NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 468/2014 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 16 aprilie 2014
de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS)
(BCE/2014/17)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (6) și articolul 132,
având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 34,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (3), articolul 6 și articolul 33 alineatul (2),
având în vedere Acordul interinstituțional între Parlamentul European și Banca Centrală Europeană privind modalitățile practice de exercitare a controlului democratic și de monitorizare a exercitării atribuțiilor conferite Băncii Centrale Europene în cadrul Mecanismului unic de supraveghere (2),
având în vedere consultarea publică și analiza desfășurate în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013,
având în vedere propunerea Consiliului de supraveghere și în consultare cu autoritățile naționale competente,
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 (denumit în continuare „Regulamentul privind MUS”) instituie Mecanismul unic de supraveghere (MUS) compus din Banca Centrală Europeană (BCE) și autoritățile naționale competente (ANC) din statele membre participante.
(2)
În temeiul articolului 6 din Regulamentul privind MUS, BCE are competența exclusivă să exercite atribuțiile microprudențiale conferite acesteia prin articolul 4 din acel regulament cu privire la instituțiile de credit cu sediul în statele membre participante. BCE este responsabilă cu funcționarea eficace și coerentă a MUS și cu monitorizarea funcționării sistemului, în baza responsabilităților și procedurilor stabilite în articolul 6 din Regulamentul privind MUS.
(3)
Dacă este cazul și fără a aduce atingere responsabilității și răspunderii BCE pentru atribuțiile care îi sunt conferite prin Regulamentul privind MUS, ANC sunt responsabile să sprijine BCE, în condițiile stabilite în Regulamentul privind MUS și în prezentul regulament, prin pregătirea și punerea în aplicare a oricăror acte referitoare la atribuțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul privind MUS cu privire la toate instituțiile de credit, inclusiv să acorde asistență în activitățile de verificare. În acest scop, ANC ar trebui să urmeze instrucțiunile furnizate de BCE în îndeplinirea atribuțiilor menționate la articolul 4 din Regulamentul privind MUS.
(4)
BCE, ANC și autoritățile naționale desemnate (AND) trebuie să îndeplinească atribuțiile macroprudențiale prevăzute la articolul 5 din Regulamentul privind MUS și să urmeze procedurile de coordonare prevăzute în acel regulament, în prezentul regulament și în legislația relevantă a Uniunii, fără a aduce atingere rolului Eurosistemului și al Comitetului european pentru risc sistemic.
(5)
În cadrul MUS, responsabilitățile de supraveghere corespunzătoare ale BCE și ale ANC sunt alocate pe baza caracterului semnificativ al entităților care intră în domeniul de aplicare al MUS. Prezentul regulament stabilește, în special, metodologia specifică de evaluare a acestui caracter semnificativ, în conformitate cu articolul 6 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS. BCE are competență de supraveghere directă pentru instituțiile de credit, societățile financiare holding, societățile financiare holding mixte cu sediul în statele membre participante și sucursalele din state membre participante care aparțin instituțiilor de credit cu sediul în state membre neparticipante care sunt semnificative. ANC sunt responsabile cu supravegherea directă a entităților care sunt mai puțin semnificative, fără a aduce atingere prerogativei BCE de a decide, în cazuri specifice, să supravegheze direct aceste entități, atunci când este necesar pentru aplicarea consecventă a standardelor de supraveghere.
(6)
Pentru a ține cont de evoluțiile recente ale legislației Uniunii în domeniul sancțiunilor și de jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului cu privire la principiul separării fazei de investigare de cea a luării deciziilor, BCE va înființa o unitate independentă de investigare care să investigheze în mod autonom încălcările normelor și deciziilor în materie de supraveghere.
(7)
Articolul 6 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS precizează că BCE trebuie, în consultare cu ANC și pe baza unei propuneri din partea Consiliului de supraveghere, să adopte și să publice cadrul de organizare a modalităților practice de cooperare între BCE și ANC în cadrul MUS.
(8)
Articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS precizează că BCE trebuie să publice, prin intermediul unor regulamente și decizii, modalitățile operaționale detaliate de punere în aplicare a atribuțiilor care îi sunt conferite prin acel regulament. Prezentul regulament cuprinde dispozițiile de punere în aplicare a articolul 33 alineatul (2) referitoare la cooperarea dintre BCE și ANC în cadrul MUS.
(9)
Ca urmare, prezentul regulament dezvoltă și detaliază procedurile de cooperare prevăzute în Regulamentul privind MUS între BCE și ANC în cadrul MUS, precum și, după caz, cu autoritățile naționale desemnate, asigurând astfel funcționarea eficace și coerentă a MUS.
(10)
BCE acordă o importanță deosebită evaluării cuprinzătoare a instituțiilor de credit, inclusiv din perspectiva bilanțului, pe care trebuie să o desfășoare înainte de preluarea atribuțiilor care i-au fost conferite. Aceasta se extinde asupra oricăror state membre care aderă la zona euro și, prin urmare, aderă la MUS după data de începere a supravegherii în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS.
(11)
Pentru buna funcționare a MUS este esențial să existe o cooperare deplină între BCE și ANC și ca acestea să facă schimb de toate informațiile care pot avea impact asupra atribuțiilor corespunzătoare ale acestora, în special toate informațiile de care dispun ANC cu privire la procedurile care pot avea un impact asupra siguranței și solidității unei entități supravegheate sau care interacționează cu procedurile de supraveghere în raport cu aceste entități,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul și scopul
(1) Prezentul regulament prevede reguli cu privire la următoarele aspecte:
(a)
cadrul prevăzut la articolul 6 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS, și anume un cadru de organizare a modalităților practice de punere în aplicare a articolului 6 din Regulamentul privind MUS cu privire la cooperarea în cadrul MUS, incluzând:
(i)
metodologia specifică pentru a evalua și verifica dacă o entitate supravegheată este clasificată drept semnificativă sau mai puțin semnificativă în temeiul criteriilor prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS, precum și modalitățile generate de această evaluare;
(ii)
definirea de proceduri, inclusiv termene, și în legătură cu posibilitatea ca ANC să elaboreze proiecte de decizii transmise BCE spre analiză, cu privire la relația dintre BCE și ANC în ceea ce privește supravegherea entităților supravegheate semnificative;
(iii)
definirea de proceduri, inclusiv termene, cu privire la relația dintre BCE și ANC în ceea ce privește supravegherea entităților supravegheate mai puțin semnificative. În special, aceste proceduri impun ANC, în funcție de cazurile definite în prezentul regulament:
-
să notifice BCE orice proceduri importante în materie de supraveghere;
-
să evalueze mai aprofundat, la solicitarea BCE, aspecte specifice ale procedurii;
-
să transmită BCE proiectele de decizii importante în materie de supraveghere, cu privire la care BCE își poate exprima opiniile;
(b)
cooperarea și schimbul de informații între BCE și ANC în cadrul MUS, în ceea ce privește procedurile referitoare la entitățile supravegheate semnificative și entitățile supravegheate mai puțin semnificative, inclusiv procedurile comune aplicabile autorizațiilor privind inițierea activității unui instituții de credit, retragerii acestor autorizații și evaluării achizițiilor și cedării de participații calificate;
(c)
procedurile referitoare la cooperarea între BCE, ANC și AND cu privire la atribuțiile și instrumentele macroprudențiale în sensul articolului 5 din Regulamentul privind MUS;
(d)
procedurile referitoare la funcționarea cooperării strânse în sensul articolului 7 din Regulamentul privind MUS, aplicabile între BCE, ANC și AND;
(e)
procedurile referitoare la cooperarea între BCE și ANC în ceea ce privește articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS, inclusiv cu privire la anumite aspecte legate de raportarea în scopuri de supraveghere;
(f)
procedurile referitoare la adoptarea deciziilor în materie de supraveghere adresate entităților supravegheate și altor persoane;
(g)
acordurile lingvistice dintre BCE și ANC și dintre BCE și entitățile supravegheate și alte persoane;
(h)
procedurile aplicabile prerogativelor de sancționare ale BCE și ANC în cadrul MUS referitoare la atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul privind MUS;
(i)
dispoziții tranzitorii.
(2) Prezentul regulament nu afectează atribuțiile de supraveghere care nu au fost conferite BCE prin Regulamentul privind MUS și care, prin urmare, rămân în competența autorităților naționale.
(3) Prezentul regulament se coroborează în special cu Decizia BCE/2004/2 (3) și cu Regulamentul de procedură al Consiliului de supraveghere al Băncii Centrale Europene (4), mai ales în ceea ce privește procesul decizional din cadrul MUS, inclusiv procedura aplicabilă între Consiliul de supraveghere și Consiliul guvernatorilor în cazul absenței unei obiecții a Consiliului guvernatorilor în conformitate cu articolul 26 alineatul (8) din Regulamentul privind MUS și alte acte juridice relevante ale BCE, inclusiv Decizia BCE/2014/16 (5).
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile cuprinse în Regulamentul privind MUS, cu excepția unor dispoziții contrare, concomitent cu următoarele definiții:
1.
„autorizație” înseamnă o autorizație astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 42 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6);
2.
„sucursală” înseamnă o sucursală astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 17 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
3.
„proceduri comune” înseamnă procedurile prevăzute în partea V pentru o autorizație privind inițierea activității unei instituții de credit, retragerea autorizației privind desfășurarea unei asemenea activități și deciziile cu privire la participațiile calificate;
4.
„stat membru din zona euro” înseamnă un stat membru a cărui monedă este euro;
5.
„grup” înseamnă un grup de întreprinderi, dintre care cel puțin una este o instituție de credit, care este compus dintr-o întreprindere-mamă și filialele acesteia sau din întreprinderi legate între ele printr-o relație în sensul articolului 22 din Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7), inclusiv orice subgrup al acestuia;
6.
„echipă comună de supraveghere” înseamnă o echipă de supraveghetori însărcinată cu supravegherea unei entități supravegheate semnificative sau a unui grup supravegheat semnificativ;
7.
„entitate supravegheată mai puțin semnificativă” înseamnă atât (a) o entitate supravegheată mai puțin semnificativă dintr-un stat membru din zona euro, cât și (b) o entitate supravegheată mai puțin semnificativă dintr-un stat membru din afara zonei euro care este un stat membru participant;
8.
„entitate supravegheată mai puțin semnificativă dintr-un stat membru din zona euro” înseamnă o entitate supravegheată cu sediul într-un stat membru din zona euro care nu are statutul de entitate supravegheată semnificativă în sensul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS;
9.
„autoritate națională competentă” (ANC) înseamnă o autoritate națională competentă, astfel cum este definită la articolul 2 punctul (2) din Regulamentul privind MUS. Această definiție nu aduce atingere mecanismelor existente în temeiul legislației naționale care alocă anumite atribuții de supraveghere unei bănci centrale naționale (BCN) care nu este desemnată drept ANC. În acest caz, BCN își exercită aceste atribuții în cadrul stabilit de legislația națională și de prezentul regulament. O trimitere la ANC în prezentul regulament se aplică în această situație, după caz, BCN pentru atribuțiile alocate acesteia de legislația națională;
10.
„ANC în cooperare strânsă” înseamnă o ANC desemnată de un stat membru participant în cooperare strânsă în conformitate cu Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (8);
11.
„autoritate națională desemnată” (AND) înseamnă o autoritate națională desemnată, astfel cum este definită la articolul 2 punctul (7) din Regulamentul privind MUS;
12.
„AND în cooperare strânsă” înseamnă o AND din afara zonei euro desemnată de un stat membru participant în cooperare strânsă în scopul atribuțiilor legate de articolul 5 din Regulamentul privind MUS.
13.
„stat membru din afara zonei euro” înseamnă un stat membru a cărui monedă nu este euro;
14.
„întreprindere-mamă” înseamnă o întreprindere-mamă astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
15.
„stat membru participant în cooperare strânsă” înseamnă un stat membru din afara zonei euro care a inițiat o cooperare strânsă cu BCE în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul privind MUS;
16.
„entitate supravegheată semnificativă” înseamnă atât (a) o entitate supravegheată semnificativă dintr-un stat membru din zona euro; cât și (b) o entitate supravegheată semnificativă dintr-un stat membru participant din afara zonei euro;
17.
„entitate supravegheată semnificativă dintr-un stat membru din zona euro” înseamnă o entitate supravegheată cu sediul într-un stat membru din zona euro care are statutul de entitate supravegheată semnificativă în temeiul unei decizii a BCE bazate pe articolul 6 alineatul (4) sau pe articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS;
18.
„entitate supravegheată semnificativă dintr-un stat membru participant din afara zonei euro” înseamnă o entitate supravegheată cu sediul într-un stat membru participant din afara zonei euro care are statutul de entitate supravegheată semnificativă în temeiul unei decizii a BCE bazate pe articolul 6 alineatul (4) sau pe articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS;
19.
„filială” înseamnă o filială astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 16 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
20.
„entitate supravegheată” înseamnă oricare dintre următoarele: (a) o instituție de credit cu sediul într-un stat membru participant; (b) o societate financiară holding cu sediul într-un stat membru participant; (c) o societate financiară holding mixtă cu sediul într-un stat membru participant, cu condiția să îndeplinească condițiile stabilite la punctul 21 litera (b); (d) o sucursală înființată într-un stat membru participant de o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant.
O contraparte centrală (CPC), astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (9), care se califică drept instituție de credit în sensul Directivei 2013/36/UE, este considerată entitate supravegheată în conformitate cu Regulamentul privind MUS, prezentul regulament și legislația relevantă a Uniunii fără a aduce atingere supravegherii CPC de către ANC relevante, astfel cum se prevede în Regulamentul (UE) nr. 648/2012;
21.
„grup supravegheat” înseamnă oricare dintre următoarele:
(a)
un grup a cărui întreprindere-mamă este o instituție de credit sau o societate financiară holding care are sediul principal într-un stat membru participant;
(b)
un grup a cărui întreprindere-mamă este o societate financiară holding mixtă cu sediul principal într-un stat membru participant, în cazul în care coordonatorul conglomeratului financiar, în sensul Directivei 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10), este o autoritate competentă pentru supravegherea instituțiilor de credit și este și coordonator în funcția sa de autoritate de supraveghere a instituțiilor de credit;
(c)
entități supravegheate care au fiecare sediul principal în același stat membru participant, cu condiția ca acestea să fie afiliate în mod permanent la un organism central care le supraveghează în condițiile stabilite la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și care are sediul în același stat membru participant;
22.
„grup supravegheat semnificativ” înseamnă un grup supravegheat care are statutul de grup supravegheat semnificativ în temeiul unei decizii a BCE bazate pe articolul 6 alineatul (4) sau pe articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS;
23.
„grup supravegheat mai puțin semnificativ” înseamnă un grup supravegheat care nu are statutul de grup supravegheat semnificativ în sensul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS;
24.
„procedură a BCE în materie de supraveghere” înseamnă orice activitate a BCE orientată către pregătirea emiterii unei decizii a BCE în materie de supraveghere, inclusiv proceduri comune și impunerea de sancțiuni administrative pecuniare. Toate procedurile BCE în materie de supraveghere fac obiectul părții III. De asemenea, partea III se aplică în cazul impunerii de sancțiuni administrative pecuniare, cu excepția cazului în care partea X prevede altfel;
25.
„procedură a ANC în materie de supraveghere” înseamnă orice activitate a ANC orientată către pregătirea emiterii unei decizii în materie de supraveghere de către ANC, care este adresată uneia sau mai multor entități supravegheate sau grupuri supravegheate sau uneia sau mai multor persoane, inclusiv impunerea de sancțiuni administrative;
26.
„decizie a BCE în materie de supraveghere” înseamnă un act juridic adoptat de BCE în exercitarea atribuțiilor și prerogativelor conferite acesteia prin Regulamentul privind MUS, care ia forma unei decizii a BCE, este adresată uneia sau mai multor entități supravegheate sau grupuri supravegheate ori uneia sau mai multor alte persoane și care nu este un act juridic de aplicare generală;
27.
„țară terță” înseamnă o țară care nu este un stat membru sau un stat membru din Spațiul Economic European;
28.
„zi lucrătoare” înseamnă o zi care nu este sâmbătă, duminică sau o sărbătoare legală aplicabilă BCE în conformitate cu calendarul aplicabil BCE (11).
PARTEA II
ORGANIZAREA MUS
TITLUL 1
STRUCTURI PENTRU SUPRAVEGHEREA ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE ȘI MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE
CAPITOLUL 1
Supravegherea entităților supravegheate semnificative
Articolul 3
Echipe comune de supraveghere
(1) Se înființează o echipă comună de supraveghere pentru supravegherea fiecărei entități supravegheate semnificative sau a fiecărui grup supravegheat semnificativ din statele membre participante. Fiecare echipă comună de supraveghere este compusă din membri ai personalului BCE și ANC numiți în conformitate cu articolul 4, care lucrează sub coordonarea unui membru desemnat al personalului BCE (denumit în continuare „coordonatorul ECS”) și a unuia sau mai multor subcoordonatori din cadrul ANC, astfel cum se detaliază la articolul 6.
(2) Fără a aduce atingere altor dispoziții din prezentul regulament, atribuțiile unei echipe comune de supraveghere includ următoarele, fără a se limita la acestea:
(a)
realizează procesul de supraveghere și evaluare (PSE) prevăzut la articolul 97 din Directiva 2013/36/UE pentru entitatea supravegheată semnificativă sau pentru grupul supravegheat semnificativ pe care o/îl supraveghează;
(b)
ținând seama de PSE, participă la pregătirea unui program de supraveghere prudențială care urmează a fi propus Consiliului de supraveghere, inclusiv a unui plan de inspecție la fața locului, astfel cum se prevede la articolul 99 din Directiva 2013/36/UE, pentru respectiva entitate supravegheată semnificativă sau respectivul grup supravegheat semnificativ;
(c)
pune în aplicare programul de supraveghere prudențială aprobat de BCE și orice decizii ale BCE în materie de supraveghere cu privire la entitatea supravegheată semnificativă sau grupul supravegheat semnificativ care face obiectul supravegherii;
(d)
asigură coordonarea cu echipa de inspecție la fața locului prevăzută în partea XI în ceea ce privește punerea în aplicare a planului de inspecție la fața locului;
(e)
contactează ANC, după caz.
Articolul 4
Constituirea și componența echipelor comune de supraveghere
(1) BCE este responsabilă cu constituirea și componența echipelor comune de supraveghere. Numirea membrilor personalului din cadrul ANC în echipele comune de supraveghere este făcută de ANC respective în conformitate cu alineatul (2).
(2) În conformitate cu principiile prevăzute la articolul 6 alineatul (8) din Regulamentul privind MUS și fără a aduce atingere articolului 31 din acel regulament, ANC numesc una sau mai multe persoane din personalul acestora ca membru/i al/ai unei echipe comune de supraveghere. Un membru al personalului ANC poate fi numit membru al mai multor echipe comune de supraveghere.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2), BCE poate solicita ANC să modifice numirile efectuate în cazul în care este oportun pentru componența unei echipe comune de supraveghere.
(4) Atunci când mai multe ANC exercită atribuții de supraveghere într-un stat membru participant sau atunci când într-un stat membru participant legislația națională conferă unei BCN atribuții specifice de supraveghere, iar BCN nu este o ANC, autoritățile relevante își coordonează participarea în cadrul echipelor comune de supraveghere.
(5) BCE și ANC se consultă reciproc și ajung la un acord cu privire la utilizarea resurselor ANC în ceea ce privește echipele comune de supraveghere.
Articolul 5
Implicarea membrilor personalului BCN ale statelor membre participante
(1) BCN ale statelor membre participante care sunt implicate în supravegherea prudențială a unei entități supravegheate semnificative sau a unui grup supravegheat semnificativ în temeiul legislației naționale a acestora, dar care nu sunt ANC, pot, de asemenea, să numească unul sau mai mulți membri ai personalului lor într-o echipă comună de supraveghere.
(2) BCE este informată cu privire la aceste numiri, iar articolul 4 se aplică în consecință.
(3) Atunci când membrii personalului BCN ale statelor membre participante sunt numiți într-o echipă comună de supraveghere, trimiterile la ANC în ceea ce privește echipele comune de supraveghere se interpretează ca incluzând o trimitere la aceste BCN.
Articolul 6
Coordonatorul și subcoordonatorii ECS
(1) Coordonatorul ECS, asistat de subcoordonatorii din cadrul ANC definiți la alineatul (2), asigură coordonarea lucrărilor în cadrul echipei comune de supraveghere. În acest sens, membrii echipei comune de supraveghere urmează instrucțiunile coordonatorului ECS în ceea ce privește atribuțiile acestora în echipa comună de supraveghere. Aceasta nu aduce atingere atribuțiilor și obligațiilor acestora în cadrul ANC respective.
(2) Fiecare ANC care numește în echipa comună de supraveghere mai mult de un membru al personalului îl desemnează pe unul dintre aceștia drept subcoordonator (denumit în continuare „subcoordonator din cadrul ANC”). Subcoordonatorii din cadrul ANC îl asistă pe coordonatorul ECS la organizarea și coordonarea atribuțiilor în echipa comună de supraveghere, în special în ceea ce privește membrii personalului care au fost numiți de aceeași ANC ca și subcoordonatorul din cadrul ANC relevant. Subcoordonatorul din cadrul ANC poate da instrucțiuni membrilor echipei comune de supraveghere numiți de aceeași ANC, cu condiția ca acestea să nu intre în conflict cu instrucțiunile date de coordonatorul ECS.
CAPITOLUL 2
Supravegherea entităților supravegheate mai puțin semnificative
Articolul 7
Implicarea membrilor personalului din alte ANC într-o echipă de supraveghere a unei ANC
Fără a aduce atingere articolului 31 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, atunci când, în ceea ce privește supravegherea entităților supravegheate mai puțin semnificative, BCE stabilește că este oportună implicarea membrilor personalului uneia sau mai multor altor ANC în echipa de supraveghere a unei ANC, BCE poate solicita acesteia din urmă să implice membri ai personalului acestor alte ANC.
TITLUL 2
SUPRAVEGHEREA PE BAZĂ CONSOLIDATĂ ȘI PARTICIPAREA BCE ȘI A ANC ÎN COLEGIILE DE SUPRAVEGHETORI
Articolul 8
Supravegherea pe bază consolidată
(1) BCE efectuează supravegherea pe bază consolidată astfel cum este prevăzut la articolul 111 din Directiva 2013/36/UE în ceea ce privește instituțiile de credit, societățile financiare holding sau societățile financiare holding mixte care sunt semnificative pe bază consolidată atunci când întreprinderea-mamă este fie o instituție-mamă dintr-un stat membru participant, fie o instituție-mamă din UE cu sediul într-un stat membru participant.
(2) ANC relevantă îndeplinește atribuțiile autorității responsabile cu supravegherea pe bază consolidată în ceea ce privește instituțiile de credit, societățile financiare holding sau societățile financiare holding mixte care sunt mai puțin semnificative pe bază consolidată.
Articolul 9
BCE ca președinte al unui colegiu de supraveghetori
(1) Atunci când BCE este autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată, aceasta prezidează colegiul înființat în conformitate cu articolul 116 din Directiva 2013/36/UE. ANC ale statelor membre participante în care își au sediul, dacă este cazul, întreprinderea-mamă, filialele și sucursalele semnificative în sensul articolului 51 din Directiva 2013/36/UE au dreptul să participe la colegiu în calitate de observatori.
(2) În cazul în care nu este constituit niciun colegiu în conformitate cu articolul 116 din Directiva 2013/36/UE, iar o entitate supravegheată semnificativă are sucursale în state membre neparticipante care sunt considerate semnificative în conformitate cu articolul 51 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE, BCE constituie un colegiu de supraveghetori cu autoritățile competente din statele membre gazdă.
Articolul 10
BCE și ANC ca membri ai unui colegiu de supraveghetori
În cazul în care autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată nu este situată într-un stat membru participant, BCE și ANC participă la colegiul de supraveghetori în conformitate cu următoarele reguli și cu legislația relevantă a Uniunii:
(a)
în cazul în care entitățile supravegheate din statele membre participante sunt toate entități supravegheate semnificative, BCE participă la colegiul de supraveghetori în calitate de membru, în timp ce ANC au dreptul să participe la același colegiu în calitate de observatori;
(b)
în cazul în care entitățile supravegheate din statele membre participante sunt toate entități supravegheate mai puțin semnificative, ANC participă la colegiul de supraveghetori în calitate de membri;
(c)
în cazul în care entitățile supravegheate din statele membre participante sunt atât entități supravegheate mai puțin semnificative, cât și entități supravegheate semnificative, BCE și ANC participă la colegiul de supraveghetori în calitate de membri. ANC din statele membre participante în care își au sediul entitățile supravegheate semnificative au dreptul să participe la colegiul de supraveghetori în calitate de observatori.
TITLUL 3
PROCEDURI PENTRU DREPTUL DE STABILIRE ȘI LIBERTATEA DE A PRESTA SERVICII
CAPITOLUL 1
Proceduri pentru dreptul de stabilire și libertatea de a presta servicii în cadrul MUS
Articolul 11
Dreptul de stabilire al instituțiilor de credit în cadrul MUS
(1) Orice entitate supravegheată semnificativă care dorește să înființeze o sucursală pe teritoriul altui stat membru participant notifică intenția sa ANC din statul membru participant în care entitatea supravegheată semnificativă își are sediul principal. Informațiile sunt furnizate în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE. ANC informează imediat BCE cu privire la primirea acestei notificări.
(2) Oricare entitate supravegheată mai puțin semnificativă care dorește să înființeze o sucursală pe teritoriul altui stat membru participant notifică această intenție ANC care îi corespunde, în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE.
(3) Atunci când BCE nu ia nicio decizie în sens contrar în termen de două luni de la primirea notificării, sucursala prevăzută la alineatul (1) poate fi înființată și își poate începe activitatea. BCE comunică aceste informații ANC din statul membru participant în care va fi înființată sucursala.
(4) Atunci când ANC din statul membru de origine nu ia nicio decizie în sens contrar în termen de două luni de la primirea notificării, sucursala prevăzută la alineatul (2) poate fi înființată și își poate începe activitatea. ANC comunică aceste informații BCE și ANC din statul membru participant în care va fi înființată sucursala.
(5) În cazul modificării oricăreia dintre informațiile comunicate conform alineatelor (1) și (2), entitatea supravegheată notifică în scris această schimbare ANC care a primit informațiile inițiale cu cel puțin o lună înainte de implementarea modificării. Respectiva ANC informează ANC din statul membru în care se își are sediul sucursala.
Articolul 12
Exercitarea libertății de a presta servicii de către instituțiile de credit în cadrul MUS
(1) Orice entitate supravegheată semnificativă care dorește să exercite libertatea de a presta servicii prin desfășurarea activităților sale pe teritoriul altui stat membru participant pentru prima dată notifică intenția sa ANC din statul membru participant pe teritoriul căruia este situat sediul principal al entității supravegheate semnificative. Informațiile sunt furnizate în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 39 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE. ANC informează imediat BCE despre primirea acestei notificări. ANC comunică notificarea și ANC din statul membru participant în care vor fi prestate serviciile.
(2) Orice entitate supravegheată mai puțin semnificativă care dorește să exercite libertatea de a presta servicii prin desfășurarea activităților sale pe teritoriul altui stat membru participant pentru prima dată notifică ANC care îi corespunde în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 39 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE. Notificarea se comunică BCE și ANC din statul membru participant în care vor fi furnizate serviciile.
CAPITOLUL 2
Proceduri pentru dreptul de stabilire și libertatea de a presta servicii în cadrul MUS ale instituțiilor de credit cu sediul în state membre neparticipante
Articolul 13
Notificarea exercitării dreptului de stabilire în cadrul MUS de către instituțiile de credit cu sediul în statele membre neparticipante
(1) Atunci când autoritatea competentă dintr-un stat membru neparticipant comunică informațiile prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 35 alineatul (3) al acesteia, ANC din statul membru participant în care urmează a fi înființată sucursala, respectiva ANC notifică imediat BCE cu privire la primirea acestei comunicări.
(2) În termen de două luni de la primirea comunicării din partea autorității competente a unui stat membru neparticipant, BCE, în cazul unei sucursale care este semnificativă în temeiul criteriilor prevăzute la articolul 6 din Regulamentul privind MUS și în partea IV a prezentului regulament, sau ANC relevantă, în cazul unei sucursale care este mai puțin semnificativă în temeiul criteriilor prevăzute la articolul 6 din Regulamentul privind MUS și în partea IV a prezentului regulament, pregătește supravegherea sucursalei în conformitate cu articolele 40-46 din Directiva 2013/36/UE și, dacă este necesar, stabilește condițiile în care, din motive de interes general, sucursala își poate desfășura activitatea în statul membru gazdă.
(3) ANC informează BCE cu privire la condițiile în care, în temeiul legislației naționale și din motive de interes general, o sucursală poate desfășura activități în statele membre ale acestor ANC.
(4) Orice modificare a informațiilor furnizate de instituția de credit care dorește înființarea unei sucursale conform literelor (b), (c) sau (d) de la articolul 35 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE este notificată ANC prevăzute la alineatul (1).
Articolul 14
Autoritatea competentă din statul membru gazdă pentru sucursale
(1) În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS, BCE exercită prerogativele autorității competente din statul membru gazdă atunci când o sucursală este semnificativă în sensul articolului 6 alineatul (4) din acel regulament.
(2) Atunci când o sucursală este mai puțin semnificativă în sensul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS, ANC din statul membru participant în care își are sediul sucursala exercită prerogativele autorității competente din statul membru gazdă.
Articolul 15
Notificarea exercitării libertății de a presta servicii în cadrul MUS de către instituțiile de credit cu sediul în statele membre neparticipante
Atunci când autoritatea competentă dintr-un stat membru neparticipant transmite o notificare în sensul articolului 39 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE, ANC din statul membru participant în care se exercită libertatea de a presta servicii este destinatarul notificării. ANC informează imediat BCE cu privire la primirea acestei notificări.
Articolul 16
Autoritatea competentă din statul membru gazdă pentru libertatea de a presta servicii
(1) În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) și în limitele prevăzute la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, BCE îndeplinește atribuțiile autorității competente din statul membru gazdă pentru instituțiile de credit cu sediul în statele membre neparticipante care exercită libertatea de a presta servicii în statele membre participante.
(2) În cazul în care libertatea de a presta servicii este de interes general, sub rezerva anumitor condiții prevăzute de legislația națională a statelor membre participante, ANC informează BCE cu privire la aceste condiții.
CAPITOLUL 3
Proceduri pentru dreptul de stabilire și exercitarea libertății de a presta servicii în ceea ce privește statele membre neparticipante
Articolul 17
Dreptul de stabilire și libertatea de a presta servicii în ceea ce privește statele membre neparticipante
(1) O entitate supravegheată semnificativă care dorește să înființeze o sucursală sau să exercite libertatea de a presta servicii pe teritoriul unui stat membru neparticipant notifică ANC relevantă cu privire la intenția sa în conformitate cu legislația Uniunii aplicabilă. ANC informează imediat BCE despre primirea acestei notificări. BCE exercită prerogativele autorității competente din statul membru de origine.
(2) O entitate supravegheată mai puțin semnificativă care dorește să înființeze o sucursală sau să exercite libertatea de a presta servicii pe teritoriul unui stat membru neparticipant notifică ANC relevantă cu privire la intenția sa în conformitate cu legislația aplicabilă a Uniunii. ANC relevantă exercită prerogativele autorității competente din statul membru de origine.
TITLUL 4
SUPRAVEGHEREA SUPLIMENTARĂ A CONGLOMERATELOR FINANCIARE
Articolul 18
Coordonator
(1) BCE preia funcția de coordonator al unui conglomerat financiar în conformitate cu criteriile stabilite în legislația relevantă a Uniunii pentru o entitate supravegheată semnificativă.
(2) ANC preia funcția de coordonator al unui conglomerat financiar în conformitate cu criteriile stabilite în legislația relevantă a Uniunii pentru o entitate supravegheată mai puțin semnificativă.
PARTEA III
DISPOZIȚII GENERALE APLICABILE FUNCȚIONĂRII MUS
TITLUL 1
PRINCIPII ȘI OBLIGAȚII
Articolul 19
Prezentare generală
Prezenta parte stabilește (a) principiile generale pentru asigurarea funcționării MUS de către BCE și ANC și (b) dispozițiile pe care BCE urmează să le aplice atunci când desfășoară o procedură a BCE în materie de supraveghere.
Principiile generale și dispozițiile aplicabile între BCE și ANC în cooperare strânsă sunt stabilite în partea IX.
Articolul 20
Datoria de a coopera cu bună credință
BCE și ANC au datoria de a coopera cu bună credință și obligația de a face schimb de informații.
Articolul 21
Obligația generală de a face schimb de informații
(1) Fără a aduce atingere prerogativei BCE de a primi direct sau de a avea acces direct în mod continuu la informațiile raportate de entitățile supravegheate, ANC, în special, furnizează BCE în timp util și cu exactitate toate informațiile necesare pentru ca BCE să-și îndeplinească atribuțiile care îi sunt conferite prin Regulamentul privind MUS. Aceste informații includ informații provenind din activitățile de verificare și activitățile la fața locului ale ANC.
(2) În situațiile în care BCE obține informații direct de la persoanele fizice sau juridice prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, aceasta transmite ANC în cauză aceste informații în timp util și cu exactitate. Aceste informații includ, în special, informațiile necesare pentru ca ANC să-și îndeplinească rolul de susținere a BCE.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2), BCE asigură ANC accesul regulat la informațiile actualizate necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor ANC în materie de supraveghere prudențială.
Articolul 22
Dreptul BCE de a da instrucțiuni ANC sau AND să-și utilizeze prerogativele și să ia măsuri în cazul în care BCE are o atribuție de supraveghere, dar nu și prerogativa aferentă
(1) În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea atribuțiilor care îi sunt conferite prin Regulamentul privind MUS, BCE poate solicita, prin intermediul unor instrucțiuni, ca ANC sau AND sau ambele să facă uz de prerogativele lor în temeiul și în conformitate cu condițiile prevăzute în legislația națională și în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul privind MUS, în cazul în care Regulamentul privind MUS nu conferă BCE astfel de prerogative.
(2) ANC și/sau, în ceea ce privește articolul 5 din Regulamentul privind MUS, AND informează fără întârzieri nejustificate BCE cu privire la exercitarea acestor prerogative.
Articolul 23
Regimul lingvistic între BCE și ANC
BCE și ANC adoptă mecanisme pentru comunicarea între ele în cadrul MUS, inclusiv limba (limbile) care urmează a fi folosită(e).
Articolul 24
Regimul lingvistic între BCE și persoanele juridice sau fizice, inclusiv entitățile supravegheate
(1) Orice document pe care o entitate supravegheată sau orice altă persoană juridică sau fizică inclusă individual în sfera de aplicare a procedurilor BCE în materie de supraveghere îl transmite BCE poate fi redactat în oricare din limbile oficiale ale Uniunii, aleasă de către entitatea supravegheată sau persoana respectivă.
(2) BCE, entitățile supravegheate și orice altă persoană juridică sau fizică inclusă individual în sfera de aplicare a procedurilor BCE în materie de supraveghere pot conveni să utilizeze în mod exclusiv una dintre limbile oficiale ale Uniunii în comunicarea scrisă dintre ele, inclusiv în ceea ce privește deciziile BCE în materie de supraveghere.
Revocarea unui asemenea acord privind utilizarea unei limbi afectează numai elementele procedurii BCE în materie de supraveghere care nu au fost îndeplinite încă.
În cazul în care participanții la o audiere solicită să fie audiați într-o limbă oficială a Uniunii, alta decât limba procedurii BCE în materie de supraveghere, această cerință este notificată BCE cu suficient timp în avans pentru a întreprinde demersurile necesare.
TITLUL 2
DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND PROCESUL ECHITABIL PENTRU ADOPTAREA DECIZIILOR BCE ÎN MATERIE DE SUPRAVEGHERE
CAPITOLUL 1
Procedurile BCE în materie de supraveghere
Articolul 25
Principii generale
(1) Orice proceduri ale BCE în materie de supraveghere inițiate în conformitate cu articolul 4 și capitolul III secțiunea 2 din Regulamentul privind MUS se desfășoară în conformitate cu articolul 22 din Regulamentul privind MUS și cu dispozițiile din prezentul titlu.
(2) Dispozițiile prezentului titlu nu se aplică procedurilor desfășurate de comitetul administrativ de control.
Articolul 26
Părți
(1) Părțile la o procedură a BCE în materie de supraveghere sunt:
(a)
cele care depun o cerere;
(b)
cele cărora BCE intenționează să le adreseze sau le-a adresat o decizie a BCE în materie de supraveghere.
(2) ANC nu sunt considerate părți.
Articolul 27
Reprezentarea unei părți
(1) O parte poate fi reprezentată de către reprezentanții legali sau statutari ai acesteia sau de către orice alt reprezentant împuternicit printr-un mandat scris să ia orice măsuri cu privire la procedura BCE în materie de supraveghere.
(2) Orice revocare a mandatului produce efecte numai de la primirea de către BCE a unei revocări scrise. BCE confirmă primirea unei astfel de revocări.
(3) Atunci când o parte a desemnat un reprezentant într-o procedură a BCE în materie de supraveghere, BCE contactează numai reprezentatul desemnat în această procedură în materie de supraveghere, cu excepția cazului în care anumite circumstanțe impun BCE să contacteze partea în mod direct. În acest din urmă caz, reprezentantul este informat.
Articolul 28
Obligațiile generale ale BCE și ale părților la o procedură a BCE în materie de supraveghere
(1) O procedură a BCE în materie de supraveghere poate fi inițiată din oficiu sau la solicitarea unei părți. Sub rezerva alineatului (3), BCE stabilește faptele care vor fi relevante pentru adoptarea deciziei sale finale în fiecare procedură a BCE în materie de supraveghere din oficiu.
(2) În evaluarea sa, BCE ține seama de toate circumstanțele relevante.
(3) Sub rezerva legislației Uniunii, o parte trebuie să participe la o procedură a BCE în materie de supraveghere și să ofere asistență pentru clarificarea faptelor. În procedurile BCE în materie de supraveghere inițiate la solicitarea unei părți, BCE poate limita propria stabilire a faptelor la a cere părții să furnizeze informațiile relevante privind faptele.
Articolul 29
Proba în procedurile BCE în materie de supraveghere
(1) Pentru a stabili faptele unui caz, BCE utilizează probele pe care, după o analiză atentă, le consideră adecvate.
(2) Părțile, sub rezerva legislației Uniunii, asistă BCE în stabilirea faptelor cazului. În special, sub rezerva limitelor referitoare la procedurile de sancționare prevăzute de legislația Uniunii, părțile declară cu bună credință faptele care le sunt cunoscute.
(3) BCE poate stabili un termen până la care părțile pot furniza probe.
Articolul 30
Martori și experți în procedurile BCE în materie de supraveghere
(1) BCE poate audia martori și experți dacă apreciază necesar acest lucru.
(2) Atunci când BCE numește un expert, aceasta definește atribuția acestui expert într-un acord și stabilește un termen până la care expertul își transmite raportul.
(3) Atunci când BCE audiază martori sau experți, aceștia au dreptul la rambursarea la cerere a cheltuielilor de deplasare și ședere. Martorii au dreptul la compensație pentru pierderea de venituri, iar experții la onorariile convenite pentru serviciile acestora, după ce și-au prezentat declarațiile. Compensația este furnizată în conformitate cu dispozițiile corespunzătoare aplicabile în cazul compensării martorilor și remunerării experților de către Curtea de Justiție a Uniunii Europene.
(4) BCE poate impune ca persoanele menționate la articolul 11 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind MUS să se prezinte în calitate de martori la sediul BCE sau în orice alt loc de pe teritoriul unui stat membru participant stabilit de BCE. Atunci când o persoană menționată la articolul 11 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind MUS este o persoană juridică, persoanele fizice care reprezintă această persoană juridică sunt obligate să participe în conformitate cu teza anterioară.
Articolul 31
Dreptul de a fi audiat
(1) Înainte ca BCE să poată adopta o decizie a BCE în materie de supraveghere adresată unei părți care să afecteze negativ drepturile acestei părți, partea trebuie să aibă posibilitatea de a transmite BCE comentarii în scris cu privire la faptele, obiecțiile și temeiul juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere. În cazul în care BCE consideră adecvat, aceasta poate acorda părților posibilitatea să prezinte în cadrul unei ședințe comentarii cu privire la faptele, obiecțiile și temeiul juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere. Notificarea prin care BCE acordă părții posibilitatea de a-și transmite comentariile menționează conținutul material al deciziei BCE în materie de supraveghere pe care BCE intenționează să o adopte și faptele materiale, obiecțiile și temeiul juridic pe care BCE intenționează să-și fundamenteze decizia. Capitolul III secțiunea 1 din Regulamentul privind MUS nu face obiectul dispozițiilor din prezentul articol.
(2) În cazul în care BCE acordă unei părți posibilitatea de a prezenta în cadrul unei ședințe comentarii cu privire la faptele, obiecțiile și temeiul juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere, cu excepția unei absențe motivate, absența părții nu reprezintă un motiv de amânare a ședinței. În cazul în care partea absentează motivat, BCE poate amâna ședința sau poate acorda părții posibilitatea de a prezenta în scris comentarii asupra faptelor, obiecțiilor și temeiului juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere. BCE întocmește procesul-verbal al ședinței, care urmează a fi semnat de către părți, și oferă părților o copie a procesului-verbal.
(3) În principiu, părții i se acordă posibilitatea de a transmite comentarii în scris în termen de două săptămâni de la primirea unei declarații în care sunt prezentate faptele, obiecțiile și temeiul juridic pe care BCE intenționează să-și întemeieze decizia BCE în materie de supraveghere.
La cererea părții, BCE poate prelungi termenul, după caz.
În anumite circumstanțe, BCE poate scurta termenul la trei zile lucrătoare. În plus, termenul este scurtat la trei zile lucrătoare în situațiile acoperite de articolele 14 și 15 din Regulamentul privind MUS.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (3) și sub rezerva alineatului (5), BCE poate adopta o decizie a BCE în materie de supraveghere adresată unei părți care să afecteze negativ drepturile acelei părți, fără a acorda părții posibilitatea de a prezenta comentarii cu privire la faptele, obiecțiile și temeiul juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere înainte de adoptarea acesteia în cazul în care este considerată necesară adoptarea urgentă a unei decizii pentru a preveni prejudicii semnificative în sistemul financiar.
(5) În cazul în care este adoptată o decizie a BCE urgentă în materie de supraveghere în conformitate cu alineatul (4), părții i se acordă posibilitatea de a prezenta în scris comentarii cu privire la faptele, obiecțiile și temeiul juridic relevante pentru decizia BCE în materie de supraveghere, fără întârzieri nejustificate, după adoptarea acesteia. În principiu, părții i se dă posibilitatea de a-și transmite în scris comentariile în termen de două săptămâni de la primirea deciziei BCE în materie de supraveghere. La cererea părții, BCE poate prelungi termenul-limită; totuși, acest termen nu poate să depășească șase luni. BCE verifică decizia BCE în materie de supraveghere pornind de la comentariile părților și o poate confirma, revoca, modifica sau o poate revoca și înlocui cu o nouă decizie a BCE în materie de supraveghere.
(6) Pentru procedurile BCE în materie de supraveghere referitoare la sancțiuni întemeiate pe articolul 18 din Regulamentul privind MUS și partea X din prezentul regulament, alineatele (4) și (5) nu se aplică.
Articolul 32
Accesul la dosare într-o procedură a BCE în materie de supraveghere
(1) Drepturile la apărare ale părților în cauză sunt respectate pe deplin în procedurile BCE în materie de supraveghere. În acest scop și după deschiderea procedurii BCE în materie de supraveghere, părțile au dreptul de acces la dosarul BCE, sub rezerva interesului legitim al persoanelor fizice și juridice, altele decât partea relevantă, de protejare a secretelor economice ale acestora. Dreptul de acces la un dosar nu se extinde și la informațiile confidențiale. ANC transmit BCE, fără întârzieri nejustificate, orice solicitare primită de către acestea cu privire la accesul la dosare legate de procedurile BCE în materie de supraveghere.
(2) Dosarele constau în toate documentele obținute, produse sau agregate de BCE în cursul procedurii BCE în materie de supraveghere, indiferent de mediul de stocare.
(3) Nimic din prezentul articol nu împiedică BCE sau ANC să divulge și să utilizeze informațiile necesare pentru demonstrarea unei încălcări.
(4) BCE poate stabili ca accesul la un dosar să fie acordat într-una sau mai multe dintre modalitățile următoare, ținând cont în mod corespunzător de capacitățile tehnice ale părților:
(a)
prin intermediul unui CD-ROM sau al oricărui dispozitiv electronic de stocare a datelor, inclusiv unul care poate deveni disponibil în viitor;
(b)
prin copii pe suport de hârtie ale dosarului care poate fi accesat, transmise acestora prin poștă;
(c)
prin invitarea acestora să examineze la sediul BCE dosarul care poate fi accesat.
(5) În sensul prezentului articol, informațiile confidențiale pot include documente interne ale BCE și ANC și corespondența dintre BCE și o ANC sau dintre ANC.
CAPITOLUL 2
Deciziile BCE în materie de supraveghere
Articolul 33
Motivarea deciziilor BCE în materie de supraveghere
(1) Sub rezerva alineatului (2), o decizie a BCE în materie de supraveghere este însoțită de motivarea acesteia.
(2) Motivarea conține faptele materiale și temeiurile juridice pe care se întemeiază decizia BCE în materie de supraveghere.
(3) Sub rezerva articolului 31 alineatul (4), BCE își întemeiază decizia în materie de supraveghere numai pe faptele și obiecțiile cu privire la care o parte a putut prezenta comentarii.
Articolul 34
Efectul suspensiv
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 278 TFUE și articolului 24 alineatul (8) din Regulamentul privind MUS, BCE poate decide ca aplicarea unei decizii a BCE în materie de supraveghere să fie suspendată fie: (a) prin prevederea acestei suspendări în decizia BCE în materie de supraveghere; fie (b) la solicitarea destinatarului unei decizii a BCE în materie de supraveghere, în alte cazuri decât o solicitare de control de către comitetul administrativ de control.
Articolul 35
Notificarea deciziilor BCE în materie de supraveghere
(1) BCE poate notifica unei părți o decizie a BCE în materie de supraveghere: (a) oral; (b) prin transmiterea sau înmânarea unei copii a deciziei în materie de supraveghere; (c) prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire; (d) prin serviciu de curierat rapid; (e) prin telefax; sau (f) pe cale electronică, în conformitate cu alineatul (10).
(2) În cazul în care un reprezentant este împuternicit prin mandat scris, BCE poate notifica reprezentantului decizia BCE în materie de supraveghere. În aceste cazuri, BCE nu este obligată să notifice decizia BCE în materie de supraveghere și entității supravegheate reprezentate de acel reprezentant.
(3) În cazul notificării orale a unei decizii a BCE în materie de supraveghere, se consideră că notificarea deciziei a fost făcută destinatarului dacă un membru al personalului BCE a informat cu privire la decizia BCE în materie de supraveghere fie: (a) persoana fizică relevantă, în cazul unei persoane fizice; fie (b) un agent autorizat în acest sens al persoanei juridice, în cazul unei persoane juridice. În acest caz, după această notificare orală, fără întârzieri nejustificate, destinatarului i se transmite o copie scrisă a deciziei BCE în materie de supraveghere.
(4) În cazul notificării unei decizii a BCE în materie de supraveghere prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire, se consideră că notificarea deciziei BCE în materie de supraveghere a fost făcută destinatarului în a zecea zi de la predarea scrisorii la furnizorul de servicii poștale, cu excepția cazului în care confirmarea de primire indică primirea scrisorii la o dată diferită.
(5) În cazul notificării unei decizii a BCE în materie de supraveghere prin serviciu de curierat rapid, se consideră că notificarea deciziei BCE în materie de supraveghere a fost făcută destinatarului în a zecea zi de la predarea scrisorii la serviciul de curierat, cu excepția cazului în care recipisa de primire emisă de serviciul de curierat indică primirea scrisorii la o dată diferită.
(6) În sensul alineatelor (4) și (5), decizia BCE în materie de supraveghere trebuie să fie transmisă la o adresă care permite comunicarea deciziei (o adresă valabilă). O adresă valabilă este:
(a)
în cazul unei proceduri a BCE în materie de supraveghere inițiate la cererea sau solicitarea destinatarului unei decizii a BCE în materie de supraveghere, adresa furnizată de destinatar în cererea sau solicitarea acestuia;
(b)
în cazul unei entități supravegheate, ultima adresă oficială a sediului principal furnizată BCE de entitatea supravegheată;
(c)
în cazul unei persoane fizice, ultima adresă furnizată BCE, iar dacă nicio adresă nu este furnizată BCE și persoana fizică este un angajat, membru al organelor de conducere sau acționar al unei entități supravegheate, adresa oficială a entității supravegheate în conformitate cu litera (b).
(7) Fiecare persoană care este parte la o procedură a BCE în materie de supraveghere transmite BCE, la cerere, o adresă valabilă.
(8) În cazul în care persoana își are sediul sau domiciliul într-un stat care nu este un stat membru, BCE poate solicita părții să numească, într-un termen rezonabil, un destinatar autorizat care este rezident într-un stat membru sau care are sediul comercial într-un stat membru. În cazul în care nu este numit niciun destinatar autorizat în urma unei astfel de solicitări și, respectiv, până la numirea unui astfel de destinatar autorizat, orice comunicare poate fi transmisă în conformitate cu alineatele (3)-(5) și (9) la adresa părții care a fost pusă la dispoziția BCE.
(9) Atunci când persoana care este destinatarul unei decizii ale BCE în materie de supraveghere a furnizat BCE un număr de fax, BCE poate notifica decizia BCE în materie de supraveghere prin transmiterea prin telefax a unei copii a deciziei BCE în materie de supraveghere. Decizia BCE în materie de supraveghere este considerată ca fiind notificată destinatarului dacă BCE a primit raportul pentru verificarea transmiterii ce confirmă transmiterea cu succes a faxului.
(10) BCE poate stabili criteriile pe baza cărora o decizie a BCE în materie de supraveghere poate fi transmisă prin mijloace de comunicare electronice sau comparabile cu acestea.
TITLUL 3
RAPORTAREA ÎNCĂLCĂRILOR
Articolul 36
Raportarea încălcărilor
Orice persoană poate transmite cu bună credință un raport direct către BCE dacă această persoană are motive rezonabile să creadă că raportul va indica încălcări ale actelor juridice prevăzute la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul privind MUS de către instituțiile de credit, societățile financiare holding, societățile financiare holding mixte sau autoritățile competente (inclusiv BCE).
Articolul 37
Protecția corespunzătoare pentru raportarea încălcărilor
(1) Atunci când o persoană transmite cu bună credință un raport cu privire la presupuse încălcări ale actelor juridice prevăzute la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul privind MUS de către entitățile supravegheate sau de către autoritățile competente, raportul este tratat ca un raport protejat.
(2) Toate datele personale privind atât persoana care transmite un raport protejat, cât și persoana presupus responsabilă de o încălcare, sunt protejate în conformitate cu cadrul privind protecția datelor aplicabil în Uniune.
(3) BCE nu dezvăluie identitatea unei persoane care a transmis un raport protejat fără obținerea în prealabil a consimțământului explicit al acelei persoane, cu excepția cazului în care această dezvăluire este impusă de o hotărâre a unei instanțe judecătorești în contextul unor investigații suplimentare sau al unor proceduri judiciare ulterioare.
Articolul 38
Proceduri pentru măsurile adoptate în urma rapoartelor
(1) BCE evaluează toate rapoartele referitoare la entitățile supravegheate semnificative. Aceasta evaluează și rapoartele referitoare la entitățile supravegheate mai puțin semnificative în ceea ce privește încălcări ale regulamentelor sau deciziilor BCE. În acest din urmă caz, atunci când ANC primesc aceste rapoarte, acestea le transmit BCE, fără să comunice identitatea persoanei care a făcut raportul, cu excepția cazului în care această persoană își dă consimțământul în mod explicit.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), BCE transmite către ANC relevante rapoartele referitoare la o entitate supravegheată mai puțin semnificativă, fără a comunica identitatea persoanei care a făcut raportul, cu excepția cazului în care această persoană își dă consimțământul în mod explicit.
(3) BCE face schimb de informații cu ANC: (a) pentru a evalua dacă rapoartele au fost trimise atât BCE, cât și ANC relevante, și pentru a-și coordona eforturile; și (b) pentru a cunoaște rezultatul măsurilor adoptate ca urmare a rapoartelor transmise ANC.
(4) BCE își exercită în mod rezonabil puterea de apreciere pentru stabilirea modalității de evaluare a rapoartelor primite și a măsurilor care urmează a fi luate.
(5) În cazul unor presupuse încălcări de către entitățile supravegheate, entitatea supravegheată relevantă transmite BCE orice informații și documente solicitate de aceasta pentru a evalua rapoartele primite.
(6) În cazul unor presupuse încălcări de către autoritățile competente (altele decât BCE), BCE solicită autorității competente relevante să transmită comentarii cu privire la faptele raportate.
(7) În raportul său anual prevăzut la articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS, BCE transmite informații cu privire la rapoartele primite în formă prescurtată sau agregată, astfel încât entitățile supravegheate sau persoanele individuale să nu poată fi identificate.
PARTEA IV
STABILIREA STATUTULUI UNEI ENTITĂȚI SUPRAVEGHEATE CA SEMNIFICATIVĂ SAU MAI PUȚIN SEMNIFICATIVĂ
TITLUL 1
DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND CLASIFICAREA ENTITĂȚILOR CA SEMNIFICATIVE SAU MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE
Articolul 39
Clasificarea ca semnificativă a unei entități supravegheate pe bază individuală
(1) O entitate supravegheată este considerată entitate supravegheată semnificativă în cazul în care BCE stabilește acest lucru într-o decizie a BCE adresată entității supravegheate relevante în conformitate cu articolele 43-49, explicând motivele unei astfel de decizii.
(2) O entitate supravegheată încetează să fie clasificată ca entitate supravegheată semnificativă în cazul în care BCE stabilește, într-o decizie motivată a BCE adresată entității supravegheate, că este o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau că nu mai este o entitate supravegheată.
(3) O entitate supravegheată poate fi clasificată ca entitate supravegheată semnificativă pe baza oricăruia dintre următoarele elemente:
(a)
dimensiunea sa, stabilită în conformitate cu articolele 50-55 (denumită în continuare „criteriul dimensiunii”);
(b)
importanța sa pentru economia Uniunii sau a oricărui stat membru participant, stabilită în conformitate cu articolele 56-58 (denumită în continuare „criteriul importanței economice”);
(c)
caracterul semnificativ al acesteia în ceea ce privește activitățile transfrontaliere, stabilit în conformitate cu articolele 59 și 60 (denumit în continuare „criteriul activităților transfrontaliere”);
(d)
o solicitare de asistență financiară publică directă sau primirea acesteia din partea Mecanismului european de stabilitate (MES), stabilită în conformitate cu articolele 61-64 (denumită în continuare „criteriul asistenței financiare publice directe”);
(e)
faptul că entitatea supravegheată este una dintre cele mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant, stabilită în conformitate cu articolele 65 și 66.
(4) Entitățile supravegheate semnificative sunt supravegheate direct de BCE, cu excepția cazului în care circumstanțe specifice justifică supravegherea de către ANC relevantă în conformitate cu titlul 9 din prezenta parte.
(5) De asemenea, BCE supraveghează direct o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un grup supravegheat mai puțin semnificativ în temeiul unei decizii a BCE adoptate în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS conform căreia BCE va exercita direct toate prerogativele relevante prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS. În scopurile MUS, o astfel de entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un astfel de grup supravegheat mai puțin semnificativ va fi clasificat ca semnificativ.
(6) Înainte de luarea deciziilor BCE prevăzute în prezentul articol, BCE se consultă cu ANC relevante. De asemenea, fiecare decizie a BCE prevăzută în prezentul articol este notificată ANC relevante.
Articolul 40
Clasificarea ca semnificative a entităților supravegheate care fac parte dintr-un grup
(1) În cazul în care una sau mai multe entități supravegheate fac parte dintr-un grup supravegheat, criteriile pentru stabilirea caracterului semnificativ se stabilește la cel mai înalt nivel de consolidare în cadrul statelor membre participante, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în partea IV titlurile 3-7.
(2) Fiecare dintre entitățile supravegheate care fac parte dintr-un grup supravegheat este considerată a fi o entitate supravegheată semnificativă în oricare dintre circumstanțele următoare:
(a)
în cazul în care grupul supravegheat la cel mai înalt nivel de consolidare al acestuia în cadrul statelor membre participante îndeplinește criteriul dimensiunii, criteriul importanței economice sau criteriul activităților transfrontaliere;
(b)
în cazul în care una dintre entitățile supravegheate care fac parte din grupul supravegheat îndeplinește criteriul asistenței financiare publice directe;
(c)
în cazul în care una dintre entitățile supravegheate care fac parte din grupul supravegheat este una dintre cele mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant.
(3) Atunci când se stabilește că un grup supravegheat este semnificativ sau că un grup supravegheat nu mai este semnificativ, BCE adoptă o decizie a BCE privind clasificarea ca entitate supravegheată semnificativă sau privind retragerea clasificării ca entitate supravegheată semnificativă și furnizează datele de început și de sfârșit ale supravegherii directe de către BCE fiecărei entități supravegheate care face parte din grupul supravegheat în cauză, în conformitate cu criteriile și procedurile prevăzute la articolul 39.
Articolul 41
Dispoziții specifice privind sucursalele instituțiilor de credit cu sediul în state membre neparticipante
(1) Toate sucursalele deschise în același stat membru participant de către o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant sunt considerate o singură entitate supravegheată în sensul prezentului regulament.
(2) Sucursalele deschise în state membre participante diferite de către o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant sunt tratate individual, ca entități supravegheate separate, în sensul prezentului regulament.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (1), sucursalele unei instituții de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant sunt evaluate individual ca entități supravegheate separate și separat de filialele aceleiași instituții de credit, atunci când se stabilește dacă este îndeplinit oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS.
Articolul 42
Dispoziții specifice privind filialele instituțiilor de credit cu sediul în state membre neparticipante și în țări terțe
(1) Filialele cu sediul într-unul sau mai multe state membre participante ale unei instituții de credit care își are sediul principal într-un stat membru neparticipant sau într-o țară terță sunt evaluate separat de sucursalele acestei instituții de credit atunci când se stabilește dacă este îndeplinit oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS.
(2) Următoarele filiale sunt evaluate separat atunci când se stabilește dacă este îndeplinit sau nu oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS:
(a)
cele care au sediul într-un stat membru participant;
(b)
cele care aparțin unui grup a cărui întreprindere-mamă își are sediul principal într-un stat membru neparticipant sau într-o țară terță; și
(c)
cele care nu aparțin unui grup supravegheat în statele membre participante.
TITLUL 2
PROCEDURA DE CLASIFICARE A ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE CA ENTITĂȚI SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE
CAPITOLUL 1
Clasificarea ca semnificativă a unei entități supravegheate
Articolul 43
Verificarea statutului unei entități supravegheate
(1) Cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel, BCE verifică cel puțin anual măsura în care o entitate supravegheată semnificativă sau un grup supravegheat semnificativ continuă să îndeplinească oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS.
(2) Cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel, fiecare ANC verifică cel puțin anual măsura în care o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un grup supravegheat mai puțin semnificativ îndeplinește oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS. În cazul unui grup supravegheat mai puțin semnificativ, ANC relevantă din statul membru participant în care își are sediul întreprinderea-mamă, stabilită la nivelul cel mai înalt de consolidare din statele membre participante, efectuează această verificare.
(3) BCE poate verifica, în orice moment după primirea de informații relevante, în special în cazurile prevăzute la articolul 52: (a) dacă o entitate supravegheată îndeplinește oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS; și (b) dacă o entitate supravegheată semnificativă nu mai îndeplinește oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS.
(4) În cazul în care ANC apreciază că o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un grup supravegheat mai puțin semnificativ îndeplinește oricare dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS, ANC relevantă informează BCE fără întârzieri nejustificate.
(5) La solicitarea BCE sau a unei ANC, BCE și ANC relevantă cooperează pentru a stabili dacă este îndeplinit vreunul dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS cu privire la o entitate supravegheată sau un grup supravegheat.
(6) În cazul în care BCE (a) decide să preia supravegherea directă a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat sau (b) decide că supravegherea directă a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat de către BCE încetează, BCE și ANC relevantă cooperează pentru a asigura tranziția lipsită de dificultăți a competențelor de supraveghere. În special, un raport privind istoricul activității de supraveghere și profilul de risc al entității supravegheate este pregătit de ANC relevantă, atunci când BCE preia supravegherea directă a unei entități supravegheate, și de BCE, atunci când ANC relevantă devine competentă să supravegheze entitatea în cauză.
(7) BCE stabilește dacă o entitate supravegheată sau un grup supravegheat este semnificativ utilizând criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS în ordinea stabilită în acesta, și anume: (a) dimensiunea; (b) importanța pentru economia Uniunii sau a oricărui stat membru participant; (c) caracterul semnificativ al activităților transfrontaliere; (d) solicitarea sau primirea de asistență financiară publică direct de la MES; (e) faptul că este una dintre cele mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant.
Articolul 44
Procedura aplicabilă la stabilirea caracterului semnificativ al unei entități supravegheate
(1) Atunci când adoptă decizii cu privire la clasificarea unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat ca semnificativă/semnificativ în temeiul prezentului titlu, și în lipsa unei prevederi contrare, BCE aplică normele procedurale prevăzute în titlul 2 din Partea III a prezentului regulament.
(2) O decizie a BCE cu privire la clasificarea ca semnificativ(ă) a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat este notificată de BCE în scris, în termenul prevăzut la articolul 45, fiecărei entități supravegheate vizate și, de asemenea, este comunicată ANC relevante. Pentru entitățile supravegheate care fac parte dintr-un grup supravegheat semnificativ, BCE notifică decizia BCE entității supravegheate aflate la cel mai înalt nivel de consolidare din statele membre participante și se asigură că toate entitățile supravegheate din cadrul grupului supravegheat semnificativ sunt informate corespunzător.
(3) Pentru entitățile supravegheate cărora BCE nu le transmite notificări conform alineatului (1), lista prevăzută la articolul 49 alineatul (2) servește drept notificare a clasificării lor ca mai puțin semnificative.
(4) BCE acordă fiecărei entități supravegheate relevante posibilitatea de a depune observații în scris înainte de adoptarea unei decizii a BCE în conformitate cu alineatul (1).
(5) În plus, BCE acordă ANC relevante, în conformitate cu articolul 39 alineatul (6), posibilitatea de a transmite observații și comentarii în scris, iar acestea sunt luate în considerare în mod corespunzător de către BCE.
(6) O entitate supravegheată sau un grup supravegheat este clasificat(ă) ca entitate supravegheată semnificativă sau ca grup supravegheat semnificativ de la data notificării deciziei BCE care stabilește că este o entitate supravegheată semnificativă sau un grup supravegheat semnificativ.
CAPITOLUL 2
Începerea și încetarea supravegherii directe de către BCE
Articolul 45
Începerea supravegherii directe de către BCE
(1) BCE precizează într-o decizie a BCE data la care urmează să preia supravegherea directă a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat care a fost clasificat(ă) ca entitate supravegheată semnificativă sau ca grup supravegheat semnificativ. Această decizie a BCE poate fi aceeași cu decizia prevăzută la articolul 44 alineatul (2). Sub rezerva alineatului (2), BCE notifică această decizie a BCE fiecărei entități supravegheate în cauză cu cel puțin o lună înainte de data la care va prelua supravegherea directă.
(2) În cazul în care BCE preia supravegherea directă a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat, în baza unei solicitări de sau a unei primiri de asistență financiară publică directă din partea MES, BCE notifică în timp util decizia BCE menționată la alineatul (1) fiecărei entități supravegheate în cauză, cu cel puțin o săptămână înainte de data la care va prelua supravegherea directă.
(3) BCE transmite ANC relevante copii ale deciziilor BCE prevăzute la alineatul (1).
(4) BCE preia supravegherea directă a unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat cel mai târziu la 12 luni de la data la care BCE notifică acestei entități supravegheate sau acestui grup supravegheat o decizie a BCE în conformitate cu articolul 44 alineatul (2).
(5) În sensul prezentului articol, în cazul unui grup supravegheat, BCE notifică decizia BCE entității supravegheate aflate la cel mai înalt nivel de consolidare din statele membre participante și se asigură că toate entitățile supravegheate din acel grup sunt informate corespunzător până la termenul relevant.
Articolul 46
Încetarea supravegherii directe de către BCE
(1) Atunci când BCE stabilește că supravegherea directă de către BCE a unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat va înceta, BCE emite o decizie a BCE pentru fiecare entitate supravegheată în cauză, precizând data și motivele pentru care supravegherea directă va înceta. BCE adoptă această decizie cu cel puțin cu o lună înainte de data la care supravegherea directă de către BCE va înceta. De asemenea, BCE transmite ANC relevante o copie a acestei decizii a BCE. Articolul 45 alineatul (5) se aplică în mod corespunzător.
(2) BCE dă fiecărei entități supravegheate relevante posibilitatea de a depune observații în scris înainte de adoptarea unei decizii a BCE în temeiul alineatului (1).
(3) Orice decizie a BCE care precizează data la care urmează să înceteze supravegherea directă a unei entități supravegheate de către BCE poate fi emisă împreună cu decizia de clasificare ca mai puțin semnificativă a acelei entități supravegheate.
Articolul 47
Motive pentru încetarea supravegherii directe de către BCE
(1) În cazul unei entități supravegheate semnificative care este clasificată ca atare pe baza: (a) dimensiunii; (b) importanței pentru economia Uniunii sau a oricărui stat membru participant; sau (c) caracterului semnificativ al activităților transfrontaliere, sau pentru că face parte dintr-un grup supravegheat care îndeplinește cel puțin unul dintre aceste criterii, BCE adoptă o decizie a BCE pentru încetarea clasificării acesteia ca entitate supravegheată semnificativă și a supravegherii directe dacă, pentru trei ani calendaristici consecutivi, niciunul dintre criteriile menționate anterior și prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS nu a fost îndeplinit, fie la nivel individual, fie la nivelul grupului supravegheat de care aparține entitatea supravegheată.
(2) În cazul unei entități supravegheate care este clasificată ca semnificativă pe baza faptului că a fost solicitată asistență financiară publică directă de la MES pentru: (a) ea însăși; (b) grupul supravegheat de care aparține entitatea supravegheată; sau (c) orice entitate supravegheată care aparține acestui grup și care nu este semnificativă din alte motive, BCE adoptă o decizie a BCE pentru încetarea clasificării acesteia ca entitate supravegheată semnificativă și a supravegherii directe, în cazul în care acordarea asistenței financiare publice directe a fost refuzată sau asistența financiară publică directă a fost înapoiată în întregime sau a încetat. Această decizie, în cazul înapoierii sau încetării asistenței financiare publice directe, poate fi luată numai la trei ani calendaristici de la înapoierea completă sau încetarea asistenței financiare publice directe.
(3) În cazul unei entități supravegheate care este clasificată ca semnificativă pe baza faptului că este una dintre cele mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant, stabilită în conformitate cu articolele 65-66, sau care aparține grupului supravegheat al unei astfel de instituții de credit și care nu este semnificativă din alte motive, BCE adoptă o decizie a BCE pentru încetarea clasificării sale ca entitate supravegheată semnificativă și a supravegherii directe dacă, pentru trei ani calendaristici consecutivi, entitatea supravegheată relevantă nu a fost una dintre cele mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant.
(4) În cazul unei entități supravegheate care este supravegheată direct de către BCE în temeiul unei decizii a BCE adoptate în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS și care nu este semnificativă din alte motive, BCE adoptă o decizie a BCE pentru încetarea supravegherii directe de către BCE dacă, în marja rezonabilă de apreciere a acesteia, supravegherea directă nu mai este necesară pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
Articolul 48
Proceduri în curs
(1) În cazul în care urmează să aibă loc o schimbare de competență între BCE și o ANC, autoritatea a cărei competență urmează să înceteze (denumită în continuare „autoritatea a cărei competență încetează”) informează autoritatea care urmează să devină competentă (denumită în continuare „autoritatea care preia supravegherea”) cu privire la orice procedură în materie de supraveghere inițiată în mod oficial și care necesită o decizie. Autoritatea a cărei competență încetează oferă aceste informații imediat ce ia cunoștință de schimbarea iminentă de competență. Autoritatea a cărei competență încetează actualizează aceste informații în mod continuu și, ca regulă generală, în mod lunar, atunci când sunt de raportat informații noi cu privire la o procedură în materie de supraveghere. Autoritatea care preia supravegherea poate, în cazuri justificate corespunzător, să permită o raportare mai puțin frecventă. În sensul articolelor 48 și 49, o procedură în materie de supraveghere înseamnă o procedură a BCE sau ANC în materie de supraveghere.
Înainte de schimbarea competenței, autoritatea a cărei competență încetează contactează fără întârzieri nejustificate autoritatea care preia supravegherea, după inițierea oficială a oricărei proceduri noi în materie de supraveghere care necesită o decizie.
(2) În cazul în care competența de supraveghere se schimbă, autoritatea a cărei competență încetează depune eforturi pentru a finaliza orice procedură în materie de supraveghere aflată în curs care necesită o decizie înainte de data la care urmează să aibă loc modificarea competenței de supraveghere.
(3) În cazul în care o procedură în materie de supraveghere instituită în mod oficial, care necesită o decizie, nu poate fi încheiată înainte de data la care are loc o modificare a competenței de supraveghere, autoritatea a cărei competență încetează rămâne competentă să finalizeze respectiva procedură în materie de supraveghere aflată în curs. În acest sens, autoritatea a cărei competență încetează păstrează, de asemenea, toate prerogativele relevante până la finalizarea procedurii în materie de supraveghere. Autoritatea a cărei competență încetează finalizează respectiva procedură în materie de supraveghere aflată în curs în conformitate cu legislația aplicabilă în temeiul prerogativelor pe care le-a păstrat. Autoritatea a cărei competentă încetează informează autoritatea care preia supravegherea înainte de luarea oricărei decizii într-o procedură în materie de supraveghere care era în curs înainte de modificarea competenței. Aceasta transmite autorității care preia supravegherea o copie a deciziei luate și orice documente relevante legate de această decizie.
(4) Prin derogare de la alineatul (3), BCE poate decide, în termen de o lună de la primirea informațiilor necesare, să finalizeze evaluarea sa cu privire la procedura relevantă în materie de supraveghere inițiată în mod oficial și, în consultare cu ANC relevantă, să preia procedura în materie de supraveghere în cauză. În cazul în care, din motive ce țin de legislația națională, o decizie a BCE este necesară înainte de sfârșitul perioadei de evaluare prevăzute în teza anterioară, ANC transmite BCE informațiile necesare și precizează în special intervalul în care BCE trebuie să decidă dacă intenționează sau nu să preia procedura. Atunci când BCE preia o procedură în materie de supraveghere, aceasta notifică ANC relevante și părților decizia sa de a prelua procedura în materie de supraveghere în cauză. BCE precizează în decizia BCE consecințele preluării acestei proceduri în materie de supraveghere.
(5) BCE și ANC relevantă cooperează cu privire la finalizarea oricărei proceduri în curs și pot face schimb de informații relevante în acest sens.
(6) Acest articol nu se aplică procedurilor comune.
CAPITOLUL 3
Lista entităților supravegheate
Articolul 49
Publicare
(1) BCE publică o listă care cuprinde denumirea fiecărei entități supravegheate și fiecărui grup supravegheat care este supravegheat(ă) direct de BCE, indicând, atunci când este relevant pentru entitatea supravegheată, grupul supravegheat de care aceasta aparține, și temeiul juridic specific pentru această supraveghere directă. Această listă include, în cazul unei clasificări ca semnificativ(ă) pe baza criteriului dimensiunii, valoarea totală a activelor entității supravegheate sau ale grupului supravegheat. De asemenea, BCE publică denumirile entităților supravegheate care, deși îndeplinesc unul dintre criteriile prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS și, prin urmare, s-ar califica drept semnificative, sunt totuși considerate mai puțin semnificative de către BCE din cauza unor circumstanțe specifice în conformitate cu partea IV titlul 9 și, prin urmare, nu sunt supravegheate direct de către BCE.
(2) BCE publică o listă care cuprinde denumirea fiecărei entități supravegheate care este supravegheată de o ANC și denumirea ANC relevante.
(3) Listele prevăzute la alineatele (1) și (2) se publică electronic și sunt accesibile pe website-ul BCE.
(4) Listele prevăzute la alineatele (1) și (2) sunt actualizate în mod regulat.
TITLUL 3
STABILIREA CARACTERULUI SEMNIFICATIV PE BAZA DIMENSIUNII
Articolul 50
Stabilirea caracterului semnificativ pe baza dimensiunii
(1) Caracterul semnificativ al unei entități supravegheate sau al unui grup supravegheat bazat pe criteriul dimensiunii se stabilește în raport cu valoarea totală a activelor sale.
(2) O entitate supravegheată sau un grup supravegheat este clasificat(ă) ca semnificativ(ă) dacă valoarea totală a activelor sale depășește 30 miliarde EUR (denumit în continuare „pragul de dimensiune”).
Articolul 51
Baza pentru stabilirea caracterului semnificativ al unei entități supravegheate după dimensiune
(1) În cazul în care entitatea supravegheată face parte dintr-un grup supravegheat, valoarea totală a activelor sale se stabilește pe baza raportării consolidate prudențiale de la sfârșitul anului pentru grupul supravegheat în conformitate cu legislația aplicabilă.
(2) În cazul în care activele totale nu pot fi stabilite pe baza datelor prevăzute la alineatul (1), valoarea totală a activelor se stabilește pe baza celor mai recente conturi anuale consolidate auditate întocmite în conformitate cu Standardele internaționale de raportare financiară (International Financial Reporting Standards) (IFRS) care sunt aplicabile în Uniune în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1606/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (12) și, dacă aceste conturi anuale nu sunt disponibile, pe baza conturilor anuale consolidate întocmite în conformitate cu legislația contabilă națională aplicabilă.
(3) În cazul în care entitatea supravegheată nu face parte dintr-un grup supravegheat, valoarea totală a activelor se stabilește pe baza raportării individuale prudențiale de la sfârșitul anului în conformitate cu legislația aplicabilă.
(4) În cazul în care activele totale nu pot fi stabilite utilizând datele prevăzute la alineatul (3), valoarea totală a activelor se stabilește pe baza celor mai recente conturi anuale auditate întocmite în conformitate cu IFRS aplicabile în Uniune în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1606/2002 și, în cazul în care aceste conturi anuale nu sunt disponibile, pe baza conturilor anuale întocmite în conformitate cu legislația contabilă națională aplicabilă.
(5) Dacă entitatea supravegheată este o sucursală a unei instituții de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant, valoarea totală a activelor acesteia este stabilită pe baza datelor statistice raportate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32) al Băncii Centrale Europene (13).
Articolul 52
Baza pentru stabilirea caracterului semnificativ după dimensiune în circumstanțe specifice sau excepționale
(1) În cazul în care, pentru o entitate supravegheată mai puțin semnificativă, există o modificare substanțială excepțională a circumstanțelor relevante pentru stabilirea caracterului semnificativ pe baza criteriului dimensiunii, ANC relevantă verifică dacă pragul de dimensiune este îndeplinit în continuare sau nu.
În cazul unei astfel de schimbări cu privire la o entitate supravegheată semnificativă, BCE verifică dacă pragul de dimensiune este îndeplinit în continuare sau nu.
O modificare substanțială excepțională a circumstanțelor relevante pentru stabilirea caracterului semnificativ pe baza criteriului dimensiunii include oricare dintre următoarele: (a) fuziunea a două sau mai multe instituții de credit; (b) vânzarea sau transferul unei divizii semnificative a entității; (c) transferul de acțiuni la o instituție de credit, astfel încât aceasta nu mai aparține unui grup supravegheat căruia îi aparținuse înainte de vânzare; (d) decizia definitivă de a efectua o lichidare ordonată a entității supravegheate (sau a grupului supravegheat); (e) situații de fapt comparabile.
(2) O entitate supravegheată mai puțin semnificativă și, în cazul unui grup supravegheat mai puțin semnificativ, entitatea supravegheată mai puțin semnificativă la nivelul cel mai înalt de consolidare din statele membre participante informează ANC relevantă cu privire la orice modificare menționată la alineatul (1).
O entitate supravegheată semnificativă și, în cazul unui grup supravegheat semnificativ, entitatea supravegheată la nivelul cel mai înalt de consolidare din statele membre participante informează BCE cu privire la orice modificare menționată la alineatul (1).
(3) Prin derogare de la regula de trei ani prevăzută la articolul 47 alineatele (1)-(3), precum și în cazul unor circumstanțe excepționale, inclusiv cele prevăzute la alineatul (1), BCE decide, în consultare cu ANC, dacă entitățile supravegheate afectate sunt semnificative sau mai puțin semnificative, precum și data de la care supravegherea este efectuată de către BCE sau ANC.
Articolul 53
Grupuri de întreprinderi consolidate
(1) În scopul stabilirii caracterului semnificativ pe baza criteriului dimensiunii, grupul supravegheat de întreprinderi consolidate constă în întreprinderi care trebuie consolidate în scopuri prudențiale în conformitate cu legislația Uniunii.
(2) În scopul stabilirii caracterului semnificativ pe baza criteriului dimensiunii, grupul supravegheat de întreprinderi consolidate include filiale și sucursale din statele membre neparticipante și țări terțe.
Articolul 54
Metoda de consolidare
Metoda de consolidare este metoda de consolidare aplicabilă în conformitate cu legislația Uniunii în scopuri prudențiale.
Articolul 55
Metoda de calculare a activelor totale
În scopul stabilirii caracterului semnificativ al unei instituții de credit pe baza criteriului dimensiunii, „valoarea totală a activelor” este preluată din rândul „active totale” dintr-un bilanț întocmit în conformitate cu legislația Uniunii în scopuri prudențiale.
TITLUL 4
STABILIREA CARACTERULUI SEMNIFICATIV PE BAZA IMPORTANȚEI PENTRU ECONOMIA UNIUNII SAU A ORICĂRUI STAT MEMBRU PARTICIPANT
Articolul 56
Pragul importanței economice naționale
O entitate supravegheată cu sediul într-un stat membru participant sau un grup supravegheat a cărui întreprindere-mamă are sediul într-un stat membru participant este clasificat(ă) drept semnificativ(ă) pe baza importanței sale pentru economia statului membru participant relevant în cazul în care:
(pragul importanței economice naționale);
și
A ≥ 5 miliarde EUR,
unde:
A
este valoarea totală a activelor stabilită în conformitate cu articolele 51-55 pentru un anumit an calendaristic; și
B
este produsul intern brut la prețurile pieței definit la punctul 8.89 din anexa A la Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14) (SEC 2010) și publicat de Eurostat pentru anul calendaristic respectiv.
Articolul 57
Criterii pentru stabilirea caracterului semnificativ pe baza importanței pentru economia Uniunii sau a oricărui stat membru participant
(1) BCE ține seama de criteriile următoare, în special atunci când evaluează dacă o entitate supravegheată sau un grup supravegheat este semnificativ(ă) pentru economia Uniunii sau a unui stat membru participant din alte motive decât cele prevăzute la articolul 56:
(a)
caracterul semnificativ al entității supravegheate sau al grupului supravegheat pentru sectoare economice specifice din Uniune sau dintr-un stat membru participant;
(b)
interconectarea entității supravegheate sau a grupului supravegheat cu economia Uniunii sau a unui stat membru participant;
(c)
substituibilitatea entității supravegheate sau a grupului supravegheat atât ca participant la piață, cât și ca prestator de servicii pentru clienți;
(d)
complexitatea activității, cea structurală și operațională a entității supravegheate sau a grupului supravegheat.
(2) Articolul 52 alineatul (3) se aplică în mod corespunzător.
Articolul 58
Stabilirea caracterului semnificativ pe baza importanței pentru economia oricărui stat membru participant la solicitarea unei ANC
(1) O ANC poate notifica BCE că apreciază că o entitate supravegheată este semnificativă în ceea ce privește economia națională a acesteia.
(2) BCE evaluează notificarea primită de la ANC pe baza criteriilor stabilite în articolul 57 alineatul (1).
(3) Articolul 57 se aplică în consecință.
TITLUL 5
STABILIREA CARACTERULUI SEMNIFICATIV PE BAZA CARACTERULUI SEMNIFICATIV AL ACTIVITĂȚILOR TRANSFRONTALIERE
Articolul 59
Criterii pentru stabilirea caracterului semnificativ pe baza caracterului semnificativ al activităților transfrontaliere ale unui grup supravegheat
(1) Un grup supravegheat poate fi considerat semnificativ de către BCE pe baza activităților sale transfrontaliere numai atunci când întreprinderea-mamă a unui grup supravegheat a înființat filiale, care la rândul lor sunt instituții de credit, în mai multe alte state membre participante.
(2) Un grup supravegheat poate fi considerat semnificativ de către BCE pe baza activităților sale transfrontaliere numai în cazul în care valoarea totală a activelor sale depășește 5 miliarde EUR și:
(a)
raportul dintre activele transfrontaliere și activele totale ale acestuia este mai mare de 20 %; sau
(b)
raportul dintre pasivele transfrontaliere și pasivele totale ale acestuia este mai mare de 20 %.
(3) Articolul 52 alineatul (3) se aplică în mod corespunzător.
Articolul 60
Active și pasive transfrontaliere
(1) „Activele transfrontaliere”, în contextul unui grup supravegheat, înseamnă partea din activele totale pentru care contrapartea este o instituție de credit sau altă persoană fizică sau juridică situată într-un stat membru participant, altul decât statul membru în care întreprinderea-mamă a grupului supravegheat relevant își are sediul principal.
(2) „Pasivele transfrontaliere”, în contextul unui grup supravegheat, înseamnă partea din pasivele totale pentru care contrapartea este o instituție de credit sau altă persoană fizică sau juridică situată într-un stat membru participant, altul decât statul membru în care întreprinderea-mamă a grupului supravegheat relevant își are sediul principal.
TITLUL 6
STABILIREA CARACTERULUI SEMNIFICATIV PE BAZA UNEI SOLICITĂRI DE SAU A PRIMIRII DE ASISTENȚĂ FINANCIARĂ PUBLICĂ DIN PARTEA MES
Articolul 61
Solicitarea de sau primirea de asistență financiară publică directă din partea MES
(1) Asistența financiară publică directă pentru o entitate supravegheată este solicitată atunci când un membru al MES solicită acordarea de către MES de asistență financiară acestei entități în conformitate cu o decizie luată de Consiliul guvernatorilor MES în temeiul articolului 19 din Tratatul privind Mecanismul european de stabilitate privind recapitalizarea directă a unei instituții de credit și cu instrumentele adoptate în temeiul acestei decizii.
(2) Asistența financiară publică directă este primită de o instituție de credit atunci când asistența financiară a fost primită de instituția de credit în conformitate cu decizia și instrumentele prevăzute la alineatul (1).
Articolul 62
Obligația ANC de a informa BCE cu privire la o posibilă solicitare de sau primire de asistență financiară publică de către o entitate supravegheată mai puțin semnificativă
(1) Fără a aduce atingere obligației prevăzute la articolul 96 de a informa BCE cu privire la deteriorarea situației financiare a unei entități supravegheate mai puțin semnificative, ANC informează BCE imediat ce ia cunoștință de posibila necesitate de a acorda asistență financiară publică în mod indirect la nivel național de la MES și/sau de către MES pentru o entitate supravegheată mai puțin semnificativă.
(2) ANC transmite BCE, pentru analiză, evaluarea sa privind situația financiară a entității supravegheate mai puțin semnificative înainte de a o transmite MES, cu excepția cazurilor urgente bine justificate.
Articolul 63
Începerea și încetarea supravegherii directe
(1) O entitate supravegheată pentru care se solicită asistență financiară publică directă de la MES sau care a primit asistență financiară publică directă de la MES este clasificată ca entitate supravegheată semnificativă de la data la care a fost solicitată asistența financiară publică directă în numele acesteia.
(2) Data la care BCE preia supravegherea directă este specificată într-o decizie a BCE în conformitate cu titlul 2.
(3) Articolul 52 alineatul (3) se aplică în mod corespunzător.
Articolul 64
Domeniu de aplicare
În cazul în care se solicită asistență financiară directă pentru o entitate supravegheată care face parte dintr-un grup supravegheat, toate entitățile supravegheate care fac parte din acest grup supravegheat sunt clasificate ca semnificative.
TITLUL 7
STABILIREA CARACTERULUI SEMNIFICATIV PE BAZA FAPTULUI CĂ ENTITATEA SUPRAVEGHEATĂ ESTE UNA DINTRE CELE MAI SEMNIFICATIVE TREI INSTITUȚII DE CREDIT DINTR-UN STAT MEMBRU PARTICIPANT
Articolul 65
Criterii pentru stabilirea celor mai semnificative trei instituții de credit dintr-un stat membru participant
(1) O instituție de credit sau un grup supravegheat este clasificat(ă) ca semnificativ(ă) în cazul în care este una/unul dintre cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate dintr-un stat membru participant.
(2) În scopul identificării celor mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate dintr-un stat membru participant, BCE și ANC relevantă țin cont de dimensiunea entității supravegheate și, respectiv, a grupului supravegheat, astfel cum este stabilită în conformitate cu articolele 50-55.
Articolul 66
Procesul de analiză
(1) Pentru fiecare stat membru participant, BCE stabilește până la data de 1 octombrie a fiecărui an calendaristic dacă trei instituții de credit sau grupuri supravegheate cu o întreprindere-mamă cu sediul într-un astfel de stat membru participant ar trebui sau nu clasificate ca entități supravegheate semnificative.
(2) La solicitarea BCE, ANC informează BCE cu privire la cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate cu sediul în statele membre participante corespunzătoare acestora până la data de 1 octombrie a anului calendaristic în cauză. Cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate sunt stabilite de ANC în baza criteriilor stabilite la articolele 50-55.
(3) Pentru fiecare dintre cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate din statele membre participante, ANC relevantă transmite BCE un raport privind istoricul activității de supraveghere și profilul de risc în fiecare caz, cu excepția situației în care instituția de credit sau grupul supravegheat este deja clasificat(ă) ca semnificativ(ă).
La primirea informațiilor prevăzute la alineatul (2), BCE își desfășoară propria evaluare. În acest scop, BCE poate solicita ANC relevante să îi transmită orice informații relevante.
(4) Dacă, la data de 1 octombrie a unui anumit an, una sau mai multe dintre cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate dintr-un stat membru participant nu sunt clasificate ca entități supravegheate semnificative, BCE adoptă o decizie în conformitate cu titlul 2 pentru oricare dintre cele mai semnificative trei instituții de credit sau grupuri supravegheate care nu sunt clasificate ca semnificative.
(5) Articolul 52 alineatul (3) se aplică în mod corespunzător.
TITLUL 8
DECIZIA BCE DE A SUPRAVEGHEA DIRECT ENTITĂȚILE SUPRAVEGHEATE MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 6 ALINEATUL (5) LITERA (B) DIN REGULAMENTUL PRIVIND MUS
Articolul 67
Criteriile pentru o decizie a BCE în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS
(1) BCE, în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS, poate decide în orice moment, prin intermediul unei decizii a BCE, să exercite direct supravegherea unei entități supravegheate mai puțin semnificative sau a unui grup supravegheat mai puțin semnificativ, atunci când acest lucru este necesar pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(2) Înainte de adoptarea deciziei BCE prevăzute la alineatul (1), BCE analizează, printre altele, oricare dintre următorii factori:
(a)
dacă entitatea supravegheată mai puțin semnificativă sau grupul supravegheat mai puțin semnificativ este aproape de îndeplinirea unuia dintre criteriile cuprinse în articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS;
(b)
interconectarea entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ cu alte instituții de credit;
(c)
dacă entitatea supravegheată mai puțin semnificativă în cauză este o filială a unei entități supravegheate care își are sediul principal într-un stat membru neparticipant sau într-o țară terță și care a înființat una sau mai multe filiale, care la rândul lor sunt instituții de credit, sau una sau mai multe sucursale în statele membre participante, dintre care una sau mai multe sunt semnificative;
(d)
faptul că instrucțiunile BCE nu au fost urmate de către ANC;
(e)
faptul că ANC nu a respectat actele prevăzute la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul privind MUS;
(f)
faptul că entitatea supravegheată mai puțin semnificativă a solicitat sau a primit indirect asistență financiară de la FESF sau de la MES.
Articolul 68
Procedura de pregătire a unei decizii BCE în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS la solicitarea unei ANC
(1) BCE, la solicitarea unei ANC, evaluează dacă este necesară sau nu exercitarea supravegherii directe în conformitate cu Regulamentul privind MUS cu privire la o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un grup supravegheat mai puțin semnificativ pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(2) Solicitarea ANC: (a) identifică entitatea supravegheată mai puțin semnificativă sau grupul supravegheat mai puțin semnificativ cu privire la care ANC consideră că BCE ar trebui să preia supravegherea directă, și (b) precizează motivul pentru care supravegherea de către BCE a entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ este necesară pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(3) Solicitarea ANC este însoțită de un raport privind istoricul activității de supraveghere și profilul de risc al entității supravegheate mai puțin semnificative relevante sau al grupului supravegheat mai puțin semnificativ relevant.
(4) În cazul în care BCE nu este de acord cu solicitarea ANC, se consultă cu ANC în cauză înainte de a face evaluarea finală cu privire la necesitatea supravegherii de către BCE a entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(5) În cazul în care BCE decide că supravegherea directă de către BCE a entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ este necesară pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere, aceasta adoptă o decizie a BCE în conformitate cu titlul 2.
Articolul 69
Procedură de pregătire a deciziilor BCE în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul privind MUS din propria inițiativă a BCE
(1) BCE poate solicita unei ANC să transmită un raport privind istoricul activității de supraveghere și profilul de risc al entității supravegheate mai puțin semnificative sau al grupului supravegheat mai puțin semnificativ. BCE precizează data până la care acest raport ar trebui să îi fie transmis.
(2) BCE se consultă cu ANC înainte de evaluarea finală a acesteia cu privire la necesitatea supravegherii de către BCE a entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(3) În cazul în care BCE concluzionează că supravegherea directă de către BCE a entității supravegheate mai puțin semnificative sau a grupului supravegheat mai puțin semnificativ este necesară pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere, aceasta adoptă o decizie a BCE în conformitate cu titlul 2.
TITLUL 9
CIRCUMSTANȚE SPECIFICE CARE POT JUSTIFICA CLASIFICAREA CA MAI PUȚIN SEMNIFICATIVĂ A UNEI ENTITĂȚI SUPRAVEGHEATE CHIAR DACĂ SUNT ÎNDEPLINITE CRITERIILE PRIVIND CLASIFICAREA CA SEMNIFICATIVĂ
Articolul 70
Circumstanțe specifice care conduc la clasificarea ca mai puțin semnificativă a unei entități supravegheate semnificative
(1) Circumstanțe specifice, astfel cum sunt prevăzute la articolul 6 alineatul (4) al doilea și al cincilea paragraf din Regulamentul privind MUS (denumite în continuare „circumstanțe specifice”), există atunci când circumstanțe specifice și de fapt fac să fie nepotrivită clasificarea ca semnificativă a entității supravegheate, având în vedere obiectivele și principiile Regulamentului privind MUS și, în special, nevoia de a asigura aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere.
(2) Termenul „circumstanțe specifice” se interpretează în mod strict.
Articolul 71
Evaluarea existenței circumstanțelor specifice
(1) Existența circumstanțelor specifice care justifică clasificarea ca mai puțin semnificativă a ceea ce altfel ar fi o entitate supravegheată semnificativă se stabilește de la caz la caz și în mod specific pentru entitatea supravegheată sau grupul supravegheat în cauză, dar nu pentru categorii de entități supravegheate.
(2) Articolul 40 se aplică în mod corespunzător.
(3) Articolele 44-46 și articolele 48-49 se aplică în mod corespunzător. BCE precizează într-o decizie a BCE motivele care o conduc la concluzia că există circumstanțe specifice.
Articolul 72
Verificare
(1) BCE, cu sprijinul ANC relevante, verifică cel puțin anual dacă circumstanțele specifice continuă să existe în ceea ce privește o entitate supravegheată sau un grup supravegheat care a fost clasificat(ă) ca mai puțin semnificativ(ă) din cauza unor circumstanțe specifice.
(2) Entitatea supravegheată în cauză furnizează orice informații și documente solicitate de BCE pentru desfășurarea unei verificări prevăzute la alineatul (1).
(3) În cazul în care BCE consideră că circumstanțele specifice nu mai există, aceasta adoptă o decizie a BCE adresată entității supravegheate relevante prin care se stabilește că este clasificată ca semnificativă și că nu mai există circumstanțe specifice.
(4) Titlul 2 din partea IV se aplică în mod corespunzător.
PARTEA V
PROCEDURI COMUNE
TITLUL 1
COOPERAREA CU PRIVIRE LA O CERERE DE AUTORIZARE PRIVIND INIțIEREA ACTIVITĂȚII UNEI INSTITUȚII DE CREDIT
Articolul 73
Notificarea BCE cu privire la o cerere de autorizare privind inițierea activității unei instituții de credit
(1) O ANC care primește o cerere de autorizare privind inițierea activității unei instituții de credit care urmează a se înființa într-un stat membru participant notifică BCE cu privire la primirea acestei cereri în termen de 15 zile lucrătoare.
(2) De asemenea, ANC informează BCE cu privire la termenul în care o decizie privind cererea trebuie luată și notificată solicitantului în conformitate cu legislația națională relevantă.
(3) În cazul în care cererea nu este completă, ANC, din proprie inițiativă sau la solicitarea BCE, cere solicitantului să furnizeze informațiile suplimentare necesare. ANC trimite BCE orice astfel de informații suplimentare obținute, în termen de 15 zile lucrătoare de la primirea acestora de către ANC.
Articolul 74
Evaluarea cererilor de către ANC
ANC căreia i se transmite o cerere evaluează dacă solicitantul respectă toate condițiile de autorizare prevăzute în legislația națională relevantă a statului membru al ANC.
Articolul 75
Deciziile ANC de respingere a unei cereri
ANC respinge cererile care nu respectă condițiile de autorizare stabilite în legislația națională relevantă și trimit BCE o copie a deciziei lor.
Articolul 76
Proiecte de decizii ale ANC cu privire la autorizarea privind inițierea activității unei instituții de credit
(1) În cazul în care ANC apreciază că cererea respectă toate condițiile de autorizare stabilite în legislația națională relevantă, aceasta pregătește un proiect de decizie prin care propune ca BCE să acorde solicitantului autorizația privind inițierea activității unei instituții de credit (denumit în continuare „proiect de decizie de autorizare”).
(2) ANC se asigură că proiectul de decizie de autorizare este notificat BCE și solicitantului cu cel puțin 20 de zile lucrătoare înainte de sfârșitul perioadei maxime de evaluare prevăzute de legislația națională relevantă.
(3) ANC poate propune includerea de recomandări, condiții și/sau restricții în proiectul de decizie de autorizare în conformitate cu legislația națională și a Uniunii. În aceste cazuri, ANC este responsabilă de evaluarea conformității cu condițiile și/sau restricțiile.
Articolul 77
Evaluarea de către BCE a cererilor și audierea solicitanților
(1) BCE evaluează cererea în baza condițiilor de autorizare stabilite în legislația relevantă a Uniunii. Dacă, în opinia sa, aceste condiții nu sunt îndeplinite, BCE acordă solicitantului oportunitatea de a prezenta comentarii în scris cu privire la faptele și obiecțiile relevante pentru evaluare, în conformitate cu articolul 31.
(2) În cazul în care este considerată necesară o întâlnire și în toate celelalte cazuri justificate în mod corespunzător, BCE poate prelungi perioada maximă pentru a decide cu privire la o cerere în conformitate cu articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul privind MUS. Prelungirea este notificată solicitantului în conformitate cu articolul 35 din prezentul regulament.
Articolul 78
Deciziile BCE privind cererile
(1) BCE ia o decizie cu privire la un proiect de decizie de autorizare primit de la ANC în termen de 10 zile lucrătoare, cu excepția cazului în care a fost luată o decizie privind prelungirea perioadei maxime, în conformitate cu articolul 77 alineatul (2). Aceasta poate susține proiectul de decizie de autorizare și, prin urmare, poate fi de acord cu autorizarea sau poate obiecta față de proiectul de decizie de autorizare.
(2) BCE își bazează decizia pe evaluarea de către aceasta a cererii, a proiectului de decizie de autorizare și a comentariilor transmise de solicitant în conformitate cu articolul 77.
(3) Dacă BCE nu adoptă o decizie în termenul prevăzut la alineatul (1), proiectul deciziei de autorizare pregătit de ANC este considerat adoptat.
(4) BCE adoptă o decizie de acordare a autorizației în cazul în care solicitantul îndeplinește toate condițiile de autorizare în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii și a statului membru în care își are sediul solicitantul.
(5) Decizia de acordare a autorizației acoperă activitățile solicitantului ca instituție de credit, astfel cum se prevede în legislația națională relevantă, fără a aduce atingere oricăror altor cerințe suplimentare pentru autorizare prevăzute de legislația națională relevantă pentru alte activități decât activitatea de acceptare de depozite sau alte fonduri rambursabile de la populație și de acordare de credite pe cont propriu.
Articolul 79
Procedura în cazul expirării autorizației
Autorizația expiră în situațiile prevăzute la articolul 18 litera (a) din Directiva 2013/36/UE atunci când legislația națională relevantă prevede astfel. ANC informează BCE cu privire la cazurile individuale în care expiră o autorizație. Ulterior BCE face publică expirarea autorizației în conformitate cu legislația națională relevantă, după ce a informat ANC relevantă și entitatea supravegheată în cauză.
TITLUL 2
COOPERAREA ÎN CEEA CE PRIVEȘTE RETRAGEREA UNEI AUTORIZAȚII
Articolul 80
Propunerea ANC de a retrage o autorizație
(1) În cazul în care ANC relevantă consideră că autorizația unei instituții de credit ar trebui retrasă în întregime sau parțial în conformitate cu legislația națională sau a Uniunii relevantă, inclusiv o retragere la solicitarea instituției de credit, aceasta transmite BCE un proiect de decizie prin care propune retragerea unei autorizații (denumită în continuare „proiect de decizie de retragere”), împreună cu orice documente justificative relevante.
(2) ANC se coordonează cu autoritatea națională competentă pentru rezoluția instituțiilor de credit (denumită în continuare „autoritate națională de rezoluție”) în ceea ce privește orice proiect de decizie de retragere cu relevanță pentru autoritate națională de rezoluție.
Articolul 81
Evaluarea de către BCE a unui proiect de decizie de retragere
(1) BCE evaluează fără întârzieri nejustificate proiectul de decizie de retragere. În special, aceasta ține seama de motivele de urgență invocate de ANC.
(2) Dreptul de a fi audiat prevăzut la articolul 31 este aplicabil.
Articolul 82
Evaluarea din propria inițiativă a BCE și consultarea ANC
(1) În cazul în care BCE ia cunoștință de circumstanțe care pot justifica retragerea unei autorizații, aceasta evaluează din proprie inițiativă dacă autorizația ar trebui retrasă în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii.
(2) BCE se poate consulta în orice moment cu ANC relevante. În cazul în care BCE intenționează să retragă o autorizație, aceasta se consultă cu ANC din statul membru în care are sediul instituția de credit cu cel puțin 25 de zile lucrătoare înainte de data la care intenționează să ia decizia. În cazuri urgente bine justificate, termenul de consultare poate fi redus la cinci zile lucrătoare.
(3) În cazul în care BCE intenționează să retragă o autorizație, aceasta informează ANC relevante cu privire la orice observații transmise de instituția de credit. Dreptul instituției de credit de a fi audiată, prevăzut la articolul 31, este aplicabil.
(4) BCE se coordonează cu autoritatea națională de rezoluție în ceea ce privește orice propunere de retragere a autorizației în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din Regulamentul privind MUS. BCE informează ANC imediat ce a inițiat contactul cu autoritatea națională de rezoluție.
Articolul 83
Decizia BCE privind retragerea unei autorizații
(1) BCE ia o decizie privind retragerea unei autorizații fără întârzieri nejustificate. În acest sens, poate accepta sau respinge proiectul relevant de decizie de retragere.
(2) În luarea deciziei, BCE ține cont de toate aspectele următoare: (a) propria evaluare a circumstanțelor care justifică retragerea; (b) dacă este cazul, proiectul ANC de decizie de retragere; (c) consultarea cu ANC relevantă și, atunci când ANC nu este autoritatea națională de rezoluție, autoritatea națională de rezoluție (împreună cu ANC, „autorități naționale”); (d) orice observații transmise de instituția de credit în conformitate cu articolul 81 alineatul (2) și articolul 82 alineatul (3).
(3) De asemenea, BCE adoptă o decizie în cazurile descrise la articolul 84 în cazul în care autoritatea națională de rezoluție relevantă nu obiectează față de retragerea autorizației sau BCE stabilește că acțiunile corespunzătoare necesare pentru menținerea stabilității financiare nu au fost puse în aplicare de autoritățile naționale.
Articolul 84
Procedura în cazul măsurilor potențiale de rezoluție care urmează a fi luate de autoritățile naționale
(1) În cazul în care autoritatea națională de rezoluție notifică obiecția sa față de intenția BCE de a retrage o autorizație, BCE și autoritatea națională de rezoluție stabilesc de comun acord un interval în care BCE se abține de la a proceda la retragerea autorizației. BCE informează ANC imediat după inițierea contactului cu autoritatea națională de rezoluție în vederea ajungerii la acest acord.
(2) După expirarea perioadei de timp convenite, BCE analizează dacă urmărește să procedeze la retragerea autorizației sau să prelungească intervalul convenit în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din Regulamentul privind MUS, ținând seama de orice progrese făcute. BCE se consultă atât cu ANC relevantă, cât și cu autoritatea națională de rezoluție, dacă este diferită de ANC. ANC informează BCE cu privire la măsurile luate de aceste autorități și cu propria evaluare a consecințelor unei retrageri.
(3) În cazul în care autoritatea națională de rezoluție nu obiectează față de retragerea unei autorizații sau BCE stabilește că autoritățile naționale nu au pus în aplicare măsurile corespunzătoare pentru menținerea stabilității financiare, se aplică articolul 83.
TITLUL 3
COOPERARE PRIVIND ACHIZIȚIILE DE PARTICIPAȚII CALIFICATE
Articolul 85
Notificarea ANC cu privire la achiziția de participații calificate
(1) O ANC care primește o notificare cu privire la o intenție de a achiziționa o participație calificată într-o instituție de credit cu sediul în statul membru participant al acelei ANC notifică BCE cu privire la această notificare cel târziu la cinci zile lucrătoare de la confirmarea primirii în conformitate cu articolul 22 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE.
(2) ANC notifică BCE dacă a suspendat perioada de evaluare din cauza unei solicitări de informații suplimentare. ANC transmite BCE astfel de informații suplimentare în termen de 5 zile lucrătoare de la primirea acestora de către ANC.
(3) De asemenea, ANC informează BCE cu privire la data la care decizia de a se opune sau nu achiziției unei participații calificate trebuie notificată solicitantului în conformitate cu legislația națională relevantă.
Articolul 86
Evaluarea achizițiilor potențiale
(1) ANC căreia îi este notificată o intenție de achiziție a unei participații calificate într-o instituție de credit evaluează măsura în care achiziția potențială respectă toate condițiile prevăzute în legislația națională și a Uniunii relevantă. În urma acestei evaluări, ANC pregătește un proiect de decizie prin care BCE să se opună sau nu achiziției.
(2) ANC transmite BCE proiectul de decizie de a se opune sau nu achiziției cu cel puțin 15 zile lucrătoare înainte de expirarea perioadei de evaluare prevăzute de legislația relevantă a Uniunii.
Articolul 87
Decizia BCE privind achiziția
BCE decide dacă se opune sau nu achiziției în baza evaluării pe care a făcut-o privind achiziția propusă și a proiectului de decizie al ANC. Dreptul de a fi audiat prevăzut la articolul 31 este aplicabil.
TITLUL 4
NOTIFICAREA DECIZIILOR PRIVIND PROCEDURILE COMUNE
Articolul 88
Proceduri pentru notificarea deciziilor
(1) BCE notifică părților următoarele decizii, fără întârzieri nejustificate, în conformitate cu articolul 35:
(a)
o decizie a BCE privind retragerea unei autorizații ca instituție de credit;
(b)
o decizie a BCE privind achiziția unei participații calificate într-o instituție de credit.
(2) BCE notifică ANC relevante, fără întârzieri nejustificate, oricare dintre următoarele decizii:
(a)
o decizie a BCE privind o cerere de autorizare ca instituție de credit;
(b)
o decizie a BCE privind retragerea unei autorizații ca instituție de credit;
(c)
o decizie a BCE privind achiziția unei participații calificate într-o instituție de credit.
(3) ANC notifică solicitantului autorizării următoarele decizii:
(a)
un proiect de decizie de autorizare;
(b)
o decizie a ANC de respingere a cererii de autorizare atunci când solicitantul nu respectă condițiile de autorizare stabilite în legislația națională relevantă;
(c)
o decizie a BCE de a obiecta față de proiectul de decizie de autorizare prevăzut la litera (a);
(d)
o decizie a BCE de autorizare.
(4) ANC notifică autorității naționale de rezoluție relevante decizia BCE privind retragerea autorizației ca instituție de credit.
(5) BCE notifică Autorității bancare europene (ABE) fiecare decizie a BCE de acordare sau retragere a unei autorizații ca instituție de credit, precum și fiecare expirare a unei autorizații. Cu această ocazie, BCE precizează motivele deciziilor de retragere a unei autorizații sau ale expirării unei autorizații.
PARTEA VI
PROCEDURI PENTRU SUPRAVEGHEREA ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE
TITLUL 1
SUPRAVEGHEREA ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE ȘI ASISTENȚA ANC
Articolul 89
Supravegherea entităților supravegheate semnificative
BCE efectuează supravegherea directă a entităților supravegheate semnificative în conformitate cu procedurile stabilite în partea II, în special în ceea ce privește atribuțiile și componența echipelor comune de supraveghere.
Articolul 90
Rolul ANC în asistarea BCE
(1) O ANC asistă BCE în îndeplinirea atribuțiilor sale în condițiile stabilite în Regulamentul privind MUS și în prezentul regulament și, în special, îndeplinește toate activitățile de mai jos:
(a)
transmite BCE proiecte de decizii privind entitățile supravegheate semnificative cu sediul în statul membru participant al acesteia, în conformitate cu articolul 91;
(b)
asistă BCE în pregătirea și punerea în aplicare a oricăror acte referitoare la exercitarea atribuțiilor conferite BCE prin Regulamentul privind MUS, inclusiv prin sprijinirea în activitățile de verificare și în evaluările curente ale situației unei entități supravegheate semnificative;
(c)
sprijină BCE în aplicarea deciziilor sale, utilizând, dacă este necesar, prerogativele prevăzute la articolul 9 alineatul (1) al treilea paragraf și la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS.
(2) Atunci când sprijină BCE, o ANC urmează instrucțiunile BCE cu privire la entitățile supravegheate semnificative.
Articolul 91
Proiecte de decizii de pregătit de ANC pentru a fi analizate de BCE
(1) În conformitate cu articolul 6 alineatul (3) și articolul 6 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul privind MUS, BCE poate solicita unei ANC să pregătească un proiect de decizie privind exercitarea atribuțiilor prevăzute la articolul 4 din Regulamentul privind MUS pentru a fi analizată de aceasta.
Solicitarea precizează termenul de trimitere către BCE a proiectului de decizie.
(2) De asemenea, o ANC poate, din proprie inițiativă, transmite pentru a fi analizat de BCE un proiect de decizie cu privire la o entitate supravegheată semnificativă, prin intermediul echipei comune de supraveghere.
Articolul 92
Schimbul de informații
BCE și ANC, fără întârzieri nejustificate, fac schimb de informații privind entitățile supravegheate semnificative atunci când există indicii serioase care întăresc ideea că aceste entități supravegheate semnificative nu își mai pot onora obligațiile față de creditori și, în special, nu mai pot prezenta garanții pentru activele încredințate acestora de către deponenți sau atunci când există indicii serioase cu privire la circumstanțe care ar putea conduce la stabilirea faptului că instituția de credit în cauză nu este capabilă să ramburseze depozitele astfel cum se prevede la articolul 1 alineatul (3) punctul (i) din Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului (15). BCE și ANC procedează astfel anterior luării unei decizii legate de acest fapt.
TITLUL 2
CONFORMITATEA CU CERINȚELE REFERITOARE LA ÎNDEPLINIREA CRITERIILOR DE ONORABILITATE ȘI COMPETENȚĂ PENTRU PERSOANELE RESPONSABILE DE CONDUCEREA INSTITUȚIILOR DE CREDIT
Articolul 93
Evaluarea caracterului adecvat al membrilor organelor de conducere ale entităților supravegheate semnificative
(1) Pentru a se asigura că instituțiile dispun de cadre de guvernanță robuste și fără a aduce atingere legislației naționale și a Uniunii relevante și părții V, o entitate supravegheată semnificativă notifică ANC relevantă cu privire la orice schimbare a membrilor organelor sale de conducere în funcții de conducere și de supraveghere (denumiți în continuare „membrii ai organelor de conducere”) în sensul articolului 3 alineatul (1) punctul 7 și articolului 3 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE, inclusiv cu privire la reînnoirea mandatului membrilor organelor de conducere. ANC relevantă notifică BCE fără întârzieri nejustificate orice asemenea schimbare, informând-o cu privire la termenul în care trebuie luată și notificată o decizie în conformitate cu legislația națională relevantă.
(2) Pentru a evalua caracterul adecvat al membrilor organelor de conducere ale entităților supravegheate semnificative, BCE are prerogativele de supraveghere pe care le au autoritățile competente în temeiul legislației naționale și a Uniunii relevante.
Articolul 94
Verificarea continuă a caracterului adecvat al membrilor organelor de conducere
(1) O entitate supravegheată semnificativă informează fără întârzieri nejustificate ANC relevantă cu privire la orice fapte noi care pot afecta o evaluare inițială a caracterului adecvat sau orice alt aspect care ar putea avea un impact asupra caracterului adecvat al unui membru al organelor de conducere, imediat ce aceste fapte sau aspecte devin cunoscute entității supravegheate sau membrului relevant al organelor de conducere. ANC relevantă notifică BCE fără întârzieri nejustificate cu privire la aceste fapte sau aspecte noi.
(2) BCE poate iniția o evaluare nouă pe baza noilor fapte sau aspecte prevăzute la alineatul (1) sau dacă BCE ia cunoștință de fapte noi care pot avea un impact asupra evaluării inițiale a membrului relevant al organelor de conducere sau orice alt aspect care ar putea avea un impact asupra caracterului adecvat al unui membru al organelor de conducere. BCE decide apoi cu privire la măsurile corespunzătoare, în conformitate cu legislația națională și a Uniunii relevantă și informează fără întârzieri nejustificate ANC relevantă cu privire la aceste măsuri.
TITLUL 3
ALTE PROCEDURI DE APLICAT DE ENTITĂȚILE SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE
Articolul 95
Solicitări, notificări sau cereri ale entităților supravegheate semnificative
(1) O entitate supravegheată semnificativă adresează BCE toate solicitările, notificările sau cererile sale referitoare la exercitarea atribuțiilor conferite BCE, fără a aduce atingere procedurilor specifice prevăzute în special în partea V și interacțiunii obișnuite a acesteia cu ANC a acestei entități.
(2) BCE pune orice astfel de solicitare, notificare sau cerere la dispoziția ANC relevante și poate solicita ANC să pregătească un proiect de decizie în conformitate cu articolul 91.
(3) În cazul unor modificări substanțiale față de autorizația acordată în urma solicitării, notificării sau cererii inițiale, entitatea supravegheată semnificativă adresează BCE o nouă solicitare, notificare sau cerere în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (1).
PARTEA VII
PROCEDURI PENTRU SUPRAVEGHEREA ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE
TITLUL 1
NOTIFICAREA BCE DE CĂTRE ANC CU PRIVIRE LA PROCEDURILE IMPORTANTE ALE ANC ÎN MATERIE DE SUPRAVEGHERE ȘI PROIECTELE DE DECIZII IMPORTANTE ÎN MATERIE DE SUPRAVEGHERE
Articolul 96
Deteriorarea situației financiare a unei entități supravegheate mai puțin semnificative
ANC informează BCE atunci când situația oricărei entități supravegheate mai puțin semnificative se deteriorează rapid și semnificativ, în special dacă această deteriorare ar putea conduce la o solicitare de asistență financiară directă sau indirectă din partea MES, fără a aduce atingere aplicării articolului 62.
Articolul 97
Notificarea BCE de către ANC cu privire la procedurile importante ale ANC în materie de supraveghere
(1) Pentru a permite BCE să monitorizeze funcționarea sistemului, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (5) litera (c) din Regulamentul privind MUS, ANC furnizează BCE informații cu privire la procedurile importante ale ANC în materie de supraveghere referitoare la entitățile supravegheate mai puțin semnificative. BCE definește criterii generale, în special ținând seama de situația de risc și impactul potențial asupra sistemului financiar național al entității supravegheate mai puțin semnificative în cauză, pentru a stabili ce informații sunt notificate pentru care entități supravegheate mai puțin semnificative. Informațiile sunt transmise de către ANC ex ante sau, în cazuri urgente bine justificate, simultan cu deschiderea unei proceduri.
(2) Procedurile importante ale ANC în materie de supraveghere prevăzute la alineatul (1) constau în:
(a)
demiterea membrilor consiliilor de administrație ale entităților supravegheate mai puțin semnificative și numirea de manageri speciali care să preia conducerea entităților supravegheate mai puțin semnificative; și
(b)
proceduri care au un impact semnificativ asupra entității supravegheate mai puțin semnificative.
(3) Pe lângă solicitările de informații transmise de BCE în conformitate cu prezentul articol, BCE poate oricând solicita ANC informații cu privire la îndeplinirea atribuțiilor alocate acestora cu privire la entitățile supravegheate mai puțin semnificative.
(4) Pe lângă solicitările de informații transmise de BCE în conformitate cu prezentul articol, ANC informează din proprie inițiativă BCE cu privire la orice altă procedură ANC în materie de supraveghere:
(a)
pe care acestea le consideră importante; sau
(b)
care pot afecta negativ reputația MUS.
(5) În cazul în care BCE solicită unei ANC să evalueze mai detaliat anumite aspecte ale unei proceduri importante a ANC în materie de supraveghere, această solicitare precizează aspectele vizate. BCE și ANC se asigură că cealaltă parte are suficient timp pentru a permite ca procedura și MUS în ansamblu să funcționeze eficient.
Articolul 98
Notificarea BCE de către ANC cu privire la proiectele de decizii importante în materie de supraveghere
(1) Pentru a permite BCE să monitorizeze funcționarea sistemului, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (5) litera (c) din Regulamentul privind MUS, ANC trimit BCE proiecte de decizii în materie de supraveghere care îndeplinesc criteriile stabilite la alineatele (2) și (3) atunci când proiectul de decizie se referă la entitățile supravegheate mai puțin semnificative pentru care BCE consideră că, în baza criteriilor generale definite de BCE privind situația de risc a acestora și impactul potențial asupra sistemului financiar național, informațiile trebuie notificate acesteia.
(2) Sub rezerva alineatului (1), proiectele de decizii în materie de supraveghere sunt trimise BCE înainte de a fi adresate entităților supravegheate mai puțin semnificative în cazul în care aceste decizii:
(a)
se referă la demiterea membrilor organelor de conducere ale entităților supravegheate mai puțin semnificative și la numirea managerilor speciali; sau
(b)
au un impact semnificativ asupra entității supravegheate mai puțin semnificative.
(3) În plus față de cerințele privind informațiile stabilite la alineatele (1) și (2), ANC transmit BCE orice alte proiecte de decizii în materie de supraveghere:
(a)
cu privire la care sunt solicitate opiniile BCE; sau
(b)
care pot afecta negativ reputația MUS.
(4) ANC trimit BCE proiectele de decizii care îndeplinesc criteriile prevăzute la alineatele (1), (2) și (3) și care, prin urmare, sunt considerate proiecte de decizii importante în materie de supraveghere, cu cel puțin 10 zile înainte de data planificată pentru adoptarea deciziei. BCE își exprimă opiniile cu privire la proiectul de decizie într-un termen rezonabil înainte de adoptarea planificată a deciziei. În cazuri urgente, ANC relevantă definește o perioadă de timp rezonabilă pentru trimiterea proiectului de decizie care să îndeplinească criteriile prevăzute la alineatele (1), (2) și (3).
TITLUL 2
RAPORTAREA EX POST DE ANC CĂTRE BCE CU PRIVIRE LA ENTITĂȚILE SUPRAVEGHEATE MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE
Articolul 99
Obligația generală a ANC de a raporta către BCE
(1) Pentru a permite BCE să monitorizeze funcționarea MUS în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (c) din Regulamentul privind MUS și fără a aduce atingere capitolului 1, BCE poate impune ANC să raporteze periodic către BCE cu privire la măsurile pe care le-au luat și cu privire la îndeplinirea atribuțiilor care le-au fost alocate în conformitate cu articolul 6 alineatul (6) din Regulamentul privind MUS. BCE informează anual ANC cu privire la categoriile de entități supravegheate mai puțin semnificative și natura informațiilor solicitate.
(2) Cerințele stabilite în conformitate cu alineatul (1) nu aduc atingere dreptului BCE de a utiliza prerogativele prevăzute la articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS cu privire la entitățile supravegheate mai puțin semnificative.
Articolul 100
Frecvența și obiectul rapoartelor transmise de ANC către BCE
ANC transmit BCE un raport anual cu privire la entitățile supravegheate mai puțin semnificative, grupurile supravegheate mai puțin semnificative sau categoriile de entități supravegheate mai puțin semnificative, în conformitate cu cerințele BCE.
PARTEA VIII
COOPERAREA DINTRE BCE, ANC ȘI AND CU PRIVIRE LA ATRIBUȚIILE ȘI INSTRUMENTELE MACROPRUDENȚIALE
TITLUL 1
DEFINIREA INSTRUMENTELOR MACROPRUDENȚIALE
Articolul 101
Dispoziții generale
(1) În sensul acestei părți, instrumentele macroprudențiale înseamnă oricare dintre următoarele instrumente:
(a)
amortizoarele de capital în sensul articolelor 130-142 din Directiva 2013/36/UE;
(b)
măsurile pentru instituțiile de credit autorizate la nivel național sau pentru o subcategorie a acestor instituții de credit în conformitate cu articolul 458 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(c)
orice alte măsuri care pot fi adoptate de AND sau ANC menite să diminueze riscurile sistemice sau macroprudențiale și care sunt prevăzute pentru, și fac obiectul procedurilor prezentate în, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și al Directivei 2013/36/UE în cazurile prevăzute specific de legislația UE relevantă.
(2) Procedurile macroprudențiale prevăzute la articolul 5 alineatele (1) și (2) din Regulamentul privind MUS nu constituie proceduri ale BCE sau ANC în materie de supraveghere în sensul prezentului regulament, fără a aduce atingere articolului 22 din Regulamentul privind MUS în ceea ce privește deciziile adresate entităților supravegheate individuale.
Articolul 102
Aplicarea instrumentelor macroprudențiale de către BCE
BCE aplică instrumentele macroprudențiale prevăzute la articolul 101 în conformitate cu prezentul regulament și cu articolul 5 alineatul (2) și articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS și, atunci când instrumentele macroprudențiale sunt prevăzute într-o directivă, sub rezerva punerii în aplicare a acestei directive în legislația națională. În cazul în care AND nu stabilește o rată a amortizorului de capital, acest fapt nu împiedică BCE să stabilească o cerință privind amortizorul în conformitate cu prezentul regulament și cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS.
TITLUL 2
DISPOZIȚII PROCEDURALE PENTRU UTILIZAREA INSTRUMENTELOR MACROPRUDENȚIALE
Articolul 103
Lista ANC și AND responsabile pentru instrumentele macroprudențiale
BCE colectează de la ANC și AND din statele membre participante informații privind identitatea autorităților desemnate pentru respectivele instrumente macroprudențiale prevăzute la articolul 101 și instrumentele macroprudențiale pe care le pot utiliza aceste autorități.
Articolul 104
Schimbul de informații și cooperarea privind utilizarea instrumentelor macroprudențiale de către o ANC sau AND
(1) În conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, ANC sau AND relevantă, atunci când intenționează să aplice aceste instrumente, notifică BCE această intenție cu zece zile lucrătoare înainte de luarea acestei decizii. Cu toate acestea, în cazul în care o ANC sau AND intenționează să utilizeze un instrument macroprudențial, aceasta informează BCE cât mai curând posibil cu privire la identificarea de către aceasta a unui risc macroprudențial sau sistemic pentru sistemul financiar și, acolo unde este posibil, cu privire la detaliile instrumentului preconizat. Aceste informații includ, cât mai mult posibil, detalii privind măsura preconizată, inclusiv data preconizată pentru aplicare.
(2) Intenția este notificată BCE de către ANC sau AND.
(3) În cazul în care BCE obiectează cu privire la măsura preconizată a unei ANC sau AND, BCE prezintă motivele obiecției sale în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii notificării intenției. Această obiecție este transmisă în scris și include motivele care stau la baza acesteia. ANC sau AND ține seama în mod corespunzător de motivația BCE înainte de a proceda la luarea deciziei, după caz.
Articolul 105
Schimbul de informații și cooperarea privind utilizarea de către BCE a instrumentelor macroprudențiale
(1) În conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS, BCE, atunci când intenționează din proprie inițiativă sau la propunerea unei ANC sau AND să aplice cerințe mai stricte pentru amortizoarele de capital sau să aplice măsuri mai stricte care vizează contracararea riscurilor sistemice sau macroprudențiale, cooperează strâns cu AND din statele membre în cauză și, în special, notifică AND sau ANC intenția sa cu 10 zile lucrătoare înainte de luarea acestei decizii. Cu toate acestea, în cazul în care BCE urmărește să aplice cerințe mai stricte pentru amortizoarele de capital sau să aplice măsuri mai stricte care vizează contracararea riscurilor sistemice sau macroprudențiale la nivelul instituțiilor de credit care fac obiectul procedurilor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și Directiva 2013/36/UE în cazurile specific menționate în legislația Uniunii, BCE informează ANC sau AND relevantă cât mai curând posibil cu privire la identificarea de către aceasta a unui risc macroprudențial sau sistemic pentru sistemul financiar și, acolo unde este posibil, cu privire la detaliile instrumentului avut în vedere. Aceste informații includ, în măsura în care este posibil, detalii privind măsura preconizată, inclusiv data preconizată pentru aplicare.
(2) În cazul în care oricare dintre ANC sau AND în cauză obiectează față de măsura preconizată a BCE, aceasta precizează BCE motivele pe care se întemeiază în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea notificării intenției BCE. Această obiecție este transmisă în scris și include motivele care stau la baza acesteia. BCE ține seama în mod corespunzător de motivația respectivă înainte de a proceda la luarea deciziei, după caz.
PARTEA IX
PROCEDURI PENTRU COOPERAREA STRÂNSĂ
TITLUL 1
PRINCIPII GENERALE ȘI DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 106
Procedura de stabilire a unei cooperări strânse
BCE evaluează solicitările statelor membre din afara zonei euro de stabilire a unei cooperări strânse în conformitate cu procedura prevăzută în Decizia BCE/2014/5 (16).
Articolul 107
Principii aplicabile atunci când a fost stabilită o cooperare strânsă
(1) De la data de la care se aplică o decizie a BCE în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS de stabilire a unei cooperări strânse între BCE și o ANC dintr-un stat membru din afara zonei euro și până la încetarea sau suspendarea acestei cooperări strânse, BCE îndeplinește atribuțiile prevăzute la articolul 4 alineatele (1) și (2) și articolul 5 din Regulamentul privind MUS în ceea ce privește entitățile și grupurile supravegheate cu sediul în statul membru participant relevant în cooperare strânsă, în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul privind MUS.
(2) În cazul în care a fost stabilită o cooperare strânsă în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS, în ceea ce privește entitățile și grupurile supravegheate semnificative și entitățile și grupurile supravegheate mai puțin semnificative cu sediul în statul membru participant în cooperare strânsă, BCE și ANC în cooperare strânsă sunt într-o poziție comparabilă cu cea a entităților și grupurilor supravegheate semnificative și entităților și grupurilor supravegheate mai puțin semnificative cu sediul în statele membre din zona euro, ținând seama de faptul că BCE nu are prerogative direct aplicabile cu privire la entitățile și grupurile supravegheate semnificative și entitățile și grupurile supravegheate mai puțin semnificative cu sediul în statul membru participant în cooperare strânsă.
(3) În conformitate cu articolul 6 din Regulamentul privind MUS, BCE poate da unei ANC în cooperare strânsă instrucțiuni cu privire la entitățile și grupurile supravegheate semnificative și numai instrucțiuni generale cu privire la entitățile și grupurile supravegheate mai puțin semnificative.
(4) Cooperarea strânsă încetează la data la care derogarea în conformitate cu articolul 139 TFUE este abrogată pentru un stat membru participant în cooperare strânsă în conformitate cu articolul 140 alineatul (2) TFUE, iar dispozițiile prezentei părți încetează atunci să se aplice.
Articolul 108
Instrumente juridice privind supravegherea în legătură cu cooperarea strânsă
(1) În ceea ce privește atribuțiile prevăzute la articolul 4 alineatele (1) și (2) și articolul 5 din Regulamentul privind MUS, BCE poate da instrucțiuni, poate face solicitări și poate emite orientări.
(2) În cazul în care BCE consideră că o măsură referitoare la atribuțiile prevăzute la articolul 4 alineatele (1) și (2) din Regulamentul privind MUS ar trebui adoptată de ANC în cooperare strânsă în legătură cu o entitate supravegheată sau un grup supravegheat, aceasta adresează acestei ANC:
(a)
cu privire la o entitate supravegheată semnificativă sau grup supravegheat semnificativ, o instrucțiune generală sau specifică, o solicitare sau o orientare prin care solicită emiterea unei decizii în materie de supraveghere în legătură cu acea entitate supravegheată semnificativă sau acel grup supravegheat semnificativ din statul membru participant în cooperare strânsă; sau
(b)
cu privire la o entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau un grup supravegheat mai puțin semnificativ, o instrucțiune generală sau o orientare.
(3) În cazul în care BCE consideră că o măsură referitoare la atribuțiile prevăzute la articolul 5 din Regulamentul privind MUS ar trebui adoptată de ANC sau AND în cooperare strânsă, aceasta poate adresa acelei ANC sau AND o instrucțiune generală sau specifică, o solicitare sau o orientare prin care să solicite aplicarea unor cerințe mai stricte pentru amortizoarele de capital sau aplicarea unor măsuri mai stricte care să vizeze contracararea riscurilor sistemice sau macroprudențiale.
(4) BCE precizează în instrucțiune, solicitare sau orientare un termen relevant pentru adoptarea măsurii de către ANC în cooperare strânsă, care nu este mai scurt de 48 de ore, cu excepția cazului în care este necesară o adoptare mai timpurie pentru a preveni daune ireparabile. La stabilirea termenului, BCE ține seama de normele administrative și procedurale care trebuie respectate de către ANC relevantă în cooperare strânsă.
(5) O ANC în cooperare strânsă ia toate măsurile necesare pentru a respecta instrucțiunile, solicitările sau orientările BCE și informează BCE fără întârzieri nejustificate cu privire la măsurile pe care le-a luat.
TITLUL 2
COOPERARE STRÂNSĂ ÎN LEGĂTURĂ CU PĂRȚILE III, IV, V, VIII, X ȘI XI
Articolul 109
Regimul lingvistic în cadrul regimului de cooperare strânsă
Mecanismele prevăzute la articolul 23 se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește ANC în cooperare strânsă
Articolul 110
Evaluarea caracterului semnificativ al instituțiilor de credit în cadrul regimului de cooperare strânsă
(1) Dispozițiile părții IV privind stabilirea statutului entităților supravegheate sau al grupurilor supravegheate ca semnificative sau mai puțin semnificative se aplică mutatis mutandis cu privire la entitățile supravegheate și grupurile supravegheate din statele membre participante în cooperare strânsă în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.
(2) O ANC în cooperare strânsă se asigură că procedurile stabilite în partea IV pot fi aplicate pentru entitățile supravegheate și grupurile supravegheate cu sediul în statul său membru.
(3) În circumstanțele în care partea IV prevede ca BCE să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, BCE, în loc să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, dă instrucțiuni ANC în cooperare strânsă, iar această ANC adresează o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat în conformitate cu aceste instrucțiuni.
Articolul 111
Proceduri comune în cadrul regimului de cooperare strânsă
(1) Dispozițiile părții V privind procedurile comune se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește entitățile supravegheate și grupurile supravegheate din statele membre participante în cooperare strânsă, sub rezerva dispozițiilor prezentului articol.
(2) O ANC în cooperare strânsă se asigură că procedurile stabilite în partea V pot fi aplicate pentru entitățile supravegheate cu sediul în statul său membru. În special, ANC în cooperare strânsă se asigură că BCE primește toate informațiile și documentele necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor conferite acesteia prin Regulamentul privind MUS.
(3) În circumstanțele în care partea V prevede ca BCE să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, BCE, în loc să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, dă instrucțiuni ANC în cooperare strânsă, iar această ANC adresează o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat în conformitate cu aceste instrucțiuni.
(4) În circumstanțele în care partea V prevede ca ANC relevantă să pregătească un proiect de decizie, o ANC în cooperare strânsă transmite BCE un proiect de decizie și solicită instrucțiuni.
Articolul 112
Instrumente macroprudențiale în cadrul regimului de cooperare strânsă
Dispozițiile părții VIII privind cooperarea dintre BCE, ANC și AND în ceea ce privește atribuțiile și instrumentele macroprudențiale se aplică mutatis mutandis cu privire la entitățile supravegheate și grupurile supravegheate din statele membre participante în cooperare strânsă.
Articolul 113
Sancțiuni administrative în cadrul regimului de cooperare strânsă
(1) Dispozițiile părții X privind sancțiunile administrative se aplică mutatis mutandis cu privire la entitățile supravegheate și grupurile supravegheate din statele membre participante în cooperare strânsă.
(2) În circumstanțele în care articolul 18 din Regulamentul privind MUS, coroborat cu partea X din prezentul regulament, prevede ca BCE să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, BCE, în loc să adreseze o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat, dă instrucțiuni ANC în cooperare strânsă, iar această ANC adresează o decizie unei entități supravegheate sau unui grup supravegheat în conformitate cu aceste instrucțiuni.
(3) În cazurile în care articolul 18 din Regulamentul privind MUS sau partea X din prezentul regulament prevede ca ANC relevantă să adreseze o decizie unei entități supravegheate semnificative sau unui grup supravegheat semnificativ, o ANC în cooperare strânsă inițiază proceduri în vederea luării de măsuri care să asigure impunerea de sancțiuni administrative corespunzătoare numai la instrucțiunile BCE. ANC în cooperare strânsă informează BCE după adoptarea unei decizii.
Articolul 114
Prerogative de investigare în conformitate cu articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS în cadrul regimului de cooperare strânsă
(1) Dispozițiile părții XI care se referă la cooperarea cu privire la articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS se aplică mutatis mutandis cu privire la entitățile supravegheate și grupurile supravegheate din statele membre participante în cooperare strânsă.
(2) O ANC în cooperare strânsă utilizează prerogativele de investigare în temeiul articolelor 10-13 din Regulamentul privind MUS în conformitate cu instrucțiunile BCE.
(3) O ANC în cooperare strânsă furnizează BCE concluziile care rezultă din utilizarea prerogativelor de investigare în temeiul articolelor 10-13 din Regulamentul privind MUS.
(4) O ANC în cooperare strânsă se asigură că membrii desemnați ai personalului BCE pot participa în calitate de observatori la orice investigație în conformitate cu articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS.
TITLUL 3
COOPERARE STRÂNSĂ PRIVIND ENTITĂȚILE SUPRAVEGHEATE SEMNIFICATIVE
Articolul 115
Supravegherea entităților supravegheate semnificative într-un stat membru participant în cooperare strânsă
(1) Părțile II și VI se aplică mutatis mutandis entităților supravegheate semnificative și grupurilor supravegheate semnificative cu sediul într-un stat membru participant în cooperare strânsă în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.
(2) O ANC în cooperare strânsă se asigură că BCE primește toate informațiile și raportările din partea și cu privire la entitățile supravegheate semnificative și grupurile supravegheate semnificative pe care le primește ANC în cooperare strânsă și care sunt necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor conferite BCE prin Regulamentul privind MUS.
(3) Se înființează o echipă comună de supraveghere pentru a supraveghea fiecare entitate supravegheată semnificativă sau grup supravegheat semnificativ cu sediul într-un stat membru participant în cooperare strânsă. Membrii echipei comune de supraveghere sunt numiți în conformitate cu articolul 4. ANC în cooperare strânsă numește subcoordonatorul ANC care să acționeze direct în legătură cu entitatea supravegheată semnificativă sau grupul supravegheat semnificativ, în conformitate cu instrucțiunile coordonatorului ECS.
(4) O ANC în cooperare strânsă se asigură că membrii desemnați ai personalului BCE sunt invitați să participe la orice inspecție la fața locului desfășurată cu privire la o entitate supravegheată semnificativă sau un grup supravegheat semnificativ. BCE poate stabili numărul de membri ai personalului BCE care vor participa în calitate de observatori.
(5) În contextul supravegherii pe bază consolidată și al colegiilor de supraveghetori, în situația în care o întreprindere-mamă are sediul într-un stat membru din zona euro sau într-un stat membru participant din afara zonei euro, BCE, ca autoritate competentă, este autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată și prezidează colegiul de supraveghetori. BCE invită ANC relevantă în cooperare strânsă să numească un membru al personalului ANC în calitate de observator. BCE poate acționa prin transmiterea de instrucțiuni ANC relevante în cooperare strânsă.
Articolul 116
Decizii privind entitățile supravegheate semnificative și grupurile supravegheate semnificative
(1) Fără a aduce atingere prerogativelor ANC privind atribuțiile care nu sunt conferite BCE în conformitate cu Regulamentul privind MUS, o ANC în cooperare strânsă adoptă decizii privind entitățile supravegheate semnificative și grupurile supravegheate semnificative din statul său membru numai la instrucțiunile BCE. De asemenea, ANC în cooperare strânsă poate solicita instrucțiuni de la BCE.
(2) O ANC în cooperare strânsă pune imediat la dispoziția BCE orice decizie cu privire la o entitate supravegheată semnificativă sau un grup supravegheat semnificativ.
(3) O ANC în cooperare strânsă informează BCE cu privire la următoarele: (a) deciziile pe care le adoptă în baza prerogativelor sale cu privire la atribuțiile care nu sunt conferite BCE în conformitate cu Regulamentul privind MUS; și (b) deciziile pe care le adoptă în conformitate cu instrucțiunile BCE sau astfel cum se prevede în această parte.
TITLUL 4
COOPERAREA STRÂNSĂ CU PRIVIRE LA ENTITĂȚILE SUPRAVEGHEATE MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE ȘI GRUPURILE SUPRAVEGHEATE MAI PUȚIN SEMNIFICATIVE
Articolul 117
Supravegherea entităților supravegheate mai puțin semnificative și a grupurilor supravegheate mai puțin semnificative
(1) Partea VII se aplică mutatis mutandis entităților supravegheate mai puțin semnificative și grupurilor supravegheate mai puțin semnificative din statele membre participante în cooperare strânsă în conformitate cu dispozițiile următoare.
(2) În scopul asigurării consecvenței rezultatelor activităților de supraveghere în cadrul MUS, BCE poate da instrucțiuni generale și transmite orientări și solicitări unei ANC în cooperare strânsă, solicitându-i să adopte o decizie în materie de supraveghere cu privire la entitățile supravegheate mai puțin semnificative sau grupurile supravegheate mai puțin semnificative cu sediul în statul membru participant în cooperare strânsă. Aceste instrucțiuni generale, orientări sau solicitări se pot referi la grupuri sau categorii de instituții de credit.
(3) De asemenea, BCE poate adresa unei ANC în cooperare strânsă o solicitare de evaluare mai aprofundată a aspectelor unei proceduri importante a ANC, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (7) litera (c) punctul (ii) din Regulamentul privind MUS.
TITLUL 5
PROCEDURA ÎN CAZUL DEZACORDULUI UNUI STAT MEMBRU PARTICIPANT ÎN COOPERARE STRÂNSĂ
Articolul 118
Procedura în cazul dezacordului cu proiectul de decizie al Consiliului de supraveghere în conformitate cu articolul 7 alineatul (8) din Regulamentul privind MUS
(1) BCE informează ANC în cooperare strânsă în cauză cu privire la proiectul complet de decizie al Consiliului de supraveghere în legătură cu o entitate supravegheată sau un grup supravegheat situat într-un stat membru participant în cooperare strânsă, sub rezerva cerințelor de confidențialitate prevăzute de legislația Uniunii.
(2) În cazul în care ANC în cooperare strânsă nu este de acord cu proiectul complet de decizie al Consiliului de supraveghere, aceasta, în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea proiectului complet de decizie, notifică în scris Consiliul guvernatorilor cu privire la motivele dezacordului.
(3) Consiliul guvernatorilor decide cu privire la chestiune în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea acestei notificări, ținând seama pe deplin de motivele declarate pentru dezacord, și transmite în scris ANC în cooperare strânsă motivele deciziei sale.
(4) Un stat membru participant în cooperare strânsă poate solicita BCE încetarea cooperării strânse care a fost stabilită cu aceasta, cu aplicare imediată, și nu este legat de nicio decizie ulterioară a Consiliului guvernatorilor.
Articolul 119
Procedura în cazul dezacordului cu o obiecție a Consiliului guvernatorilor la un proiect de decizie al Consiliului de supraveghere în conformitate cu articolul 7 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS
(1) BCE informează o ANC în cooperare strânsă cu privire la orice obiecție a Consiliului guvernatorilor față de un proiect complet de decizie al Consiliului de supraveghere.
(2) În cazul în care ANC în cooperare strânsă nu este de acord cu obiecția Consiliului guvernatorilor față de proiectul complet de decizie al Consiliului de supraveghere, aceasta, în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea obiecției Consiliului guvernatorilor, notifică BCE motivele dezacordului său.
(3) Consiliul guvernatorilor își dă avizul scris cu privire la dezacordul motivat exprimat de ANC în cooperare strânsă în termen de 30 de zile de la primirea dezacordului motivat și, comunicând motivele sale în acest sens, confirmă sau retrage obiecția. BCE informează ANC în cooperare strânsă cu privire la aceasta.
(4) În cazul în care Consiliul guvernatorilor își confirmă obiecția, în termen de cinci zile de la primirea informării cu privire la confirmarea obiecției sale de către Consiliul guvernatorilor, ANC în cooperare strânsă poate notifica BCE că orice decizie luată în urma modificării proiectului complet de decizie inițial față de care obiectează Consiliul guvernatorilor nu are caracter obligatoriu în ceea ce o privește.
În acest caz, BCE analizează posibilitatea suspendării sau încetării cooperării strânse cu ANC în cooperare strânsă, ținând seama în mod corespunzător de eficacitatea supravegherii, și ia o decizie în această privință. BCE ține seama, în special, de factorii menționați la articolul 7 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS.
PARTEA X
SANCȚIUNI ADMINISTRATIVE
TITLUL 1
DEFINIȚII ȘI LEGĂTURA CU REGULAMENTUL (CE) NR. 2532/98 AL CONSILIULUI (17)
Articolul 120
Definiția sancțiunilor administrative
În sensul acestei părți, „sancțiuni administrative” se referă la oricare din următoarele:
(a)
sancțiuni administrative pecuniare prevăzute și impuse în temeiul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS;
(b)
amenzi și penalități cu titlu cominatoriu prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2532/98 și impuse în temeiul articolului 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS.
Articolul 121
Legătura cu Regulamentul (CE) nr. 2532/98
(1) În sensul procedurilor prevăzute la articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, se aplică numai normele procedurale cuprinse în prezentul regulament, în conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din Regulamentul privind MUS.
(2) În sensul procedurilor prevăzute la articolul 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS, normele procedurale cuprinse în prezentul regulament le completează pe cele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2532/98 și se aplică în conformitate cu articolele 25 și 26 din Regulamentul privind MUS.
Articolul 122
Prerogativele BCE de a aplica sancțiuni administrative în temeiul articolului 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS
BCE impune sancțiuni administrative, astfel cum sunt definite la articolul 120 litera (b), în cazul nerespectării obligațiilor prevăzute de regulamentele sau deciziile BCE pentru:
(a)
entitățile supravegheate semnificative; sau
(b)
entitățile supravegheate mai puțin semnificative, atunci când regulamentele sau deciziile BCE relevante impun obligații entităților supravegheate mai puțin semnificative față de BCE.
TITLUL 2
NORME PROCEDURALE PENTRU IMPUNEREA DE SANCȚIUNI ADMINISTRATIVE, ALTELE DECÂT PENALITĂȚI CU TITLU COMINATORIU, ASUPRA ENTITĂȚILOR SUPRAVEGHEATE DIN STATELE MEMBRE DIN ZONA EURO
Articolul 123
Înființarea unei unități independente de investigare
(1) BCE înființează o unitate independentă internă de investigare (denumită în continuare „unitate de investigare”) care este compusă din agenți de investigare desemnați de BCE.
(2) Agenții de investigare nu sunt implicați și nu au fost implicați în perioada de doi ani anterioară preluării postului de agent de investigare în supravegherea directă sau indirectă ori în autorizarea entității supravegheate relevante.
(3) Agenții de investigare își îndeplinesc funcțiile de investigare independent de Consiliul de supraveghere și Consiliul guvernatorilor și nu iau parte la deliberările Consiliului de supraveghere și ale Consiliului guvernatorilor.
Articolul 124
Trimiterea presupuselor încălcări la unitatea de investigare
Atunci când BCE, în îndeplinirea atribuțiilor sale în temeiul Regulamentului privind MUS, consideră că există motive pentru a suspecta că una sau mai multe încălcări
(a)
în temeiul legislației relevante a Uniunii direct aplicabile, astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, sunt sau au fost comise de o entitate supravegheată semnificativă cu sediul principal într-un stat membru din zona euro; sau
(b)
ale unui regulament sau ale unei decizii a BCE, astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS, sunt sau au fost comise de către o entitate supravegheată care are sediul principal într-un stat membru din zona euro,
BCE transmite chestiunea unității de investigare.
Articolul 125
Prerogativele unității de investigare
(1) În scopul investigării presupuselor încălcări prevăzute la articolul 124, unitatea de investigare poate exercita prerogativele acordate BCE în temeiul Regulamentului privind MUS.
(2) Atunci când se face o solicitare entității supravegheate în cauză în temeiul prerogativelor acordate BCE în conformitate cu Regulamentul privind MUS în contextul unei investigații, unitatea de investigare precizează obiectul și scopul investigației.
(3) În îndeplinirea atribuțiilor sale, unitatea de investigare are acces la toate documentele și informațiile colectate de BCE și, după caz, de ANC relevante în cursul activităților de supraveghere ale acestora.
Articolul 126
Drepturi procedurale
(1) La încheierea unei investigații și înaintea pregătirii și transmiterii către Consiliul de supraveghere a unei propuneri de proiect complet de decizie, unitatea de investigare notifică în scris entității supravegheate în cauză concluziile investigației desfășurate și orice obiecții față de acestea.
(2) În notificarea prevăzută la alineatul (1), unitatea de investigare informează entitatea supravegheată în cauză cu privire la dreptul acesteia de a transmite observații în scris unității de investigare cu privire la faptele și obiecțiile ridicate față de entitate stabilite în notificare, inclusiv dispozițiile individuale a căror încălcare este suspectată, și stabilește un termen rezonabil pentru primirea acestor observații. BCE nu este obligată să țină seama de observațiile scrise primite după expirarea termenului stabilit de unitatea de investigare.
(3) De asemenea, unitatea de investigare, în urma unei notificări în conformitate cu alineatul (1), poate invita entitatea supravegheată în cauză să participe la o audiere. Părțile care fac obiectul investigației pot fi reprezentate și/sau asistate la audiere de avocați sau alte persoane calificate. Audierile nu sunt publice.
(4) Dreptul de acces al entității supravegheate investigate la dosarul unității de investigare se stabilește în conformitate cu articolul 32.
Articolul 127
Examinarea dosarului de către Consiliul de supraveghere
(1) În cazul în care o unitate de investigare consideră că ar trebui impusă o sancțiune administrativă asupra unei entități supravegheate, unitatea de investigare transmite o propunere de proiect complet de decizie Consiliului de supraveghere, stabilind că entitatea supravegheată în cauză a comis o încălcare și precizând sancțiunea administrativă care trebuie impusă. De asemenea, unitatea de investigare transmite Consiliului de supraveghere dosarul investigației.
(2) Unitatea de investigare își bazează propunerea de proiect complet de decizie numai pe faptele și obiecțiile cu privire la care entitatea supravegheată a avut posibilitatea să transmită observații.
(3) În cazul în care Consiliul de supraveghere consideră că dosarul transmis de unitatea de investigare este incomplet, acesta poate înapoia dosarul unității de investigare, împreună cu o cerere motivată de informații suplimentare. Articolul 125 se aplică în mod corespunzător.
(4) În cazul în care Consiliul de supraveghere, în temeiul unui dosar complet, este de acord cu propunerea de proiect complet de decizie a unității de investigare cu privire la una sau mai multe încălcări și cu faptele care stau la baza acestei decizii, adoptă proiectul complet de decizie propus de unitatea de investigare cu privire la încălcarea sau încălcările cu care este de acord că au avut loc. În măsura în care Consiliul de supraveghere nu este de acord cu propunerea, se ia o decizie în conformitate cu alineatele relevante din prezentul articol.
(5) În cazul în care Consiliul de supraveghere, în baza unui dosar complet, consideră că faptele descrise în propunerea de proiect complet de decizie prevăzută la alineatul (1) nu par să indice dovezi suficiente cu privire la o încălcare prevăzută la articolul 124, acesta poate adopta un proiect complet de decizie de închidere a cazului.
(6) În cazul în care Consiliul de supraveghere, în temeiul unui dosar complet, este de acord cu concluziile din propunerea de proiect complet de decizie a unității de investigare în sensul comiterii unei încălcări de către entitatea supravegheată în cauză, dar nu este de acord cu recomandarea propusă privind sancțiunile administrative, adoptă proiectul complet de decizie, specificând sancțiunea administrativă pe care o consideră corespunzătoare.
(7) În cazul în care Consiliul de supraveghere, în temeiul unui dosar complet, nu este de acord cu propunerea unității de investigare, dar concluzionează că o entitate supravegheată a comis o încălcare diferită sau că propunerea unității de investigare se întemeiază pe alte fapte, acesta informează entitatea supravegheată în cauză în scris cu privire la concluziile sale și obiecțiile ridicate împotriva entității supravegheate în cauză. Articolul 126 alineatele (2)-(4) se aplică în mod corespunzător cu privire la Consiliul de supraveghere.
(8) Consiliul de supraveghere pregătește un proiect complet de decizie stabilind dacă entitatea supravegheată în cauză a comis sau nu o încălcare și precizând sancțiunile administrative care urmează a fi impuse, dacă este cazul.
(9) Proiectele complete de decizie adoptate de Consiliul de supraveghere și care urmează a fi propuse Consiliului guvernatorilor se bazează numai pe faptele și obiecțiile cu privire la care entitatea supravegheată a avut posibilitatea să transmită observații.
Articolul 128
Definiția cifrei de afaceri anuale totale pentru stabilirea limitei superioare a sancțiunilor administrative pecuniare
Cifra de afaceri anuală totală prevăzută la articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS înseamnă cifra de afaceri anuală definită la articolul 67 din Directiva 2013/36/UE a unei entități supravegheate, în conformitate cu cele mai recente conturi financiare anuale disponibile ale acestei entități supravegheate. Atunci când entitatea supravegheată care a comis încălcarea aparține unui grup supravegheat, cifra de afaceri anuală totală relevantă este cifra de afaceri anuală totală care rezultă din cele mai recente conturi financiare anuale consolidate disponibile ale grupului supravegheat.
TITLUL 3
PENALITĂȚI CU TITLU COMINATORIU
Articolul 129
Norme procedurale aplicabile penalităților cu titlu cominatoriu
(1) În cazul unei încălcări continue a unui regulament sau a unei decizii în materie de supraveghere ale BCE, aceasta poate impune o penalitate cu titlu cominatoriu în vederea obligării persoanelor în cauză să respecte regulamentul sau decizia în materie de supraveghere. BCE aplică normele procedurale prevăzute la articolul 22 din Regulamentului privind MUS și în partea III titlul 2 din prezentul regulament.
(2) O penalitate cu titlu cominatoriu trebuie să fie eficace și proporțională. Penalitatea cu titlu cominatoriu se calculează pentru fiecare zi de încălcare până când persoana în cauză se conformează regulamentului sau deciziei BCE în materie de supraveghere în cauză.
(3) Limitele superioare ale penalităților cu titlu cominatoriu sunt cele specificate în Regulamentul (CE) nr. 2532/98. Perioada relevantă începe să curgă la data stabilită în decizia de impunere a penalităților cu titlu cominatoriu. Data stabilită în decizie este, cel mai devreme, data la care persoana în cauză este notificată în scris cu privire la motivele BCE de impunere a penalităților cu titlu cominatoriu.
(4) Penalitățile cu titlu cominatoriu pot fi impuse pentru perioade de cel mult șase luni de la data specificată în decizia prevăzută la alineatul (3).
TITLUL 4
TERMENE
Articolul 130
Termene de prescripție pentru impunerea sancțiunilor administrative
(1) Prerogativa BCE de a impune sancțiuni administrative entităților supravegheate face obiectul unui termen de prescripție de cinci ani, care începe să curgă de la data comiterii încălcării. În cazul unor încălcări continue sau repetate, termenul de prescripție începe să curgă de la data la care încălcarea încetează.
(2) Orice măsură luată de BCE în scopul investigației sau al procedurilor referitoare la o încălcare în temeiul articolului 124 determină întreruperea cursului prescripției pentru impunerea sancțiunilor administrative pecuniare. Cursul prescripției se întrerupe cu efect de la data la care acțiunea este notificată entității supravegheate în cauză.
(3) După fiecare întrerupere începe să curgă un nou termen de prescripție. Cu toate acestea, termenul de prescripție expiră cel mai târziu în ziua în care s-a scurs o perioadă egală cu dublul termenului de prescripție fără ca BCE să fi impus o sancțiune administrativă. Acest termen se prelungește cu orice perioadă de timp pentru care cursul prescripției este suspendat în conformitate cu alineatul (5).
(4) Termenul de prescripție pentru impunerea sancțiunilor administrative se suspendă pentru orice perioadă în care decizia finală a Consiliului guvernatorilor BCE face obiectul procedurilor de control în fața comitetului administrativ de control sau al unei căi de atac în fața Curții de Justiție.
(5) Termenul de prescripție se suspendă, de asemenea, pentru perioada în care sunt în curs proceduri penale împotriva entității supravegheate în legătură cu aceleași fapte.
Articolul 131
Termene de prescripție pentru executarea sancțiunilor administrative
(1) Prerogativa BCE de a executa o decizie luată în conformitate cu articolul 18 alineatele (1) și (7) din Regulamentul privind MUS face obiectul unui termen de prescripție de cinci ani, care începe să curgă la data adoptării deciziei în cauză.
(2) Orice acțiune a BCE destinată să execute plata sau termenii și condițiile de plată prevăzute de sancțiunea administrativă în cauză determină întreruperea cursului prescripției pentru executarea sancțiunilor administrative.
(3) După fiecare întrerupere începe să curgă un nou termen de prescripție.
(4) Termenul de prescripție pentru executarea sancțiunilor administrative se suspendă pentru perioadele în care:
(a)
se acordă timp pentru efectuarea plății;
(b)
executarea plății este suspendată ca urmare a unei decizii a Consiliului guvernatorilor BCE sau a Curții de Justiție.
TITLUL 5
PUBLICAREA DECIZIILOR ȘI SCHIMBUL DE INFORMAȚII
Articolul 132
Publicarea deciziilor privind sancțiunile administrative
(1) BCE publică pe website-ul acesteia, fără întârzieri nejustificate, și după ce decizia a fost notificată entității supravegheate în cauză, orice decizie de impunere a unei sancțiuni administrative, astfel cum este definită la articolul 120, asupra unei entități supravegheate într-un stat membru participant, inclusiv informații privind tipul și natura încălcării și identitatea entității supravegheate în cauză, cu excepția cazului în care această metodă de publicare:
(a)
ar pune în pericol stabilitatea piețelor financiare sau o anchetă penală în curs; sau
(b)
ar cauza, în măsura în care se poate stabili acest lucru, daune disproporționate entității supravegheate în cauză.
În aceste circumstanțe, deciziile privind sancțiunile administrative se publică sub formă anonimizată. Alternativ, în cazul în care aceste circumstanțe ar putea înceta într-un termen rezonabil, publicarea în temeiul prezentului alineat poate fi amânată pentru un astfel de termen.
(2) În cazul în care este în curs o cale de atac la Curtea de Justiție cu privire la o decizie prevăzută la alineatul (1), BCE, fără întârzieri nejustificate, publică pe website-ul oficial al acesteia și informații privind situația căii de atac în cauză și rezultatul acestuia.
(3) BCE se asigură că informațiile publicate în temeiul alineatelor (1) și (2) rămân pe website-ul oficial al acesteia o perioadă de cel puțin cinci ani.
Articolul 133
Informarea ABE
Sub rezerva cerințelor privind secretul profesional prevăzute la articolul 27 din Regulamentul privind MUS, BCE informează ABE cu privire la toate sancțiunile administrative definite la articolul 120 care sunt impuse unei entități supravegheate într-un stat membru din zona euro, inclusiv orice cale de atac cu privire la aceste sancțiuni și rezultatul acesteia.
TITLUL 6
COOPERARE ÎNTRE BCE ȘI ANC DIN STATELE MEMBRE DIN ZONA EURO ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 18 ALINEATUL (5) DIN REGULAMENTUL PRIVIND MUS
Articolul 134
Entități supravegheate semnificative
(1) În ceea ce privește entitățile supravegheate semnificative, o ANC inițiază proceduri numai la solicitarea BCE atunci când este necesar în scopul desfășurării atribuțiilor conferite BCE în temeiul Regulamentului privind MUS, în vederea luării de măsuri pentru a asigura impunerea de sancțiuni corespunzătoare în cazurile care nu sunt acoperite de articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS. Aceste cazuri includ aplicarea de:
(a)
sancțiuni nepecuniare în cazul unei încălcări a legislației Uniunii direct aplicabile de către persoane fizice sau juridice, precum și orice sancțiuni pecuniare în cazul unei încălcări a legislației Uniunii direct aplicabile de către persoane fizice;
(b)
orice sancțiuni pecuniare sau nepecuniare în cazul unei încălcări de către persoane fizice sau juridice a oricăror norme naționale care transpun directivele relevante ale Uniunii;
(c)
orice sancțiuni pecuniare sau nepecuniare care urmează a fi impuse în conformitate cu legislația națională relevantă care conferă prerogative specifice ANC din statele membre din zona euro care în prezent nu sunt impuse de legislația relevantă a Uniunii.
Prevederile acestui alineat nu aduc atingere posibilității ca o ANC să inițieze proceduri din proprie inițiativă cu privire la aplicarea legislației naționale pentru atribuțiile care nu îi sunt conferite BCE.
(2) O ANC poate cere ca BCE să-i solicite să inițieze proceduri în cazurile prevăzute la alineatul (1).
(3) O ANC dintr-un stat membru participant notifică BCE cu privire la finalizarea unei proceduri de sancționare inițiate la solicitarea BCE în conformitate cu alineatul (1). În special, BCE este informată cu privire la sancțiunile impuse, dacă este cazul.
Articolul 135
Raportarea cu privire la entitățile supravegheate mai puțin semnificative
ANC relevantă notifică periodic BCE cu privire la toate sancțiunile administrative impuse entităților supravegheate mai puțin semnificative în legătură cu exercitarea atribuțiilor sale de supraveghere.
TITLUL 7
INFRACȚIUNI
Articolul 136
Proba privind fapte ce pot constitui o infracțiune
Atunci când, în exercitarea atribuțiilor prevăzute de Regulamentul privind MUS, BCE are motive să suspecteze că ar fi fost comisă o infracțiune, aceasta solicită ANC relevante să sesizeze autoritățile corespunzătoare cu privire la această situație în vederea anchetării și posibilei urmăriri penale, în conformitate cu legislația națională.
TITLUL 8
ÎNCASĂRILE DIN SANCȚIUNI
Articolul 137
Încasările din sancțiuni
Încasările din sancțiunile administrative impuse de BCE în temeiul articolului 18 alineatele (1) și (7) din Regulamentul privind MUS sunt proprietatea BCE.
PARTEA XI
ACCESUL LA INFORMAȚII, RAPORTAREA, INVESTIGAȚIILE ȘI INSPECȚIILE LA FAȚA LOCULUI
TITLUL 1
PRINCIPII GENERALE
Articolul 138
Cooperare dintre BCE și ANC cu privire la prerogativele prevăzute la articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS
Dispozițiile prevăzute în această parte se aplică entităților supravegheate semnificative. De asemenea, acestea se aplică entităților supravegheate mai puțin semnificative în cazul în care BCE decide, în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) litera (d) din Regulamentul privind MUS, să facă uz de prerogativele prevăzute la articolele 10-13 din Regulamentul privind MUS cu privire la o entitate supravegheată mai puțin semnificativă. Aceasta totuși nu aduce atingere competenței ANC de a supraveghea direct entitățile supravegheate mai puțin semnificative în conformitate cu articolul 6 alineatul (6) din Regulamentul privind MUS.
TITLUL 2
COOPERAREA ÎN CEEA CE PRIVEȘTE SOLICITĂRILE DE INFORMAȚII
Articolul 139
Solicitări ad-hoc de informații în temeiul articolului 10 din Regulamentul privind MUS
(1) În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul privind MUS și sub rezerva și în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii, BCE poate solicita unei persoane fizice sau juridice prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din acel regulament să furnizeze toate informațiile necesare pentru exercitarea atribuțiilor conferite acesteia prin Regulamentul privind MUS. BCE precizează informațiile în cauză și termenul rezonabil în care trebuie furnizate BCE.
(2) Înainte de a solicita furnizarea informațiilor în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS, BCE ține seama în primul rând de informațiile de care ANC deja dispun.
(3) BCE pune la dispoziția ANC relevante o copie a tuturor informațiilor primite de la persoana fizică sau juridică căreia i-a fost adresată solicitarea de informații.
TITLUL 3
RAPORTAREA
Articolul 140
Atribuțiile cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere către autoritățile competente
(1) BCE este responsabilă cu asigurarea conformității cu legislația relevantă a Uniunii care impune cerințe instituțiilor de credit în domeniul raportării către autoritățile competente.
(2) În acest scop, BCE are atribuțiile și prerogativele referitoare la entitățile supravegheate semnificative prevăzute în legislația relevantă a Uniunii cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere. ANC au atribuțiile și prerogativele referitoare la entitățile supravegheate mai puțin semnificative stabilite în legislația relevantă a Uniunii cu privire la raportarea către autoritățile competente.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2) și cu excepția cazului în care se prevede altfel, fiecare entitate supravegheată comunică ANC relevante care îi revine informații care trebuie raportate periodic în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii. Cu excepția cazului în care se prevede în mod specific altfel, toate informațiile raportate de către entitățile supravegheate sunt transmise ANC. Acestea efectuează verificările inițiale ale datelor și pun informațiile la dispoziția BCE.
(4) BCE organizează procesele referitoare la colectarea și evaluarea calității datelor raportate de entitățile supravegheate sub rezerva și în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii și standardele tehnice de punere în aplicare ale ABE.
Articolul 141
Solicitări de informații la intervale regulate în temeiul articolului 10 din Regulamentul privind MUS
(1) În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul privind MUS, în special prerogativa BCE de a solicita furnizarea de informații la interval regulate și în formate specifice în scopuri de supraveghere și în scopuri statistice aferente, și sub rezerva și în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii, BCE poate solicita entităților supravegheate să raporteze informații suplimentare în materie de supraveghere ori de câte ori aceste informații sunt necesare pentru ca BCE să-și îndeplinească atribuțiile care i-au fost conferite prin Regulamentul privind MUS. Sub rezerva condițiilor stabilite în legislația relevantă a Uniunii, BCE poate specifica, în special, categoriile de informații care ar trebui raportate, precum și procesele, formatele, frecvențele și termenele pentru furnizarea informațiilor respective.
(2) În cazul în care BCE solicită persoanelor fizice sau juridice prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS să furnizeze informații la intervale regulate, articolul 140 alineatele (3) și (4) din prezentul regulament se aplică în consecință.
TITLUL 4
COOPERAREA PRIVIND INVESTIGAȚIILE GENERALE
Articolul 142
Lansarea unei investigații generale în temeiul articolului 11 din Regulamentul privind MUS
BCE desfășoară o investigație cu privire la orice persoană fizică sau juridică prevăzută la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS în temeiul unei decizii a BCE. O astfel de decizie precizează următoarele elemente:
(a)
temeiul juridic al deciziei și scopul acesteia;
(b)
intenția de a exercita prerogativele stabilite la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS;
(c)
faptul că orice împiedicare a investigației de către persoana investigată constituie o încălcare a unei decizii a BCE în sensul articolului 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS, fără a aduce atingere legislației naționale astfel cum este prevăzut la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS.
TITLUL 5
INSPECȚIILE LA FAȚA LOCULUI
Articolul 143
Decizia BCE de desfășura o inspecție la fața locului în temeiul articolului 12 din Regulamentul privind MUS
(1) În conformitate cu articolul 12 din Regulamentul privind MUS, pentru a-și îndeplini atribuțiile care i-au fost conferite prin Regulamentul privind MUS, BCE numește echipe de inspecție la fața locului, în conformitate cu articolul 144, pentru a desfășura la sediul unei persoane juridice toate inspecțiile la fața locului necesare, astfel cum este prevăzut la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind MUS.
(2) Fără a aduce atingere articolului 142 și în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) din Regulamentul privind MUS, inspecțiile la fața locului se desfășoară în baza unei decizii a BCE, care precizează cel puțin următoarele:
(a)
obiectul și scopul inspecției la fața locului; și
(b)
faptul că orice împiedicare a inspecției la fața locului de către persoana juridică care face obiectul acesteia constituie o încălcare a unei decizii a BCE în sensul articolului 18 alineatul (7) din Regulamentul privind MUS, fără a aduce atingere legislației naționale, astfel cum este prevăzut la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul privind MUS.
(3) În cazul în care inspecția la fața locului urmează unei investigații desfășurate în temeiul unei decizii a BCE prevăzute la articolul 142 și cu condiția ca inspecția la fața locului să aibă același scop și aceeași acoperire ca investigația, personalul oficial și alte persoane autorizate de BCE și de o ANC beneficiază de acces la sediul comercial și terenul persoanei juridice care face obiectul investigației în temeiul aceleiași decizii, în conformitate cu articolul 12 alineatele (2) și (4) din Regulamentul privind MUS și fără a aduce atingere articolului 13 din acesta.
Articolul 144
Înființarea și componența echipelor de inspecție la fața locului
(1) BCE este responsabilă cu înființarea și componența echipelor de inspecție la fața locului, cu implicarea ANC, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul privind MUS.
(2) BCE desemnează șeful echipei de inspecție la fața locului dintre membrii personalului BCE și ANC.
(3) BCE și ANC se consultă reciproc și convin asupra utilizării resurselor ANC în ceea ce privește echipele de inspecție la fața locului.
Articolul 145
Procedura și notificarea unei inspecții la fața locului
(1) BCE notifică persoana juridică care face obiectul unei inspecții la fața locului cu privire la decizia BCE prevăzută la articolul 143 alineatul (2) și cu privire la identitatea membrilor echipei de inspecție la fața locului cu cel puțin cinci zile lucrătoare înainte de începerea inspecției la fața locului. Aceasta notifică ANC din statul membru în care urmează să se desfășoare inspecția la fața locului cu privire la respectiva inspecție cu cel puțin o săptămână înaintea notificării persoanei juridice care face obiectul inspecției la fața locului.
(2) Atunci când desfășurarea corespunzătoare și eficiența inspecției impun acest lucru, BCE poate efectua inspecția la fața locului fără notificarea prealabilă a entității supravegheate în cauză. ANC este notificată cât mai curând posibil înainte de începerea acestei inspecții la fața locului.
Articolul 146
Desfășurarea inspecțiilor la fața locului
(1) Cei care desfășoară inspecția la fața locului urmează instrucțiunile șefului echipei de inspecție la fața locului.
(2) Atunci când entitatea care face obiectul inspecției la fața locului este o entitate supravegheată semnificativă, șeful echipei de inspecție la fața locului este responsabil de coordonarea dintre echipa de inspecție la fața locului și echipa comună de supraveghere responsabilă cu supravegherea acestei entități supravegheate semnificative.
PARTEA XII
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 147
Începerea supravegherii directe de către BCE atunci când BCE preia atribuțiile pentru prima dată
(1) Cu cel puțin două luni înainte de 4 noiembrie 2014, BCE adresează o decizie fiecărei entități supravegheate cu privire la care preia atribuțiile care i-au fost conferite prin Regulamentul privind MUS, confirmându-i astfel că este o entitate supravegheată semnificativă. Pentru entitățile care sunt membri ai unui grup supravegheat semnificativ, BCE notifică decizia BCE entității supravegheate aflate la nivelul cel mai înalt de consolidare din statele membre participante și se asigură că toate entitățile supravegheate din grupul supravegheat semnificativ sunt informate corespunzător. Aceste decizii produc efecte de la 4 noiembrie 2014.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul în care BCE începe înainte de 4 noiembrie 2014 să-și îndeplinească atribuțiile care i-au fost conferite, aceasta adresează o decizie entității în cauză și ANC relevante. Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament, o astfel de decizie produce efecte de la notificare. ANC relevante sunt informate în prealabil, cât mai curând posibil, cu privire la intenția de a emite o astfel de decizie.
(3) Înainte de adoptarea unei decizii în temeiul alineatului (1), BCE acordă entității supravegheate relevante posibilitatea de a depune observații în scris.
Articolul 148
Definirea formatului raportului privind istoricul activității de supraveghere și profilul de risc transmis de ANC către BCE
(1) ANC, cel mai târziu până la 4 august 2014, transmit BCE identitatea instituțiilor de credit pe care le-au autorizat, precum și un raport privind aceste instituții de credit într-un format stabilit de BCE.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul în care BCE începe înainte de 4 noiembrie 2014 să îndeplinească atribuțiile care i-au fost conferite, aceasta poate solicita ANC să-i transmită într-un termen rezonabil, care este precizat în solicitare, identitatea instituțiilor de credit relevante și un raport într-un format stabilit de BCE.
Articolul 149
Continuitatea procedurilor existente
(1) Cu excepția situației în care BCE decide altfel, în cazul în care o ANC a inițiat proceduri în materie de supraveghere pentru care BCE devine competentă în temeiul Regulamentului privind MUS, iar acest lucru are loc înainte de 4 noiembrie 2014, se aplică procedurile prevăzute la articolul 48.
(2) Prin derogare de la articolul 48, prezentul articol se aplică procedurilor comune.
Articolul 150
Decizii în materie de supraveghere luate de ANC
Fără a aduce atingere exercitării de BCE a prerogativelor care îi sunt conferite prin Regulamentul privind MUS, deciziile în materie de supraveghere luate de ANC înainte de 4 noiembrie 2014 nu sunt afectate.
Articolul 151
State membre care adoptă moneda euro
(1) Sub rezerva alineatului (2), în circumstanțe în care o derogare în conformitate cu articolul 139 TFUE este abrogată pentru un stat membru în conformitate cu articolul 140 alineatul (2) TFUE, articolele 148-149 se aplică în mod corespunzător în ceea ce privește procedurile în materie de supraveghere sau deciziile inițiate sau luate de ANC din acel stat membru.
(2) Trimiterea la 4 noiembrie 2014 din articolele 149 și 150 se interpretează ca o trimitere la data la care euro este adoptat în statul membru relevant.
Articolul 152
Continuitatea aranjamentelor existente
Toate aranjamentele de cooperare existente încheiate de o ANC cu alte autorități înainte de 4 noiembrie 2014 și care acoperă cel puțin parțial atribuțiile transferate BCE de Regulamentul privind MUS continuă să se aplice. BCE poate decide să participe la aceste aranjamente de cooperare existente în conformitate cu procedura aplicabilă aranjamentelor în cauză sau poate stabili noi aranjamente de cooperare cu terți pentru atribuțiile transferate acesteia prin Regulamentul privind MUS. O ANC continuă să aplice aranjamentele de cooperare existente numai în măsura în care acestea nu sunt înlocuite de aranjamente de cooperare ale BCE. Atunci când este necesar pentru respectarea aranjamentelor de cooperare existente, ANC este responsabilă cu asistarea BCE, în special prin exercitarea drepturilor sale și prin îndeplinirea responsabilităților preluate de aceasta în baza acordurilor, în coordonare cu BCE.
Articolul 153
Dispoziții finale
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 16 aprilie 2014.