do vzorku se poměr řídících a administrativních pracovníků k manuálním pracovníkům zvýšil, což se odráží ve vyšších průměrných mzdových nákladech na jednoho zaměstnance.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Mzdy na plný pracovní úvazek (v EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivita
(70)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako produkce na pracovníka na plný pracovní úvazek za rok, v posuzovaném období kolísala, protože se v roce 2010 snížila a poté v roce 2011 a v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Produktivita
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investice a schopnost získávat kapitál
(71)
Investice do ocelových lan a kabelů se v posuzovaném období zvýšily o 271 %, byly významné a v období přezkumného šetření činily více než 16 milionů EUR. Výrobci zařazení do vzorku v posuzovaném období neměli problém získávat kapitál. Navíc velká část investic mohla být financována z vlastních vytvořených peněžních toků.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Investice (v tisících EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Ziskovost na trhu Unie
(72)
Výrobcům zařazeným do vzorku se během celého posuzovaného období dařilo dosahovat zisku. Zisky dosažené od roku 2009 do období přezkumného šetření byly navzdory poklesu ve srovnání s rokem 2009 vyšší než 5 % cílový zisk stanovený v původním šetření.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Ziskovost na trhu Unie
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Návratnost investic
(73)
Návratnost investic, vyjádřená jako celkový zisk z činnosti v oblasti ocelových lan a kabelů v procentech čisté účetní hodnoty aktiv přímo a nepřímo souvisejících s výrobou ocelových lan a kabelů, v celém posuzovaném období v zásadě sledovala tendenci zaznamenanou u ziskovosti. Navzdory poklesu je tento ukazatel i nadále dosti vysoký.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Návratnost investic
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Peněžní tok
(74)
Stav peněžních toků zůstává celkově velmi pozitivní navzdory jistému zhoršení mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření: sleduje do určité míry vývoj ziskovosti za celé posuzované období.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tisících EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Index
100
71
67
75
p) Překonání účinků minulého dumpingu
(75)
Z většiny ukazatelů vyplývá, že výrobní odvětví Unie přizpůsobilo své výrobní zařízení, aby lépe reagovalo na nové hospodářské prostředí a mohlo využít příležitostí na trzích v Unii a mimo ni v segmentech, v nichž lze dosáhnout vysokých marží. Zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po uložení antidumpingových opatření v roce 2001 dokládá, že opatření jsou účinná a že výrobní odvětví Unie překonalo účinky minulého dumpingu.
4.2 Závěr
(76)
Během posuzovaného období se výrobnímu odvětví Unie víceméně podařilo udržet svůj podíl na trhu, ceny vzrostly o 8 %, zásoby zůstaly na přiměřené úrovni, přičemž se objem výroby a spotřeba zvýšily. Výrobní odvětví Unie bylo v celém posuzovaném období ziskové, přestože zisky byly na nižší úrovni v období přezkumného šetření než v roce 2009. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že v posuzovaném období nebyla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(77)
Bylo posuzováno i to, zda by se v případě pozbytí platnosti opatření obnovila podstatná újma. Má se za to, že to se pravděpodobně nestane, a to z důvodů, které jsou vysvětleny níže.
(78)
Jak je zdůrazněno v 54. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ceny výrobků dovážených z Ruské federace se podbízejí vůči cenám Unie. Nicméně vzhledem k nízkému objemu odpovídajících typů výrobku lze toto rozpětí cenového podbízení považovat pouze za orientační.
(79)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace činil v roce 2009 2 005 tun a v období přezkumného šetření 2 343 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 1,03 %, resp. 1,11 %.
(80)
Jak je vysvětleno v 43. a 45. bodě odůvodnění, celková ruská výrobní kapacita se odhaduje na přibližně 158 000 tun, zatímco podle odhadu z posledního šetření její výše byla přibližně stejná jako celková spotřeba Unie, tedy 220 000 tun. Volné kapacity jsou dále v současné době zřejmě omezené.
(81)
Při posledním šetření se vycházelo z toho, že ruský trh není schopen absorbovat existující nabídku. V současné době, jak bylo vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, domácí spotřeba ocelových lan a kabelů v Rusku v posuzovaném období významně vzrostla o 38 %. Kromě toho veřejně dostupné ekonomické prognózy předpokládají v Ruské federaci v nadcházejících letech silný růst HDP. Volná kapacita v Rusku, jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, proto bude pravděpodobně absorbována rychle se rozvíjejícím ruským trhem, protože ruské ceny jsou zhruba o 11 % vyšší než ceny vývozu do Unie. Kromě toho v Rusku vývozní ceny výrobků vyvážených na jiné trhy, zejména zemí SNS, jsou průměrně o 5,6 % vyšší než vývozní ceny výrobků vyvážených do Unie. Je proto nepravděpodobné, že by se podstatná množství volných kapacit nebo jejich současný prodej na výhodnějším domácím trhu nebo trzích zemí SNS přesunuly na trh Unie.
(82)
S ohledem na výše uvedené se vyvozuje závěr, že by zrušení opatření uložených na dovoz pocházející z Ruské federace se vší pravděpodobností nevedlo k obnovení podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie jako celku.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(83)
S ohledem na výše uvedené by antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů z Ruské federace měla být zrušena a toto řízení zastaveno v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(84)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a faktorech, na jejichž základě se má doporučit, aby stávající opatření uložená na dovoz pocházející z Ruské federace byla ukončena. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek ke zveřejněným zjištěním. Byly obdrženy připomínky jedné zúčastněné strany, která rovněž požádala o slyšení a byla vyslechnuta v přítomnosti úředníka pro slyšení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingová opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházejících z Ruské federace a v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98, se zrušují a řízení ohledně tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Přezkumné řízení před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 a pocházejících z Ruské federace, zahájené podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zastavuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1342/2013 AL CONSILIULUI
din 12 decembrie 2013
de abrogare a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite cabluri din oțel originare din Federația Rusă, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (2) și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de anumite cabluri din fier sau din oțel, originare din Federația Rusă, Turcia, Thailanda și Republica Cehă. Măsurile respective sunt denumite în continuare „măsuri inițiale”, iar ancheta care a condus la măsurile respective este denumită în continuare „ancheta inițială”.
(2)
În august 2001, Comisia a acceptat o ofertă de angajament de preț din partea unui producător rus (JSC Severstal-Metiz). Acordul privind acest angajament a fost abrogat în octombrie 2007 (3) deoarece s-a considerat că nu este viabil din cauza dificultăților în ceea ce privește clasificarea corectă a numeroaselor tipuri de produse exportate de către societate.
(3)
Prin Regulamentul (CE) nr. 1279/2007 (4), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale și a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, a menținut măsurile inițiale pentru Federația Rusă, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Măsurile respective sunt denumite în continuare „măsurile în vigoare”, iar ancheta de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor este denumită în continuare „ultima anchetă”. Regulamentul (CE) nr. 1279/2007 a abrogat de asemenea măsurile privind importurile de cabluri din oțel originare din Turcia și Thailanda.
(4)
În prezent (5), sunt în vigoare, de asemenea, măsuri în cazul cablurilor din oțel originare din Ucraina și din Republica Populară Chineză, care au fost extinse la importurile de cabluri din oțel expediate din Maroc, Moldova și Republica Coreea.
2. Cererea de reexaminare
(5)
La 27 octombrie 2012, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (6) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel originare din Federația Rusă, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(6)
Reexaminarea a fost deschisă în urma unei cereri justificate înaintată de către Comitetul de legătură al producătorilor de cabluri din sârmă din Uniunea Europeană (denumit în continuare „EWRIS” sau „solicitantul”) în numele unor producători din Uniune care reprezintă mai mult de 50 % din producția totală a Uniunii de anumite cabluri din fier sau din oțel. Motivul care a stat la baza cererii a fost faptul că expirarea măsurilor ar putea determina continuarea dumpingului și reapariția prejudiciului pentru industria din Uniune.
3. Ancheta
3.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada luată în considerare
(7)
Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului a vizat perioada 1 octombrie 2011-30 septembrie 2012 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau PAR). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității ca prejudiciul să continue sau să reapară a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
3.2. Părțile vizate de procedură
(8)
Comisia a informat în mod oficial producătorii-exportatori, producătorii din Uniune, importatorii și utilizatorii cunoscuți, precum și solicitantul și autoritățile țării exportatoare. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și prezenta punctul de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(9)
Având în vedere numărul potențial ridicat de producători-exportatori din Federația Rusă implicați în prezenta anchetă, inițial, în avizul de deschidere s-a avut în vedere posibilitatea de a recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă eșantionarea este într-adevăr necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, producătorii-exportatori din Federația Rusă au fost invitați să se facă cunoscuți în termen de 15 zile de la deschiderea procedurii și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.
(10)
Având în vedere faptul că numai doi producători-exportatori din Federația Rusă au furnizat informațiile solicitate în avizul de deschidere și și-au exprimat dorința de a coopera în continuare cu Comisia, s-a hotărât să nu se recurgă la eșantionare pentru producătorii-exportatori.
(11)
Comisia a anunțat în avizul de deschidere că a selectat, în mod provizoriu, un eșantion de producători din Uniune și a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile în acest sens, în termenul prevăzut în avizul de deschidere. Eșantionul provizoriu a fost constituit din cinci producători din Uniune care au fost considerați reprezentativi pentru industria din Uniune în ceea ce privește volumul de producție și vânzările produsului similar în Uniune.
(12)
În lipsa oricăror observații, societățile propuse au fost selectate pentru a fi incluse în eșantionul final și părțile interesate au fost informate în mod corespunzător. Cu toate acestea, una dintre societățile selectate s-a retras ulterior din eșantion. Prin urmare, Comisia a decis să reducă eșantionul la cele patru societăți rămase, care erau considerate în continuare reprezentative pentru industria din Uniune în ceea ce privește volumul producției (29,3 %) și vânzările produsului similar în Uniune (20,9 %).
(13)
Deși în avizul de deschidere eșantionarea a fost prevăzută și pentru importatorii independenți, nu s-au făcut cunoscuți niciun importator independent și niciun utilizator. Prin urmare, eșantionarea nu a fost aplicată importatorilor independenți.
(14)
Au fost trimise chestionare celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, celor doi producători-exportatori din Federația Rusă și importatorului afiliat.
3.3. Răspunsurile la chestionar
(15)
Au fost primite răspunsuri la chestionare din partea celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, din partea importatorului afiliat și din partea unui producător-exportator din Federația Rusă.
(16)
Deși inițial s-au făcut cunoscuți doi producători-exportatori din Federația Rusă, numai unul dintre aceștia a trimis un răspuns la chestionar și se consideră că a cooperat în cadrul anchetei. Producătorul-exportator cooperant deține în proporție de 100 % o filială cu sediul în Italia, care produce, de asemenea, cabluri din oțel și importă produsul vizat din Federația Rusă. Celălalt producător-exportator a furnizat informații la momentul deschiderii anchetei și, deși a fost invitat să completeze un chestionar, nu a făcut acest lucru. Prin urmare, se consideră că cel de al doilea producător-exportator nu a cooperat în cadrul anchetei.
3.4. Vizite de verificare
(17)
Comisia a solicitat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului și a prejudiciului rezultat, precum și interesul Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători din Uniune:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Germania;
-
BRIDON International Ltd., Regatul Unit;
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Austria;
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalia;
(b)
producătorul-exportator din Federația Rusă:
-
JSC Severstal-Metiz, Cherepovets;
(c)
importatorul afiliat:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italia.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(18)
Produsul în cauză este același ca cel vizat de ancheta inițială și de ultima anchetă, care au condus la instituirea măsurilor în vigoare în prezent, aplicabile cablurilor din oțel și fier (inclusiv cablurile închise), altele decât cele din oțel inoxidabil, cu o secțiune transversală maximă de peste 3 mm, cu sau fără accesorii (denumite adesea în terminologia utilizată de industrie „cabluri din oțel”), încadrate în prezent la codurile NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98 (denumit în continuare „produsul în cauză”).
2. Produsul similar
(19)
Actuala anchetă de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a confirmat că cablurile din oțel produse în Federația Rusă și exportate către Uniune și cablurile din oțel produse și vândute în Uniune de către producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază și aceleași utilizări finale și sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
1. Observații preliminare
(20)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă în prezent există sau nu dumping și dacă expirarea măsurilor existente în prezent riscă sau nu să ducă la continuarea sau reapariția dumpingului.
(21)
Astfel cum s-a explicat mai sus în considerentul 10, nu a fost necesară selectarea unui eșantion de producători-exportatori din Federația Rusă. Producătorul-exportator cooperant reprezintă 99 % din exporturile produsului în cauză din Federația Rusă către Uniune în timpul PAR. Pe această bază, s-a concluzionat că nivelul de cooperare a fost ridicat.
(22)
Deoarece alți doi producători cunoscuți din Federația Rusă nu au cooperat la anchetă, constatările privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului prevăzute mai jos s-au bazat pe cele mai bune informații disponibile, inclusiv pe datele Eurostat, pe statisticile oficiale ruse și pe date limitate obținute de la un al doilea producător.
2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR
(23)
În conformitate cu cererea de reexaminare, exporturile din Federația Rusă către Uniune au făcut obiectul unui dumping la o marjă medie de 130,8 %. Astfel cum se menționează în avizul de deschidere (punctul 4.1), solicitantul a comparat prețurile de export din Federația Rusă către Uniune (la nivel franco fabrică) cu prețurile de pe piața internă din Federația Rusă.
2.1. Valoarea normală
(24)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a stabilit mai întâi pentru producătorul-exportator cooperant dacă vânzările sale totale ale produsului similar către clienți independenți de pe piața internă rusă au fost reprezentative, adică dacă volumul total al acestor vânzări a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export corespunzătoare către Uniune. S-a constatat că vânzările produsului similar pe piața internă, realizate de către producătorul-exportator cooperant, au fost, în general, reprezentative.
(25)
Comisia a identificat apoi tipurile de produse similare vândute pe piața internă de producătorul-exportator care erau identice sau direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune.
(26)
În continuare s-a examinat dacă vânzările pe piața internă ale producătorului-exportator cooperant au fost reprezentative pentru fiecare tip de produs, adică dacă vânzările pe piața internă pentru fiecare tip de produs reprezintă cel puțin 5 % din volumul vânzărilor aceluiași tip de produs către Uniune. Pentru tipurile de produs vândute în cantități reprezentative, s-a examinat apoi dacă aceste vânzări au fost efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(27)
Pentru a se determina dacă vânzările pe piața internă din fiecare tip de produs, realizate pe piața internă în cantități reprezentative, ar putea fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, s-a stabilit proporția de vânzări profitabile către clienți independenți pentru tipul de produs în cauză. În toate cazurile în care vânzările pe piața internă ale unui tip specific de produs au fost realizate în cantități suficiente și în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală s-a bazat pe prețul real de pe piața internă, calculat sub forma unei medii ponderate a tuturor vânzărilor pe piața internă din acest tip de produs efectuate în cursul PAR.
(28)
Pentru celelalte tipuri de produs ale căror vânzări pe piața internă nu au fost reprezentative sau nu au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală a fost construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. Valoarea normală a fost construită prin adăugarea la costul de producție a tipurilor de produs exportate, eventual ajustat, a unui procent rezonabil corespunzător cheltuielilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale, precum și a unei marje de profit rezonabile, pe baza unor date reale referitoare la producția și vânzările produsului similar în cadrul operațiunilor comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază.
2.2. Prețul de export
(29)
Pentru vânzările la export realizate pe piața Uniunii de către producătorul-exportator rus cooperant, efectuate direct către clienți independenți, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor efectiv plătite sau care trebuie să fie plătite pentru produsul în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(30)
În cazul în care tranzacția de export către Uniune s-a efectuat prin intermediul unei societăți comerciale afiliate, prețul de export a fost stabilit pe baza prețului de primă revânzare aplicat de către comerciantul afiliat în cazul clienților independenți din Uniune, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. S-au efectuat ajustări pentru a se ține seama de toate costurile suportate între import și revânzare, precum și de profit, pentru a stabili un preț de export fiabil. În absența unor informații din partea importatorilor independenți cu privire la nivelul profiturilor acumulate pe durata PAR, a fost utilizată o marjă medie de profit de 5 %.
2.3. Comparația
(31)
Comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat a fost efectuată la nivelul franco fabrică și la același nivel de comercializare.
(32)
În vederea asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele constatate în ceea ce privește factorii despre care s-a demonstrat că afectează prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-a ținut cont în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele de costuri de transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, costuri financiare, costuri de ambalare și comisioane, precum și de rabaturi, după caz și atunci când costurile respective au fost justificate.
2.4. Marja de dumping
(33)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată pe tip de produs a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat al tipului corespunzător de produs în cauză. Această comparație a arătat existența unui dumping, care s-a ridicat la 4,7 % pentru producătorul-exportator.
3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
3.1. Observații preliminare
(34)
Pe lângă analiza existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat probabilitatea ca dumpingul să continue în cazul în care s-ar abroga măsurile. În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețul importurilor din Federația Rusă care fac obiectul unui dumping, atractivitatea pieței Uniunii și a piețelor din alte țări terțe, capacitatea de producție și capacitatea excedentară pentru exporturile către Federația Rusă.
3.2. Volumul și prețurile importurilor din Federația Rusă care fac obiectul unui dumping
(35)
Conform datelor Eurostat, în perioada luată în considerare, importurile din Federația Rusă au crescut de la 2 005 tone în 2009 la 2 343 de tone în PAR, ceea ce reprezintă aproximativ 1 % din consumul Uniunii în cursul PAR și în perioada luată în considerare. După cum s-a menționat în considerentul 33 de mai sus, importurile provenind de la producătorul-exportator cooperant au fost efectuate la prețuri de dumping (4,7 %), în ciuda taxei antidumping în vigoare.
3.3. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe din țări terțe
(36)
Exporturile către Uniune au constituit 3 % din vânzările totale ale producătorului cooperant, în timp ce majoritatea vânzărilor (85 %) au fost efectuate pe piața internă rusă. Piața internă a crescut cu 38 % în perioada luată în considerare (7) și ar putea crește în continuare în cazul în care PIB-ul Federației Ruse continuă să crească, conform estimărilor unor surse accesibile publicului specializate în analiza economică. În plus, informațiile colectate în timpul anchetei au arătat că producătorul cooperant nu produce toate tipurile de produs în cauză și, prin urmare, presiunea concurențială pe care o exercită asupra producătorilor din Uniune este limitată. Este probabil ca acest lucru să fie valabil și în cazul celorlalți doi producători, având în vedere faptul că nu sunt disponibile informații privind investițiile în instalații noi, care ar putea, de exemplu, să permită producția produsului în cauză cu un diametru mai mare. În plus, presiunea concurențială limitată exercitată de producătorii-exportatori din Federația Rusă pare a fi, de asemenea, confirmată de prezența producătorilor din Uniune pe piața rusă. Conform statisticilor vamale oficiale ruse, exporturile produsului similar, efectuate de producătorii din Uniune către Federația Rusă, au reprezentat 30 % din totalitatea importurilor produsului similar pe piața rusă în PAR, producătorii din Uniune reprezentând astfel cel mai mare exportator pe piața rusă.
(37)
În răspunsul său la concluziile finale, solicitantul a susținut că creșterea estimată a PIB-ului Federației Ruse (de aproximativ 3 %) este mai degrabă moderată și nu va permite dezvoltarea în continuare a pieței ruse de cabluri din oțel. În consecință, este posibil ca piața rusă să nu poată să absoarbă volume suplimentare de produs similar. În această privință, se observă că creșterea PIB-ului Federației Ruse în cursul perioadei luate în considerare, și anume din 2009 până la sfârșitul PA, a fost mai mică decât creșterea preconizată pentru anul 2014 și totuși a permis o creștere cu 38 % a pieței ruse de cabluri din oțel. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(38)
Aceeași parte a făcut, de asemenea, referire la noile tipuri de produse pe care producătorul-exportator cooperant le-a elaborat recent (în colaborare cu filiala sa cu sediul în Uniune) și a afirmat că acest lucru confirmă investițiile efectuate de producătorul în cauză în perioada luată în considerare. Totuși, acest lucru nu contrazice constatarea privind incapacitatea producătorului cooperant de a produce toate tipurile de cabluri (în special cabluri din oțel, în segmentul superior al pieței). Prin urmare, argumentul a fost respins.
(39)
Atractivitatea pieței Uniunii ar trebui, de asemenea, să fie analizată în contextul achiziționării de către producătorii-exportatori ruși a unor producători din Uniune. Într-adevăr, doi producători ruși dețin în prezent filiale pe teritoriul Uniunii. Vizita de verificare la sediul filialei exportatorului cooperant de pe teritoriul UE a arătat că vânzările sale erau efectuate în principal pe piața europeană și că vânzările afiliate între producătorul cooperant și această filială au rămas limitate în PAR.
(40)
Pe baza datelor comunicate de exportatorul cooperant, trebuie remarcat faptul că volumul exporturilor ruse de produs în cauză către țările terțe a depășit de patru ori volumul exporturilor către Uniune în timpul PAR. S-a constatat că prețurile de export practicate de producătorul-exportator cooperant către țări terțe au fost, în medie, mai mici decât prețurile de vânzare de pe piața internă din Federația Rusă, dar, în medie, mai mari decât prețurile de export către piața Uniunii. Pe baza acestei constatări, se poate concluziona că vânzările la export către piețele țărilor terțe sunt mai atractive decât vânzările către piața Uniunii. În acest context, se remarcă, de asemenea, existența unor circuite de vânzare stabilite de mult timp cu Comunitatea statelor independente (CSI).
(41)
În răspunsul său la concluziile finale, solicitantul a susținut că prețurile de export practicate de producătorii ruși pe piețele țărilor terțe sunt, de fapt, mai mici decât prețurile de export către Uniune. A fost menționată o comparație între prețurile de export medii către Ucraina și unele țări europene, bazată, conform afirmațiilor, pe statisticile vamale ruse. Nu au fost prezentate datele originale care au stat la baza comparației. În această privință, este de remarcat că la baza comparației privind diferența între prețurile de export ruse către Uniune și către piețele terțe, efectuată în cadrul anchetei, au stat datele verificate menționate în chestionar de producătorul-exportator cooperant. Această comparație a prețurilor s-a realizat la nivel franco fabrică, luând în considerare diferențele existente între tipurile de produs și nivelurile de comercializare. Prețurile medii prezentate de solicitant nu reflectă complexitatea componentelor de preț și a gamelor de cabluri din oțel existente pe piață, care rezultă ca urmare a unui număr semnificativ de produse diferite și a unor niveluri diferite de comercializare. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(42)
Aceeași parte a susținut că nivelul volumului de exporturi al industriei din Uniune către Federația Rusă este irelevant în acest caz și a menționat importurile în creștere din Republica Populară Chineză către Federația Rusă și necesitatea de a le lua în considerare în analiză, deoarece acestea reprezintă o amenințare concurențială la adresa prezenței producătorilor ruși pe piața rusă și pe piețele CSI. În acest sens, faptul că producătorii din Uniune rămân principalii exportatori pe piața rusă este relevant, deoarece acest lucru confirmă, printre altele, faptul că producătorii ruși nu sunt în măsură să producă toate tipurile de cabluri din oțel pentru care există cerere pe piața rusă. În ceea ce privește exporturile chineze către Federația Rusă, se observă că acestea au crescut în paralel cu creșterea rapidă a cererii de pe piața rusă. Nu au fost furnizate informații privind nivelul prețurilor de export chineze către Federația Rusă sau țările CSI sau caracteristicile produsului importat care face obiectul anchetei, pentru a permite o analiză suplimentară. În cele din urmă, se remarcă faptul că, în conformitate cu statisticile vamale ruse, producătorii ruși ai produsului în cauză și-au păstrat poziția de lideri pe piața internă de cabluri din oțel în PAR și totalitatea importurilor pe această piață a reprezentat doar aproximativ 15 % din piața rusă de cabluri din oțel. Prin urmare, argumentul a fost respins.
3.4. Capacitatea de producție și capacitatea excedentară disponibilă pentru exporturi în Federația Rusă
(43)
În conformitate cu cererea de reexaminare, capacitatea de producție a tuturor producătorilor-exportatori ruși a fost de 115 000 de tone. În cursul anchetei, solicitantul a reevaluat capacitățile de producție ruse și a estimat că acestea se situează între 220 000 și 250 000 de tone, afirmație care nu a fost, totuși, susținută de niciun element de probă. Pe baza datelor verificate furnizate de exportatorul cooperant, a datelor prezentate de un al doilea producător cunoscut și a datelor conținute în cerere privind al treilea producător, capacitatea de producție a tuturor producătorilor ruși ai produsului în cauză a fost stabilită la nivelul de aproximativ 158 000 de tone. În acest context, se observă că capacitatea de producție a producătorului cooperant a suferit ajustări structurale în perioada luată în considerare, ceea ce a dus la închiderea unui atelier de producție.
(44)
În răspunsul său la concluziile finale, una dintre părți a susținut că unele instalații din atelierul de producție închis au fost transferate la o altă unitate de producție a producătorului cooperant. Cu toate acestea, nu a fost furnizată nicio dovadă în sprijinul acestei afirmații. În această privință, se confirmă faptul că informațiile colectate în timpul anchetei indică faptul că producătorul cooperant a suferit în perioada luată în considerare modificări structurale, care au inclus casarea unor instalații în toate cele trei unități de producție și închiderea unui atelier de producție. În același timp, nu se poate exclude faptul că anumite instalații din atelierul de producție închis au fost transferate către celelalte ateliere rămase. În orice caz, acest lucru nu schimbă estimarea capacității de producție a acestui producător și nici pe cea a producătorilor ruși în total, estimare pe care partea nu a contestat-o. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(45)
În ceea ce privește utilizarea capacității și capacitatea excedentară, în plus față de datele privind cei doi producători și în absența oricăror informații precise cu privire la utilizarea capacității de către cel de al treilea producător, s-a presupus că utilizarea capacității sale a fost de același ordin ca cea a celorlalți doi producători și anume 90 % în PAR. Având în vedere cele de mai sus, s-a concluzionat că, în Federația Rusă, capacitatea totală neutilizată este de circa 17 000 de tone, adică de aproximativ 8 % din consumul Uniunii în PAR.
3.5. Concluzie
(46)
Ținând cont de constatarea că exporturile din Federația Rusă au continuat să facă obiectul unui dumping în cursul PAR, este probabil ca dumpingul să continue pe piața Uniunii în cazul în care măsurile antidumping actuale ar fi abrogate.
(47)
Cu toate acestea, ar trebui subliniate următoarele aspecte. În primul rând, în Federația Rusă există o capacitate neutilizată limitată, care poate fi absorbită de creșterea tot mai rapidă a cererii pe piața internă. În al doilea rând, producătorii ruși nu dețin capacități pentru a produce toate tipurile de cabluri și, prin urmare, presiunea lor concurențială pe piața Uniunii este limitată. În al treilea rând, doi dintre cei trei producători-exportatori cunoscuți dețin în procent de 100 % filiale pe teritoriul Uniunii care fabrică produsul similar. Pe baza informațiilor primite din partea filialei producătorului-exportator cooperant, se poate observa că produsul similar fabricat de către filială este în principal vândut pe piața Uniunii, în timp ce producătorul-exportator produce și vinde produsul similar în principal pe piața rusă. În plus, producătorii-exportatori ruși au legături comerciale puternice cu piețele țărilor terțe, în special cu piețele CSI, care sunt mai atractive pentru exportatorii ruși pentru că, în medie, prețurile practicate pe aceste piețe sunt mai mari decât prețurile aplicate în Uniune. Pe această bază, s-a concluzionat că este puțin probabil ca importurile produsului în cauză din Federația Rusă să crească în mod substanțial în cazul în care măsurile vor expira.
D. DEFINIREA INDUSTRIEI UNIUNII
(48)
În cursul PAR, cablurile din oțel au fost produse de peste 30 de producători din Uniune. Producția acestora (stabilită pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, pentru alți producători din Uniune, pe baza datelor oferite de solicitant) este considerată producția Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(49)
După cum s-a explicat în considerentul 12, având în vedere numărul ridicat de producători din Uniune, a fost selectat un eșantion. În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
elementele macroeconomice (producția, capacitatea, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, prețurile unitare medii, amploarea dumpingului) au fost evaluate la nivelul întregii producții a Uniunii, pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți, pe baza datelor Eurostat și, în cazul celorlalți producători din Uniune, pe baza unei estimări pornind de la datele oferite de solicitant;
-
analiza elementelor microeconomice (de exemplu stocurile, salariile, rentabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de mobilizare a capitalurilor și investițiile) a fost realizată pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion pe baza informațiilor furnizate de către aceștia, care au fost verificate.
E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
1. Consumul din Uniune
(50)
Consumul din Uniune a crescut cu 8 %, de la 195 426 de tone la 211 380 de tone între 2009 și PAR.
2009
2010
2011
PAR
Consumul din Uniune (în tone)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indice
100
106
109
108
2. Importuri actuale din Federația Rusă
2.1. Volumul, cota de piață și prețul importurilor din Federația Rusă
(51)
Conform datelor Eurostat, volumul importurilor produsului în cauză din Federația Rusă a crescut de la 2 005 tone la 2 343 de tone între 2009 și PAR. În ciuda acestei creșteri, aceste volume sunt mai mici decât importurile din Federația Rusă în cursul ultimei anchete, când importurile au fost de 2 908 tone pentru 2005 și de 3 323 de tone pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2005 și 30 iunie 2006 (ultima PAR). În plus, după încheierea PAR, importurile din Rusia au prezentat o tendință descrescătoare (în scădere cu 20 %).
(52)
Cota de piață a importurilor ruse a fost de 1,03 % în 2009 și de 1,11 % în cursul PAR.
(53)
În ceea ce privește prețurile de import, acestea au crescut constant, cu 12 % în cursul perioadei luate în considerare.
2009
2010
2011
PAR
Importuri (în tone)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indice
100
110
127
117
Cota de piață
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indice
100
103
116
108
Prețul de import
1 054
1 084
1 171
1 178
Indice
100
103
111
112
2.2. Subcotarea prețurilor
(54)
Subcotarea prețurilor a fost stabilită prin utilizarea prețurilor de export ale producătorului rus cooperant, fără taxa antidumping, și s-a constatat că aceasta se situează între 54,7 % și 69,0 %, în funcție de tipurile de produs, cu o marjă de subcotare medie ponderată de 63,4 %. Cu toate acestea, având în vedere volumul mic de importuri din Federația Rusă și numeroasele tipuri de cabluri din oțel existente, subcotarea prețurilor a putut fi stabilită doar pe baza unui număr foarte redus de tipuri identice de produs cu volume mici (19,9 tone). Prin urmare, marja de subcotare nu poate fi considerată decât orientativă.
3. Importurile din alte țări
3.1. Volumele, cotele de piață și prețurile importurilor din alte țări
(55)
Importurile din alte țări decât Federația Rusă au crescut cu 10,6 % în cursul perioadei luate în considerare, o creștere care depășește creșterea consumului pe piața Uniunii (+ 8 %). În ciuda cotelor câștigate pe piața Uniunii de către alte țări decât Federația Rusă, cotele de piață respective pot fi considerate ca fiind stabile.
(56)
Principalele țări exportatoare în cursul PAR au fost Coreea de Sud cu 16 % din cota de piață, urmată de RPC (1,78 %), Thailanda cu aproximativ 1,65 % din cota de piață și Federația Rusă (a se vedea mai sus, 1,11 % din cota de piață), în timp ce cota de piață a industriei din Uniune a fost de aproape 60 %.
Țări/Importuri în tone
2009
2010
2011
PAR
Coreea de Sud
32 027
23 926
28 906
34 798
China
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailanda
3 673
3 815
5 348
3 499
Alte țări
34 938
38 974
39 376
42 444
Subtotal
(cu excepția Federației Ruse)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusia
2 005
2 197
2 548
2 343
Total importuri
(inclusiv Federația Rusă)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Subcotarea prețurilor
(57)
Prețurile medii globale ale importurilor de produs similar din alte țări au rămas constante și neschimbate în cursul perioadei luate în considerare și au subcotat prețurile industriei din Uniune în medie cu 57 %.
4. Situația industriei din Uniune
(58)
În temeiul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune.
4.1. Observații preliminare
(59)
Având în vedere faptul că a fost utilizată eșantionarea cu privire la industria din Uniune, prejudiciul a fost evaluat atât pe baza informațiilor colectate la nivelul întregii industrii din Uniune (elemente macroeconomice definite în considerentul 49), precum și pe baza informațiilor colectate la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion (elemente microeconomice definite în considerentul 49).
(a) Producția
(60)
Producția industriei din Uniune a crescut cu 6 % între 2009 și PAR, și anume de la 214 475 de tone la 228 368 de tone. În contextul creșterii consumului (+ 8 %), după cum s-a menționat în considerentul 52, industria din Uniune și-a sporit volumul producției cu 6 %.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Volumul producției (în tone)
214 475
223 385
224 559
228 368
indice
100
104
105
106
(b) Capacitatea și gradul de utilizare a capacității
(61)
Creșterea consumului Uniunii (+ 8 %) a determinat, de asemenea, o creștere a producției industriei din Uniune cu 6 %.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Capacitate
348 852
371 187
366 976
369 134
Indice
100
106
105
106
Rata de utilizare a capacității
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indice
100
98
100
101
(c) Volumul vânzărilor
(62)
Vânzările realizate de industria din Uniune pe piața Uniunii au crescut cu 7 % între 2009 și PAR.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Vânzări către părți independente din Uniune (în tone)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indice
100
114
112
107
(d) Cota de piață
(63)
Industria din Uniune a reușit să-și păstreze cota de piață relativ stabilă în perioada luată în considerare, și anume la 60 % în 2009 și la 59 % în cursul PAR.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Cota de piață
60 %
65 %
61 %
59 %
Indice
100
108
102
98
(e) Creștere
(64)
Între 2009 și PAR, când consumul Uniunii a crescut cu 8 %, volumul vânzărilor realizate de industria din Uniune a crescut, de asemenea, cu 7 %. Prin urmare, cota de piață a industriei din Uniune poate fi considerată ca fiind stabilă, deși a suferit o ușoară reducere, în timp ce importurile din Federația Rusă au crescut ușor.
(f) Ocuparea forței de muncă
(65)
În timp ce producătorii din Uniune incluși în eșantion au înregistrat o creștere de 5 % în cursul perioadei luate în considerare, estimarea realizată de solicitant privind nivelul ocupării forței de muncă la nivelul întregii industrii din Uniune este diferită și prezintă o tendință negativă, fiind în scădere cu 6 % între 2009 și PAR.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Ocuparea forței de muncă
3 763
3 776
3 688
3 544
Indice
100
100
98
94
(g) Amploarea marjei de dumping
(66)
În ceea ce privește impactul asupra industriei din Uniune al amplorii marjelor de dumping reale constatate (4,7 %), având în vedere volumul general redus al importurilor din Federația Rusă și marja de dumping relativ redusă, acest impact nu poate fi considerat ca fiind important.
(h) Stocuri
(67)
Nivelul stocurilor finale ale industriei din Uniune a scăzut între 2009 și PAR.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Stocuri finale (în tone)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indice
100
87
84
89
(i) Prețuri de vânzare și factori care influențează prețurile de pe piața internă
(68)
Prețurile unitare de vânzare ale industriei din Uniune au crescut cu 8 % între 2009 și PAR. Această evoluție a prețurilor se datorează faptului că industria din Uniune a putut să transfere creșterea costului de producție (de 8 %) asupra utilizatorilor. De asemenea, această evoluție este legată de trecerea progresivă a industriei din Uniune la producția de cabluri cu diametru mai mare și de axarea producției pe cablurile pentru utilizări speciale.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Preț unitar de vânzare mediu în UE (EUR/tonă)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indice
100
101
105
108
(j) Salarii
(69)
Între 2009 și PAR, salariul mediu per echivalent normă întreagă („ENI”) a crescut cu 20 % în cursul perioadei luate în considerare. În urma procesului de restructurare a unor societăți incluse în eșantion, proporția lucrătorilor care lucrează în birouri față de cea a lucrătorilor fără calificări superioare a crescut în cursul perioadei luate în considerare, fapt care se reflectă în creșterea costurilor salariale medii pe angajat.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Salarii per ENI (EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indice
100
107
115
120
(k) Productivitate
(70)
Productivitatea forței de muncă a industriei din Uniune, măsurată ca producție per ENI anual, a fost fluctuantă în perioada luată în considerare, întrucât a scăzut în 2010, apoi a crescut în 2011 și în cursul PAR.
Industria din Uniune
2009
2010
2011
PAR
Productivitate
58
52
53
55
Indice
100
88
90
94
(l) Investițiile și capacitatea de mobilizare a capitalului
(71)
Investițiile în sectorul cablurilor din oțel au crescut cu 271 % în cursul perioadei luate în considerare, au fost considerabile și s-au ridicat la peste 16 milioane EUR în cursul PAR. Producătorii incluși în eșantion nu s-au confruntat cu dificultăți în mobilizarea capitalului în cursul perioadei luate în considerare. În plus, o mare parte din investiții a putut fi finanțată prin fluxuri de numerar proprii.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Investiții (1 000 EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indice
100
103
217
271
(m) Rentabilitatea pe piața Uniunii
(72)
Producătorii incluși în eșantion au reușit să obțină profituri pe întreaga durată a perioadei luate în considerare. Profiturile obținute între 2009 și PAR, în ciuda scăderii față de 2009, au fost cu mult superioare profitului-țintă de 5 %, stabilit în cadrul anchetei inițiale.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Rentabilitatea pe piața Uniunii
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indice
100
68
72
72
(n) Randamentul investițiilor
(73)
Randamentul investițiilor (ROI), exprimat ca profit total generat de sectorul cablurilor din oțel, în procente din valoarea contabilă netă a activelor asociate direct și indirect cu producția de cabluri din oțel, a urmat, în linii mari, tendința rentabilității prezentată mai sus pe parcursul întregii perioade luate în considerare. În ciuda scăderii, acest indicator rămâne destul de ridicat.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Randamentul investițiilor
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
indice
100
62
66
61
(o) Fluxul de numerar
(74)
Situația privind fluxul de numerar rămâne în general pozitivă, în ciuda unei deteriorări între 2009 și PAR: ea urmează, într-o anumită măsură, evoluția rentabilității pe parcursul întregii perioade luate în considerare.
Producători incluși în eșantion
2009
2010
2011
PAR
Fluxul de numerar (1 000 EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indice
100
71
67
75
(p) Redresarea de pe urma efectelor dumpingului anterior
(75)
Majoritatea indicatorilor arată că industria din Uniune și-a adaptat echipamentele de producție pentru a face față mai bine noului mediu economic și pentru a fi în măsură să profite de oportunitățile de pe piețele din Uniune și de pe cele din afara Uniunii în segmentele în care pot fi obținute marje ridicate. Îmbunătățirea situației economice și financiare a industriei din Uniune, ca urmare a instituirii de măsuri antidumping în 2001, demonstrează că măsurile sunt eficiente și că industria din Uniune s-a redresat în urma efectelor practicilor de dumping anterioare.
4.2. Concluzie
(76)
În cursul perioadei luate în considerare, industria din Uniune a reușit mai mult sau mai puțin să își mențină cota de piață, prețurile au crescut cu 8 %, stocurile s-au menținut la un nivel rezonabil, iar volumul producției și consumul au crescut. Industria din Uniune a înregistrat profituri pe întreaga durată a perioadei luate în considerare, deși profiturile s-au situat la un nivel mai scăzut în PAR decât în 2009. Având în vedere cele de mai sus, se poate ajunge la concluzia că industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu important în cursul perioadei luate în considerare.
F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(77)
De asemenea, s-a examinat dacă există probabilitatea reapariției unui prejudiciu important în cazul în care măsurile ar expira. Se apreciază că este puțin probabil să se întâmple acest lucru, conform explicațiilor de mai jos.
(78)
Astfel cum s-a subliniat în considerentul 54, s-a constatat că prețurile importurilor originare din Federația Rusă subcotează prețurile UE. Cu toate acestea, ținând cont de volumele mici de tipuri de produs corespunzătoare, marja de subcotare actuală nu poate fi considerată decât orientativă.
(79)
Astfel cum se explică în considerentul 51, volumul importurilor de produs în cauză originare din Federația Rusă a fost de 2 005 tone în 2009 și de 2 343 de tone în cursul PAR, ceea ce reprezintă o cotă de piață de 1,03 % și, respectiv, 1,11 %.
(80)
Astfel cum s-a explicat în considerentele 43 și 45, capacitatea totală a Rusiei este estimată la aproximativ 158 000 de tone, în timp ce în cadrul ultimei anchete s-a estimat că aceasta se situează aproximativ la nivelul consumului total din UE, și anume 220 000 de tone. În plus, capacitățile neutilizate par în prezent să fie limitate.
(81)
În cadrul ultimei anchete, s-a considerat că piața rusă nu poate să absoarbă volumul ofertei. În prezent, după cum se explică în considerentul 36, consumul intern de cabluri din oțel în Rusia a înregistrat o creștere considerabilă de 38 % în perioada luată în considerare. În plus, estimările economice aflate la dispoziția publicului indică o creștere puternică a PIB-ului în Federația Rusă în următorii ani. Capacitatea neutilizată a Federației Ruse, astfel cum s-a menționat în considerentul 45, poate fi, prin urmare, absorbită de piața rusă, aflată în creștere, dat fiind că prețurile pe piața rusă sunt aproximativ cu 11 % mai mari decât prețurile de export către UE. În plus, prețurile de export din Federația Rusă către alte piețe, în special către țările CSI, sunt în medie cu 5,6 % mai mari decât prețurile de export către UE. Prin urmare, este puțin probabil ca volume importante, provenind din capacitatea neutilizată sau din vânzările actuale pe piața internă și/sau pe piețele țărilor CSI, mai avantajoase, să fie redirecționate către piața Uniunii.
(82)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că abrogarea măsurilor privind importurile originare din Federația Rusă nu ar conduce, cel mai probabil, la reapariția prejudiciului important pentru industria din Uniune, în ansamblu.
G. MĂSURILE ANTIDUMPING
(83)
Având în vedere cele de mai sus, măsurile antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel originare din Federația Rusă ar trebui să fie abrogate și prezenta procedură ar trebui să fie încheiată în conformitate cu articolul 9 alineatul (2) și articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(84)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande abrogarea măsurilor existente privind importurile originare din Federația Rusă. Părților li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru a-și prezenta observațiile cu privire la prezenta comunicare. Au fost primite observații din partea unei părți interesate, care, de asemenea, a cerut și i s-a acordat o audiere, în prezența consilierului-auditor,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se abrogă măsurile antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel, inclusiv cablurile închise, altele decât cele din oțel inoxidabil, cu o secțiune transversală maximă de peste 3 mm, cu sau fără accesorii, originare din Federația Rusă și încadrate în prezent la codurile NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98 și se încheie procedura privind aceste importuri.
Articolul 2
Se încheie procedura de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel (inclusiv cablurile închise), altele decât cele din oțel inoxidabil, cu o secțiune transversală maximă de peste 3 mm, cu sau fără accesorii, originare din Federația Rusă și încadrate în prezent la codurile NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98, deschisă în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 decembrie 2013.