ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/455
ze dne 23. července 2014
o státní podpoře SA.34826 (2012/C), SA.36005 (2013/NN), kterou poskytlo Řecko skupině Piraeus Bank v souvislosti s rekapitalizací a restrukturalizací banky Piraeus Bank S.A.
(oznámeno pod číslem C(2014) 5217)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. POSTUP TÝKAJÍCÍ SE BANKY PIRAEUS BANK
(1)
Rozhodnutím ze dne 19. listopadu 2008 schválila Komise režim s názvem „Opatření podpory pro úvěrové instituce v Řecku“ (Support Measures for the Credit Institutions in Greece) (dále jen „režim podpory řeckých bank“), který měl zajistit stabilitu řeckého finančního systému. Režim podpory řeckých bank umožňuje poskytování podpory v rámci tří opatření, která jsou jeho součástí, a to rekapitalizačního opatření, opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (2). V květnu 2009 rekapitalizovalo Řecko v rámci rekapitalizačního opatření banku Piraeus Bank (dále jen „banka“ (3)).
(2)
Ve 14. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 se uvádělo, že pro příjemce rekapitalizačního opatření bude Komisi předložen plán restrukturalizace.
(3)
Řecké orgány předložily Komisi plán restrukturalizace dne 23. července 2010. Komise tento plán a jeho následné aktualizace a rovněž doplňkové informace poskytnuté řeckými orgány zaevidovala jako věc SA.30342 (PN 26/2010) a poté věc SA.32787 (2011/PN).
(4)
V rámci režimu podpory řeckých bank využívala banka Piraeus opakovaně státní záruky a půjčky státních dluhopisů (4). Banka měla prospěch rovněž z nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou.
(5)
Dne 20. dubna 2012 poskytl Helénský fond finanční stability (dále jen „HFSF“) bance Piraeus písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu. Dne 28. května 2012 poskytl fond HFSF bance překlenovací rekapitalizaci ve výši 4 700 milionů EUR (dále jen „první překlenovací rekapitalizace“).
(6)
Dne 10. května 2012 řecké orgány Komisi oficiálně oznámily písemný závazek, který fond HFSF poskytl bance. Komise jej zaevidovala jako neoznámenou podporu (věc SA.34826 (2012/NN)), jelikož opatření již bylo provedeno.
(7)
Rozhodnutím ze dne 27. července 2012 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení týkající se první překlenovací rekapitalizace (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus“) (5).
(8)
V prosinci 2012 provedl fond HFSF ve prospěch banky druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 553 milionů EUR (dále jen „druhá překlenovací rekapitalizace“). Dne 21. prosince 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek týkající se jeho účasti na navýšení základního kapitálu banky a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které mají být vydány, a to s celkovou částkou ve výši až 1 082 milionů EUR (6). Řecké orgány oznámily Komisi tato opatření dne 20. prosince 2012 (7).
(9)
V září 2012 oznámila banka Piraeus svůj záměr získat od společnosti Société Générale S.A. (dále jen „Société Générale“) banku Geniki. V souvislosti s nabytím banky Geniki uspořádala Komise v září a říjnu se zástupci řeckých orgánů a banky Piraeus řadu telefonických konferencí a výměn elektronické pošty.
(10)
Dne 19. října 2012 podepsala banka Piraeus se společností Société Générale kupní smlouvu týkající se nabytí celého podílu společnosti Société Générale (99,08 %) v bance Geniki.
(11)
Dne 12. prosince 2012 zaslaly útvary Komise Řecku dopis, který obsahoval jejich předběžné posouzení týkající se nabytí banky Geniki.
(12)
Dne 26. února 2013 informovala banka Piraeus Komisi o svém úmyslu nabýt banku Millennium Bank Greece S.A. (dále jen „MBG“). V souvislosti s nabytím banky MBG uskutečnila Komise s řeckými orgány a bankou Piraeus několik telefonických konferencí a výměn elektronické pošty.
(13)
Dne 25. března 2013 zaslaly útvary Komise Řecku dopis obsahující jejich předběžné posouzení týkající se nabytí banky MBG.
(14)
Dne 22. dubna 2013 banka Piraeus oznámila, že s bankou Millennium Banco Comercial Portugues (dále jen „BCP“) uzavřela dohodu týkající nabytí celého základního kapitálu banky MBG a účasti banky BCP na nadcházejícím navýšení kapitálu banky Piraeus.
(15)
Dne 3. června 2013 přeměnil fond HFSF částečně první a druhou překlenovací rekapitalizaci na vlastní kapitál, a to v celkové hodnotě ve výši 5 891 milionů EUR. Fond HFSF vložil do banky Piraeus rovněž další částku ve výši 1 094 milionů EUR, jak se zavázal v době převzetí zdravé části Agricultural Bank of Greece (dále jen „ATE“) a řeckých poboček tří kyperských bank (viz oddíl 1.2) bankou Piraeus. Soukromí investoři mimoto vložili částku ve výši 1 444 milionů EUR. Celková rekapitalizace činila 8 429 milionů EUR a odkazuje se na ni jako na „rekapitalizaci na jaře 2013“.
(16)
Dne 19. prosince 2013 poskytly řecké orgány Komisi informace týkající se podmínek rekapitalizace na jaře 2013.
(17)
Dne 25. června 2014 předložily řecké orgány Komisi konečný plán restrukturalizace banky (dále jen „plán restrukturalizace“). Téhož dne poskytly i informace o pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou. Řecké orgány uvedly, že v rámci režimu podpory řeckých bank zamýšlejí poskytovat bance Piraeus i nadále podporu v oblasti likvidity, jakož i státní záruky za dluhové nástroje a půjčky státních dluhopisů.
(18)
Během správního řízení uskutečnila Komise se zástupci řeckých orgánů a banky řadu schůzek, telefonických konferencí a výměn elektronické pošty.
(19)
Řecko souhlasí s tím, aby výjimečně bylo toto rozhodnutí přijato pouze v angličtině.
1.2. POSTUP TÝKAJÍCÍ SE NABYTÝCH PODNIKŮ
1.2.1. Postup týkající se banky ATE
(20)
V dubnu 2011 vložilo Řecko do banky ATE částku ve výši 1 445 milionů EUR (tato částka zahrnovala 675 milionů EUR, které byly původně poskytnuty v rámci řeckého rekapitalizačního systému). Banka ATE mimoto obdržela podporu v oblasti likvidity ve výši 6 103 milionů EUR. Rozhodnutím ze dne 23. května 2011 schválila Komise tato opatření na základě plánu restrukturalizace banky ATE (dále jen „rozhodnutí o restrukturalizaci banky ATE“) (8).
(21)
Dne 29. prosince 2011 se Řecko podílelo na emisi kapitálu banky ATE s přednostním právem, a to s částkou ve výši 290 milionů EUR.
(22)
Dne 22. března 2012 předložilo Řecko zprávu řecké centrální banky, v níž se navrhovalo řešení problémů banky ATE prostřednictvím koupě a převzetí (9) vybraných aktiv a závazků banky ATE (dále jen „převedené činnosti banky ATE“), zatímco zbývající aktiva a závazky měly být vypořádány prostřednictvím špatné banky.
(23)
V červenci 2012 oznámila banka akvizici spočívající v převzetí zdravé části banky ATE, která vstoupila do likvidace.
(24)
V té době se fond HFSF zavázal pokrýt kapitálové potřeby banky vyplývající ze získaných aktiv. Dne 27. ledna 2013 dospěla řecká centrální banka k závěru, že kapitál, který je pro regulační účely zapotřebí v důsledku nabytí převedených činností banky ATE, činí 570 milionů EUR, přičemž tuto částku poskytne fond HFSF.
(25)
V rozhodnutí ze dne 3. května 2013 (10) (dále jen „rozhodnutí o likvidaci banky ATE“) vyvodila Komise závěr, že opatření podpory, která byla provedena v době převodu převedených činností banky ATE, nepředstavují státní podporu pro banku Piraeus, nýbrž pro převedené činnosti banky ATE. Komise mimoto dospěla k závěru, že tato podpora bude slučitelná s vnitřním trhem v případě, že plán restrukturalizace banky Piraeus, která nyní zahrnuje i převedené činnosti banky ATE, umožní obnovení její dlouhodobé životaschopnosti.
(26)
V červnu 2013 vložil fond HFSF v rámci rekapitalizace na jaře 2013 do banky částku ve výši 570 milionů EUR (11).
1.2.2. Postup týkající se činností Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank a Hellenic Bank (dále jen „tři kyperské banky“) v Řecku
(27)
Po mimořádném zasedání Euroskupiny (12) dne 15. března 2013 dospěly kyperské orgány a Evropská unie, Mezinárodní měnový fond (dále jen „MMF“) a Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) k politické dohodě ohledně zásad, z nichž bude vycházet budoucí makroekonomický ozdravný program. Mimo jiné bylo dohodnuto, že činnosti tří kyperských bank v Řecku budou převedeny na některou z řeckých bank.
(28)
Zájem o nabytí činností tří kyperských bank v Řecku projevila banka Piraeus i jiné řecké banky.
(29)
Dne 22. března 2013 souhlasil fond HFSF s tím, že banka Piraeus předloží nabídku týkající se nabytí řeckých poboček, vkladů a úvěrů tří kyperských bank. Nabídka banky byla podmíněna tím, že fond HFSF poskytne bance vlastní kapitál ve výši odpovídající ceně zaplacené za vlastní kapitál nabytých podniků.
(30)
Řecké orgány a fond HFSF Komisi podrobně informovaly o vývoji tohoto procesu a o podmínkách akvizice.
(31)
Dne 26. března 2013 podepsala banka s každou ze tří kyperských bank smlouvu o prodeji a převodu jejich činností v Řecku (vklady, úvěry a síť poboček).
(32)
Jak bylo dohodnuto v březnu 2013, vložil fond HFSF do banky Piraeus kapitál ve výši 524 milionů EUR (13) k pokrytí kapitálových potřeb, které vznikly v souvislosti s nabytím těchto aktiv.
2. POPIS
2.1. BANKA A JEJÍ POTÍŽE
2.1.1. Obecná situace v řeckém bankovním sektoru
(33)
Reálný hrubý domácí produkt (dále jen „HDP“) Řecka od roku 2008 do roku 2012 klesl o 20 %, jak je uvedeno v tabulce 1. Řecké banky proto u úvěrů pro řecké domácnosti a podniky čelily rychle rostoucímu poměru selhání (14). Tento vývoj měl nepříznivý dopad na výkonnost aktiv řeckých bank a měl za následek potřebu dalšího kapitálu.
Tabulka 1
Růst reálného HDP v Řecku, 2008-2013
Řecko
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Růst reálného HDP (v %)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Zdroj:
Eurostat, k dispozici na internetu na adrese http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(34)
V únoru 2012 zavedlo Řecko program výměny dluhopisů ze strany soukromého sektoru, známý jako „program zapojení soukromého sektoru“. Řecké banky se podílely na programu zapojení soukromého sektoru, v jehož rámci nabídla řecká vláda stávajícím soukromým držitelům dluhopisů nové cenné papíry (včetně nových řeckých státních dluhopisů (dále jen „státní dluhopisy“), cenných papírů navázaných na HDP a platebních směnek vydaných Evropským fondem finanční stability (dále jen „EFFS“)) výměnou za stávající státní dluhopisy, a to s nominální diskontní sazbou ve výši 53,5 % a delší splatností (15). Řecké orgány oznámily výsledky této výměny dluhopisů dne 9. března 2012 (16). Výměna měla pro držitele dluhopisů za následek značné ztráty (které řecká centrální banka odhadla u řeckých bank v průměru na 78 % nominální hodnoty starých státních dluhopisů) a kapitálové potřeby, jež byly zpětně zaúčtovány do účetních závěrek řeckých bank za rok 2011. Celkové ztráty hlavních řeckých bank v důsledku zapojení soukromého sektoru jsou shrnuty v tabulce 2.
Tabulka 2
Celkové ztráty hlavních řeckých bank v důsledku zapojení soukromého sektoru (v milionech EUR)
Banky
Nominální hodnota státních dluhopisů
Nominální hodnota půjček souvisejících se státem
Celková nominální hodnota
Ztráty ze státních dluhopisů v důsledku zapojení soukromého sektoru
Ztráty z půjček souvisejících se státem v důsledku zapojení soukromého sektoru
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru/kmenový kapitál tier 1 (%)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru/celková aktiva (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
ATEbank
5 164
608
5 772
3 873
456
4 329
1 144
17,1
Geniki
384
7
391
287
5
292
78,1
8,9
MBG
185
0
185
137
0
137
29
2,2
Zdroj:
Řecká centrální banka, zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovního sektoru, prosinec 2012, s. 14.
(35)
Jelikož se řecké banky v důsledku programu zapojení soukromého sektoru a přetrvávající recese potýkaly se značným nedostatkem kapitálu, byly na základě memoranda o ekonomické a finanční politice (dále jen „memorandum“) v rámci druhého ozdravného programu pro Řecko dohodnutého dne 11. března 2012 mezi řeckou vládou, Evropskou unií, MMF a ECB poskytnuty finanční prostředky na rekapitalizaci těchto bank. Řecké orgány odhadly celkové potřeby v oblasti rekapitalizace bank a náklady na řešení problémů, které mají být financovány z tohoto programu, na 50 miliard EUR (17). Tato částka byla vypočítána na základě zátěžového testu, který řecká centrální banka provedla za období od prosince 2011 do prosince 2014 (dále jen „zátěžový test v roce 2012“), a to podle odhadu úvěrových ztrát, jenž provedla společnost Blackrock (18). Finanční prostředky na rekapitalizaci řeckých bank jsou poskytovány prostřednictvím fondu HFSF. V tabulce 3 je shrnut výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank na základě zátěžového testu v roce 2012.
Tabulka 3
Zátěžový test v roce 2012: Kapitálové potřeby hlavních řeckých bank (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál tier 1 (prosinec 2011)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru (prosinec 2011)
Rezervy v souvislosti se zapojením soukromého sektoru (červen 2011)
Odhady hrubé kumulativní ztráty s ohledem na úvěrové riziko
Rezervy na ztráty z úvěrů (prosinec 2011)
Interní tvorba kapitálu
Cílový kmenový kapitál tier 1 (prosinec 2014)
Kapitálové potřeby
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
ATEbank
378
-4 329
836
-3 383
2 344
468
1 234
4 920
Geniki
374
- 292
70
-1 552
1 309
-40
150
281
MBG
473
- 137
0
- 638
213
-79
230
399
Zdroj:
Řecká centrální banka, zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovního sektoru, prosinec 2012, s. 8.
(36)
V souladu s memorandem z března 2012 budou moci „banky, které předloží proveditelné plány získání kapitálu, požádat a obdržet veřejnou podporu, a to způsobem, který zachovává pobídky soukromého sektoru k vkládání kapitálu, a snižuje tudíž zátěž pro daňové poplatníky na minimum“ (19). Řecká centrální banka zjistila, že proveditelné plány získání kapitálu předložily pouze čtyři největší banky (Eurobank, National Bank of Greece, banka Piraeus a Alpha Bank) (20). V květnu 2012 provedl fond HFSF první rekapitalizaci ve prospěch těchto bank.
(37)
Domácí vklady v bankách v Řecku se v období od konce roku 2009 do června 2012 kvůli recesi a politické nejistotě snížily celkem o 37 %. Ve snaze udržet vklady musely tyto banky platit vyšší úrokové sazby. Náklady na vklady rostly, což snižovalo čisté úrokové rozpětí bank. Jelikož řecké banky ztratily přístup na trhy pro financování z jiných (tržních) zdrojů než klientských vkladů, byly zcela závislé na financování poskytovaném Eurosystémem (21), přičemž stále větší část tohoto financování měla podobu nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou, kterou poskytovala řecká centrální banka.
(38)
Dne 3. prosince 2012 zahájilo Řecko provádění programu zpětného odkupu nových státních dluhopisů, které investoři získali v rámci programu zapojení soukromého sektoru, a to za ceny v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty (22). Na tomto programu zpětného odkupu se podílely i řecké banky, což mělo za následek další ztráty v jejich rozvaze, jelikož se většina účetních ztrát (tj. rozdíl mezi tržní hodnotou a nominální hodnotou) zaúčtovaných u těchto nových státních dluhopisů v době provedení programu zapojení soukromého sektoru stala konečnými a nevratnými ztrátami (23).
(39)
V prosinci 2012 provedl fond HFSF druhou překlenovací rekapitalizaci ve prospěch čtyř největších řeckých bank.
(40)
Na jaře 2013 byla překlenovací rekapitalizace čtyř bank přeměněna na stálou rekapitalizaci ve formě kmenových akcií, přičemž fond HFSF držel v každé ze čtyř bank více než 80% podíl. V případě bank, jimž se podařilo přilákat předem stanovený objem soukromého kapitálu (banka Piraeus, Alpha Bank a National Bank of Greece), získal HFSF akcie bez hlasovacích práv a soukromým investorům byly s ohledem na akcie fondu HFSF vydány opční listy.
(41)
V červenci 2013 zadala řecká centrální banka poradci provedení diagnostické studie týkající se úvěrových portfolií všech řeckých bank. Poradce provedl u veškerých domácích úvěrových portfolií řeckých bank a rovněž u úvěrů zahraničních poboček a dceřiných společností nesoucích řecké riziko odhady úvěrových ztrát za tříapůlleté období a dobu trvání úvěru. Analýza poskytla odhady úvěrových ztrát na základě dvou makroekonomických scénářů, a to základního scénáře a nepříznivého scénáře. Odhady úvěrových ztrát u zahraničních úvěrových portfolií odhadla řecká centrální banka pomocí některých informací poskytnutých poradcem.
(42)
Na základě posouzení odhadů úvěrových ztrát ze strany poradce zahájila řecká centrální banka na podzim 2013 nový zátěžový test (dále jen „zátěžový test v roce 2013“) s cílem posoudit pevnost kapitálové pozice řeckých bank podle základního scénáře i nepříznivého scénáře. Řecká centrální banka posoudila kapitálové potřeby s technickou podporou druhého poradce.
(43)
Hlavními prvky posouzení kapitálových potřeb v rámci zátěžového testu v roce 2013 byly i) odhady úvěrových ztrát (24) u úvěrových portfolií bank na konsolidovaném základě s ohledem na řecké a zahraniční riziko po odečtení stávajících rezerv na úvěry a ii) odhadovaný provozní zisk bank v období od června 2013 do prosince 2016, a to na základě konzervativní úpravy plánů restrukturalizace, které byly řecké centrální bance předloženy ve čtvrtém čtvrtletí roku 2013. V tabulce 4 je shrnut výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank na konsolidovaném základě podle základního scénáře v rámci zátěžového testu v roce 2013.
Tabulka 4
Zátěžový test z roku 2013: Kapitálové potřeby řeckých bank na konsolidovaném základě podle základního scénáře (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál tier 1 (červen 2013) (1)
Rezervy na ztráty z úvěrů
Odhady úvěrových ztrát s ohledem na řecké riziko (3)
Odhady úvěrových ztrát s ohledem na zahraniční riziko (25) (4)
Interní tvorba kapitálu (5)
Poměr kmenového kapitálu tier 1 v rámci zátěžového testu (prosinec 2016) (6)
Kapitálové potřeby (7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (26)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (27)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
(44)
Dne 6. března 2014 oznámila řecká centrální banka výsledky zátěžového testu v roce 2013 a požádala banky, aby do poloviny dubna 2014 předložily plány získání kapitálu k pokrytí kapitálových potřeb podle základního scénáře.
(45)
Banky přistoupily k navýšení kapitálu v období od konce března 2014 do počátku května 2014.
2.1.2. Příjemce podpory
(46)
Banka Piraeus poskytuje univerzální bankovní služby především v Řecku a ve střední, východní a jihovýchodní Evropě (Rumunsko, Bulharsko, Srbsko, Albánie, Ukrajina a Kypr) a také v Egyptě. Banka nabízí domácnostem a podnikům celou škálu bankovních a finančních produktů a služeb. Banka působí v oblasti retailového, korporátního a soukromého bankovnictví, správy majetku, pokladny a investičního bankovnictví. Banka je zaregistrována v Řecku a její akcie jsou kotovány na aténské burze cenných papírů. Dne 30. prosince 2012 zaměstnávala banka celkem 18 597 osob (28).
(47)
Banka se zúčastnila programu zapojení soukromého sektoru a vyměnila státní dluhopisy a půjčky související se státem v nominální hodnotě ve výši 7,7 miliardy EUR. Její celkové náklady související se zapojením soukromého sektoru činily přibližně 5 911 milionů EUR před zdaněním a byly v plné výši zaúčtovány v účetní závěrce za rok 2011 (29). Během programu zpětného odkupu v prosinci 2012 prodala banka nové státní dluhopisy, které obdržela v rámci zapojení soukromého sektoru, s vysokou srážkou z nominální hodnoty. Prodej měl za následek ztráty z nových státních dluhopisů.
(48)
Klíčové údaje banky v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a prosinci 2013 (konsolidované údaje) jsou uvedeny v tabulce 5.
Tabulka 5
Klíčové údaje banky Piraeus Bank, 2010, 2011, 2012 a 2013
Zisk a ztráta
(v mil. EUR)
2010
2011
2012 (30)
2013 (31)
Čisté úrokové výnosy
1 207
1 194
1 047
1 664
Provozní výnosy celkem
1 510
1 245
1 921
2 205
Celkové provozní náklady
(884)
(840)
(931)
(1 680)
Příjmy před rezervami
625
405
989
525
Ztráty ze znehodnocení k pokrytí úvěrového rizika
(611)
(1 973)
(2 519)
(2 536)
Ztráty ze znehodnocení státních dluhopisů a půjček způsobilých pro zapojení soukromého sektoru
(5 911)
Záporný goodwill
351
3 810
Čistý zisk/ztráta
(21)
(6 618)
(507)
2 546
Vybrané údaje o objemu
(v mil. EUR)
31. prosinec 2010
31. prosinec 2011
31. prosinec 2012 (31)
31. prosinec 2013 (32)
Celkové čisté úvěry a zálohy poskytnuté klientům
(čisté)
40 150
35 634
44 613
62 366
Vklady
29 475
21 796
36 971
54 279
Aktiva celkem
57 561
49 352
70 408
92 010
Vlastní kapitál celkem (30)
3 273
(1 940)
(2 316)
8 543
(49)
Tabulka 5 ukazuje, že kromě obrovských ztrát, které byly vykázány v roce 2011 v důsledku programu zapojení soukromého sektoru (5 911 milionů EUR (33)), byla banka do poloviny roku 2012 postižena klesajícími příjmy (mimo jiné kvůli vyšším nákladům na vklady) a vysokými a rostoucími ztrátami ze znehodnocení u úvěrových portfolií v Řecku a v zahraničí. Likvidní pozice banky byla velmi nepříznivě ovlivněna odlivem vkladů. Tato situace se poněkud zlepšila poté, co banka v červenci 2012 zahájila provádění akvizic.
(50)
V rámci zátěžového testu v roce 2013 odhadla řecká centrální banka kapitálové potřeby banky Piraeus podle základního scénáře na 465 milionů EUR.
(51)
V březnu 2014 přikročila banka k navýšení kapitálu o 1 752 milionů EUR v zájmu pokrytí kapitálových potřeb uvedených v 50. bodě odůvodnění a splacení preferenčních akcií v držení Řecka ve výši 940 milionů EUR (34). Na rozdíl od navýšení kapitálu banky Eurobank v dubnu 2014 neposkytl fond HFSF bance Piraeus závazek týkající se kapitálové injekce v rámci navýšení kapitálu v případě nedostatečné poptávky ze strany soukromého sektoru. Navýšení kapitálu banky bylo dosaženo nabídkou vlastního kapitálu bez předkupních práv (tj. navýšení kapitálu se zrušením předkupních práv akcionářů) mezinárodním investorům a prostřednictvím veřejné nabídky v Řecku. Upisovací cena byla stanovena na 1,7 EUR za akcii.
(52)
Po navýšení kapitálu banka dne 22. května 2014 oznámila, že Řecku splatila preferenční akcie, a to za celkovou částku ve výši 750 milionů EUR (35).
2.2. NABYTÍ BANKOVNÍCH ČINNOSTÍ V ŘECKU ZE STRANY BANKY PIRAEUS
2.2.1. Nabytí banky ATE
(53)
Banku ATE založilo Řecko v roce 1929 jako neziskovou organizaci. Do počátku 90. let minulého století byla banka ATE specializovanou finanční institucí, která jménem řeckého státu podporovala rozvoj zemědělského odvětví. V prosinci 2000 byla společnost kotována na aténské burze cenných papírů. K 14. listopadu 2011 bylo Řecko hlavním akcionářem banky ATE s podílem ve výši 89,9 %.
(54)
Banka ATE vykonávala veškeré bankovní činnosti, retailové i korporátní, poskytovala finanční služby, jako je pojištění a leasing, a získala významné podíly ve společnostech působících v nefinančním sektoru, včetně odvětví výroby cukru a mlékárenského průmyslu.
(55)
V červenci 2012 nabízela banka ATE své služby prostřednictvím sítě 468 poboček a zaměstnávala 5 024 osob. V červenci 2012 její celkové vklady činily 14,9 miliardy EUR při celkových aktivech v hodnotě 21,8 miliardy EUR (36).
(56)
Od roku 2006 nabízela banka ATE své služby rovněž mimo Řecko s 74% podílem v ATE Bank Romania a s 20,3% podílem na základním kapitálu a 25 % preferenčních akcií banky AIKBanka Serbia.
(57)
Potíže banky ATE nastaly před řeckou krizí státního dluhu, a to především v důsledku špatné kvality aktiv a tradičně nízkého zisku před znehodnocením. Řecká krize státního dluhu se dotkla všech řeckých bank, včetně banky ATE, dvěma způsoby: i) ztráta přístupu Řecka na mezinárodní dluhové trhy významně ovlivnila likvidní pozici řeckých bank a ii) kvalita aktiv se zhoršila a vzrostlo jejich znehodnocení.
(58)
V dubnu 2011 vložilo Řecko do banky ATE částku ve výši 1 445 milionů EUR (včetně částky ve výši 675 milionů EUR, která byla původně poskytnuta v rámci řeckého rekapitalizačního opatření). Banka ATE mimoto obdržela podporu v oblasti likvidity ve výši 6 103 milionů EUR. Komise tato opatření schválila v rozhodnutí o restrukturalizaci banky ATE.
(59)
Ve druhém pololetí roku 2011 se však kapitálová pozice banky ATE zhoršila, především v důsledku její účasti v programu zapojení soukromého sektoru. Jak dokládá tabulka 2, její celkové náklady v souvislosti se zapojením soukromého sektoru činily 4 329 milionů EUR před zdaněním a byly v plné výši zaúčtovány v účetní závěrce za rok 2011. Jak ukazuje tabulka 3, kapitálové potřeby v souvislosti s převedenými činnostmi banky ATE se odhadovaly na 4 920 milionů EUR.
(60)
Dne 22. března 2012 předložilo Řecko zprávu řecké centrální banky, v níž se navrhovalo řešení problémů banky ATE prostřednictvím koupě a převzetí převedených činností banky ATE, zatímco zbývající aktiva a závazky budou vypořádány prostřednictvím špatné banky. Banka Piraeus a jiné velké řecké banky předložily fondu HFSF nezávazné nabídky. Dne 26. července 2012 schválila správní rada fondu HFSF nabídku banky Piraeus.
(61)
Dne 27. července 2012 přikročila řecká centrální banka k převodu převedených činností banky ATE na banku Piraeus (37).
(62)
Jelikož převedené činnosti banky ATE zahrnovaly méně aktiv v reálné hodnotě než závazků, musel fond HFSF v souladu s rozhodnutím řecké centrální banky ze dne 28. ledna 2013 vyrovnat rozdíl mezi převedenými aktivy a převedenými závazky, tj. odstranit nedostatek finančních prostředků. Řecká centrální banka dospěla na základě auditovaných údajů k závěru, že nedostatek finančních prostředků činí 7 471 milionů EUR, a fond HFSF poskytl bance Piraeus dluhopisy Evropského nástroje finanční stability (dále jen „dluhopisy EFSF“) v hodnotě 7 471 milionů EUR.
(63)
Fond HFSF se mimoto zavázal, že bance Piraeus poskytne kapitál za účelem kapitalizace převedených činností banky ATE do výše 9 %. Tato částka se původně odhadovala na 500 milionů EUR, konečná částka však byla stanovena na 570 milionů EUR. Fond HFSF poskytl bance Piraeus konečnou částku oproti kmenovým akciím v rámci rekapitalizace na jaře 2013.
(64)
Banka Piraeus získala převedené činnosti banky ATE za kupní cenu ve výši 95 milionů EUR.
2.2.2. Nabytí banky Geniki
(65)
Banka Geniki byla založena v roce 1937. Banka Geniki poskytovala finanční služby v oblasti retailového bankovnictví, korporátního bankovnictví a služeb kapitálového trhu. V roce 2004 získala většinu akcií banky Geniki společnost Société Générale. K 31. prosinci 2012 provozovala banka Geniki 104 poboček a zaměstnávala 1 391 osob (38). Celková aktiva činila 2,6 miliardy EUR, celkové čisté úvěry 1,9 miliardy EUR a vklady přibližně 2 miliardy EUR (39).
(66)
Řecká krize státního dluhu měla velmi negativní dopad na výkonnost bankovního sektoru. Účast řeckých bank v programu zapojení soukromého sektoru vedla k rychlému zhoršování jejich kapitálové pozice. Jak dokládá tabulka 2, celkové náklady banky Geniki v souvislosti se zapojením soukromého sektoru činily přibližně 292 milionů EUR před zdaněním a byly v plné výši zaúčtovány v účetní závěrce za rok 2011. Jak ukazuje tabulka 3, výše kapitálových potřeb banky Geniki byla odhadnuta na 281 milionů EUR a byla vypočítána na základě zátěžového testu, který provedla řecká centrální banka.
(67)
Ve snaze banku Geniki prodat se společnost Société Générale v červnu 2012 obrátila na všechny čtyři velké řecké banky. Jediným subjektem, který projevil o nabytí banky Geniki zájem, byla banka Piraeus.
(68)
Jednání mezi společností Société Générale a bankou Piraeus ohledně prodeje banky Geniki vedla dne 19. října 2012 k uzavření oficiální dohody, že: i) společnost Société Générale prodá a banka Piraeus koupí 99,08% podíl, který společnost Société Générale vlastní v bance Geniki, a že ii) společnost Société Générale postoupí a převede a banka získá veškeré půjčky na kmenový kapitál banky Geniki, které společnost Société Générale uzavřela a které uzavře v budoucnu. Společnost Société Générale nakonec souhlasila se zálohovou platbou pro banku Geniki ve výši přibližně 290 milionů EUR a upsáním dluhopisu, který vydala banka Piraeus, a to s hodnotou ve výši přibližně 170 milionů EUR. Banka Piraeus poté banku Geniki získala za částku ve výši 1 milionu EUR.
(69)
Dne 14. prosince 2012 banka Piraeus oznámila, že akvizice podílu společnosti Société Générale v bance Geniki byla dokončena.
2.2.3. Nabytí činností tří kyperských bank v Řecku
(70)
Bank of Cyprus byla založena v roce 1899, Cyprus Popular Bank v roce 1901 a Hellenic Bank v roce 1976.
(71)
Po mimořádném zasedání Euroskupiny dne 15. března 2013 se Evropská unie, MMF a ECB dohodly na hlavních parametrech záchranného plánu pro Kypr. Helénská rada pro systémovou stabilitu (Hellenic Systemic Stability Board, dále jen „HSSB“) jednomyslně navrhla převedení řeckých aktiv a závazků poboček tří kyperských bank v Řecku na některou z řeckých bank. HSSB zejména uvedla, že „[…] (40) dohoda plně ochraňuje vkladatele řeckých poboček [tří kyperských bank], zabezpečuje řecký veřejný zájem a finanční stabilitu a nezatěžuje řecký veřejný dluh“.
(72)
Řecká centrální banka byla pověřena, aby přezkoumala případný zájem řeckých bank, a v této souvislosti vyzvala k vyjádření zájmu. Fond HFSF mimoto souhlasil s pokrytím kapitálových potřeb (nabyvatele), které budou vyplývat z nabytí řeckých poboček tří kyperských bank.
(73)
V tabulce 6 jsou shrnuta aktiva a závazky tří kyperských bank, jež byly nakonec převedeny na banku Piraeus (dále jen „převedené kyperské činnosti“).
Tabulka 6
Převedené činnosti tří kyperských bank
Převedené činnosti
Aktiva
Veškeré řecké úvěry, včetně leasingu a faktoringu
Úvěry na financování lodí a jiné úvěry poskytnuté a spravované v Řecku a vykazované v kyperském úvěrovém portfoliu
Dlouhodobá aktiva (mimo odložené daňové pohledávky)
Závazky
Veškeré vklady tří kyperských bank přijaté v Řecku
Zdroj:
Specifikace „Vyčlenění a prodej řeckých aktiv kyperských bank“ (Carve out and sale of the Greek assets of Cypriot banks) ze dne 10. dubna 2013.
(74)
Aktiva převedená na banku Piraeus činila přibližně 18,9 miliardy EUR a závazky přibližně 15 miliard EUR. Strany transakce se však dohodly na tom, že bude zohledněna výše ztrát, které se u kyperských bank předpokládaly ve zprávě společnosti PIMCO, a to podle nepříznivého scénáře (41). Podle zprávy společnosti PIMCO činila hodnota aktiv, která budou převedena na banku Piraeus, přibližně 16,5 miliardy EUR. Převedené závazky činily přibližně 14,5 miliardy EUR.
(75)
Ve dnech 21. a 22. března 2013 předložily pouze tři banky, včetně banky Piraeus, nezávazné nabídky.
(76)
Dne 22. března 2013 udělil fond HFSF souhlas s nabytím činností tří kyperských bank v Řecku bankou Piraeus. Celková částka, kterou banka Piraeus zaplatila za nabytí převedených kyperských činností, činila 524 milionů EUR. Konkrétně bylo dohodnuto, že banka Piraeus zaplatí za nabytí převedených činností Bank of Cyprus částku ve výši 237 milionů EUR, za nabytí převedených činností Cyprus Popular Bank částku ve výši 258 milionů EUR a za nabytí převedených činností Hellenic Bank částku ve výši 29 milionů EUR.
(77)
V červnu 2013 vložil fond HFSF v rámci rekapitalizace na jaře 2013 (42) do banky Piraeus kapitál ve výši 524 milionů EUR za účelem uhrazení kupní ceny, kterou banka zaplatila.
2.2.4. Nabytí banky MBG
(78)
Banka MBG byla založena v roce 2000. K 31. prosinci 2012 provozovala banka MBG 119 poboček a zaměstnávala 1 174 osob (43).
(79)
Dne 22. dubna 2013 podepsala banka Piraeus s bankou BCP konečnou smlouvu týkající se nabytí celého základního kapitálu banky MBG a podílu banky BCP na chystaném navýšení kapitálu banky Piraeus.
(80)
Podle smlouvy přispěje banka BCP k rekapitalizaci banky MBG podle předpisů částkou ve výši 400 milionů EUR (z toho již banka BCP poskytla v prosinci 2012 částku ve výši 139 milionů EUR), a to přeměnou podřízených a prioritních úvěrů, které banka BCP poskytla bance MBG, na vlastní kapitál. Veškeré finanční prostředky, které banka BCP poskytla bance MBG v minulosti, splatí banka MBG ve dvou tranších: částka ve výši 650 milionů EUR bude uhrazena ke dni uzavření transakce a částka ve výši přibližně 250 milionů EUR bude zaplacena do šesti měsíců od jejího uzavření. Banka BCP přispěje na rekapitalizaci banky Piraeus částkou ve výši 400 milionů EUR, a to prostřednictvím soukromého umísťování s vyloučením předkupních práv. Banka Piraeus poté získá plně rekapitalizovanou banku MBG za částku ve výši 1 milionu EUR.
(81)
Dne 19. června 2013 oznámila banka Piraeus dokončení akvizice banky MBG.
2.2.5. Přehled společných účinků akvizic
(82)
Tabulka 7 podává přehled o dopadu postupných akvizic na velikost a podobu banky Piraeus v Řecku (žádný z nabytých subjektů nezahrnoval zahraniční aktiva s výjimkou převedených činností banky ATE, jež zahrnovaly malý objem aktiv v Rumunsku). V důsledku těchto akvizic má nyní banka Piraeus nejvyšší podíl na řeckém trhu vkladů a úvěrů.
Tabulka 7
Dopad postupných akvizic na velikost banky Piraeus v Řecku
31.12.2012
Pouze Řecko
Banka Piraeus samostatně
ATE
Geniki
Kyperské banky
MBG
NOVÁ SKUPINA
Hrubé úvěry
27 727
12 200
3 308
24 194
4 710
72 138
část nové skupiny
38 %
17 %
5 %
34 %
7 %
100 %
Čisté úvěry
24 811
11 527
1 909
19 481
4 236
61 964
část nové skupiny
40 %
19 %
3 %
31 %
7 %
100 %
Vklady
15 412
14 986
2 014
14 427
2 912
49 752
část nové skupiny
31 %
30 %
4 %
29 %
6 %
100 %
Zaměstnanci
5 926
5 019
1 420
5 268
1 186
18 819
část nové skupiny
31 %
27 %
8 %
28 %
6 %
100 %
Pobočky
325
460
104
307
120
1 316
část nové skupiny
25 %
35 %
8 %
23 %
9 %
100 %
Zdroj:
údaje, které poskytla banka Piraeus Bank dne 10. června 2014.
2.3. OPATŘENÍ PODPORY
2.3.1. Opatření podpory, která byla provedena ve prospěch banky Piraeus v rámci režimu podpory řeckých bank (opatření L1 a A)
(83)
V rámci režimu podpory řeckých bank, rekapitalizačního opatření, opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů obdržela banka několik forem podpory.
2.3.1.1. Státní podpora v oblasti likvidity v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (opatření L1)
(84)
Banka měla a má i nadále prospěch z podpory v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů. Na tuto podporu se bude v tomto rozhodnutí odkazovat jako na „opatření L1“. V roce 2010 vydala banka dluhopisy se státní zárukou v celkové hodnotě 9,9 miliardy EUR. Řecko půjčilo bance rovněž státní dluhopisy v hodnotě 1 289 milionů EUR. Na konci března 2014 činila nesplacená částka státních dluhopisů 1 024 milionů EUR (44).
(85)
V plánu restrukturalizace banky, který řecké orgány předložily Komisi dne 25. června 2014, požádaly řecké orgány o povolení dalšího poskytování záruk a půjček státních dluhopisů bance Piraeus v rámci režimu podpory řeckých bank v období restrukturalizace, pokud vyvstane potřeba podpory likvidity, ačkoli se neočekává, že k tomu dojde.
2.3.1.2. Rekapitalizace provedená státem v rámci rekapitalizačního opatření (opatření A)
(86)
V květnu 2009 a prosinci 2011 obdržela banka od Řecka v rámci rekapitalizačního opatření na základě režimu podpory řeckých bank kapitálové injekce ve výši 370 milionů EUR resp. 380 milionů EUR, tj. v celkové výši 750 milionů EUR (opatření A), což odpovídá přibližně 2,1 % rizikově vážených aktiv (45) banky v té době.
(87)
Rekapitalizace měla podobu preferenčních akcií, které upsalo Řecko, a to s 10 % kupónem a pětiletou splatností.
(88)
Banka splatila preferenční akcie dne 22. května 2014, jak je popsáno v 52. bodě odůvodnění.
2.3.2. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(89)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity představuje mimořádné opatření, jež solventní finanční instituci, která čelí dočasným problémům s likviditou, umožňuje získat od Eurosystému financování, přičemž tato operace není součástí jednotné měnové politiky. Úroková sazba, kterou finanční instituce hradí za nouzovou pomoc v oblasti likvidity, je o […] bazických bodů (dále jen „b.b.“) vyšší než úroková sazba, kterou hradí za běžné refinancování poskytnuté centrální bankou.
(90)
Za program nouzové pomoci v oblasti likvidity odpovídá řecká centrální banka, což znamená, že veškeré náklady a rizika spojená s poskytováním této pomoci nese řecká centrální banka (46). Řecko poskytlo řecké centrální bance státní záruku, která se vztahuje na celou částku nouzové pomoci v oblasti likvidity, kterou řecká centrální banka poskytne. Přijetí § 50 odst. 7 zákona č. 3943/2011, kterým se mění § 65 odst. 1 zákona č. 2362/1995, umožnilo ministru financí poskytnout řecké centrální bance jménem státu záruky za účelem zajištění pohledávek řecké centrální banky za úvěrovými institucemi. Banky, které využívají nouzovou pomoc v oblasti likvidity, musí státu hradit za záruku poplatek ve výši […] b.b.
(91)
K 31. prosinci 2011 využívala banka Piraeus nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou ve výši 11,64 miliardy EUR a k 31. prosinci 2012 pak ve výši 31,4 miliardy EUR (47). Po prudkém poklesu v roce 2013 využívala banka na konci tohoto roku nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou pouze ve výši 750 milionů EUR.
2.3.3. Opatření podpory provedená ve prospěch banky Piraeus prostřednictvím fondu HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(92)
Od roku 2012 měla banka prospěch z několika opatření kapitálové podpory, která provedl fond HFSF. Přehled těchto opatření podpory je uveden v tabulce 8.
Tabulka 8
Opatření podpory, která byla ve prospěch banky Piraeus provedena prostřednictvím fondu HFSF
První překlenovací restrukturalizace - květen 2012
(v mil. EUR)
Druhá překlenovací restrukturalizace - prosinec 2012
(v mil. EUR)
Písemný závazek - prosinec 2012
(v mil. EUR)
Účast na rekapitalizaci v květnu 2013
(v mil. EUR) (48)
Opatření
B1
B2
B3
B4
Částka
(v mil. EUR)
4 700
1 553
1 082
5 891
2.3.3.1. První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(93)
Podrobný popis první překlenovací rekapitalizace v květnu 2012 (opatření B1) je uveden ve 14. až 33. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus. Souvislosti a hlavní prvky tohoto opatření jsou uvedeny v tomto oddíle.
(94)
Dne 20. dubna 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek týkající se jeho účasti na plánovaném navýšení kapitálu banky s částkou ve výši 5 miliard EUR.
(95)
V rámci opatření B1 převedl fond HFSF v květnu 2012 na banku dluhopisy EFSF v hodnotě 4,7 miliardy EUR v souladu s ustanoveními o překlenovací rekapitalizaci obsaženými v zákoně č. 3864/2010 o zřízení fondu HFSF (dále jen „zákon o fondu HFSF“). V 53. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus Komise uvedla, že „překlenovací rekapitalizace dokončená dne 28. května 2012 představuje splnění povinnosti přijaté v písemném závazku, a představuje tak pokračování stejné podpory“. Částky uvedené v písemném závazku i částky poskytnuté v rámci první překlenovací rekapitalizace byly řeckou centrální bankou vypočítány tak, aby bylo zajištěno, že banka Piraeus dosáhne k 31. prosinci 2011, tj. datu zpětného zaúčtování překlenovací rekapitalizace do účetnictví banky, celkového kapitálového poměru ve výši 8 %. Jak je patrné z tabulky 3, opatření B1 pokrylo pouze část celkových kapitálových potřeb, které byly zjištěny v rámci zátěžového testu v roce 2012. Předpokládalo se, že banka získá kapitál navýšením kapitálu v budoucnu a překlenovací rekapitalizace měla pouze zachovat způsobilost banky pro financování ECB do doby, než dojde k navýšení kapitálu.
(96)
Pro období ode dne první překlenovací rekapitalizace do dne přeměny první překlenovací rekapitalizace na kmenové akcie a jiné konvertibilní finanční nástroje stanovila dohoda, která byla před úpisem uzavřena mezi bankou a fondem HFSF, že banka musí hradit fondu HFSF roční poplatek z nominální hodnoty směnek EFSF ve výši 1 % a že se výplaty kupónů a vzniklých úroků ze směnek EFSF za toto období budou započítávat jako dodatečný kapitálový příspěvek fondu HFSF poskytnutý bance (49).
2.3.3.2. Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(97)
Na podzim 2012 vykázala banka další ztráty. Její kapitál se proto opět snížil pod minimální kapitálové požadavky, které se vyžadovaly, aby byla i nadále způsobilá pro refinancování poskytované ECB.
(98)
V důsledku toho byla nezbytná druhá překlenovací rekapitalizace. Dne 20. prosince 2012 provedl fond HFSF druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 553 milionů EUR (opatření B2), a to opět převedením dluhopisů EFSF na banku.
2.3.3.3. Písemný závazek ze dne 20. prosince 2012 (opatření B3)
(99)
Kromě druhé překlenovací rekapitalizace poskytl fond HFSF dne 20. prosince 2012 bance písemný závazek týkající se jeho účasti na navýšení základního kapitálu banky a na konvertibilních nástrojích, které mají být vydány, a to s celkovou částkou až do výše 1 082 milionů EUR (opatření B3).
(100)
Dvě překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a dodatečná částka přislíbená v prosinci 2012 (opatření B3) znamenaly, že se fond HFSF zavázal pokrýt celkové kapitálové potřeby, které byly zjištěny během zátěžového testu v roce 2012 (7 335 milionů EUR (50)).
2.3.3.4. Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 (opatření B4) a částečném splacení opatření B1 a B2
(101)
Dne 23. dubna 2013 schválila valná hromada akcionářů banky navýšení základního kapitálu o 8 429 milionů EUR (51). Tato částka byla vypočítána jako součet:
(i)
částky ve výši 7 335 milionů EUR k pokrytí kapitálových potřeb, které byly zjištěny během zátěžového testu v roce 2012; z této částky upsal fond HFSF částku ve výši 5 891 milionů EUR (opatření B4) a soukromí investoři upsali částku ve výši 1 444 milionů EUR;
(ii)
částky ve výši 570 milionů EUR, kterou fond HFSF vložil za účelem splnění regulativních kapitálových požadavků, jež vznikly v souvislosti s převzatou činností banky ATE, jak bylo přislíbeno v červenci 2012; toto opatření posoudila Komise v rozhodnutí o likvidaci banky ATE, v němž konstatovala, že se nejedná o podporu poskytnutou bance Piraeus;
(iii)
částky ve výši 524 milionů EUR, kterou fond HFSF vložil k uspokojení kapitálových potřeb, jež vznikly v souvislosti s uhrazením kupní ceny činností tří kyperských bank v Řecku; tato část navýšení kapitálu představuje opatření C (52).
(102)
Cena nových akcií byla stanovena na 1,70 EUR za akcii, což odpovídá 50 % burzovního kurzu za 50 dnů předcházejících jejímu stanovení, váženému podle příslušných objemů obchodů.
(103)
Dne 3. června 2013 oznámila správní rada banky emisi 3 888 268 914 nových akcií s nominální hodnotou 0,30 EUR za cenu ve výši 1,70 EUR za akcii (53). Dne 28. června 2013 banka oznámila (54), že správní rada potvrdila výplatu celkového navýšení základního kapitálu v plné výši, a to s celkovou částkou ve výši 8 429 milionů EUR, včetně prémií.
(104)
Celková účast soukromého sektoru na navýšení základního kapitálu banky činila 1 444 milionů EUR (55). Tato částka zahrnuje účast banky BCP, jak je popsáno v 80. bodě odůvodnění.
(105)
Účast fondu HFSF na navýšení základního kapitálu banky proto činila 6 985 milionů EUR.
(106)
Po rekapitalizaci na jaře 2013 se fond HFSF stal významným akcionářem banky s podílem ve výši 81 % (56). Fond HFSF vydal opční listy a poskytl soukromým investorům jeden opční list na každou upsanou akcii, a to bezúplatně (57). Každý opční list zahrnuje právo na nákup 4,48 akcií fondu HFSF, a to ve stanovených intervalech a za realizační ceny. Toto právo mohlo být poprvé uplatněno dne 2. ledna 2014 a poté je možno opční listy uplatnit co šest měsíců až do dne 2. ledna 2018. Realizační cena se rovná upisovací ceně ve výši 1,70 EUR navýšené o roční úrokovou sazbu (4 % za první rok, 5 % za druhý rok, 6 % za třetí rok, 7 % za čtvrtý rok a za posledních šest měsíců 8 % ročně) (58).
(107)
Zákon o fondu HFSF, který byl v roce 2014 pozměněn, stanoví, že v případě emise s přednostním právem lze upravit pouze realizační ceny opčních listů. Každá takováto úprava se mimoto musí uskutečnit následně a pouze do výše realizovaných výnosů z prodeje předkupních práv fondu HFSF. V případě navýšení základního kapitálu bez předkupních práv není úprava možná.
2.3.4. Opatření podpory ve prospěch nabytých podniků (opatření C)
2.3.4.1. Opatření podpory ve prospěch banky ATE
(108)
Jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, v době rozhodnutí o restrukturalizaci banky ATE již měla banka ATE prospěch z opatření podpory.
(109)
V prosinci 2011 vložil řecký stát do banky ATE částku ve výši 290 milionů EUR.
(110)
Usnesení ze dne 27. července 2012 (popsané v 62. a 63. bodě odůvodnění) zahrnovalo rovněž další státní podporu. K odstranění nedostatku finančních prostředků poskytl fond HFSF bance Piraeus dluhopisy EFSF v hodnotě 7 471 milionů EUR. Fond HFSF se rovněž zavázal rekapitalizovat banku Piraeus s částkou ve výši 570 milionů EUR.
(111)
Celkově činí podpora související s koupí a převzetím 8 041 milionů EUR.
2.3.4.2. Opatření podpory pro činnosti tří kyperských bank v Řecku (opatření C)
(112)
Jak již bylo uvedeno v 77. a 101. bodě odůvodnění, v době nabytí činností tří kyperských bank v Řecku přijal fond HFSF závazek, že poskytne bance Piraeus kapitál ve výši 524 milionů EUR (opatření C). Tento závazek byl splněn v červnu 2013 (59).
2.4. PLÁN RESTRUKTURALIZACE
2.4.1. Domácí operace
(113)
Na základě plánu restrukturalizace se banka zaměří na své hlavní bankovní činnosti v Řecku.
(114)
Těžištěm je obnovení ziskovosti a životaschopnosti bankovních činností v Řecku. Za tímto účelem zahrnuje plán restrukturalizace řadu opatření, která mají zlepšit provozní efektivitu banky a čisté úrokové rozpětí, a rovněž opatření zlepšující její kapitálovou pozici a strukturu rozvahy.
(115)
Co se týká provozní efektivity, banka již zahájila rozsáhlý program racionalizace.
(116)
V období od 31. prosince 2011 do 31. prosince 2013 omezila banka svou fyzickou přítomnost v Řecku celkem o 322 poboček s přihlédnutím k restrukturalizaci nabytých subjektů po akvizici. V roce 2014 udržela banka toto tempo a v prvním pololetí již uzavřela […] poboček.
Tabulka 9
Restrukturalizace sítě řeckých poboček od roku 2010 do 1. pololetí roku 2014
Období
2011
2012
2013
1. pololetí 2014
Celkový počet poboček na začátku období nebo ke dni akvizice
360
918
1 316
1 037
Z toho banka Piraeus
(…)
(…)
(…)
(…)
ATE
(…)
(…)
Geniki
(…)
(…)
Kyperské pobočky
(…)
(…)
(…)
MBG
(…)
(…)
(…)
Celkem na konci období
346
889
1 037
899
Celkový počet uzavřených poboček během období
14
29
279
138
Zdroj:
plán restrukturalizace předložený dne 25. června 2014, s. 40 a 125, výroční zprávy za rok 2011 a 2012.
(117)
V období 2011-2013 snížila banka rovněž celkový počet pracovníků v oblasti bankovních i nebankovních činností v Řecku o 2 519 zaměstnanců. Konkrétně lze 2 114 odchodů přičíst programu dobrovolného ukončení pracovního poměru, který banka zavedla.
Tabulka 10
Snížení počtu pracovníků v Řecku v období 2010-2013
Období
2011
2012
2013
Celkový počet pracovníků na začátku období nebo ke dni akvizice
6 370
12 616
18 628
Z toho banka Piraeus
(…)
(…)
(…)
ATE
(…)
(…)
Geniki
(…)
(…)
Kyperské pobočky
(…)
(…)
(…)
MBG
(…)
(…)
(…)
Celkem na konci období
6 172
12 365
16 558
Snížení počtu zaměstnanců
198
251
2 070
Zdroj:
plán restrukturalizace předložený dne 25. června 2014, s. 40 a 125, výroční zprávy za rok 2011 a 2012.
(118)
V období od prosince 2013 do konce roku 2017 zamýšlí banka dále snížit jak počet pracovníků v Řecku (z 16 558 na […] zaměstnanců), tak i velikost své sítě (z 1 037 na […] poboček) (60). […]
(119)
Vyšší efektivnost z hlediska poboček a pracovníků pomůže snížit celkové náklady banky na činnosti v Řecku o […] % z částky ve výši 1 394 milionů EUR na formálním základě v roce 2013 na […] milionů EUR (61) v roce 2017 (62). V důsledku toho by měl předpokládaný poměr nákladů k výnosům u činností v Řecku na konci období restrukturalizace klesnout pod […] %.
(120)
Plán restrukturalizace rovněž popisuje, jak banka sníží své náklady na financování, což představuje hlavní prvek obnovení životaschopnosti. Banka očekává, že v důsledku stabilnějšího prostředí, a zejména očekávané stabilizace a oživení řeckého hospodářství, které má od roku 2014 opět růst, bude moci u vkladů platit nižší úrokové sazby. Očekává se, že se rozpětí u vkladů v Řecku sníží (63). Tohoto snížení rozpětí bude dosaženo zejména hrazením mnohem nižších úrokových sazeb u termínovaných vkladů. Stejně tak se sníží závislost banky na nouzové pomoci v oblasti likvidity a širším financování poskytovaném Eurosystémem z více než 45 % jejích celkových aktiv v roce 2012 na méně než […] % v roce 2017 (64).
(121)
V plánu restrukturalizace se předpokládá, že banka posílí rovněž svou rozvahu. Její poměr čistých úvěrů k vkladům v Řecku se v roce 2017 sníží na […] % (ze 114 % v roce 2013 (65)), zatímco kapitálová přiměřenost se dále zlepší.
(122)
Další prioritou banky je řízení nesplácených půjček. Banka zlepší své úvěrové procesy, a to z hlediska vzniku úvěrů (lepší zajištění kolaterálem a nižší limity) i řízení nesplácených půjček. Míra nesplácených půjček dosáhne v […] téměř […] % a poté se začne snižovat s očekávanou mírou ve výši přibližně […] % na konci období restrukturalizace (66). Náklady rizika (snížení hodnoty úvěrů) se sníží z téměř 2 miliard EUR v roce 2013 na méně než […] milionů EUR v roce 2018 (67).
(123)
Vyšší provozní efektivita, zvýšení čistého úrokového rozpětí a nižší náklady rizika bance umožní dosáhnout v Řecku zisku, a to počínaje od roku […]. Banka předpokládá, že její zisk v roce 2018 u domácích činností přesáhne […] miliard EUR.
2.4.2. Mezinárodní bankovní činnosti
(124)
K zvýšení ziskovosti zahraničních činností již banka zahájila provádění programu významného snižování nákladů u mezinárodní sítě. Od konce roku 2011 do března 2014 se počet zaměstnanců snížil o 10 % z 6 634 na 5 948 a počet poboček o 18 % z 499 na 410 (68). Struktura jejího mezinárodního portfolia se zjednodušila v zájmu omezení nákladové základny (69).
(125)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje nutnost snížit závislost zahraničních dceřiných společností na mateřské společnosti v Řecku, pokud jde potřeby v oblasti financování, a zabezpečit kapitálovou pozici banky.
(126)
V září 2012 prodala banka svou americkou dceřinou společnost, na niž připadala aktiva ve výši přibližně 0,7 miliardy EUR (13 poboček a 158 zaměstnanců).
(127)
Do konce června 2018 sníží banka svou expozici zahraničním aktivům na […] miliard EUR. Tento údaj představuje snížení o […] % (70) v porovnání s koncem roku 2012 (71).
(128)
Snížení zahraničních aktiv bude o něco menší (na […] miliard EUR) v případě […] (72). V tomto případě bude celkové snížení zahraničních aktiv činit […] % v porovnání s koncem roku 2012.
(129)
Místo dodržení výše uvedeného omezení týkajícího se celkových aktiv na konci června 2018 se však může banka rozhodnout, že odprodá […] (73). V tomto případě nebudou ponechané činnosti představovat více než […] % celkových zahraničních činností banky na konci roku 2012.
(130)
Banka sníží své celkové financování poskytované zahraničním dceřiným společnostem.
2.4.3. Získání soukromého kapitálu a příspěvek stávajících akcionářů a podřízených věřitelů
(131)
Banka Piraeus získala značné objemy kapitálu na trhu, a snížila tudíž státní podporu, kterou potřebovala.
(132)
Banka získala v roce 2011 určitý soukromý kapitál prostřednictvím emise s přednostním právem, a to ve výši 807 milionů EUR (74). Jak je uvedeno v 104. bodě odůvodnění, bance se prostřednictvím rekapitalizace na jaře 2013 rovněž podařilo získat kapitál od soukromých investorů. V důsledku rekapitalizace na jaře 2013 došlo taktéž k významnému zředění podílů dřívějších akcionářů, jelikož po rekapitalizaci na jaře 2013 drží fond HFSF 81 % akcií banky a noví investoři 17 %, zatímco dřívější akcionáři mají pouze 2% podíl. Od roku 2008 nebyly vyplaceny žádné dividendy v hotovosti.
(133)
V dubnu 2014 získala banka na trhu kapitál ve výši 1 750 milionů EUR k pokrytí svých dodatečných kapitálových potřeb a splacení preferenčních akcií v držení Řecka. Nové akcie byly vydány za cenu ve výši 1,7 EUR, tj. cenu, kterou fond HFSF uhradil v rámci rekapitalizace na jaře 2013.
(134)
Banka vytvořila kapitál zpětným odkupem svých hybridních a podřízených dluhových nástrojů se srážkou z nominální hodnoty. V březnu 2012 nabídla banka zpětný odkup některých hybridních nástrojů a nástrojů zahrnovaných do nižší třídy tier 2. Cena, která byla stanovena na základě tržní hodnoty a která zahrnovala prémii ve výši maximálně deseti procentních bodů, byla stanovena na 37 % nominální hodnoty u hybridního nástroje a 50 % nominální hodnoty u nástroje zahrnovaného do nižší třídy tier 2. Příslušné míry účasti činily 52,8 % resp. 18,2 %. V květnu 2013 zahájila banka další proces řízení závazků za účelem zpětného odkupu nesplacených cenných papírů v hodnotě 321 milionů EUR. Míra účasti činila 20 %. Tyto postupné zpětné odkupy vedly k celkovému zvýšení kapitálu přibližně o 120 milionů EUR (75).
2.5. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ
(135)
Dne 25. června 2014 přijalo Řecko závazek, že banka a její přidružené společnosti provedou plán restrukturalizace, který byl předložen téhož dne, a poskytlo další závazky týkající se plánu restrukturalizace (dále jen „závazky“). V tomto oddíle jsou shrnuty závazky, které jsou uvedeny v příloze.
(136)
Řecko se za prvé zavázalo, že banka bude restrukturalizovat své obchodní činnosti v Řecku, a stanovilo maximální počet poboček a zaměstnanců v Řecku k 31. prosinci 2017 a rovněž maximální výši celkových nákladů na činnosti v Řecku v roce 2017 (76).
(137)
Řecko přijalo rovněž závazek, že banka sníží náklady na vklady získané v Řecku. K 31. prosinci 2017 bude banka splňovat maximální poměr čistých úvěrů k vkladům (77). […]
(138)
Co se týká zahraničních dceřiných společností banky, Řecko přijalo závazek, že banka sníží do 30. června 2018 svá zahraniční aktiva (78). Podpora v oblasti likvidity nebo kapitálová podpora poskytovaná těmto dceřiným společnostem je navíc přísně limitována, co se týká nominální částky, a je omezena na určité okolnosti.
(139)
Řecko přijalo závazek, že banka odprodá řadu cenných papírů. Až na omezené výjimky nebude banka mimoto nakupovat cenné papíry spekulativního stupně (79).
(140)
Řecko přijalo řadu závazků týkajících se správy a řízení banky. Řecko se zavázalo omezit odměny zaměstnanců a vedoucích pracovníků banky (80).
(141)
Řecko přijalo rovněž závazek, že banka bude uplatňovat obezřetnou úvěrovou politiku s cílem zajistit, aby byla rozhodnutí o poskytnutí úvěrů a jejich restrukturalizaci zaměřena na dosažení co nejvyšší životaschopnosti a ziskovosti banky. Banka bude splňovat vysoké standardy, pokud jde o sledování úvěrového rizika a restrukturalizaci úvěrů (81).
(142)
Řada závazků se zabývá operacemi banky, které souvisejí se spřízněnými dlužníky. Tyto závazky mají zajistit, aby se banka neodchylovala od obezřetných bankovních postupů, například při poskytování nebo restrukturalizaci úvěrů pro zaměstnance, vedoucí pracovníky a akcionáře, jakož i pro veřejné subjekty, politické strany a mediální společnosti (82).
(143)
Řecko se také zavázalo, že banka bude dodržovat některá omezení týkající se chování, jako je zákaz výplaty kupónů a dividend, zákaz akvizic a zákaz odkazování na státní podporu v reklamě (83).
(144)
Tyto závazky bude do 31. prosince 2018 sledovat kontrolní správce.
(145)
Ve svém podání ze dne 25. června 2014 Řecko uvedlo, že před případným zpětným odkupem opčních listů ze strany banky nebo jiného státního subjektu včetně fondu HFSF požádá Komisi o souhlas (84).
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍHO SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(146)
Dne 27. července 2012 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení s cílem ověřit, zda byly splněny podmínky sdělení o bankovnictví z roku 2008 (85) týkající se vhodnosti, nezbytnosti a přiměřenosti první překlenovací rekapitalizace, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Piraeus (opatření B1).
(147)
Co se týká vhodnosti opatření, vzhledem ke skutečnosti, že podpora byla poskytnuta po předchozí rekapitalizaci a pomoci v oblasti likvidity, a vzhledem k dlouhému období záchrany vyslovila Komise pochybnosti, zda banka přijala veškerá možná opatření, aby zamezila potřebě opětovné podpory v budoucnu (86). Komisi mimoto nebylo jasné, kdo bude banku kontrolovat v budoucnu, jakmile první překlenovací rekapitalizaci nahradí stálá rekapitalizace (87), jelikož se banka mohla dostat buď pod kontrolu státu, nebo pod kontrolu menšinových soukromých vlastníků, kteří by mohli profitovat z kontroly a vysokého pákového efektu. Komise každopádně uvedla, že aby mohla pokládat první překlenovací rekapitalizaci za vhodnou, je třeba zachovat kvalitu řízení banky, a zejména jejího úvěrového procesu.
(148)
Co se týká nezbytnosti první překlenovací rekapitalizace, v 70. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus Komise zpochybnila, zda byla přijata veškerá možná opatření, aby banka zamezila potřebě opětovné podpory v budoucnu. Jelikož nebyla jistá doba trvání překlenovací rekapitalizace, nemohla Komise vyvodit závěr, zda je dostatečná a zda vyhovuje zásadám týkajícím se protiplnění a sdílení nákladů podle pravidel státní podpory. Jelikož v době přijetí rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus nebyly známy podmínky přeměny první překlenovací rekapitalizace na stálou rekapitalizaci, nemohla je Komise posoudit.
(149)
Co se týká přiměřenosti opatření, Komise vyslovila pochybnosti, zda byla ve vztahu k první překlenovací rekapitalizaci přijata dostatečná ochranná opatření (zákaz odkazování na státní podporu v reklamě, zákaz výplaty kupónů a dividend, zákaz uplatňování opcí a zákaz zpětného odkupu, jak bylo popsáno v 76. bodě rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus). V 77. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus Komise mimoto uvedla, že neexistence pravidel bránících fondu HFSF v koordinaci čtyř největších bank (tj. banky Piraeus, Eurobank, NBG a Alpha Bank) a neexistence přiměřených záruk, které zabrání sdílení obchodně citlivých informací, může vést k narušení hospodářské soutěže. Komise proto navrhla jmenování kontrolního správce, který bude v bance fyzicky přítomen.
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
4.1. PŘIPOMÍNKY BANKY PIRAEUS
(150)
Dne 30. srpna 2012 obdržela Komise připomínky banky Piraeus k rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se této banky.
(151)
Co se týká vhodnosti opatření, banka uvedla, že dluhová krize v Řecku a eurozóně představovala bezprecendentní situaci. Kapitálová injekce v květnu 2009, odpovídající 1,0 % jejích rizikově vážených aktiv, byla přímou reakcí na mimořádnou nestabilitu na světových finančních trzích. Na konci roku 2011 odpovídala další kapitálová injekce Řecka ve výši 380 milionů EUR 1,1 % rizikově vážených aktiv banky v té době a měla odstranit nedostatek kapitálu, který se očekával v důsledku prohlubující se recese. Rekapitalizace banky ve výši 4,7 miliardy EUR, kterou provedl fond HFSF, byla první částí rekapitalizace k odstranění nedostatku kapitálu vyplývajícího ze zapojení soukromého sektoru a posouzení úvěrových portfolií, jež provedla společnost Blackrock (88), jakož i z prohlubující se recese.
(152)
Banka zastávala rovněž názor, že jmenování jednoho resp. dvou členů správní rady banky ze strany Řecka a fondu HFSF jakožto jejich zástupců a jednoho člena fondu HFSF jakožto člena výboru správní rady pro řízení rizik spolu s dalšími opatřeními zajistilo, že nemohla podstupovat nadměrná rizika.
(153)
Co se týká nezbytnosti opatření, banka uvedla, že o rekapitalizaci ve formě překlenovacího financování rozhodly řecké orgány a Evropská unie, MMF a ECB a že překlenovací rekapitalizace ve výši 4,7 miliardy EUR téměř vyrovnala dopad zapojení soukromého sektoru. Co se týká přeměny překlenovací rekapitalizace na stálý kapitál, po dlouhém období bez vlády v Řecku ve druhém čtvrtletí roku 2012 došlo po schválení konečné struktury nevyhnutelně k zředění podílů současných akcionářů a bylo dohodnuto náležité protiplnění (v závislosti na podmínkách a použitých nástrojích).
(154)
Pokud jde o přiměřenost opatření, banka podotkla, že od roku 2009 upravila své postupy při poskytování úvěrů a že uplatňuje přísnější úvěrová kritéria, kratší dobu splatnosti a nižší úvěrové limity. Od prvního čtvrtletí roku 2009 jsou všechny žádosti o výplatu nad určitou částku přezkoumávány a schvalovány náměstkem výkonného ředitele a generálním ředitelem/oddělením pro úvěrové riziko skupiny. Banka nezmění své stávající obchodní praktiky, jak jsou stanoveny v obchodním plánu, který byl předložen řecké centrální bance, a nenaruší stávající úvěrové standardy. Tyto standardy patří k nejpřísnějším v odvětví, jak naznačují rovněž velmi dobré výsledky, jichž banka dosáhla při diagnostice, kterou provedla společnost Blackrock Solutions. Dodržování těchto záměrů bude zajištěno zástupci Řecka a fondu HFSF ve správní radě banky.
(155)
Co se týká návrhu Komise na jmenování kontrolního správce, banka zastávala názor, že podrobné sledování již zajišťuje několik třetích stran, například řecká centrální banka, externí auditoři, zástupce Řecka a zástupci fondu HFSF.
4.2. PŘIPOMÍNKY JINÉ ŘECKÉ BANKY
(156)
Dne 3. ledna 2013 obdržela Komise připomínky jedné řecké banky k rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus. Tato řecká banka uvedla, že rekapitalizace řeckých bank ze strany fondu HFSF představovala v zásadě vítaný krok směrem k zdravějšímu a životaschopnějšímu bankovnímu systému, a nevyslovila vůči rekapitalizaci banky Piraeus žádné námitky.
(157)
Ačkoli tato řecká banka vyslovila plnou podporu zásadě rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF, rovněž uvedla, že v zájmu omezení narušení hospodářské soutěže na minimum a zamezení diskriminaci očekávala, že rekapitalizace fondem HFSF bude pro všechny banky působící v Řecku dostupná za stejných podmínek.
5. PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(158)
Dne 5. září 2012 předložilo Řecko připomínky, které vypracovaly řecká centrální banka a fond HFSF.
5.1. PŘIPOMÍNKY ŘECKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
(159)
Co se týká vhodnosti první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka uvedla, že kapitál ve výši 18 miliard EUR, kterým fond HFSF v květnu 2012 rekapitalizoval čtyři největší řecké banky, činil méně než konečná částka, kterou tyto banky potřebovaly, aby postupně dosáhly poměru kmenového kapitálu tier 1, který byl do června 2012 stanoven na 10 %, a kmenového kapitálu tier 1, který byl ve tříletém scénáři nepříznivého vývoje stanoven na 7 %, a udržovaly tento poměr. Řecká centrální banka rovněž uvedla, že první překlenovací rekapitalizace byla dočasná, jelikož proces rekapitalizace bude ukončen navýšením základního kapitálu ze strany těchto čtyř bank.
(160)
Řecká centrální banka taktéž podotkla, že rekapitalizace největších řeckých bank byla součástí dlouhodobější restrukturalizace řeckého bankovního sektoru. Dále uvedla, že pokud je banka v soukromém vlastnictví, vedení se s největší pravděpodobností nezmění, zatímco v případě, že by se banka dostala do vlastnictví státu (tj. vlastnil by ji fond HFSF), mohl by fond HFSF jmenovat nové vedení, které bude každopádně posouzeno řeckou centrální bankou. Řecká centrální banka uvedla, že průběžně hodnotí rámec správy a řízení společnosti, přiměřenost vedení a rizikový profil každé banky s cílem zajistit, aby nebyla podstupována nadměrná rizika. Řecká centrální banka rovněž uvedla, že fond HFSF již jmenoval zástupce ve správních radách rekapitalizovaných bank.
(161)
Co se týká nezbytnosti první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka uvedla, že rekapitalizace banky byla omezena s cílem zajistit dodržení tehdy platných minimálních kapitálových požadavků (8 %). Řecká centrální banka také uvedla, že dlouhé období před rekapitalizací bylo nezbytné kvůli náhlému zhoršení prostředí, v němž banky působí, v Řecku a dopadu programu zapojení soukromého sektoru, složitosti celého projektu a nutnosti maximalizovat účast soukromých investorů na navýšení základního kapitálu.
(162)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka poukázala na skutečnost, že úplné provedení plánu restrukturalizace předloženého Komisí bude zajištěno tím, že pozastavení hlasovacích práv fondu HFSF bude zrušeno mimo jiné v případě významného porušení plánu restrukturalizace. Řecká centrální banka rovněž uvedla, že potíže banky Piraeus nebyly způsobeny podceněním rizik ze strany vedení banky ani agresivními obchodními praktikami.
5.2. PŘIPOMÍNKY FONDU HFSF
(163)
Co se týká vhodnosti první překlenovací rekapitalizace, ohledně otázky možného státního zásahu v případě, že stát poskytne prostřednictvím fondu HFSF vysoké částky státní podpory a fond HFSF má plná hlasovací práva, fond HFSF uvedl, že se banky financované fondem HFSF nepokládají za veřejné subjekty ani podniky pod kontrolou státu a že po provedení stálé rekapitalizace fondem HFSF nebudou ovládány státem. Fond HFSF uvedl, že je zcela nezávislým subjektem soukromého práva, který může rozhodovat nezávisle. Fond HFSF nepodléhá kontrole ze strany vlády podle § 16 písm. C) bodu 2 zákona o fondu HFSF, podle něhož nejsou úvěrové instituce, jímž fond HFSF poskytl kapitálovou podporu, součástí širšího veřejného sektoru. Fond HFSF rovněž poukázal na strukturu řízení fondu.
(164)
Pokud jde o zásah fondu HFSF do vedení banky, fond HFSF podotkl, že bude respektovat autonomii banky a nebude zasahovat do jejího každodenního řízení, jelikož jeho úloha je omezena na to, co je stanoveno v zákoně o fondu HFSF. Fond HFSF uvedl, že nedojde ke státním zásahům ani koordinaci a že rozhodnutí banky ohledně úvěrového procesu (mimo jiné ohledně kolaterálu, úročení a solventnosti dlužníků) budou přijímána na základě obchodních kritérií.
(165)
Fond HFSF uvedl, že zákon o fondu HFSF a dohoda uzavřená před úpisem obsahují náležitá ochranná opatření, která mají současným soukromým akcionářům zabránit v přílišném riskování. Fond HFSF poukázal například na tyto skutečnosti: i) jmenování zástupců fondu HFSF jako nezávislých nevýkonných členů správní rady banky a jejich přítomnost ve výborech, ii) to, že fond HFSF provedl v bance hloubkovou kontrolu, a iii) to, že po konečné rekapitalizaci budou jeho hlasovací práva omezena pouze potud, pokud bude banka dodržovat podmínky plánu restrukturalizace.
(166)
Fond HFSF uvedl, že byla zavedena vhodná opatření s cílem zajistit, aby si banky, v nichž má fond HFSF účast, nevyměňovaly obchodně citlivé informace. Tato opatření zahrnují jmenování různých zástupců fondu HFSF do těchto bank, pověření těchto zástupců, jež výslovně zabraňuje toku informací mezi jednotlivými zástupci, a jednoznačné interní pokyny určené těmto zástupcům, aby nepředávali obchodně citlivé informace bank. Fond HFSF mimoto uvedl, že ve vztahu k bankám nevykonává svá práva způsobem, který by mohl zamezit účinné hospodářské soutěži nebo ji omezit, narušit či významně snížit nebo ztížit. Fond HFSF taktéž poukázal na skutečnost, že se na členy jeho správní rady a zaměstnance vztahují přísná pravidla týkající se zachovávání důvěrnosti údajů a fiduciární povinnosti a že jsou vázáni předpisy týkajícími se profesního tajemství, pokud jde o jeho záležitosti.
6. POSOUZENÍ PODPORY SOUVISEJÍCÍ S NABYTÍM BANKY ATE A ČINNOSTÍ TŘÍ KYPERSKÝCH BANK V ŘECKU
6.1. POSOUZENÍ PODPORY SOUVISEJÍCÍ S BANKOU ATE
(167)
V rozhodnutí o restrukturalizaci banky ATE dospěla Komise k závěru, že opatření popsaná v 58. a 108. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí představují státní podporu a že jsou v souladu s vnitřním trhem.
(168)
V rozhodnutí o likvidaci banky ATE dospěla Komise k závěru, že opatření popsaná v 109. a 110. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí představují státní podporu pro převedené činnosti banky ATE. Komise mimoto vyvodila závěr, že podpora pro banku ATE je slučitelná s vnitřním trhem pouze tehdy, bude-li začlenění převedených činností ATE provedeno podle plánu a pokud plán restrukturalizace banky Piraeus - zahrnující převedené činnosti banky ATE - umožňuje obnovení její dlouhodobé životaschopnosti. Toto obnovení dlouhodobé životaschopnosti bude posouzeno v oddíle 7.6.2.
(169)
Komise proto nemusí posoudit výše zmíněná opatření znovu a potvrzuje, že jsou slučitelná s vnitřním trhem.
6.2. POSOUZENÍ PODPORY SOUVISEJÍCÍ S ČINNOSTÍ TŘÍ KYPERSKÝCH BANK V ŘECKU (OPATŘENÍ C)
6.2.1. Existence státní podpory a její výše
(170)
Komise musí s ohledem na opatření C zjistit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Podle tohoto ustanovení představují státní podporu podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(171)
Rekapitalizace banky fondem HFSF ve výši 524 milionů EUR byla přislíbena v březnu 2013 v rámci podávání nabídek na převzetí převedených kyperských činností. Opatření bylo proto provedeno v březnu 2013. K vlastní rekapitalizaci došlo v rámci rekapitalizace na jaře 2013 (89).
(172)
Rekapitalizaci banky provedl fond HFSF. což je subjekt, který zřídilo a který financuje Řecko za účelem podpory bank, výplata byla proto provedena ze státních prostředků.
(173)
Co se týká příjemce státní podpory, rekapitalizace (jak je objasněno v 72. bodě odůvodnění) měla pokrýt kapitálové potřeby, které vyplynou z nabytí převedených kyperských činností. Rekapitalizace bude mimoto k dispozici kterékoli řecké bance, která převedené kyperské činnosti převezme. Nabídka banky Piraeus, jak byla předložena fondu HFSF ke schválení, brala v úvahu rekapitalizaci ze strany fondu HFSF. V té době byl kapitál pro řecké banky omezený a bez příslibu rekapitalizace by žádná z nich převedené kyperské činnosti nepřevzala. Ačkoli oficiálním příjemcem kapitálu, který poskytl fond HFSF, je banka Piraeus, Komise se domnívá, že příjemcem státní podpory jsou převedené kyperské činnosti, jelikož opatření umožnilo jejich prodej řecké bance. Bez rekapitalizace banky by je žádná řecká banka nepřevzala. Byly by ponechány ve skupinách, které se potýkaly s mimořádnými potížemi (Cyprus Popular Bank i Bank of Cyprus byly vzhledem k vysokým kapitálovým potřebám předmětem řešení problémů), a pravděpodobně by proto vyhlásily úpadek, nebo by přinejmenším čelily značnému odlivu vkladů. Co se týká existence výhody, Komise rovněž podotýká, že rekapitalizace banky Piraeus fondem HFSF není v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství: v době velké nejistoty by soukromý investor působící za běžných tržních podmínek nepřijal závazek týkající se vložení velkého objemu kapitálu do banky v budoucnu, aniž by předem znal podmínky budoucí kapitálové injekce (tj. emisní cenu).
(174)
Opatření je mimoto zjevně selektivní, jelikož se vztahuje pouze na převedené kyperské činnosti (z nichž každá představuje samostatný podnik), a nikoli na jakékoli jiné podniky.
(175)
Převedené kyperské činnosti, tj. řecké pobočky tří kyperských bank, mimoto soutěží s ostatními bankami, včetně dceřiných společností zahraničních bank, které působí v Řecku nebo které se mohou zajímat o vstup na řecký trh. Záchrana těchto činností tudíž narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(176)
Komise proto vyvozuje závěr, že rekapitalizace banky Piraeus fondem HFSF ve výši 524 milionů EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Příjemce státní podpory
(177)
Jak již bylo objasněno v 173. bodě odůvodnění, Komise pokládá za příjemce vydání dluhopisů EFSF fondem HFSF převedené kyperské činnosti.
(178)
Jak je objasněno v 71. a 173. bodě odůvodnění, převedené kyperské činnosti, tj. řecké pobočky tří kyperských bank, musela z důvodu finanční stability převzít jiná banka, zejména kvůli skutečnosti, že se tři kyperské banky nacházely ve velmi složité situaci. Prodej převedených kyperských činností a to, zda tento prodej představuje státní podporu pro kupujícího, tj. banku Piraeus, je proto nutno přezkoumat podle oddílu „Životaschopnost dosažená prodejem banky“ ve sdělení o restrukturalizaci (90).
(179)
Za účelem tohoto prodeje se řecká centrální banka rozhodla obrátit pouze na největší domácí banky působící v Řecku, z nichž nezávazné nabídky předložila pouze banka Piraeus a další dvě banky. Banka Piraeus je jediným uchazečem, který předložil platnou závaznou nabídku. Omezený počet kupujících, kteří byli kontaktováni, nemůže vyloučit skutečnost, že nabídkové řízení bylo otevřené, jelikož bylo možno přiměřeně očekávat, že ostatní investoři oficiální nabídku nepředloží. Kvůli finanční nestabilitě řeckého bankovního systému, který vykázal vysoké úvěrové ztráty kvůli hluboké a dlouhé recesi, zahraniční banky působící v Řecku odprodaly nebo se chystaly odprodat své činnosti v Řecku (např. Geniki, MBG, Emporiki Bank). Jinými slovy, opouštěly řecký trh a nehledaly nové investiční příležitosti v Řecku. Mimoto lze přiměřeně očekávat, že o tyto činnosti bude mít zájem pouze investor, který je schopen převzaté činnosti rychle stabilizovat a zajistit jejich životaschopnost - tj. velká bankovní skupina. Kvůli velmi krátké lhůtě, která byla k dispozici k uskutečnění prodeje (jak vyžadovala finanční krize, v níž se prodávané banky nacházely), nebyla účast zahraničních bank či jiných kategorií investorů na procesu prodeje pravděpodobná, jelikož tito investoři před předložením oficiální nabídky obvykle chtějí provést hloubkovou kontrolu aktiv nabízených k prodeji.
(180)
Komise proto vyvozuje závěr, že prodejní cena převedených kyperských činností představovala tržní cenu a že lze vyloučit podporu pro kupujícího, tj. banku Piraeus.
6.2.2. Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(181)
Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy Komisi zmocňují, aby rozhodla o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem, má-li tato podpora „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(182)
Komise uznává, že světová finanční krize může vyvolat vážnou poruchu v hospodářství členského státu a že k nápravě této poruchy mohou být vhodná opatření na podporu bank. To bylo potvrzeno ve sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci. Vzhledem k opětovně napjaté situaci na finančních trzích je Komise i nadále názoru, že předpoklady pro schválení podpory na základě čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy jsou splněny. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení o prodloužení z roku 2011 (91) a sdělení o bankovnictví z roku 2013 (92).
(183)
Co se týká řeckého hospodářství, ve svých rozhodnutích o schválení a prodloužení platnosti režimu podpory řeckých bank a rovněž při schválení opatření státní podpory, která provedlo Řecko ve prospěch jednotlivých bank (93), uznala Komise hrozbu vážné poruchy v řeckém hospodářství a to, že k nápravě této poruchy je vhodná státní podpora bank. Právním základem posouzení opatření podpory by proto měla být ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(184)
Během finanční krize vypracovala Komise kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(185)
Podle bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí podpora splňovat níže uvedená obecná kritéria slučitelnosti, aby se považovala za slučitelnou podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy:
(a)
Vhodnost: Podpora musí být dobře cílená, aby mohla účinně dosáhnout cíle, jenž spočívá v nápravě vážné poruchy v hospodářství. Toho by nebylo dosaženo, pokud by opatření nebylo pro nápravu této poruchy vhodné.
(b)
Nezbytnost: Výše a podoba podpory musí být nezbytné k dosažení cíle. Výše podpory musí představovat minimum nezbytné k dosažení cíle a podpora musí mít podobu, která je k nápravě poruchy nejvhodnější.
(c)
Přiměřenost: Kladné účinky opatření a narušení hospodářské soutěže je třeba náležitě vzájemně vyvážit a zajistit, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů opatření.
(186)
Během finanční krize vypracovala Komise kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(187)
Sdělení o rekapitalizaci stanoví další pokyny ohledně výše protiplnění, jež se vyžaduje u státní kapitálové podpory.
(188)
Ve sdělení o restrukturalizaci Komise rovněž objasnila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace banky podle sdělení o restrukturalizaci vezme Komise v úvahu veškerá opatření uvedená v tabulce 11.
6.2.3. Soulad opatření podpory C se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.2.3.1. Vhodnost
(189)
Pokud jde o vhodnost opatření, tj. závazku fondu HFSF týkajícího se rekapitalizace banky Piraeus s částkou ve výši 524 milionů EUR, Komise se domnívá, že opatření je vhodné, jelikož umožnilo prodat činnosti tří kyperských bank v Řecku bance Piraeus.
(190)
Pokud by opatření nebylo provedeno, žádná řecká banka, včetně banky Piraeus, by nebyla ochotna převedené kyperské činnosti převzít, a to v době, kdy žádná banka mimo Řecko nebyla ochotna vstoupit na tento trh. Pokud by převedené kyperské činnosti nebyly převzaty, byly by tyto činnosti, a zejména vklady v řeckých pobočkách, ohroženy. Opatření proto zajistilo zachování finanční stability v Řecku. Na tomto základě Komise konstatuje, že opatření je vhodné jako podpora na záchranu.
6.2.3.2. Nezbytnost
(191)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba podpory nezbytná k dosažení cíle opatření. To znamená, že kapitálová injekce musí například představovat minimální částku, která je nezbytná k dosažení tohoto cíle.
(192)
V době, kdy bylo pro řecké banky velmi obtížné získat kapitál, pokrývalo opatření kapitálové potřeby vyplývající z uhrazení kupní ceny za nabytí převedených kyperských činností, aby mohlo k akvizici dojít.
(193)
Komise mimoto hodnotí kladně skutečnost, že podpora měla podobu kapitálové injekce v rámci rekapitalizace na jaře 2013, jelikož fond HFSF neposkytl bance grant, nýbrž obdržel kmenové akcie v téže hodnotě.
(194)
Opatření je proto nezbytné k dosažení cíle spočívajícího v omezení poruchy v řeckém bankovním systému a celém hospodářství.
6.2.3.3. Přiměřenost
(195)
Činnosti, jimž byla poskytnuta podpora, byly poté, co řecké orgány zveřejnily výzvu k podávání nabídek, prodány. Převzaté činnosti byly mimoto rychle začleněny do banky Piraeus. Podpora neumožnila, aby podpořené činnosti zůstaly na trhu jako samostatní konkurenti.
(196)
Výše podpory byla poměrně nízká, jelikož odpovídala přibližně 3 % celkových čistých úvěrů převedených kyperských činností (tj. přibližně 3 % jejich rizikově vážených aktiv) (94).
(197)
Komise se proto domnívá, že opatření bylo navrženo tak, aby omezilo nepřiměřené narušení hospodářské soutěže na minimum.
6.2.3.4. Závěr ohledně slučitelnosti se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(198)
Na základě analýzy, která byla provedena v 189. až 197. bodě odůvodnění, se vyvozuje závěr, že rekapitalizace banky fondem HFSF ve výši 524 milionů EUR byla v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci vhodná, nezbytná k dosažení cíle spočívajícího v omezení poruchy v řeckém bankovním systému a celém hospodářství a byla navržena tak, aby omezila nepřiměřené narušení hospodářské soutěže na minimum.
6.2.4. Soulad opatření podpory se sdělením o restrukturalizaci
(199)
Jak je objasněno v 178. bodě odůvodnění, prodej převedených kyperských činností spadá do oddílu sdělení o restrukturalizaci s názvem „Životaschopnost dosažená prodejem banky“. V souladu s bodem 17 sdělení o restrukturalizaci je v případě prodeje banky ve špatném stavu nutno dodržet požadavky týkající se životaschopnosti, vlastního příspěvku a omezení narušení hospodářské soutěže.
6.2.4.1. Dlouhodobá životaschopnost převedených kyperských činností dosažená prodejem
(200)
V bodě 17 sdělení o restrukturalizaci je objasněno, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu.
(201)
Banka Piraeus převedené kyperské činnosti úspěšně integrovala. Jak je uvedeno v oddíle 7.6, na základě jejího plánu restrukturalizace lze banku považovat za životaschopný subjekt. Skutečnost, že převedené kyperské činnosti převzala banka Piraeus, umožnila obnovit jejich dlouhodobou životaschopnost.
6.2.4.2. Vlastní příspěvek a sdílení nákladů
(202)
Co se týká příspěvku akcionářů tří kyperských bank na restrukturalizační náklady, Komise podotýká, že tři kyperské banky neprodaly převedené kyperské činnosti za účetní hodnotu, nýbrž za hodnotu, která byla upravena v souladu se zprávou společnosti PIMCO. I po provedené úpravě převedly tři kyperské banky na banku Piraeus více aktiv než závazků. Bylo proto dosaženo dostatečného sdílení nákladů ze strany akcionářů, jelikož ztrátu hodnoty převedených kyperských činností nesli prodávající.
6.2.4.3. Opatření k omezení narušení hospodářské soutěže
(203)
Co se týká opatření k omezení narušení hospodářské soutěže, v bodě 30 sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že „jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace ... Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(204)
Jak je popsáno v 196. bodě odůvodnění, výše podpory odpovídá přibližně 3 % rizikově vážených aktiv převedených kyperských činností. Komise se proto domnívá, že se jedná o poměrně malou částku, jelikož tato částka umožnila prodej převedených kyperských činností a (jak je objasněno v 190. bodě odůvodnění) zajistila udržení finanční stability v Řecku.
(205)
Po prodeji převedených kyperských činností přestaly řecké pobočky existovat jako samostatní konkurenti, jelikož byly plně začleněny do banky Piraeus.
(206)
Komise vyvozuje závěr, že vzhledem k poměrně malé výši podpory pro převedené kyperské činnosti a skutečnosti, že tyto činnosti nebudou nadále existovat jako samostatní konkurenti, nedošlo k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže.
6.2.4.4. Závěr ohledně slučitelnosti se sdělením o restrukturalizaci
(207)
Na základě analýzy, která byla provedena v 199. až 206. bodě odůvodnění se vyvozuje závěr, že v souladu se sdělením o restrukturalizaci zajistil prodej převedených kyperských činností a jejich začlenění do banky Piraeus jejich dlouhodobou životaschopnost, že podpora je omezená na nezbytné minimum a že nedošlo k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže.
(208)
Rekapitalizace banky ve výši 524 milionů EUR, kterou provedl fond HFSF, by proto měla být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem.
7. POSOUZENÍ PODPORY, KTERÁ BYLA POSKYTNUTA BANCE PIRAEUS
7.1. EXISTENCE PODPORY A JEJÍ VÝŠE
(209)
Komise musí zjistit existenci státní podpory pro banku ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.1.1. Existence podpory v opatřeních, která byla provedena v rámci režimu podpory řeckých bank
7.1.1.1. Státní podpora v oblasti likvidity v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (opatření L1)
(210)
Komise již v rozhodnutích o schválení a prodloužení platnosti režimu podpory řeckých bank (95) zjistila, že podpora likvidity, která byla poskytnuta na základě režimu, představuje státní podporu. V roce 2011 vydala banka Piraeus dluhopisy se státní zárukou v celkové hodnotě 9,9 miliardy EUR. Řecko půjčilo bance rovněž státní dluhopisy v hodnotě 1 289 milionů EUR. Na konci března 2014 činila nesplacená částka dluhopisů se státní zárukou a státních dluhopisů 9,9 miliardy EUR resp. 1 024 milionů EUR (96). Budoucí podpora likvidity poskytnutá na základě režimu podpory řeckých bank bude rovněž představovat státní podporu.
7.1.1.2. Rekapitalizace provedená státem v rámci rekapitalizačního opatření (opatření A)
(211)
Komise již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 o režimu podpory řeckých bank zjistila, že rekapitalizace, které byly provedeny v rámci rekapitalizačního opatření, představují podporu. Banka Piraeus obdržela prostřednictvím preferenčních akcií částku ve výši 750 milionů EUR, což představuje 2,1 % rizikově vážených aktiv banky (97).
7.1.2. Existence podpory obsažené v nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(212)
Komise v bodě 51 sdělení o bankovnictví z roku 2008 objasnila, že poskytnutí finančních prostředků centrálních bank finančním institucím nepředstavuje podporu, pokud jsou splněny čtyři kumulativní podmínky týkající se solventnosti finanční instituce, zajištění facility, úrokové sazby účtované finanční instituci a neexistence protizáruky státu. Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou tyto čtyři kumulativní podmínky nesplňuje, zejména z důvodu existence státní záruky a skutečnosti, že byla poskytnuta spolu s dalšími opatřeními podpory, nelze vyvodit závěr, že nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou nepředstavuje státní podporu.
(213)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou splňuje požadavky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Za prvé, jelikož opatření zahrnuje státní záruku ve prospěch řecké centrální banky, případné ztráty ponese stát. Opatření proto zahrnuje státní prostředky. Nouzová pomoc v oblasti likvidity umožňuje bankám získat financování v době, kdy nemají přístup na trh pro financování z jiných (tržních) zdrojů než klientských vkladů a k běžným refinančním operacím Eurosystému. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou proto poskytuje bance výhodu. Jelikož je nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou omezena na bankovní sektor, opatření je selektivní. Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou umožňuje bance pokračovat v činnosti na trhu a zabraňuje jejímu úpadku a nutnosti odejít z trhu, narušuje hospodářskou soutěž. Jelikož banka působí v ostatních členských státech a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí nebo se případně zajímají o působení v Řecku, ovlivňuje výhoda, která byla bance poskytnuta, obchod mezi členskými státy.
(214)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) představuje státní podporu. Výše nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou se v průběhu času měnila. K 31. prosinci 2012 činila přibližně 31,4 miliardy EUR. Po prudkém poklesu v roce 2013 činila na konci daného roku pouze 750 milionů EUR.
7.1.3. Existence podpory v opatřeních, která byla provedena prostřednictvím fondu HFSF
7.1.3.1. První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(215)
V oddíle 5.1 rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus již Komise dospěla k závěru, že první překlenovací rekapitalizace představuje státní podporu. Obdržený kapitál činil 4,7 miliardy EUR.
7.1.3.2. Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(216)
Opatření B2 bylo provedeno ze zdrojů fondu HFSF, které (jak je objasněno v 65. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus) zahrnují státní prostředky.
(217)
Co se týká existence výhody, opatření B2 zvýšilo kapitálový poměr banky na úroveň, která bance umožnila pokračovat v činnosti na trhu a získat přístup k financování poskytovanému Eurosystémem. Protiplnění za opatření B2 mimoto představovaly vzniklé úroky ze směnek EFSF a dodatečný poplatek ve výši 1 %. Jelikož je toto protiplnění zjevně nižší než protiplnění za podobné kapitálové nástroje na trhu, banka by zcela jistě nebyla schopna získat za takovýchto podmínek tento kapitál na trhu. Opatření B2 proto poskytlo bance výhodu ze státních prostředků. Jelikož opatření měla k dispozici pouze banka, je toto opatření selektivní.
(218)
Pozice banky byla v důsledku opatření B2 posílena, jelikož bance byly poskytnuty finanční prostředky nezbytné k tomu, aby nadále plnila kapitálové požadavky, což vedlo k narušení hospodářské soutěže. Jelikož banka působí na bankovních trzích v ostatních členských státech a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí v Řecku nebo se případně zajímají o působení v Řecku, ovlivňuje opatření B2 obchod mezi členskými státy.
(219)
Komise má za to, že opatření B2 představuje státní podporu. Vnitrostátní orgány toto opatření oznámily jako podporu. Obdržený kapitál činil 1 553 milionů EUR.
7.1.3.3. Písemný závazek (opatření B3)
(220)
Opatřením B3 se fond HFSF zavázal, že poskytne další kapitál nezbytný k provedení rekapitalizace banky, a to do výše požadované řeckou centrální bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012. Fond HFSF získává své zdroje od státu. Písemný závazek proto zahrnuje státní prostředky. Okolnosti, za nichž může fond HFSF poskytnout finančním institucím podporu, jsou přesně stanoveny a omezeny v právních předpisech. Použití těchto státních prostředků lze proto přičíst státu. Fond HFSF přijal závazek, že poskytne další kapitál ve výši 1 082 milionů EUR.
(221)
Písemný závazek banku zvýhodnil, jelikož vkladatele ujistil, že banka bude schopna získat celý objem kapitálu, který musí získat, to znamená, že fond HFSF poskytne kapitál, pokud by se jej bance nepodařilo získat na trhu. Tento závazek usnadnil rovněž získání soukromého kapitálu na trhu, jelikož investoři byli ujištěni, že pokud se bance nepodaří získat část kapitálu na trhu, poskytne jej fond HFSF. Žádný soukromý investor by závazek nepřijal dříve, než jsou známy podmínky rekapitalizace, a banka neměla v té době přístup na kapitálové trhy. Výhoda je selektivní, jelikož nebyla poskytnuta všem bankám, které v Řecku působí.
(222)
Jelikož banka působí v ostatních členských státech a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí nebo se případně zajímají o působení v Řecku, ovlivňuje opatření B3 pravděpodobně obchod mezi členskými státy a narušuje hospodářskou soutěž.
(223)
Opatření B3 proto představuje podporu a řecké orgány jej oznámily jako státní podporu.
7.1.3.4. Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 za účelem pokrytí kapitálových potřeb na základě zátěžového testu v roce 2013 (opatření B4)
(224)
Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 za účelem pokrytí kapitálových potřeb, které byly zjištěny v rámci zátěžového testu v roce 2012 (opatření B4), představuje částečnou přeměnu první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) na stálou rekapitalizaci ve výši 5 891 milionů EUR ve formě kmenových akcií. Jelikož opatření B4 představuje částečnou přeměnu již poskytnuté podpory, zahrnuje státní prostředky, nezvyšuje však nominální výši podpory. Vzhledem k nominální výši podpory však zvyšuje výhodu pro banku (a tudíž narušení hospodářské soutěže), jelikož se jedná o stálou rekapitalizaci, a nikoli dočasnou rekapitalizaci, jak tomu bylo v případě opatření B1 a B2.
(225)
Komise podotýká, že tato podpora nebyla poskytnuta všem bankám působícím v Řecku. Co se týká narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu, Komise například uvádí, že podpora bance umožnila vykonávat činnost v ostatních členských státech. Likvidace banky by vedla k ukončení jejích činností v zahraničí prostřednictvím jejich likvidace nebo prodeje. V Řecku mimoto působí některé banky z ostatních členských států. Opatření proto narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Komise má tudíž za to, že opatření B4 představuje státní podporu.
7.1.3.5. Závěr ohledně opatření B1, B2, B3 a B4
(226)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Výše státní podpory obsažené v opatřeních B1, B2 a B3 činí 7 335 milionů EUR. Jak je uvedeno v oddíle 7.1.3.3, jelikož v rámci rekapitalizace na jaře 2013 přilákala banka soukromý kapitál ve výši 1 444 milionů EUR, byla na stálou rekapitalizaci (opatření B4) přeměněna pouze část první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2). Dodatečný kapitál ve výši 1 082 milionů EUR (opatření B3), který přislíbil fond HFSF, nebyl zapotřebí, a nebyl tudíž vyplacen. Výše státní podpory, která byla vyplacena, proto představuje pouze součet první a druhé překlenovací rekapitalizace, tj. 6 253 milionů EUR, a část této podpory byla splacena do šesti měsíců během rekapitalizace na jaře 2013 (opatření B4), jelikož účast soukromého sektoru překročila výši závazku.
(227)
V bodě 31 sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že kromě výše podpory v absolutním vyjádření vezme Komise v úvahu podporu „ve vztahu k rizikově váženým aktivům banky“. Opatření B1, B2 a B3 byla prováděna po dobu jednoho roku, od dubna 2012 do května 2013. V tomto období rizikově vážená aktiva banky v důsledku postupných akvizic významně vzrostla. Vzniká tudíž otázka, která úroveň rizikově vážených aktiv by se měla použít, konkrétně to, zda je nutno státní podporu posoudit s ohledem na rizikově vážená aktiva, která existovala na začátku období, nebo na konci období. Opatření B1, B2 a B3 mají pokrýt kapitálovou potřebu, kterou řecká centrální banka zjistila v březnu 2012 (zátěžový test v roce 2012). Jinými slovy, kapitálové potřeby, které mají tato opatření státní podpory řešit, existovaly již v březnu 2012. Komise se proto domnívá, že výši podpory obsažené v opatřeních B1, B2 a B3 je nutno porovnat s rizikově váženými aktivy banky k 31. březnu 2012. Rovněž se připomíná, že od března 2012 do rekapitalizace na jaře 2013 nebrala řecká centrální banka v úvahu akvizice uskutečněné řeckými bankami za účelem úpravy jejich kapitálových potřeb směrem nahoru nebo dolů. Tento prvek dále prokazuje, že opatření B1, B2 a B3 představovala opatření podpory související s rozsahem činnosti banky, jaká existovala k 31. březnu 2012.
(228)
Podpora poskytnutá bance představovala součet první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a závazku fondu HFSF (opatření B3), tj. 7 335 milionů EUR neboli 21,5 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
(229)
Podpora vyplacená bance představovala součet první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2), tj. 6 253 milionů EUR neboli 18,4 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
(230)
Jelikož se bance podařilo přilákat soukromý kapitál, činila částka, kterou fond HFSF nakonec do banky vložil ve formě kmenových akcií, 5 891 milionů EUR, což představuje 17,3 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
7.1.4. Závěr ohledně existence a celkové výše podpory, kterou banka Piraeus získala
(231)
Opatření A, B1, B2, B3, B4, L1 a L2 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Tato opatření jsou shrnuta v tabulce 11.
Tabulka 11
Přehled celkové podpory, kterou banka Piraeus obdržela
Č.
Opatření
Druh opatření
Výše podpory
Podpora/rizikově vážená aktiva
A
Preferenční akcie
Kapitálová podpora
750 milionů EUR
2,1 %
B1
B2
B3
První překlenovací rekapitalizace
Druhá překlenovací rekapitalizace
Písemný závazek
Kapitálová podpora
4 700 milionů EUR
1 553 milionů EUR
1 082 milionů EUR
13,8 %
4,5 %
3,2 %
Celková kapitálová podpora poskytnutá bance A + B1 + B2 + B3
8 085 milionů EUR
23,7 %
Celková podpora vyplacená bance A + B1 + B2
7 003 milionů EUR
21,6 %
B4
Rekapitalizace
Kapitálová podpora
5 891 milionů EUR
17,3 %
Celková kapitálová podpora vyplacená bance po odečtení podpory splacené do šesti měsíců
6 641 milionů EUR
19,4 %
Č.
Opatření
Druh opatření
Nominální výše podpory
L1
Podpora likvidity
Záruka
Půjčka dluhopisů
Záruky: 9,9 miliardy EUR
Půjčky dluhopisů: 1,3 miliardy EUR
L2
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou
Financování a záruka
31,4 miliardy EUR
Celková podpora likvidity, která byla bance poskytnuta
42,6 miliardy EUR
7.2. PRÁVNÍ ZÁKLAD PRO POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI
(232)
Jak je uvedeno v 183. bodě odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory by měla být ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (98).
(233)
Během finanční krize vypracovala Komise kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(234)
Pokyny k rekapitalizačním opatřením jsou obsaženy ve sdělení o rekapitalizaci a ve sdělení o prodloužení z roku 2011.
(235)
Sdělení o restrukturalizaci stanoví přístup, který Komise přijme při posuzování plánů restrukturalizace, zejména potřebu obnovení životaschopnosti, zajištění náležitého příspěvku ze strany příjemce a omezení narušení hospodářské soutěže.
(236)
Tento rámec byl doplněn sdělením o bankovnictví z roku 2013, které se vztahuje na opatření podpory, jež byla oznámena nebo provedena před schválením Komisí po 31. červenci 2013.
7.2.1. Právní základ pro posouzení slučitelnosti podpory likvidity, která byla bance Piraeus poskytnuta (opatření L1)
(237)
Podpora likvidity, kterou banka Piraeus již obdržela, byla s konečnou platností schválena v postupných rozhodnutích, kterými byla povolena opatření v rámci režimu podpory řeckých bank a jeho změny a prodloužení platnosti (99). Jakoukoli budoucí podporu likvidity pro banku bude nutno poskytnout na základě režimu řádně schváleného Komisí. Podmínky této podpory musí být Komisí schváleny před jejím poskytnutím, a nemusí být proto blíže posouzeny v tomto rozhodnutí.
7.2.2. Právní základ pro posouzení slučitelnosti preferenčních akcií (opatření A)
(238)
Rekapitalizace provedená v roce 2009 ve formě preferenčních akcií (opatření A) byla poskytnuta na základě rekapitalizačního opatření v rámci režimu podpory řeckých bank, který byl schválen v roce 2008 podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Není proto nutné posoudit ji znovu podle sdělení o bankovnictví z roku 2008, nýbrž je třeba ji posoudit pouze podle sdělení o restrukturalizaci.
7.2.3. Právní základ pro posouzení slučitelnosti nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(239)
Slučitelnost nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) by měla být posouzena nejprve na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o prodloužení z roku 2011. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, která byla poskytnuta bez předchozího schválení Komisí po 31. červenci 2013, spadá do oblasti působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013.
7.2.4. Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(240)
Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), zejména co se týká protiplnění, je nutno posoudit nejprve na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus vyslovila Komise pochybnosti ohledně slučitelnosti opatření B1 s těmito sděleními. Jelikož tato opatření byla provedena před 1. srpnem 2013, nespadají do oblasti působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013. Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) je třeba posoudit rovněž na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.3. SOULAD OPATŘENÍ L2 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI A SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011
(241)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: vhodnost, nezbytnost a přiměřenost.
(242)
Jelikož řecké banky ztratily přístup na velkoobchodní trhy a byly zcela závislé na financování poskytovaném centrální bankou (jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění) a jelikož banka Piraeus si nemohla vypůjčit dostatečné finanční prostředky prostřednictvím běžných refinančních operací, spoléhala se banka při získávání dostatečné likvidity na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, což zamezilo jejímu úpadku. Komise považuje opatření L2 za vhodný mechanismus k nápravě vážné poruchy, která by byla způsobena úpadkem banky.
(243)
Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity znamená pro banku poměrně vysoké náklady na financování, má banka dostatečnou pobídku k tomu, aby se při rozvíjení svých činností nespoléhala na tento zdroj financování. Banka musela hradit úrokovou sazbu o […] b.b. vyšší než v případě běžných refinančních operací s Eurosystémem. Banka mimoto musela státu hradit poplatek za záruku ve výši […] b.b. V důsledku toho jsou celkové náklady banky na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou mnohem vyšší než běžné náklady na refinancování poskytované ECB. Rozdíl mezi prvními a posledně uvedenými náklady je vyšší než výše poplatku za záruku, jenž se vyžaduje ve sdělení o prodloužení z roku 2011. Celkové protiplnění poskytnuté státu lze proto považovat za dostatečné. Co se týká výše nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou, ta je pravidelně řeckou centrální bankou a ECB revidována podle skutečných potřeb banky. Řecká centrální banka a ECB podrobně sledují její využití a zajišťují, aby byla omezena na nezbytné minimum. Opatření L2 proto neposkytuje bance nadměrnou likviditu, kterou by bylo možno použít k financování činností narušujících hospodářskou soutěž. Toto opatření je omezeno na nezbytné minimum.
(244)
Takovéto podrobné sledování využití nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a pravidelné ověřování, zda je její využívání omezeno na minimum, rovněž zajišťuje, aby byla likvidita přiměřená a aby nevedla k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže. Komise bere rovněž na vědomí závazek Řecka, že banka provede plán restrukturalizace, který snižuje její závislost na financování poskytovaném centrální bankou, a že banka bude dodržovat omezení týkající se chování, která jsou projednána v oddíle 7.6. Tyto faktory zajišťují, že spoléhání se na podporu likvidity bude co nejdříve ukončeno a že tato podpora je přiměřená.
(245)
Opatření L2 je proto v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o prodloužení z roku 2011. Jelikož sdělení o bankovnictví z roku 2013 nezavedlo další požadavky ohledně záruk, je opatření L2 v souladu rovněž se sdělením o bankovnictví z roku 2013.
7.4. SOULAD OPATŘENÍ B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI, SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011 A SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
(246)
Jak je uvedeno v 241. bodě odůvodnění, musí podpora v souladu s bodem 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 splňovat níže uvedená obecná kritéria slučitelnosti, aby byla slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (100): vhodnost, nezbytnost a přiměřenost.
(247)
Sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví další pokyny ohledně výše protiplnění, jež se vyžaduje u státní kapitálové podpory.
7.4.1. Vhodnost opatření
(248)
Komise považuje rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) za vhodné, jelikož bance umožnily splnit kapitálové požadavky. Bez rekapitalizací provedených fondem HFSF by banka nemohla vykonávat činnost a ztratila by přístup k refinančním operacím ECB.
(249)
V tomto ohledu Komise v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus uvedla, že banka je jednou z největších bankovních institucí v Řecku, a to z hlediska poskytování úvěrů i přijímání vkladů. Jako taková má banka Piraeus pro Řecko systémový význam. Úpadek banky by proto měl za následek vážnou poruchu v řeckém hospodářství. Za tehdejší situace měly finanční instituce v Řecku potíže při získávání financování. Nedostatečné financování omezovalo jejich schopnost poskytovat úvěry řeckému hospodářství. V této souvislosti by se porucha v hospodářství v případě úpadku banky zhoršila. Opatření B1, B2, B3 a B4 měla mimoto značný rozsah v důsledku programu zapojení soukromého sektoru, což byla mimořádná a nepředvídatelná událost, která nevyplývala ze špatného řízení nebo podstupování přílišného rizika ze strany banky. Opatření se proto měla zabývat především výsledky programu zapojení soukromého sektoru a přispět k udržení finanční stability v Řecku.
(250)
V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus vyslovila Komise pochybnosti, zda byla neprodleně přijata veškerá možná opatření, která by zamezila tomu, že banka bude v budoucnu opět potřebovat podporu. Jak je uvedeno v 140. a 141. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Řecko se zavázalo, že provede řadu opatření týkajících se správy a řízení společnosti a obchodních činností banky. Jak je popsáno v 115., 116. a 117. bodě odůvodnění, banka rovněž významně restrukturalizovala své činnosti a již bylo dosaženo významného snížení nákladů. Pochybnosti Komise byly proto rozptýleny.
(251)
V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus vyslovila Komise rovněž pochybnosti, zda existují dostatečné záruky v případě, že se banka dostane pod kontrolu státu, nebo pokud si kontrolu ponechají soukromí akcionáři, zatímco většinovým vlastníkem bude stát. Závazky popsané v 140. a 141. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí zajišťují, že úvěrové operace banky budou prováděny podle komerčních zásad a každodenní řízení bude chráněno před zásahy státu. Rámec vztahů, který byl dohodnut mezi fondem HFSF a bankou, rovněž zajišťuje, aby byly zájmy státu jako hlavního akcionáře chráněny před přílišným riskováním ze strany vedení banky.
(252)
Opatření B1, B2, B3 a B4 proto zajistila zachování finanční stability v Řecku. Byla přijata významná opatření s cílem omezit budoucí ztráty na minimum a zajistit, aby činnosti banky nebyly ohroženy nevhodnou správou a řízením. Na základě těchto skutečností Komise konstatuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou vhodná.
7.4.2. Nezbytnost - omezení podpory na minimum
(253)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba podpory nezbytná k dosažení jejího cíle. To znamená, že kapitálová injekce musí představovat minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle.
(254)
Výše kapitálové podpory byla vypočítána řeckou centrální bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012, aby bylo zajištěno, že poměr kmenového kapitálu tier 1 banky bude v období 2012-2014 přesahovat určitou úroveň, jak je uvedeno v tabulce 3. Opatření B1, B2, B3 a B4 proto neposkytují bance nadměrný kapitál. Jak je objasněno v 250. bodě odůvodnění, byla přijata opatření s cílem snížit riziko, že banka bude v budoucnu potřebovat další podporu.
(255)
Co se týká protiplnění za první a druhou překlenovací rekapitalizaci (opatření B1 a B2), Komise připomíná, že rekapitalizace byly provedeny v květnu 2012 resp. prosinci 2012, a to formou věcného plnění prostřednictvím směnek EFSF. Fond HFSF obdržel ode dne vydání směnek EFSF do rekapitalizace na jaře 2013 jako protiplnění vzniklé úroky ze směnek EFSF s připočtením poplatku ve výši 1 % (101). Jak je zdůrazněno v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus, toto protiplnění je nižší než rozmezí od 7 % do 9 %, které je stanoveno ve sdělení o rekapitalizaci. Doba poskytování nízkého protiplnění je však v případě opatření B1 omezena na jeden rok a v případě opatření B2 na pět měsíců (tj. do přeměny překlenovací rekapitalizace na běžnou rekapitalizaci ve formě kmenových akcií, a to opatření B4). Zatímco první a druhá překlenovací restrukturalizace nevedly k zředění podílů současných akcionářů, rekapitalizace na jaře 2013, což byla částečná přeměna první a druhé překlenovací rekapitalizace, významně zředila podíly dřívějších akcionářů, jelikož se jejich podíl na vlastním kapitálu banky snížil na 2,3 %. Poté skončila mimořádná situace, která existovala ode dne provedení první překlenovací rekapitalizace. Pochybnosti, které byly uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus, byly proto rozptýleny.
(256)
Za druhé, vzhledem k neobvyklým příčinám potíží banky, kdy ztráty vyplývaly především z prominutí dluhu ve prospěch státu (program zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup dluhu, což státu poskytlo značnou výhodu, tj. snížení dluhu) a z důsledků dlouhého období recese v domácím hospodářství, může Komise souhlasit s takovouto dočasnou odchylkou od běžných požadavků na protiplnění, které jsou stanoveny ve sdělení o rekapitalizaci (102).
(257)
Co se týká opatření B3, jednalo se o závazek poskytnout kapitál v rámci budoucího navýšení kapitálu. Závazek přijatý v prosinci 2012 bylo možno provést prostřednictvím kapitálové injekce v květnu či červnu 2013, jen o pět měsíců později, kdy banka přikročila k navýšení svého kapitálu. Jelikož banka přilákala soukromé investory, nemusel fond HFSF přislíbený kapitál poskytnout. Vzhledem ke krátké lhůtě, v níž byl proveden závazek týkající se poskytnutí kapitálu, a z důvodů uvedených v 256. bodě odůvodnění je neposkytnutí odměny za tento závazek přijatelné.
(258)
Pokud jde o opatření B4, v souladu s bodem 8 sdělení o prodloužení z roku 2011 by kapitálové vklady měly být upsány s dostatečnou slevou z ceny akcií, a to po úpravě vzhledem k efektu zředění, tak, aby měl stát jistotu přiměřené odměny. Ačkoli opatření B4 nezajistilo značnou slevu z ceny akcií po úpravě vzhledem k efektu zředění, ve skutečnosti nebylo možné dosáhnout významné slevy z teoretické ceny bez upisovacího práva (103). Před rekapitalizací na jaře 2013 představovala tržní kapitalizace banky pouze několik stovek milionů eur. Za této situace vyvstává otázka, zda by současní akcionáři měli být zcela vytěsněni. Komise bere na vědomí, že emisní cena byla stanovena s 50 % slevou z průměrné tržní ceny za období padesáti dnů předcházejících stanovení emisní ceny. Komise bere rovněž na vědomí, že došlo k obrovskému zředění podílů současných akcionářů, jelikož po rekapitalizaci na jaře 2013 drželi v bance pouze 2,3% podíl. Uplatnění další slevy z tržní ceny by proto mělo na odměnu fondu HFSF jen malý dopad. Vzhledem k zvláštní situaci řeckých bank (jak bylo objasněno v 256. bodě odůvodnění) a vzhledem ke skutečnosti, že potřeba podpory vyplývala do značné míry z prominutí dluhu ve prospěch státu, se Komise domnívá, že emisní cena akcií upsaných státem byla dostatečně nízká.
(259)
Fond HFSF vydal rovněž opční listy a poskytl jeden opční list na každou novou akcii upsanou soukromým investorem, který se zúčastnil rekapitalizace na jaře 2013. Fond HFSF vydal tyto opční listy bezúplatně. Jak je objasněno v 106. bodě odůvodnění, každý opční list zahrnuje právo na nákup 4,48 akcií fondu HFSF ve stanovených intervalech a za realizační cenu. Realizační cena se rovná upisovací ceně fondu HFSF navýšené o roční a kumulované rozpětí (4 % za první rok, 5 % za druhý rok, 6 % za třetí rok, 7 % za čtvrtý rok a za posledních šest měsíců 8 % ročně). Odměna, kterou fond HFSF obdržel za akcie, které vlastní, je fakticky omezena na tyto úrovně. Tato odměna je nižší než rozmezí od 7 % do 9 %, které je stanoveno ve sdělení o rekapitalizaci. Jelikož však tyto opční listy představovaly klíčový faktor úspěchu emise s přednostním právem a soukromého umisťování, jež banka zahájila v rámci rekapitalizace na jaře 2013, má Komise za to, že tyto opční listy umožnily bance snížit výši podpory o 1 444 milionů EUR. Kvůli nízkému kapitálovému poměru banky před rekapitalizací a vysoké nejistotě, která v té době panovala, simulace, jež byly k dispozici, prokázaly, že bez opčních listů by soukromí investoři nedosáhli dostatečné výnosnosti a rekapitalizace by se nezúčastnili. Z důvodů objasněných v 249. a 256. bodě odůvodnění by vzhledem k tomu, že by fond HFSF získal minimální kladnou odměnu, pokud by byly opční listy uplatněny, a že cílem memoranda o ekonomické a finanční politice bylo přilákat soukromé investory v zájmu udržení některých bank v soukromé správě a zamezit situaci, kdy by celý bankovní sektor kontroloval fond HFSF, může Komise přijmout takovouto odchylku od běžných požadavků na protiplnění, které jsou stanoveny ve sdělení o rekapitalizaci. Tento souhlas vychází rovněž ze skutečnosti, že zákon o fondu HFSF, který byl v březnu 2014 pozměněn, neumožňuje úpravu opčních listů v případě navýšení základního kapitálu bez předkupních práv a že v případě emise s přednostním právem lze upravit pouze realizační cenu opčních listů a k úpravě může dojít teprve následně a pouze do výše výnosů dosažených z prodeje předkupních práv fondu HFSF. Závazek Řecka, že si před zpětným odkupem opčních listů, které vydal fond HFSF, vyžádá souhlas Komise, umožní Komisi zajistit, aby případný zpětný odkup v budoucnu dále nesnížil odměnu fondu HFSF a nezvýšil odměnu držitelů opčních listů.
(260)
Co se týká skutečnosti, že akcie fondu HFSF nejsou spojeny s hlasovacími právy, Komise připomíná, že potřeba podpory nevyplývá především z přílišného riskování. Cílem memoranda bylo mimoto udržet některé banky v soukromé správě. Rámec vztahů a automatické znovuzavedení hlasovacích práv v případě neprovedení plánu restrukturalizace poskytuje záruky s ohledem na přílišné riskování ze strany soukromých správců v budoucnu. Určitý druh odměny pro stát mimoto představuje zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup v prosinci 2012, jelikož se dluh státu vůči bance snížil o několik miliard eur. Ze všech těchto důvodů může Komise souhlasit s tím, že fond HFSF získal akcie bez hlasovacích práv. Komise proto dospěla k závěru, že opatření B4 bylo nezbytné.
(261)
Závěrem se uvádí, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou z hlediska jejich výše i podoby nezbytná jako podpora na záchranu.
7.4.3. Přiměřenost - opatření omezující negativní vedlejší účinky
(262)
Banka obdržela velmi vysokou částku státní podpory. Tato situace proto může vést k vážnému narušení hospodářské soutěže. Řecko však přijalo závazek týkající se provedení řady opatření, která mají negativní vedlejší účinky omezit. Závazky zejména stanoví, že činnosti banky budou i nadále vykonávány podle komerčních zásad, jak je objasněno v 136. a 137. bodě odůvodnění. Řecko přijalo rovněž závazek týkající se zákazu akvizic a řady odprodejů, jak je popsáno v 138., 139. a 143. bodě odůvodnění. Omezení narušení hospodářské soutěže bude blíže posouzeno v oddíle 7.6.
(263)
Do banky byl dosazen kontrolní správce, který bude sledovat řádné plnění závazků týkajících se správy a řízení společnosti a obchodních činností. To zamezí případným škodlivým změnám obchodní praxe banky, a omezí tudíž možné negativní vedlejší účinky.
(264)
Dne 25. června 2014 byl Komisi mimoto předložen nový komplexní plán restrukturalizace. Tento plán restrukturalizace bude posouzen v oddíle 7.6.
(265)
Závěrem se uvádí, že pochybnosti, které byly uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus, byly rozptýleny. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou na základě bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 přiměřená.
7.4.4. Závěr ohledně souladu rekapitalizací provedených fondem HFSF se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011
(266)
Vyvozuje se tudíž závěr, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou vhodné, nezbytné a přiměřené, a to podle bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou proto slučitelná se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011.
7.5. SOULAD NABYTÍ PŘEVEDENÝCH ČINNOSTÍ BANKY ATE, BANKY GENIKI, PŘEVEDENÝCH KYPERSKÝCH ČINNOSTÍ A BANKY MBG SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
(267)
V bodě 23 sdělení o restrukturalizaci je objasněno, že nabytí podílů v jiných podnicích bankami, kterým byla poskytnuta podpora, nemůže být financováno prostřednictvím státní podpory, pokud to nemá zásadní význam pro obnovení životaschopnosti podniku. V bodech 40 a 41 sdělení o restrukturalizaci se mimoto uvádí, že by banky neměly použít státní podporu na akvizice konkurenčních podniků, pokud nejsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability nebo zajištění účinné hospodářské soutěže. Akvizice mimoto nesmí ohrozit nebo ztížit obnovení životaschopnosti. Komise musí proto posoudit, zda jsou akvizice, které banka provedla, v souladu se sdělením o restrukturalizaci.
7.5.1. Soulad nabytí převedených činností banky ATE se sdělením o restrukturalizaci
7.5.1.1. Dopad nabytí převedených činností banky ATE na dlouhodobou životaschopnost banky Piraeus
(268)
Nabytí převedených činností banky ATE přineslo bance Piraeus značný objem vkladů s mnohem nižším objemem čistých úvěrů (104). Přispělo proto významně k snížení velmi vysokého poměru úvěrů k vkladům v bance.
(269)
Akvizice měla za následek rovněž významné synergie, jako jsou synergie v oblasti nákladů kvůli snížení počtu poboček a pracovníků a integraci informačních technologií, synergie v oblasti financování a synergie v oblasti výnosů.
(270)
Akvizice má proto velmi pozitivní dopad na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.5.1.2. Dopad nabytí převedených činností banky ATE na výši podpory, kterou banka Piraeus potřebovala
(271)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky.
(272)
Odměna, kterou banka Piraeus zaplatila za nabytí převedených činností banky ATE, byla stanovena na 0,6 % hodnoty převedených vkladů a činila přibližně 95 milionů EUR. To odpovídá 0,02 % celkových aktiv banky v době nabytí. Tuto částku lze proto považovat za nízkou, nikoli však zanedbatelnou.
(273)
Nabytí převedených činností banky ATE výrazně zlepšilo velmi napjatou likvidní pozici banky Piraeus a zajistilo její životaschopnější postavení. Komise připomíná, že […]. Akvizici a velmi nízkou kupní cenu lze proto považovat za nezbytné pro obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Piraeus a vztahuje se na ně výjimka uvedená v bodě 23 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.3. Narušující účinek nabytí převedených činností banky ATE na hospodářskou soutěž
(274)
Podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků. V bodě 41 sdělení o restrukturalizaci je rovněž uvedeno, že akvizice mohou být povoleny, pokud jsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability a zajištění účinné hospodářské soutěže. Za této situace by průběh akvizice měl být spravedlivý a akvizice by měla zajistit podmínky účinné hospodářské soutěže na příslušném trhu.
(275)
Při přezkumu životaschopnosti všech řeckých bank počátkem roku 2012 nepovažovala řecká centrální banka banku ATE jako samostatný subjekt za životaschopnou. Řecká centrální banka analyzovala v případě banky ATE rovněž různé alternativy (například likvidaci) a dospěla k závěru, že prodej převedených činností banky ATE je nejlepší možností, jelikož sníží riziko exekuce a omezí náklady Řecka na minimum. Akvizici lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(276)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, mimoto nepodal nabídku týkající se převedených činností banky ATE.
(277)
Jelikož nabytí převedených činností banky ATE schválil řecký orgán pro hospodářskou soutěž (105), lze předpokládat, že výsledek procesu prodeje neohrozí účinnou hospodářskou soutěž v Řecku.
(278)
Nabytí převedených činností banky ATE je proto v souladu s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.4. Závěr ohledně nabytí převedených činností banky ATE
(279)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k mimořádné situaci řeckých bank a specifikům nabytí převedených činností banky ATE je tato akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2. Soulad nabytí banky Geniki se sdělením o restrukturalizaci
7.5.2.1. Dopad nabytí banky Geniki na dlouhodobou životaschopnost banky Piraeus
(280)
Pokud jde o provozní zisk, nabytí banky Geniki zlepší obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Piraeus. Podle analýzy, kterou banka Piraeus předložila v době této akvizice, vytvoří spojení dvou bank na stejném zeměpisném trhu synergie, jako jsou úspory nákladů v důsledku snížení počtu pracovníků a uzavření poboček. Banka Piraeus získá klienty a vkladatele banky Geniki, což významně sníží distribuční náklady.
(281)
Pokud jde o likvidní pozici, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění, banka Geniki měla více vkladů než čistých úvěrů. Akvizice proto zlepšila likviditu banky Piraeus a pomohla jí snížit její poměr úvěrů k vkladům. Banka Geniki měla mimoto před nabytím bankou Piraeus dostatečný kapitál. Akvizice proto pravděpodobně nevyvolá u banky Piraeus potřebu dalšího kapitálu v budoucnu.
(282)
Akvizice má proto pozitivní dopad na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.5.2.2. Dopad nabytí banky Geniki na výši podpory, kterou banka Piraeus potřebovala
(283)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky. V tomto případě má sice akvizice pozitivní dopad na životaschopnost banky Piraeus, není však nezbytná k obnovení její životaschopnosti ve smyslu bodu 23 sdělení o restrukturalizaci.
(284)
Banka Piraeus však za nákup banky Geniki zaplatila pouze 1 milion EUR, což se pokládá za velmi nízkou částku. Banka Geniki měla mimoto dostatečný kapitál a jako podmínku transakce vložila společnost Société Générale do banky Piraeus značný objem kapitálu (106).
(285)
Komise proto vyvozuje závěr, že vzhledem k specifikům transakce (nabytí banky, která byla plně kapitalizována, za velmi nízkou cenu a vložení kapitálu do banky Piraeus ze strany prodávajícího) nevyvolává akvizice u banky Piraeus potřebu dalšího kapitálu, a nabytí banky Geniki není proto výjimečně v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.2.3. Narušující účinek nabytí banky Geniki na hospodářskou soutěž
(286)
Jak je uvedeno v 274. bodě odůvodnění, podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků, s výjimkou zvláštních podmínek.
(287)
Při přezkumu životaschopnosti všech řeckých bank počátkem roku 2012 nepovažovala řecká centrální banka banku Geniki jako samostatný subjekt za životaschopnou. Banka Geniki vytvářela velké provozní ztráty pro společnost Société Générale, která ji proto chtěla prodat, a pokud by prodej nebyl možný, bylo možno uvážit její úpadek. Akvizici lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(288)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, mimoto nepodal platnou nabídku na získání banky Geniki. Nedošlo proto k vytěsnění žádného uchazeče, který nedostává podporu, ze strany banky Piraeus.
(289)
Jelikož akvizici schválil řecký orgán pro hospodářskou soutěž (107), lze předpokládat, že výsledek procesu prodeje neohrozí účinnou hospodářskou soutěž v Řecku.
(290)
Kupní cena byla mimoto velmi nízká. Nelze tudíž mít za to, že banka Piraeus využila k financování akvizice státní podporu. Vzhledem k těmto prvkům lze vyvodit závěr, že se na nabytí banky Geniki vztahuje výjimka uvedená v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2.4. Závěr ohledně nabytí banky Geniki
(291)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k mimořádné situaci řeckých bank a specifikům nabytí banky Geniki je tato akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.3. Soulad nabytí převedených kyperských činností se sdělením o restrukturalizaci
7.5.3.1. Dopad nabytí převedených kyperských činností na dlouhodobou životaschopnost banky
(292)
Nabytí převedených kyperských činností zlepšuje dlouhodobou životaschopnost banky Piraeus.
(293)
Podle analýzy, kterou banka Piraeus předložila v době akvizice, povede akvizice k značným synergiím, jako jsou synergie v oblasti nákladů kvůli úsporám správních nákladů a nákladů na zaměstnance a významnému snížení nákladů na vklady. Po akvizici banka Piraeus plně začlenila činnosti tří kyperských bank v Řecku, přejmenovala všechny pobočky tří kyperských bank a rovněž náležitě pokročila při racionalizaci sítě.
(294)
Úvěrová portfolia činností tří kyperských bank v Řecku zahrnovala náležité rezervy. Banka Piraeus získala tyto úvěry za cenu, která byla značně nižší než jejich nominální hodnota: kupní cena se snížila, aby byly zohledněny budoucí ztráty podle odhadu společnosti PIMCO v rámci zátěžového testu. Riziko, že úvěrové ztráty přesáhnou ztráty, které již byly zohledněny v nízké kupní ceně, je proto omezené.
(295)
Banka Piraeus získala rovněž velký objem vkladů, který je téměř stejně velký jako převzaté čisté úvěry. Její likvidní pozice byla proto posílena.
(296)
Akvizice má tudíž pozitivní dopad na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Piraeus.
7.5.3.2. Dopad nabytí převedených kyperských činností na výši podpory, kterou banka Piraeus potřebovala
(297)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky.
(298)
Jak bylo analyzováno v oddíle 7.3, podpora měla pokrýt kapitálové potřeby nabyvatele převedených kyperských činností, jelikož jejich převzetí zajistí udržení finanční stability v Řecku. Odměna, kterou banka Piraeus nakonec za nabytí převedených kyperských činností zaplatila, byla mnohem nižší než účetní hodnota získaného portfolia. Byla dokonce nižší než hodnota úvěrů po úpravě směrem dolů s cílem zohlednit budoucí úvěrové ztráty podle odhadů společnosti PIMCO v rámci zátěžového testu. Pořizovací cenu lze proto považovat za negativní. Tento závěr podporuje skutečnost, že při nabytí převedených kyperských činností zaúčtovala banka Piraeus vysoký záporný goodwill, což zvýšilo její kapitál.
(299)
Pokud by se však přesto usuzovalo, že banka Piraeus uhradila kladnou cenu, Komise podotýká, že jako podmínku akvizice poskytl fond HFSF kupujícímu závazek, že výši kupní ceny vloží do kapitálu. Fond HFSF tento závazek splnil v rámci rekapitalizace na jaře 2013. Tato kapitálová injekce představuje podporu pro převedené kyperské činnosti, a nikoli banku Piraeus, jak je objasněno v oddíle 6.2.1. Akvizice proto nevyvolala u banky potřebu další státní podpory.
(300)
Vyvozuje se závěr, že kvůli neobvyklým podmínkám (nízká kupní cena a závazek fondu HFSF vložit částku odpovídající kupní ceně v rámci navýšení kapitálu) není nabytí převedených kyperských činností výjimečně v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.3.3. Narušující účinek nabytí převedených kyperských činností na hospodářskou soutěž
(301)
Jak je uvedeno v 274. bodě odůvodnění, podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků, s výjimkou zvláštních podmínek.
(302)
Prodej činností kyperských bank v Řecku měl zachovat stabilitu řeckého bankovního systému a zajistit, aby mohly kyperské banky tyto podniky prodat dříve, než pravděpodobně úplně ztratí hodnotu. Transakci lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(303)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, mimoto nepodal platnou nabídku týkající se nabytí tří kyperských bank. Proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační.
(304)
Jelikož akvizici schválil řecký orgán pro hospodářskou soutěž (108), lze předpokládat, že výsledek procesu prodeje neohrozí účinnou hospodářskou soutěž v Řecku.
(305)
Vzhledem k těmto prvkům lze vyvodit závěr, že se na nabytí převedených kyperských činností vztahuje výjimka uvedená v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.3.4. Závěr ohledně nabytí převedených kyperských činností
(306)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k mimořádné situaci řeckých bank a specifikům nabytí převedených kyperských činností je tato akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.4. Soulad nabytí banky MBG se sdělením o restrukturalizaci
7.5.4.1. Dopad nabytí banky MBG na dlouhodobou životaschopnost banky Piraeus
(307)
Nabytí plně rekapitalizované banky MBG zlepšuje dlouhodobou životaschopnost banky Piraeus.
(308)
Podle analýzy, kterou banka Piraeus předložila v době akvizice, povede transakce k značným synergiím, jako jsou synergie v oblasti nákladů v důsledku snížení počtu poboček a pracovníků a nižších nákladů na vklady a synergie v oblasti výnosů. Banka Piraeus mezitím banku MBG plně integrovala.
(309)
Jelikož banka MBG měla před nabytím ze strany banky Piraeus dostatečný kapitál a jelikož banka Piraeus uhradila kupní cenu ve výši 1 milionu EUR, akvizice pravděpodobně nevyvolá u banky Piraeus potřebu dalšího kapitálu. Prodávající mimoto přijal v rámci transakce závazek, že do banky Piraeus vloží kapitál ve výši 400 milionů EUR. Tento závazek byl splněn v rámci rekapitalizace na jaře 2013, během níž vložila banka BCP do banky Piraeus kapitál ve výši 400 milionů EUR.
(310)
Vyvozuje se závěr, že akvizice přispěla kladně k obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Piraeus a že kupní cena banky MBG byla tak nízká, že nebrání tomu, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum.
7.5.4.2. Dopad nabytí banky MBG na výši podpory, kterou banka Piraeus potřebovala
(311)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky. V tomto případě má sice akvizice pozitivní dopad na životaschopnost banky Piraeus, není však nezbytná k obnovení její životaschopnosti ve smyslu bodu 23 sdělení o restrukturalizaci.
(312)
Banka Piraeus však za nákup banky MBG zaplatila pouze 1 milion EUR, což se pokládá za velmi nízkou částku. Banka MBG byla mimoto bankou BCP dostatečně kapitalizována a jako podmínku transakce vložila banka BCP do banky Piraeus kapitál ve výši 400 milionů EUR (109).
(313)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k specifikům transakce (nabytí banky, která měla dostatečný kapitál, za velmi nízkou cenu a vložení kapitálu do banky Piraeus ze strany prodávajícího) nevyvolává nabytí banky MBG u banky Piraeus potřebu dalšího kapitálu, a nabytí banky MBG není proto výjimečně v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.4.3. Narušující účinek nabytí banky MBG na hospodářskou soutěž
(314)
Jak je uvedeno v 274. bodě odůvodnění, podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků, s výjimkou zvláštních podmínek.
(315)
Při přezkumu životaschopnosti všech řeckých bank počátkem roku 2012 nepovažovala řecká centrální banka banku MBG jako samostatný subjekt za životaschopnou. Banka MBG vytvářela velké ztráty pro banku BCP, která ji proto chtěla prodat, a pokud by prodej nebyl možný, bylo by možno uvážit její úpadek. Prodej banky MBG byl rovněž součástí plánu restrukturalizace banky BCP (110). Akvizici lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(316)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, mimoto nepodal platnou nabídku na získání banky MBG.
(317)
Vzhledem k těmto souvislostem lze vyvodit závěr, že se na nabytí banky MBG vztahuje výjimka uvedená v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.4.4. Závěr ohledně nabytí banky MBG
(318)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k mimořádné situaci řeckých bank a specifikům nabytí banky MBG je tato akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6. SOULAD OPATŘENÍ A, B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
7.6.1. Příčiny potíží a důsledky pro posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(319)
Jak je uvedeno v oddílech 2.1.1 a 2.1.2, potíže, jimž banka čelila, vyplývají především z řecké dluhové krize a hluboké recese v Řecku a jižní Evropě. Co se týká prvně uvedeného faktoru, řecká vláda ztratila přístup na finanční trhy a nakonec musela se svými domácími a mezinárodními věřiteli sjednat dohodu, program zapojení soukromého sektoru, což vedlo k srážce z pohledávek vůči státu o 53,3 %. 31,5 % pohledávek bylo mimoto vyměněno za nové státní dluhopisy s nižšími úrokovými sazbami a delší splatností. Tyto nové státní dluhopisy stát od řeckých bank odkoupil zpět v prosinci 2012 za cenu v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty, což vedlo k dalším ztrátám řeckých bank. Kromě dopadu programu zapojení soukromého sektoru a zpětného odkupu dluhu na kapitálovou pozici banky Piraeus zaznamenala banka od roku 2010 do poloviny roku 2012 rovněž velký odliv vkladů kvůli riziku, že by v důsledku neudržitelného veřejného dluhu a hospodářské recese mohlo Řecko vystoupit z eurozóny.
(320)
Podpora, která byla poskytnuta bance, tj. součet opatření B1, B2, B3 a B4 čili 7 335 milionů EUR, přesahuje výši ztrát, jež byly vykázány v důsledku programu zapojení soukromého sektoru (5 911 milionů EUR).
(321)
Velká část kapitálových potřeb vyplývá z běžné expozice finanční instituce riziku spojenému se státními dluhopisy domovské země. Tato skutečnost byla uvedena rovněž v 63. a 74. bodě rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus. V důsledku toho je potřeba, aby se banka ve svém plánu restrukturalizace zabývala otázkami morálního hazardu, nižší než u ostatních finančních institucí, jimž je poskytována podpora a které nahromadily nadměrná rizika. Jelikož opatření podpory méně narušují hospodářskou soutěž, měla by se úměrně zmírnit i opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Jelikož program zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup dluhu představují prominutí dluhu ve prospěch státu, může být odměna státu za rekapitalizaci bank nižší. Komise však podotýká, že expozice banky Piraeus riziku spojenému s řeckými státními dluhopisy byla vyšší než expozice ostatních velkých řeckých bank (111). Ne všechny ztráty ze státních dluhopisů lze proto přičíst běžné expozici finanční instituce riziku spojenému se státními dluhopisy domovské země.
(322)
Druhou příčinou ztrát banky jsou ztráty z jejích úvěrů poskytnutých řeckým domácnostem a podnikům. Komise se domnívá, že tyto ztráty jsou zapříčiněny především mimořádně hlubokou a dlouhou recesí a snížením HDP přibližně o 25 % během pěti let, a nikoli rizikovými úvěrovými praktikami banky. Podpora na pokrytí těchto ztrát proto nevytváří morální hazard, což nastává tehdy, pokud podpora banku chrání před důsledky rizikového jednání v minulosti. Podpora proto méně narušuje hospodářskou soutěž (112).
(323)
Část kapitálových potřeb a úvěrových ztrát banky však pochází od některých mezinárodních dceřiných společností. Zátěžové testy, které byly provedeny v roce 2012 s cílem určit kapitálové potřeby banky, ukázaly, že odhady ztrát ze zahraničních úvěrů činily v případě základního scénáře 1 314 milionů EUR a v případě nepříznivého scénáře 1 624 milionů EUR. Řada těchto zahraničních podniků byla v minulých letech ztrátová. Ztráty z mezinárodních činností dosáhly v roce 2012 výše 244 milionů EUR před zdaněním (113). Zahraniční aktiva znamenala rovněž odliv likvidity.
(324)
Lze proto vyvodit závěr, že značná část ztrát a potřeba podpory spadá do oblasti působnosti bodu 14 sdělení o prodloužení z roku 2011, který Komisi umožňuje zmírnit požadavky. Potřeba podpory obdobně vyplývala částečně z mimořádně hluboké recese v Řecku, a nikoli z poskytování rizikových úvěrů. Tato podpora nevytváří morální hazard, a proto méně narušuje hospodářskou soutěž.
(325)
Potřeba podpory vyplývá částečně z podstupování rizika ze strany banky vzhledem k držení velkého objemu státních dluhopisů a vzhledem k jejím zahraničním dceřiným společnostem.
7.6.2. Životaschopnost
(326)
Plán restrukturalizace musí zajistit, aby byla finanční instituce schopna do konce období restrukturalizace obnovit svou dlouhodobou životaschopnost (oddíl 2 sdělení o restrukturalizaci). V daném případě je období restrukturalizace vymezeno jako období ode dne přijetí tohoto rozhodnutí do dne 31. prosince 2018.
(327)
V souladu s bodem 9, 10 a 11 sdělení o restrukturalizaci předložilo Řecko komplexní a podrobný plán restrukturalizace, který obsahuje úplné informace o obchodním modelu banky. Plán uvádí rovněž příčiny obtíží banky a opatření, která byla přijata k vyřešení všech problémů souvisejících se životaschopností, kterým banka čelila. Plán restrukturalizace popisuje zejména zvolenou strategii k zachování provozní efektivity banky a k řešení velkého objemu nesplácených půjček, nestabilní likvidní a kapitálové pozice a jejích zahraničních podniků, které byly v minulých letech závislé na své mateřské společnosti, pokud jde o financování a kapitál.
7.6.2.1. Bankovní činnosti v Řecku
(328)
Co se týká likvidity (114) a závislosti banky na financování poskytovaném Eurosystémem, plán restrukturalizace předpokládá omezený růst bilanční sumy v Řecku a opětovný růst vkladové základny. Spoléhání se na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, které se již snížilo, se bude snižovat i nadále, což bance pomůže omezit náklady na financování.
(329)
Závazek týkající se poměru úvěrů k vkladům zmíněný v 137. bodě odůvodnění zajišťuje, aby na konci období restrukturalizace byla struktura rozvahy banky udržitelná. Likvidní pozici banky posílí rovněž prodej cenných papírů a jiných vedlejších činností. Kvůli dosud napjaté likvidní pozici banky může Komise souhlasit se žádostí řeckých orgánů o povolení poskytovat bance likviditu v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjčky státních dluhopisů na základě režimu podpory řeckých bank a v rámci nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou.
(330)
K snížení nákladů na financování se Řecko rovněž zavázalo, že banka bude nadále snižovat úrokové sazby, které platí u vkladů v Řecku, jak je popsáno v 137. bodě odůvodnění. Dosažení tohoto snížení nákladů na vklady bude představovat klíčový příspěvek k zvýšení zisku banky před rezervami.
(331)
Od začátku krize provedla banka velké akvizice, které výrazně zvětšily její velikost a vkladovou základnu. Banka v rekordním čase nabyté podniky úspěšně integrovala. V současnosti se banka snaží dosáhnout na základě těchto akvizic všech možných synergií. Banka začala racionalizovat svou obchodní síť v Řecku snižováním počtu poboček a zaměstnanců (115). Do roku 2017 se celkové náklady banky v Řecku v porovnání s rokem 2013 sníží o dalších […] %. K dosažení tohoto cíle se Řecko zavázalo, že banka sníží počet svých poboček a zaměstnanců v Řecku na […] resp. […] k 31. prosinci 2017, s maximálními celkovými náklady v Řecku ve výši […] miliard EUR. Předpokládaný poměr nákladů k výnosům bude na konci období restrukturalizace nižší než […] %. Komise se proto domnívá, že plán restrukturalizace zachovává efektivnost banky v novém tržním prostředí.
(332)
Další klíčovou oblastí je řešení nesplácených půjček, jelikož ty k 31. prosinci 2013 představovaly 36 % portfolia banky (116). Banka hodlá zlepšit svou úvěrovou politiku (limity, zajištění kolaterálem) a zaměřit se na hlavní činnost s cílem omezit ztráty na minimum. Řecko se rovněž zavázalo, že banka bude splňovat vysoké standardy, co se týká její úvěrové politiky, s cílem řídit rizika a v každé fázi úvěrového procesu dosáhnout pro banku co nejvyšší hodnoty, včetně restrukturalizace úvěrů, jak je popsáno v 141. bodě odůvodnění.
7.6.2.2. Správa a řízení společnosti
(333)
Dalším bodem, jemuž je věnována pozornost, je správa a řízení banky, jelikož po rekapitalizaci na jaře 2013 vlastní většinu akcií banky fond HFSF, má však omezená hlasovací práva. Někteří soukromí investoři, kteří banku ovládají, vlastní rovněž opční listy, a měli by tudíž plný prospěch z případného růstu ceny akcií během období restrukturalizace. Jelikož by tato situace mohla vytvářet morální hazard, byl mezi bankou a fondem HFSF v roce 2013 dohodnut zvláštní rámec vztahů. Dohoda chrání každodenní činnost banky před zásahy ze strany jejích hlavních akcionářů a současně zajišťuje, že fond HFSF může prostřednictvím náležitých konzultačních postupů sledovat provádění plánu restrukturalizace a zamezit přílišnému riskování ze strany vedení banky. Banka se rovněž zavázala podrobně sledovat svou expozici vůči spřízněným dlužníkům. Komise hodnotí kladně skutečnost, že fond HFSF získá automaticky zpět hlasovací práva, pokud banka plán restrukturalizace neprovede.
7.6.2.3. Mezinárodní činnosti
(334)
Některé mezinárodní činnosti banky vedly v minulosti k odčerpání kapitálu a likvidity banky, jak je objasněno v 323. bodě odůvodnění.
(335)
V plánu restrukturalizace se předpokládá, že se banka přeorientuje na svůj domácí trh. Banka již prodala svou dceřinou společnost v USA. Banka začala rovněž racionalizovat ostatní dceřiné společnosti s cílem posílit proces schvalování úvěrů a snížit nedostatek financování v dceřiných společnostech. Banka plánuje další racionalizaci své sítě dceřiných společností, které si ponechá, jak je popsáno v 130. bodě odůvodnění.
(336)
Celkový objem zahraničních aktiv se proto v budoucnu sníží. Na konci období restrukturalizace budou představovat […] celkové bilanční sumy banky.
(337)
Komise se proto domnívá, že banka tyto zahraniční podniky dostatečně restrukturalizuje a omezí jejich velikost s cílem zamezit potřebě dalšího kapitálu a nedostatečné likviditě v budoucnu. Závazek popsaný v 138. bodě odůvodnění, který se týká upuštění od vkládání vysokých částek kapitálu do mezinárodních dceřiných společností banky, přispěje rovněž k zajištění toho, že zahraniční dceřiné společnosti nebudou představovat hrozbu pro kapitálovou nebo likvidní pozici banky.
7.6.2.4. Závěr ohledně životaschopnosti
(338)
Základní scénář popsaný v oddíle 2.4 ukazuje, že na konci období restrukturalizace bude banka s to dosáhnout výnosů, které jí umožní pokrýt veškeré náklady a zajistí náležitou návratnost vlastního kapitálu s přihlédnutím k jejímu rizikovému profilu. Podle předpokladů má současně kapitálová pozice banky zůstat na uspokojivé úrovni.
(339)
Komise bere na vědomí nepříznivý scénář popsaný v plánu restrukturalizace banky, který předložily řecké orgány. Nepříznivý scénář vychází ze souboru předpokladů, které byly dohodnuty s fondem HFSF. Tento scénář bere v úvahu delší a hlubší recesi a rovněž větší deflaci cen nemovitostí. Plán restrukturalizace ukazuje, že banka je s to čelit přiměřenému napětí, jelikož i podle nepříznivého scénáře bude na konci období restrukturalizace zisková a bude mít dostatek kapitálu.
(340)
Výše dodatečného kapitálu, který byl získán v roce 2014, a to 1 750 milionů EUR, postačuje k zvládnutí základního scénáře v rámci zátěžového testu v roce 2013 v období restrukturalizace a k splacení preferenčních akcií, což banka učinila v květnu 2014 (117). […] Komise připomíná, že při posuzování kapitálových potřeb v rámci základního scénáře již řecká centrální banka provedla řadu úprav, které vedly k zvýšení odhadovaných kapitálových potřeb v porovnání s kapitálovými potřebami, které banka odhadla ve vlastním základním scénáři. Komise se proto domnívá, že kapitálové potřeby podle základního scénáře, jak je odhadla řecká centrální banka, předpokládají určitou míru napětí. Aby bylo možno vyvodit závěr, že banka je životaschopná, Komise nevyžaduje, aby měla banka předem dostatek kapitálu na pokrytí kapitálových potřeb v případě nepříznivějšího scénáře, jak je odhadla řecká centrální banka, jelikož odhadovaná výše představuje vysokou míru napětí a jelikož získání kapitálu v březnu 2014 ukazuje, že banka má opět přístup na kapitálové trhy.
(341)
Kladně se mimoto hodnotí skutečnost, že banka nebude investovat do cenných papírů spekulativního stupně, což pomůže udržet její kapitálovou a likvidní pozici.
(342)
Vyvozuje se proto závěr, že kombinace již provedené restrukturalizace a další navrhované restrukturalizace postačuje k obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.6.3. Vlastní příspěvek a sdílení nákladů
(343)
Jak je uvedeno v oddíle 3 sdělení o restrukturalizaci, banky a držitelé jejich kapitálu se musí v maximální možné míře podílet na restrukturalizaci s cílem zajistit, že podpora bude omezena na nezbytné minimum. Banky by tak k financování restrukturalizace měly použít své vlastní zdroje pocházející například z prodeje aktiv, zatímco držitelé kapitálu dle možností převezmou ztráty finanční instituce.
7.6.3.1. Vlastní příspěvek banky: odprodeje a snížení nákladů
(344)
Banka již odprodala malé zahraniční podniky (v USA) a u části svého portfolia snížila pákový efekt s cílem zlepšit kapitálovou přiměřenost a likvidní pozici. Plán restrukturalizace předpokládá omezení zahraničních činností, jak je popsáno v 125. až 129. bodě odůvodnění. Vzhledem k omezení činnosti a odprodejům, které již byly provedeny, a na základě provedení závazků týkajících se omezení činnosti a odprodeje zahraničních podniků banka významně omezí své zeměpisné působení v […]. Zmenšení mezinárodních aktiv banky rovněž významně sníží možné riziko toho, že v budoucnu bude zapotřebí další podpora. Pomáhá proto omezit výši podpory na minimum.
(345)
V zájmu omezení svých kapitálových potřeb nebude banka používat kapitál na podporu či rozšiřování činnosti svých zahraničních dceřiných společností, jak je popsáno v 138. bodě odůvodnění. Závazky, které Řecko přijalo, mimoto zajišťují, že banka nebude provádět nákladné akvizice.
(346)
Banka rovněž provádí rozsáhlý program snižování nákladů, jak je uvedeno v oddíle 2.4.2. Banka bude své náklady dále snižovat až do roku 2017. Banka snižuje počet pracovníků a upravuje jejich platy směrem dolů. Řecko se rovněž zavázalo omezit odměny pro vedoucí pracovníky banky, […].
7.6.3.2. Sdílení nákladů ze strany bývalých akcionářů a nový kapitál získaný na trhu
(347)
Podíly bývalých akcionářů banky byly zředěny emisí s přednostním právem v roce 2009 (118) a posléze rekapitalizací ze strany fondu HFSF (opatření B4) a získáním soukromého kapitálu v roce 2013 a v březnu 2014. Podíl v držení akcionářů banky, k nimž v té době patřili investoři, kteří vložili finanční prostředky v roce 2009, se například snížil ze 100 % před rekapitalizací na jaře 2013 na pouze 2,3 % po této rekapitalizaci. Banka mimoto od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti. Kromě tohoto sdílení nákladů ze strany bývalých akcionářů získala banka od začátku krize v roce 2008 značný objem soukromého kapitálu, tj. 807 milionů EUR v roce 2009, 1 444 milionů EUR v roce 2013 a 1 750 milionů EUR v roce 2014.
7.6.3.3. Sdílení nákladů ze strany držitelů podřízeného dluhu
(348)
Držitelé hybridních a podřízených dluhových nástrojů banky přispěli na restrukturalizační náklady banky. Banka provedla řadu opatření v oblasti řízení závazků s cílem vytvořit kapitál, jak je popsáno v 134. bodě odůvodnění.
(349)
Na dosud nesplacené nástroje se vztahuje zákaz výplaty kupónů, jak je uvedeno v 143. bodě odůvodnění. Komise se proto domnívá, že je zajištěno přiměřené sdílení nákladů ze strany držitelů hybridních a podřízených dluhových nástrojů banky a že jsou splněny požadavky stanovené v tomto ohledu ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6.3.4. Závěr ohledně vlastního příspěvku a sdílení nákladů
(350)
V porovnání s celkovou rekapitalizací ze strany státu je vlastní příspěvek a sdílení nákladů, zejména v podobě prodeje aktiv a zmenšení úvěrového portfolia, mnohem menší, než co Komise obvykle považuje za dostatečné. Zmenšení se týká pouze zahraničních činností, na něž připadá omezená část banky (119), a restrukturalizace nepředpokládá snížení velikosti portfolia úvěrů a vkladů v Řecku, které se v minulém roce po akvizicích naopak výrazně zvětšilo. Komise však bere v úvahu prvky projednané v oddíle 7.6.1, a zejména skutečnost, že obdržená podpora je částečně způsobilá pro výjimku stanovenou v bodě 14 sdělení o prodloužení z roku 2011, podle něhož může Komise přijmout nižší vlastní příspěvek a sdílení nákladů. Komise hodnotí kladně rovněž skutečnost, že banka získala v květnu 2013 na trhu částku ve výši 1 444 milionů EUR a v březnu 2014 částku ve výši 1 750 milionů EUR, […]. Kapitál, který byl získán v březnu 2014, byl mimoto získán za cenu akcie odpovídající ceně za akcii, za kterou upsal akcie fond HFSF v rámci rekapitalizace na jaře 2013 (opatření B4). Vysoká emisní cena proto omezila zředění podílu fondu HFSF. Banka splatila rovněž preferenční akcie (opatření A). S přihlédnutím ke všem těmto prvkům lze mít za to, že plán restrukturalizace zajišťuje dostatečná opatření týkající se vlastního příspěvku a sdílení nákladů k omezení podpory na nezbytné minimum.
7.6.4. Opatření k omezení narušení hospodářské soutěže
(351)
Sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby plán restrukturalizace obsahoval opatření omezující narušení hospodářské soutěže a zajišťující konkurenceschopnost bankovního sektoru. Tato opatření musí mimoto vyřešit problém morálního hazardu a zaručit, že státní podpora nebude použita k financování protisoutěžního chování.
(352)
Podle bodu 31 sdělení o restrukturalizaci musí Komise při posuzování výše podpory a narušení hospodářské soutěže přihlédnout jak k absolutní, tak relativní částce státní podpory, jakož i rozsahu sdílení nákladů a postavení finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. V této souvislosti Komise připomíná, že banka obdržela od státu kapitálovou podporu odpovídající 23,7 % jejích rizikově vážených aktiv (120). Banka mimoto získala v roce 2010 záruky týkající se likvidity, a to ve výši 9,9 miliardy EUR, a půjčky státních dluhopisů v hodnotě 1,3 miliardy EUR, což společně představuje téměř 25 % bilanční sumy banky. Banka mimoto získala nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou. Vzhledem k velkému objemu podpory jsou proto nezbytná opatření k omezení možného narušení hospodářské soutěže. Podíl banky na trhu v Řecku je navíc vysoký. Nabytí převedených činností banky ATE, banky Geniki, banky MBG a převedených kyperských činností zvýšilo podíly banky Piraeus na trhu. Po těchto akvizicích podíl banky na trhu vkladů v Řecku na konci roku 2013 činil 29 %, zatímco její podíl na trhu úvěrů na bydlení, spotřebitelských úvěrů a podnikových úvěrů činil 25 %, 22 % resp. 35 % (v porovnání s 10 %, 8 %, 8 % resp. 14 % v roce 2011) (121).
(353)
Komise připomíná, že potíže banky vyplývaly do značné míry z vnějších šoků, jako je řecká dluhová krize a dlouhá recese, která narušovala řecké hospodářství od roku 2008, jak již bylo uvedeno v 74. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Piraeus. Potřeba zabývat se otázkami morálního hazardu je proto omezena. Jak je projednáno v oddíle 7.6.1 tohoto rozhodnutí, narušující účinek opatření podpory je vzhledem k těmto faktorům nižší stejně jako potřeba opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Z těchto důvodů může Komise výjimečně souhlasit s tím, že navzdory vysoké částce podpory a vysokým podílům na trhu nepředpokládá plán restrukturalizace snížení bilanční sumy a omezení poskytování úvěrů v Řecku. Bylo by však problematické, pokud by banka, která ze čtyř velkých řeckých bank obdržela nejvyšší podporu a která v důsledku akvizic v minulých letech rostla nejvíce, v období restrukturalizace dále rostla rychlejším tempem než trh, a mohla tak vytěsnit banky, které obdržely nižší podporu. Komise proto vítá závazek, že banka neporoste rychleji než trh.
(354)
Komise však podotýká, že rekapitalizace ze strany státu bance umožnila pokračovat v bankovních činnostech na zahraničních trzích.
(355)
Komise bere na vědomí, že kromě omezení velikosti a restrukturalizace, která již byla provedena, bude Banka do 30. června 2018 dále restrukturalizovat a snižovat svá zahraniční aktiva (122). Banka se mimoto zavázala, že nepoužije podporu k financování rozšiřování těchto činností. Podpora proto nebude použita k narušení hospodářské soutěže na těchto zahraničních trzích.
(356)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka nebude provádět nákladné akvizice, což zajistí, že banka nepoužije státní podporu, kterou obdržela, na získání nových podniků. Uvedený zákaz přispěje k zajištění toho, že podpora je důsledně použita k obnovení životaschopnosti bankovních činností v Řecku, a nikoli například k rozšiřování činnosti na zahraničních trzích.
(357)
Závazek týkající se snížení úroků hrazených u řeckých vkladů z neudržitelně vysokých úrovní rovněž zajišťuje, že podpora nebude použita na financování neudržitelných strategií přijímání vkladů, které narušují hospodářskou soutěž na řeckém trhu. Stejně tak závazek týkající se uplatňování přísných pokynů, pokud jde o úročení nových úvěrů, a to na základě náležitého posouzení úvěrového rizika, zabrání bance v narušování hospodářské soutěže na řeckém trhu nevhodnými strategiemi úročení úvěrů pro klienty.
(358)
Vzhledem k zvláštní situaci, která byla popsána v oddíle 7.6.1, a opatřením uvedeným v plánu restrukturalizace se Komise domnívá, že s ohledem na omezení narušení hospodářské soutěže existují dostatečná ochranná opatření.
7.6.5. Kontrola
(359)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci musí být pravidelně předkládány zprávy, aby mohla Komise ověřit, že je plán restrukturalizace řádně prováděn. Jak je uvedeno v závazcích, které Řecko přijalo (123), Řecko zajistí, aby do konce období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2018, sledoval kontrolní správce, kterého jmenovala banka se souhlasem Komise, závazky přijaté Řeckem ohledně restrukturalizace činností v Řecku a v zahraničí a ohledně správy a řízení společnosti a obchodních činností. Podle názoru Komise je tedy zaručena řádná kontrola provádění plánu restrukturalizace.
7.6.6. Závěr ohledně souladu opatření A, B1, B2, B3 a B4 se sdělením o restrukturalizaci
(360)
Komise konstatuje, že plán restrukturalizace posouzený spolu se závazky uvedenými v příloze tohoto rozhodnutí zajišťuje obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, je dostačující, pokud jde o sdílení nákladů a vlastní příspěvek, je vhodný k vyrovnání účinků opatření podpory, která byla posouzena v tomto rozhodnutí, narušujících hospodářskou soutěž a je přiměřený. Plán restrukturalizace a závazky předložené Komisi splňují kritéria stanovená ve sdělení o restrukturalizaci.
8. ZÁVĚR
(361)
Komise vyjadřuje politování nad tím, že Řecko provedlo protiprávně opatření B2, B3 a B4 v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy, jelikož tato opatření byla provedena před jejich oficiálním oznámením. Tato opatření, jakož i ostatní opatření, která byla analyzována v tomto rozhodnutí, však lze považovat za slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Níže uvedená opatření, která provedlo Řecko, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy:
a)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou bance Piraeus Bank S.A. poskytla řecká centrální banka a s ohledem na niž poskytlo Řecko záruku (opatření L2);
b)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 553 milionů EUR, kterou bance Piraeus Bank S.A. poskytl Helénský fond finanční stability („HFSF“) v prosinci 2012 (opatření B2);
c)
písemný závazek týkající se částky ve výši 1 082 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. dne 20. prosince 2012 (opatření B3);
d)
rekapitalizace s částkou ve výši 5 891 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. na jaře 2013 (opatření B4), a
e)
rekapitalizace s částkou ve výši 524 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. na jaře 2013 (opatření C).
2. Na základě plánu restrukturalizace skupiny Piraeus Bank, která zahrnuje banku Piraeus Bank S.A. a veškeré její dceřiné společnosti a pobočky, předloženého dne 25. června 2014 a závazků, které k tomuto dni přijalo Řecko, je níže uvedená státní podpora slučitelná s vnitřním trhem:
a)
kapitálová injekce ve výši 750 milionů EUR, kterou Řecko poskytlo bance Piraeus Bank S.A. v květnu 2009 a prosinci 2011 v rámci rekapitalizačního systému (opatření A);
b)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou od července 2011 bance Piraeus Bank S.A. poskytuje řecká centrální banka a s ohledem na niž poskytlo Řecko záruku, a to ve výši 30,4 miliardy EUR k 31. prosinci 2012 (opatření L2);
c)
první překlenovací rekapitalizace s částkou ve výši 4,7 miliardy EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. v květnu 2012 (opatření B1);
d)
druhá překlenovací rekapitalizace s částkou ve výši 1 553 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. v prosinci 2012 (opatření B2);
e)
závazek týkající se částky ve výši 1 082 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. dne 20. prosince 2012 (opatření B3);
f)
rekapitalizace s částkou ve výši 5 891 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. na jaře 2013 (opatření B4), a
g)
rekapitalizace s částkou ve výši 524 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Piraeus Bank S.A. na jaře 2013 (opatření C).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 23. července 2014.
DECIZIA (UE) 2015/455 A COMISIEI
din 23 iulie 2014
privind ajutoarele de stat SA. 34826 (2012/C), SA. 36005 (2013/NN) puse în aplicare de Grecia în favoarea Piraeus Bank Group cu privire la recapitalizarea și restructurarea Piraeus Bank S.A.
[notificată cu numărul C(2014) 5217]
(Numai textul în limba engleză este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce statele membre și alte părți interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate (1),
întrucât:
1. PROCEDURĂ
1.1. PROCEDURA PRIVIND PIRAEUS BANK
(1)
Prin decizia din 19 noiembrie 2008, Comisia a aprobat o schemă intitulată „Măsuri de sprijin pentru instituțiile de credit din Grecia” (denumit în continuare „schema de sprijinire a băncilor elene”), conceput pentru a asigura stabilitatea sistemului financiar al Greciei. Schema de sprijinire a băncilor elene permite acordarea ajutorului în cadrul celor trei măsuri din care este alcătuită aceasta, o măsură de recapitalizare, o măsură de garantare și o măsură de creditare prin emisiunea de obligațiuni garantate de stat (2). În mai 2009, Piraeus Bank [denumită în continuare „banca” (3)] a fost recapitalizată de către Grecia în cadrul măsurii de recapitalizare.
(2)
Considerentul 14 din decizia din 19 noiembrie 2008 prevede notificarea către Comisie a unui plan de restructurare în ceea ce privește beneficiarii măsurii de recapitalizare.
(3)
La 23 iulie 2010, autoritățile elene au prezentat Comisiei un plan de restructurare. Comisia a înregistrat planul și actualizările sale ulterioare, precum și informațiile suplimentare prezentate de autoritățile elene în cazul SA.30342 (PN 26/2010) și ulterior în cazul SA.32787 (2011/PN).
(4)
Banca a beneficiat în mod repetat de garanții de stat și de creditare prin emisiunea de obligațiuni garantate de stat în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene (4). De asemenea, banca a beneficiat de asistență pentru acoperirea nevoii de lichiditate în situații de urgență (emergency liquidity assistance - ELA), garantată de stat.
(5)
La 20 aprilie 2012, Fondul elen de stabilitate financiară (Hellenic Financial Stability Fund - HFSF) a furnizat băncii o scrisoare de angajament în sensul participării la majorarea planificată a capitalului băncii. La 28 mai 2012, HFSF a acordat băncii o recapitalizare punte în valoare de 4 700 de milioane EUR (denumită în continuare „prima recapitalizare punte”).
(6)
La 10 mai 2012, autoritățile elene au notificat în mod oficial Comisiei scrisoarea de angajament care a fost transmisă băncii de către HFSF. Comisia a înregistrat scrisoarea ca ajutor nenotificat [cazul SA.34826 (2012/NN)], întrucât măsura fusese deja pusă în aplicare.
(7)
Prin decizia din 27 iulie 2012, Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare privind prima recapitalizare punte (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus”) (5).
(8)
În decembrie 2012, HFSF a acordat băncii o a doua recapitalizare punte în valoare de 1 553 de milioane EUR (denumită în continuare „a doua recapitalizare punte”). La 21 decembrie 2012, HFSF a furnizat, de asemenea, băncii o scrisoare de angajament în sensul participării la o majorare a capitalului social al băncii și la instrumentele de capital convertibile care urmau să fie emise pentru o sumă totală de până la 1 082 de milioane EUR (6). Autoritățile elene au notificat Comisiei măsurile la 27 decembrie 2012 (7).
(9)
În septembrie 2012, banca și-a anunțat intenția de a achiziționa Geniki de la Société Générale S.A. (denumită în continuare „Société Générale”). În cursul lunilor septembrie și octombrie, Comisia a avut numeroase teleconferințe și schimburi de mesaje electronice cu reprezentanți ai autorităților elene și ai băncii în ceea ce privește achiziția Geniki.
(10)
La 19 octombrie 2012, banca a semnat un acord de achiziție a acțiunilor cu Société Générale având ca obiect achiziționarea întregului pachet de acțiuni (99,08 %) deținut de Société Générale în Geniki.
(11)
La 12 decembrie 2012, serviciile Comisiei au trimis Greciei o scrisoare care includea evaluarea preliminară a achiziționării Geniki.
(12)
La 26 februarie 2013, banca a informat Comisia cu privire la intențiile sale de a achiziționa Millennium Bank Greece S.A. (denumită în continuare „MBG”). Comisia a desfășurat o serie de teleconferințe și de schimburi de mesaje electronice cu autoritățile elene și cu banca în ceea ce privește achiziția MBG.
(13)
La 25 martie 2013, serviciile Comisiei au trimis Greciei o scrisoare care includea evaluarea preliminară a achiziționării MBG.
(14)
La 22 aprilie 2013, banca a anunțat că a încheiat un acord cu Millennium Banco Comercial Portugues (denumită în continuare „BCP”) având ca obiect achiziționarea întregului capital social al MBG și participarea BCP la viitoarea majorare a capitalului Piraeus.
(15)
La 3 iunie 2013, HFSF a convertit parțial prima și a doua recapitalizare punte în capital propriu în valoare de 5 891 de milioane EUR. De asemenea, HFSF a injectat o sumă suplimentară de 1 094 de milioane EUR în cadrul băncii, astfel cum s-a angajat la momentul achiziției de către bancă a unei bune părți din Agricultural Bank of Greece (denumită în continuare „ATE”) și a sucursalelor din Grecia deținute de trei bănci cipriote (a se vedea secțiunea 1.2). De asemenea, investitorii privați au injectat 1 444 de milioane EUR. Valoarea totală a recapitalizării s-a ridicat la 8 429 de milioane EUR și este denumită în continuare „recapitalizarea din primăvara anului 2013”.
(16)
La 19 decembrie 2013, autoritățile elene au prezentat Comisiei informații privind condițiile recapitalizării din primăvara anului 2013.
(17)
La 25 iunie 2014, autoritățile elene au prezentat Comisiei un plan final de restructurare a băncii (denumit în continuare „planul de restructurare”). La aceeași dată, acestea au furnizat informații privind injecția de capital garantată de stat. Autoritățile elene au indicat că doresc să ofere în continuare băncii un astfel de sprijin sub formă de lichidități, precum și garanții acordate de stat pentru titlurile de creanță și creditare prin emisiunea de obligațiuni garantate de stat în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene.
(18)
În cursul procesului administrativ, Comisia a avut numeroase reuniuni, teleconferințe și schimburi de mesaje electronice cu reprezentanți ai autorităților elene și cu banca.
(19)
Grecia acceptă, în mod excepțional, ca prezenta decizie să fie adoptată numai în limba engleză.
1.2. PROCEDURI PRIVIND ÎNTREPRINDERILE ACHIZIȚIONATE
1.2.1. Procedura privind ATE
(20)
În aprilie 2011, Grecia a injectat 1 445 de milioane EUR în ATE (valoare care include suma de 675 de milioane EUR acordată inițial în cadrul schemei elene de recapitalizare). De asemenea, ATE a beneficiat de sprijin sub formă de lichidități în valoare de 6 103 milioane EUR. Prin decizia din 23 mai 2011, Comisia a aprobat măsurile respective pe baza unui plan de restructurare a ATE (denumit în continuare „decizia de restructurare a ATE”) (8).
(21)
La 29 decembrie 2011, Grecia a participat la o emisiune de drepturi de subscriere de capital a ATE pentru o sumă de 290 de milioane EUR.
(22)
La 22 martie 2012, Grecia a prezentat un raport elaborat de Banca Greciei care propunea rezoluția ATE printr-o procedură de achiziție și preluare (9) a anumitor active și pasive ale ATE (denumite în continuare „activitățile transferate ale ATE”), în timp ce activele și pasivele netransferate urmau să facă obiectul procesului de rezoluție prin intermediul unei bănci rele.
(23)
În iulie 2012, banca a anunțat achiziționarea prin absorbție unei bune părți din ATE care intrase în lichidare.
(24)
La momentul respectiv, HFSF s-a angajat să acopere nevoile de capital ale băncii rezultate din activele achiziționate. La 27 ianuarie 2013, Banca Greciei a concluzionat că valoarea capitalului necesar în scopuri de reglementare, ca urmare a achiziției activităților transferate ale ATE, se ridică la 570 de milioane EUR, care vor fi acoperite de către HFSF.
(25)
Prin decizia din 3 mai 2013 (10) (denumită în continuare „decizia privind lichidarea ATE”), Comisia a concluzionat că măsurile de sprijin acordate la momentul transferului activităților transferate ale ATE nu constituie ajutor de stat pentru bancă, ci pentru activitățile transferate ale ATE. De asemenea, Comisia a concluzionat că ajutorul este compatibil cu piața internă în cazul în care planul de restructurare a băncii, care include în prezent activitățile transferate ale ATE, permite restabilirea viabilității sale pe termen lung.
(26)
În iunie 2013, HFSF a injectat 570 de milioane EUR în bancă în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (11).
1.2.2. Procedura privind operațiunile din Grecia ale Bank of Cyprus, ale Cyprus Popular Bank și ale Hellenic Bank (denumite în continuare „cele trei bănci cipriote”)
(27)
În urma reuniunii extraordinare a Eurogrupului (12) la 15 martie 2013, autoritățile cipriote și Uniunea Europeană, Fondul Monetar Internațional (denumit în continuare „FMI”) și Banca Centrală Europeană (denumită în continuare „BCE”) au ajuns la un acord politic cu privire la politica ce stă la baza unui viitor program de ajustare macroeconomică. În special, s-a convenit, printre altele, că operațiunile celor trei bănci cipriote în Grecia vor fi transferate unei bănci elene.
(28)
Banca și alte băncile elene și-au exprimat interesul pentru achiziționarea operațiunilor celor trei bănci cipriote din Grecia.
(29)
La 22 martie 2013, HFSF a fost de acord ca banca să prezinte o ofertă pentru achiziționarea sucursalelor, a depozitelor și a împrumuturilor din Grecia ale celor trei bănci cipriote. Oferta băncii a fost condiționată de furnizarea din partea HFSF de capital pentru bancă, pentru o valoare egală cu prețul plătit pentru capitalurile proprii ale activităților achiziționate.
(30)
Autoritățile elene și HFSF au informat în mod constant serviciile Comisiei cu privire la evoluția procesului și condițiile de achiziție.
(31)
La 26 martie 2013, banca a semnat un contract de vânzare și de transfer cu fiecare dintre cele trei bănci cipriote având ca obiect activitățile lor în Grecia (depozite, împrumuturi și rețeaua de sucursale).
(32)
Astfel cum s-a convenit în martie 2013, HFSF a injectat capital în valoare de 524 de milioane EUR în cadrul băncii (13) pentru a răspunde nevoilor de capital care rezultă din achiziționarea activelor.
2. DESCRIERE
2.1. BANCA ȘI DIFICULTĂȚILE CU CARE SE CONFRUNTĂ ACEASTA
2.1.1. Contextul general al sectorului bancar din Grecia
(33)
Produsul intern brut real al Greciei (denumit în continuare „PIB”) a scăzut cu 20 % din 2008 până în 2012, după cum se arată în tabelul 1. Prin urmare, băncile elene s-au confruntat cu o creștere rapidă a ratei de nerambursare a împrumuturilor acordate persoanelor fizice și întreprinderilor din Grecia (14). Astfel de evoluții au afectat în mod negativ performanța activelor băncilor din Grecia și au dat naștere la nevoi de capital.
Tabelul 1
Creșterea reală a PIB-ului în Grecia în perioada 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Creștere reală PIB (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Sursă:
Eurostat, disponibilă online la adresa: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(34)
De asemenea, în februarie 2012, Grecia a pus în aplicare un schimb de obligațiuni cu sectorul privat cunoscut sub denumirea de „implicarea sectorului privat” (denumit în continuare „programul PSI”). Băncile elene au participat la elaborarea programului de implicare a sectorului privat, pe durata căruia guvernul elen a oferit titluri noi titularilor privați de obligațiuni existenți (inclusiv obligațiuni noi emise de guvernul elen), titluri de valoare care depind de variațiile PIB și titluri de plată în cadrul programului de implicare a sectorului privat emise de Fondul european de stabilitate financiară (denumit în continuare „FESF”) în schimbul obligațiunilor emise de guvernul elen existente, cu o rată nominală de actualizare de 53,5 % și scadențe mai lungi (15). Autoritățile elene au anunțat rezultatele schimbului de obligațiuni la 9 martie 2012 (16). Schimbul a avut ca rezultat pierderi semnificative pentru deținătorii de obligațiuni (estimate de Banca Greciei la 78 % din valoarea nominală a vechilor obligațiuni emise de guvernul elen în medie pentru băncile elene) și nevoi de capital care au fost contabilizate retroactiv în situațiile financiare pentru 2011 ale băncilor elene. Totalul pierderilor ca urmare a programului de implicare a sectorului privat pentru principalele băncile elene este rezumat în tabelul 2.
Tabelul 2
Pierderile totale ale principalelor bănci elene (milioane EUR) în cadrul programului de implicare a sectorului privat (PSI)
Bănci
Valoarea nominală a obligațiunilor emise guvernul elen
Valoarea nominală a împrumuturilor acordate de stat
Valoare nominală totală
Pierderi din emiterea de obligațiuni de către guvernul elen în cadrul PSI
Pierderi din împrumuturi acordate de stat în cadrul PSI
Pierderea brută totală în cadrul PSI
Pierderea brută totală în cadrul PSI/Rată a capitalului de bază de rangul 1 (%)
Pierderea brută totală în cadrul PSI/Total active (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
ATEbank
5 164
608
5 772
3 873
456
4 329
1 144,0
17,1
Geniki
384
7
391
287
5
292
78,1
8,9
MBG
185
0
185
137
0
137
29
2,2
Sursă:
Banca Greciei, Raport privind recapitalizarea și restructurarea sectorului bancar elen, decembrie 2012, p. 14.
(35)
Întrucât băncile elene s-au confruntat cu deficite de capital substanțiale ca urmare a programului de implicare a sectorului privat și a recesiunii persistente, Memorandumul cu privire la politicile economice și financiare (denumit în continuare „MEFP”) al celui de al doilea program de ajustare pentru Grecia elaborat de guvernul elen, Uniunea Europeană, Fondul Monetar Internațional și Banca Centrală Europeană la 11 martie 2012 a pus la dispoziție fonduri pentru recapitalizarea băncilor respective. Autoritățile elene au estimat că valoarea totală a nevoilor de recapitalizare bancară și a costurilor de rezoluție care urmau să fie finanțate în cadrul programului se ridică la 50 de miliarde EUR (17). Suma a fost calculată pe baza unei simulări de criză efectuate de Banca Greciei pentru perioada decembrie 2011-decembrie 2014 (denumită în continuare „simularea de criză din 2012”), care s-a bazat pe previziunile Blackrock privind pierderile din împrumuturi (18). Fondurile pentru recapitalizarea băncilor din Grecia sunt disponibile prin intermediul HFSF. Tabelul 3 sintetizează calcularea nevoilor de capital pentru principalele bănci elene, astfel cum rezultă din simularea de criză din 2012.
Tabelul 3
Simularea de criză din 2012: Nevoile de capital ale principalelor bănci elene (milioane EUR)
Bănci
Rata de referință a capitalului de bază de rangul 1 (decembrie 2011)
Pierderea brută totală în cadrul PSI (decembrie 2011)
Dispoziții privind PSI (iunie 2011)
Proiecțiile privind pierderea cumulată brută pentru riscul de credit
Provizioane pentru pierderi din împrumuturi (decembrie 2011)
Generarea de capital intern
Obiectivul privind rata capitalului de bază de rangul 1 (decembrie 2014)
Nevoile de capital
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
ATEbank
378
-4 329
836
-3 383
2 344
468
1 234
4 920
Geniki
374
- 292
70
-1 552
1 309
-40
150
281
MBG
473
- 137
0
- 638
213
-79
230
399
Sursă:
Banca Greciei, Raport privind recapitalizarea și restructurarea sectorului bancar elen, decembrie 2012, p. 8.
(36)
Conform Memorandumului privind politica economică și financiară din martie 2012, „băncile care prezintă planuri viabile de majorare a capitalului vor avea posibilitatea de a solicita și de a primi sprijin public într-un mod care să mențină măsurile de stimulare a injecțiilor de capital din sectorul privat și, prin urmare, să reducă la minimum sarcina pentru contribuabili” (19). Banca Greciei a constatat că numai cele patru bănci mari (Eurobank, Banca Națională a Greciei, banca și Alpha Bank) au prezentat planuri de majorare a capitalului viabile (20). Băncile în cauză au primit o primă recapitalizare din partea HFSF în mai 2012.
(37)
Între sfârșitul anului 2009 și iunie 2012, depozitele naționale în băncile din Grecia au scăzut cu 37 % în total din cauza recesiunii și a nesiguranței politice. Băncile au fost nevoite să plătească dobânzi mai mari pentru a încerca să mențină depozitele. Costurile depozitelor au crescut, reducând marja dobânzii nete a băncilor. Întrucât băncile elene au fost excluse de pe piețele de finanțare interbancară, acestea au devenit dependente în totalitate de finanțarea din Eurosistem (21), o parte din ce în ce mai mare din aceasta fiind sub formă de ELA garantată de stat acordată de Banca Greciei.
(38)
La 3 decembrie 2012, Grecia a lansat un program de răscumpărare a noilor obligațiuni emise de guvernul elen primite de către investitori în cadrul programului de implicare a sectorului privat, la prețuri variind de la 30,2 % la 40,1 % din valoarea lor nominală (22). Băncile elene au participat la programul de răscumpărare, care a condus la pierderi viitoare în bilanțurile lor contabile deoarece o mare parte din pierderea contabilă (și anume, diferența dintre valoarea de piață și valoarea nominală) înregistrată în ceea ce privește obligațiunile garantate de statul elen pe durata programului de implicare a sectorului privat a devenit definitivă și ireversibilă (23).
(39)
În decembrie 2012, cele mai mari patru bănci din Grecia au primit o a doua recapitalizare punte de la HFSF.
(40)
În primăvara anului 2013, recapitalizarea punte a celor patru bănci a fost transformată în recapitalizare permanentă în acțiuni ordinare, HFSF deținând mai mult de 80 % din capitalul social al fiecăreia dintre cele patru bănci. Pentru băncile care au reușit să atragă o valoare prestabilită de capital privat (banca, Alpha Bank și Banca Națională a Greciei), HFSF a primit acțiuni fără drept de vot și investitorilor privați le-au fost acordate warrante pe acțiunile HFSF.
(41)
În iulie 2013, Banca Greciei a contractat un consultant pentru realizarea unui studiu de diagnosticare privind portofoliile de credite ale tuturor băncilor elene. Consilierul a realizat previziuni privind pierderile din împrumuturi („CLP”) aferente tuturor portofoliilor de credite naționale ale băncilor elene, precum și împrumuturilor purtătoare de risc pentru Grecia în sucursalele și filialele străine pe un orizont de timp de trei ani și jumătate și pe întreaga durată de viață a împrumutului. Analiza a furnizat previziuni privind pierderile din împrumuturi în cadrul a două scenarii macroeconomice, un scenariu de referință și un scenariu negativ. Previziunile privind pierderile din împrumuturi pentru portofoliile de împrumuturi străine au fost estimate de Banca Greciei folosind anumite contribuții din partea consultantului.
(42)
Pe baza evaluării de către consultant a previziunilor privind pierderile din împrumuturi, în toamna anului 2013, Banca Greciei a lansat o nouă simulare de criză (denumită în continuare „simularea de criză din 2013”) pentru a evalua soliditatea poziției de capital a băncilor elene, atât în cadrul unui scenariu de referință, cât și în cadrul unui scenariu negativ. Banca Greciei a efectuat evaluarea nevoilor de capital cu sprijinul tehnic al unui al doilea consultant.
(43)
Principalele elemente ale evaluării nevoilor de capital în conformitate cu simularea de criză din 2013 au fost: (i) previziunile privind pierderile din împrumuturi (24) aferente portofoliilor de împrumuturi ale băncilor pe o bază consolidată pentru riscul elen și valutar, fără provizioanele existente pentru pierderi din împrumuturi; precum și (ii) rentabilitatea operațională estimată a băncilor pentru perioada cuprinsă între iunie 2013 și decembrie 2016, bazată pe o ajustare prudentă a planurilor de restructurare care a fost prezentată Băncii Centrale a Greciei în cursul celui de al patrulea trimestru al anului 2013. Tabelul 4 de mai jos sintetizează calculul nevoilor de capital pentru principalele bănci elene pe o bază consolidată privind scenariul de referință pentru simularea de criză din 2013.
Tabelul 4
Simularea de criză din 2013: Nevoile de capital ale băncilor elene pe bază consolidată în cadrul scenariului de referință (milioane EUR)
Bănci
Rata de referință a capitalului de bază de rangul 1 (iunie 2013) (1)
Provizioane pentru pierderi din împrumuturi (iunie 2013[(2)
Previziuni privind pierderile din împrumuturi pentru riscul elen (3)
Previziuni privind pierderile din împrumuturi pentru riscul de schimb valutar (25) (4)
Generarea de capital intern (5)
Rata capitalului de bază de rangul 1 în urma simulării de criză (decembrie 2016) (6)
Nevoile de capital (7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (26)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (27)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
(44)
La 6 martie 2014, Banca Greciei a anunțat rezultatele simulării de criză din 2013 și a solicitat băncilor să își prezinte, până la jumătatea lunii aprilie 2014, planurile de majorare a capitalului pentru a acoperi nevoile de capital în cadrul scenariului de referință.
(45)
Între sfârșitul lui martie 2014 și începutul lui mai 2014, băncile au efectuat majorări de capital.
2.1.2. Beneficiarul
(46)
Banca oferă servicii bancare universale în principal în Grecia și în Europa de Est și de Sud-Est (România, Bulgaria, Serbia, Albania, Ucraina și Cipru), precum și în Egipt. Banca oferă o gamă completă de produse bancare și financiare și de servicii pentru persoane fizice și întreprinderi. Aceasta este activă în domeniul bancar pe segmentul de retail, servicii bancare pentru întreprinderi și servicii bancare private, gestionarea de active, trezorerie și servicii bancare de investiții. Banca este înființată în Grecia și acțiunile sale sunt cotate la bursa de valori din Atena. La 30 decembrie 2012, banca avea un număr total de 18 597 de angajați (28).
(47)
Banca a participat în cadrul programului de implicare a sectorului privat, făcând schimb de obligațiuni emise de guvernul elen și de împrumuturi garantate de stat cu o valoare nominală de 7,7 miliarde EUR. Sarcina sa totală în cadrul programului de implicare a sectorului privat s-a ridicat la aproximativ 5 911 milioane EUR înainte de impozitare și a fost contabilizată în întregime în situațiile financiare din 2011 (29). În timpul programului de răscumpărare din decembrie 2012, banca a vândut noile obligațiuni emise de guvernul elen primite în cadrul programului de implicare a sectorului privat la un preț cu mult sub valoarea nominală. Vânzarea s-a materializat în pierderi aferente noilor obligațiuni emise de statul elen.
(48)
Cifrele cheie ale băncii în decembrie 2010, decembrie 2011, decembrie 2012 și decembrie 2013 (date consolidate) sunt prezentate în tabelul 5.
Tabelul 5
Cifre cheie privind Piraeus Bank pentru anii 2010, 2011, 2012 și 2013
Profit și pierderi
(milioane EUR)
2010
2011
2012 (30)
2013 (31)
Venituri nete din dobânzi
1 207
1 194
1 047
1 664
Total venituri din exploatare
1 510
1 245
1 921
2 205
Total cheltuieli de exploatare
(884)
(840)
(931)
(1 680)
Venituri înainte de calcularea provizioanelor
625
405
989
525
Pierderi din depreciere pentru acoperirea riscului de credit
(611)
(1 973)
(2 519)
(2 536)
Pierderi din depreciere aferente obligațiunilor emise de statul elen și împrumuturi eligibile în cadrul PSI
(5 911)
Fond comercial negativ
351
3 810
Profit/Pierderi nete
(21)
(6 618)
(507)
2 546
Cifre selective referitoare la volum
(milioane EUR)
31 decembrie 2010
31 decembrie 2011
31 decembrie 2012 (31)
31 decembrie 2013 (32)
Total împrumuturi nete și avansuri acordate clienților
(nete)
40 150
35 634
44 613
62 366
Depozite
29 475
21 796
36 971
54 279
Total active
57 561
49 352
70 408
92 010
Total capital propriu (30)
3 273
(1 940)
(2 316)
8 543
(49)
Tabelul 5 ilustrează faptul că, pe lângă pierderile uriașe înregistrate în 2011 ca urmare a programului de implicare a sectorului privat (5 911 milioane EUR (33)), banca a suferit o scădere a venitului (datorată, printre altele, unor costuri mai mari ale depozitelor) și pierderi din depreciere ridicate și în creștere aferente portofoliilor de împrumuturi, atât în Grecia, cât și în străinătate, până la jumătatea anului 2012. Poziția lichidității băncii a fost grav afectată de retragerea depozitelor. Situația s-a îmbunătățit într-o oarecare măsură după ce banca a început să efectueze achiziții în iulie 2012.
(50)
În cadrul simulării de criză din 2013, Banca Greciei a estimat nevoile de capital ale băncii la 465 de milioane EUR pentru scenariul de referință.
(51)
În martie 2014, banca a dat curs unei majorări de capital în valoare de 1 752 de milioane EUR pentru a acoperi nevoile de capital menționate la considerentul 50 și a rambursa 940 de milioane EUR în acțiuni preferențiale deținute de Grecia (34). Spre deosebire de majorarea de capital a Eurobank din aprilie 2014, HFSF nu s-a angajat față de bancă să injecteze capital în cadrul majorării de capital în ipoteza unei cereri private insuficiente. Majorarea capitalului băncii a luat forma unei oferte de capital nepreferențial (și anume, o majorare de capital cu anularea drepturilor de preemțiune ale acționarilor) pentru investitorii internaționali și a unei oferte publice în Grecia. Prețul de subscriere a fost stabilit la 1,7 EUR pe acțiune.
(52)
După majorarea capitalului, banca a anunțat la 22 mai 2014 că a răscumpărat acțiunile preferențiale în Grecia, pentru o sumă totală de 750 de milioane EUR (35).
2.2. ACHIZIȚIONAREA ACTIVITĂȚILOR BANCARE ELENE DE CĂTRE BANCĂ
2.2.1. Achiziționarea ATE
(53)
ATE a fost înființată în 1929 ca organizație non-profit de Grecia. Până la începutul anilor 1990, ETA a fost o instituție financiară specializată, care a sprijinit dezvoltarea sectorului agricol în numele statului elen. În decembrie 2000, întreprinderea a fost cotată la bursa de valori din Atena. La 14 noiembrie 2011, Grecia era principalul acționar al ATE cu o participare de 89,9 %.
(54)
ATE a desfășurat toate tipurile de activități bancare, atât pentru persoane fizice, cât și pentru întreprinderi, a furnizat servicii financiare, cum ar fi activități de asigurare și activități de leasing, și a dobândit participații importante în întreprinderi care își desfășoară activitatea în sectoare nefinanciare, inclusiv industria producătoare de zahăr și industria producătoare de lactate.
(55)
În iulie 2012, ATE își furniza serviciile prin intermediul unei rețele de 468 de sucursale și 5 024 de angajați. În iulie 2012, depozitele sale totale s-au ridicat la 14,9 miliarde EUR pentru active totale în valoare de 21,8 miliarde EUR (36).
(56)
Începând cu 2006, ATE a furnizat, de asemenea, servicii în afara Greciei, cu o participație de 74 % în ATE Bank România și o cotă de 20,3 % din capitalul social comun și 25 % din acțiunile preferențiale în AIKBanka Serbia.
(57)
Dificultățile ATE au apărut înaintea crizei datoriilor suverane din Grecia, în principal ca rezultat al calității slabe a activelor și al rentabilității anterioare deprecierii, care este scăzută în mod tradițional. De asemenea, criza datoriilor suverane din Grecia a afectat toate băncile elene, inclusiv ATE, în două moduri: (i) pierderea accesului Greciei la piețele datoriei internaționale a afectat grav poziția lichidității băncilor elene; și (ii) calitatea activelor s-a deteriorat și a determinat creșterea pierderilor.
(58)
În aprilie 2011, Grecia a injectat 1 445 de milioane EUR în ATE (valoare care include suma de 675 de milioane EUR acordată inițial în cadrul măsurii elene de recapitalizare). De asemenea, ATE a beneficiat de sprijin sub formă de lichidități în valoare de 6 103 milioane EUR. Comisia a aprobat măsurile respective în cadrul deciziei privind restructurarea ATE.
(59)
Cu toate acestea, în a doua jumătate a anului 2011, poziția de capital a ATE s-a deteriorat, în principal datorită participării sale în cadrul programului de implicare a sectorului privat. Astfel cum se arată în tabelul 2, sarcina sa totală în cadrul programului de implicare a sectorului privat s-a ridicat la aproximativ 4 329 de milioane EUR înainte de impozitare și a fost în întregime contabilizată în situațiile financiare din 2011. Astfel cum este ilustrat în tabelul 3, nevoile de capital ale activităților transferate ale ATE au fost estimate la 4 920 de milioane EUR.
(60)
La 22 martie 2012, Grecia a prezentat un raport elaborat de Banca Greciei care propunea rezoluția ATE printr-o procedură de achiziție și preluare a activităților transferate ale ATE, în timp ce activele și pasivele rămase urmau să facă obiectul procesului de rezoluție prin intermediul unei bănci rele. Banca Greciei și o altă bancă elenă mare au prezentat oferte cu caracter neobligatoriu către HFSF. La 26 iulie 2012, Consiliul de administrație al HFSF a aprobat oferta băncii.
(61)
La 27 iulie 2012, Banca Greciei a dat curs transferului activităților transferate ale ATE către bancă (37).
(62)
Întrucât activitățile transferate ale ATE conțineau mai puține active la valoare justă decât pasive, HFSF, în conformitate cu decizia Băncii Greciei din 28 ianuarie 2013, a trebuit să compenseze diferența dintre activele transferate și pasivele transferate, și anume deficitul de finanțare. Banca Greciei a concluzionat, pe baza unor cifre verificate, că deficitul de finanțare urma să se ridice la 7 471 de milioane EUR și că HFSF a acordat băncii obligațiuni emise de Fondul european de stabilitate financiară (denumite în continuare „obligațiuni FESF”) în valoare de 7 471 de milioane EUR.
(63)
De asemenea, HFSF s-a angajat să furnizeze capital băncii, pentru ca activitățile transferate ale ATE să fie capitalizate până la 9 %. Suma a fost estimată inițial la 500 de milioane EUR, dar valoarea finală a fost stabilită la 570 de milioane EUR. HFSF a injectat suma finală în bancă în schimbul acțiunilor ordinare în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013.
(64)
Banca a achiziționat activitățile transferate ale ATE la un preț de cumpărare de 95 de milioane EUR.
2.2.2. Achiziționarea Geniki
(65)
Geniki a fost înființată în 1937. Geniki a furnizat servicii financiare în sectoare precum servicii bancare cu amănuntul, servicii bancare pentru întreprinderi și servicii pe piețele de capital. În 2004, Société Générale a achiziționat majoritatea acțiunilor Geniki. La 31 decembrie 2012, Geniki deținea 104 sucursale și 1 391 de angajați (38). Activele totale se ridicau la 2,6 miliarde EUR, valoarea totală netă a împrumuturilor la 1,9 miliarde EUR și depozitele la aproximativ 2 miliarde EUR (39).
(66)
Criza datoriilor suverane din Grecia a avut un impact negativ semnificativ asupra performanței sectorului bancar. De asemenea, participarea băncilor elene în cadrul programului de implicare a sectorului privat a condus la o deteriorare rapidă a poziției lor de capital. Astfel cum se arată în tabelul 2, sarcina totală a Geniki în cadrul programului de implicare a sectorului privat s-a ridicat la aproximativ 292 de milioane EUR înainte de impozitare și a fost contabilizată în întregime în situațiile financiare din anul 2011. Astfel cum este ilustrat în tabelul 3, valoarea nevoilor de capital ale Geniki a fost estimată la 281 de milioane EUR și a fost calculată pe baza unei simulări de criză efectuate de Banca Greciei.
(67)
În iunie 2012, Société Générale a abordat toate cele patru mari bănci elene, în încercarea de a vinde Geniki. Banca a fost singura interesată să achiziționeze Geniki.
(68)
Negocierile între Société Générale și bancă pentru vânzarea Geniki au condus la un acord oficial la 19 octombrie 2012 conform căruia: (i) Société Générale vinde și banca achiziționează participarea de 99,08 % pe care Société Générale o deține în Geniki; și (ii) Société Générale atribuie și transferă și banca primește 100 % din avansurile la capitalul social al Geniki pe care Société Générale le-a încheiat sau le va încheia în viitor. În sfârșit, Société Générale a fost de acord să efectueze o plată în avans în valoare de aproximativ 290 de milioane EUR către Geniki și să subscrie o obligațiune emisă de bancă pentru o sumă de aproximativ 170 de milioane EUR. Banca a dobândit ulterior Geniki pentru suma de 1 milion EUR.
(69)
La 14 decembrie 2012, banca a anunțat că s-a încheiat achiziționarea participării pe care Société Générale o deținea în Geniki.
2.2.3. Achiziționarea operațiunilor din Grecia ale celor trei bănci cipriote
(70)
Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank și Hellenic Bank au fost înființate în 1899, în 1901 și, respectiv, în 1976.
(71)
În urma reuniunii extraordinare a Eurogrupului din 15 martie 2013, s-a ajuns la un acord asupra principalilor parametri ai unui plan de salvare pentru Cipru de către Uniunea Europeană, FMI și BCE. Consiliul elen de stabilitate sistemică (Hellenic Systemic Stability Board - HSSB) a propus în unanimitate transferul activelor și pasivelor elene ale sucursalelor celor trei bănci cipriote din Grecia către o bancă elenă existentă. În special, HSSB a declarat că „[…] (40) acordul oferă garanții depline deponenților de la sucursalele din Grecia [ale celor trei bănci cipriote], garantează interesul public elen și stabilitatea financiară și nu reprezintă o povară pentru datoria publică a Greciei”.
(72)
Banca Greciei a fost desemnată pentru a analiza interesul potențial al băncilor elene și, în acest context, a invitat părțile interesate să își exprime interesul. De asemenea, HFSF a convenit să acopere nevoile de capital (ale dobânditorului) care ar rezulta din achiziționarea sucursalelor din Grecia ale celor trei bănci cipriote.
(73)
Tabelul 6 prezintă activele și pasivele celor trei bănci cipriote care, în cele din urmă, au fost transferate către bancă (denumite în continuare „activitățile cipriote transferate”).
Tabelul 6
Activitățile transferate ale celor trei bănci cipriote
Activități transferate
Active
Toate împrumuturile elene, inclusiv operațiunile de leasing și factoring;
Împrumuturile acordate sectorului navigației și alte împrumuturi provenite din și gestionate în Grecia și contabilizate în portofoliul de credite cipriot
Active imobilizate (cu excepția creanțelor privind impozitul amânat)
Pasive
Toate depozitele celor trei bănci cipriote colectate în Grecia
Sursă:
Lista termenilor și condițiilor, Separarea și vânzarea activelor din Grecia ale băncilor cipriote, 10 aprilie 2013.
(74)
Activele transferate către bancă s-au ridicat la aproximativ 18,9 miliarde EUR, iar pasivele au atins o valoare de aproximativ 15 miliarde EUR. Cu toate acestea, părțile implicate în tranzacție au fost de acord să ia în considerare valoarea pierderilor care fusese prevăzută în raportul PIMCO pentru băncile din Cipru, în cadrul unui scenariu negativ (41). Conform raportului PIMCO, valoarea activelor care urmau să fie transferate băncii s-a ridicat la aproximativ 16,5 miliarde EUR. Pasivele transferate s-au ridicat la aproximativ 14,5 miliarde EUR.
(75)
La 21 și la 22 martie 2013, numai trei bănci, inclusiv banca, au depus oferte cu caracter neobligatoriu.
(76)
La 22 martie 2013, HFSF și-a exprimat acordul față de achiziționarea de către bancă a operațiunilor celor trei bănci cipriote în Grecia. Contraprestația totală plătită de către bancă pentru achiziționarea activităților cipriote transferate a fost de 524 de milioane EUR. În special, s-a convenit că banca va plăti 237 de milioane EUR pentru achiziționarea activităților transferate ale Bank of Cyprus, 258 de milioane EUR pentru achiziționarea activităților transferate ale Cyprus Popular Bank și 29 de milioane EUR pentru achiziționarea activităților transferate ale Hellenic Bank.
(77)
În iunie 2013, în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (42), HFSF a injectat capital în valoare de 524 de milioane EUR în bancă pentru a acoperi prețul de achiziție plătit de către bancă.
2.2.4. Achiziționarea MBG
(78)
MBG a fost înființată în 2000. La 31 decembrie 2012, MBG deținea 119 sucursale și 1 174 de angajați (43).
(79)
La 22 aprilie 2013, banca a semnat un acord definitiv cu BCP având ca obiect achiziționarea întregului capital social al MBG și participarea BCP la viitoarea majorare a capitalului băncii.
(80)
Conform acordului, BCP urma să contribuie cu 400 de milioane EUR la recapitalizarea obligatorie a MBG (din care 139 de milioane EUR au fost deja furnizate de BCP în decembrie 2012) prin conversia în capital a creditelor cu rang prioritar și subordonat de la BCP către MBG. De asemenea, toate fondurile furnizate de către BCP pentru MBG urmau să fie rambursate de către aceasta din urmă în două tranșe: suma de 650 de milioane EUR urma să fie plătită la data încheierii tranzacției, iar suma de aproximativ 250 de milioane EUR urma să fie plătită în termen de șase luni de la închidere. În sfârșit, BCP urma să contribuie cu 400 de milioane EUR la recapitalizarea băncii printr-un plasament privat cu excluderea drepturilor de preemțiune. Banca urma să achiziționeze ulterior MBG complet recapitalizată în schimbul sumei de 1 milion EUR.
(81)
La 19 iunie 2013, banca a anunțat finalizarea achiziționării MBG.
2.2.5. Prezentare generală a efectului combinat al achizițiilor
(82)
Tabelul 7 oferă o prezentare generală a efectului achizițiilor ulterioare asupra dimensiunii și formei băncii în Grecia (niciuna dintre entitățile dobândite nu a inclus active străine, cu excepția activităților transferate ale ATE care conțin active la scară redusă în România). Ca urmare a achizițiilor, banca deține în prezent cea mai mare cotă pe piața elenă a depozitelor și a împrumuturilor.
Tabelul 7
Efectul achizițiilor ulterioare asupra dimensiunii Piraeus Bank în Grecia
31.12.2012
doar Grecia
Piraeus la nivel individual
ETA
Geniki
Băncile cipriote
MBG
NOUL GRUP
Împrumuturi brute
27 727
12 200
3 308
24 194
4 710
72 138
parte din noul grup
38 %
17 %
5 %
34 %
7 %
100 %
Credite nete
24 811
11 527
1 909
19 481
4 236
61 964
parte din noul grup
40 %
19 %
3 %
31 %
7 %
100 %
Depozite
15 412
14 986
2 014
14 427
2 912
49 752
parte din noul grup
31 %
30 %
4 %
29 %
6 %
100 %
Angajați
5 926
5 019
1 420
5 268
1 186
18 819
parte din noul grup
31 %
27 %
8 %
28 %
6 %
100 %
Sucursale
325
460
104
307
120
1 316
parte din noul grup
25 %
35 %
8 %
23 %
9 %
100 %
Sursă:
datele transmise la 10 iunie 2014 de către Piraeus Bank.
2.3. MĂSURI DE AJUTOR
2.3.1. Măsurile de ajutor acordate băncii în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene (măsurile L1 și A)
(83)
Banca a obținut mai multe forme de ajutor prin schema de sprijinire a băncilor elene în cadrul măsurii de recapitalizare, al măsurii de garantare și al măsurii de creditare prin emisiunea de obligațiuni de stat.
2.3.1.1. Sprijinul sub formă de lichidități acordat de stat în cadrul măsurii de garantare și al măsurii de creditare prin emisiunea de obligațiuni de stat (măsura L1)
(84)
Banca a beneficiat și continuă să beneficieze de ajutor în cadrul măsurii de garantare și al măsurii de creditare prin emisiunea de obligațiuni de stat. Ajutorul va fi descris în prezenta decizie ca „măsura L1”. În 2010, banca a emis obligațiuni garantate de stat în valoare totală de 9,9 miliarde EUR. De asemenea, Grecia a acordat băncii împrumuturi sub formă de obligațiuni de stat în valoare de 1 289 de milioane EUR. La sfârșitul lui martie 2014, valoarea totală a obligațiunilor de stat a fost de 1 024 de milioane EUR (44).
(85)
În cadrul planului de restructurare a băncii prezentat Comisiei de către autoritățile elene la 25 iunie 2014, autoritățile elene au solicitat autorizația de a continua acordarea de garanții și de obligațiuni de stat băncii în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene în cursul perioadei de restructurare, în cazul creșterii nevoii pentru un astfel de sprijin sub formă de lichidități, deși nu se preconizează că se va întâmpla acest lucru.
2.3.1.2. Recapitalizarea de stat acordată în cadrul măsurii de recapitalizare (măsura A)
(86)
În mai 2009 și în decembrie 2011, banca a primit de la statul elen, ca parte a măsurii de recapitalizare în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene, injecții de capital în valoare de 370 de milioane EUR și, respectiv, 380 de milioane EUR, totalizând 750 de milioane EUR (măsura A), echivalente cu aproximativ 2,1 % din activele ponderate în funcție de risc („RWA”) (45) ale băncii la momentul respectiv.
(87)
Recapitalizarea s-a făcut sub formă de acțiuni preferențiale subscrise de către Grecia, care includeau un cupon de 10 % și aveau o scadență de cinci ani.
(88)
Banca a răscumpărat acțiunile preferențiale la 22 mai 2014, astfel cum se arată în considerentul 52.
2.3.2. ELA garantată de stat (măsura L2)
(89)
Asistența pentru acoperirea nevoii de lichiditate în situații de urgență (ELA) este o măsură excepțională care permite unei instituții financiare solvabile care se confruntă cu probleme temporare de lichiditate să beneficieze de finanțare din Eurosistem, fără ca această operațiune să facă parte din politica monetară unică. Rata dobânzii plătită de o instituție financiară pentru ELA este cu […] puncte de bază (denumite în continuare „pb”) mai mare decât dobânda plătită pentru o refinanțare normală din partea băncii centrale.
(90)
Banca Greciei este responsabilă pentru programul privind ELA, ceea ce înseamnă că toate costurile și riscurile care decurg din acordarea ELA sunt suportate de Banca Greciei (46). Republica Elenă a acordat Băncii Greciei o garanție de stat care se aplică sumei totale a ELA acordată de Banca Greciei. Adoptarea articolului 50 alineatul (7) din Legea nr. 3943/2011, care a modificat articolul 65 alineatul (1) din Legea nr. 2362/1995, a permis ministrului de finanțe să acorde Băncii Greciei garanții în numele statului în vederea asigurării creanțelor Băncii Greciei față de instituțiile de credit. Băncile care beneficiază de ELA trebuie să plătească statului un comision de garantare în valoare de […] puncte de bază.
(91)
La 31 decembrie 2011, banca a beneficiat de ELA garantată de stat în valoare de 11,64 miliarde EUR, iar la 31 decembrie 2012, banca a beneficiat de ELA garantată de stat în valoare de 31,4 miliarde EUR (47). După o scădere bruscă în 2013, banca a beneficiat la sfârșitul anului de ELA garantată de stat de numai 750 de milioane EUR.
2.3.3. Măsuri de ajutor acordate băncii prin HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4)
(92)
Începând cu 2012, banca a beneficiat de mai multe măsuri de sprijin sub formă de capital acordate de HFSF. Tabelul 8 oferă o imagine de ansamblu a măsurilor de ajutor în cauză.
Tabelul 8
Măsuri de ajutor acordate băncii prin HFSF
Prima recapitalizare punte - mai 2012
(milioane EUR)
A doua recapitalizare punte - decembrie 2012
(milioane EUR)
Scrisoarea de angajament - decembrie 2012
(milioane EUR)
Participarea la recapitalizarea din mai 2013
(milioane EUR) (48)
Măsură
B1
B2
B3
B4
Sumă
(milioane EUR)
4 700
1 553
1 082
5 891
2.3.3.1. Prima recapitalizare punte (măsura B1)
(93)
Considerentele 14-32 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus oferă o descriere detaliată a primei recapitalizări punte din mai 2012 (măsura B1). Contextul și principalele caracteristici ale măsurii sunt stabilite în prezenta secțiune.
(94)
La 20 aprilie 2012, HFSF a prezentat băncii o scrisoare de angajament în sensul participării la un plan de majorare a capitalului social al băncii pentru o sumă de până la 5 miliarde EUR.
(95)
În cadrul măsurii B1, HFSF a transferat băncii obligațiuni emise de FESF în valoare de 4,7 miliarde EUR în mai 2012, în conformitate cu dispozițiile privind recapitalizarea punte prevăzute de Legea nr. 3864/2010 de instituire a HFSF (denumită în continuare „legea de instituire a HFSF”). Comisia a stabilit în considerentul 53 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus că „recapitalizarea punte încheiată la 28 mai 2012 reprezintă punerea în aplicare a obligației asumate în scrisoarea de angajament și, prin urmare, constituie o continuare a aceluiași ajutor”. Sumele prevăzute atât în scrisoarea de angajament, cât și în prima recapitalizare punte au fost calculate de Banca Greciei pentru a garanta că banca poate atinge o rată a capitalului total de 8 % începând cu 31 decembrie 2011, data rezervării retroactive a recapitalizării punte în evidențele băncii. Astfel cum se poate observa în tabelul 3, măsura B1 a acoperit doar o parte din totalul nevoilor de capital identificate în simularea de criză din 2012. Banca ar fi trebuit să atragă capital prin intermediul unei viitoare majorări de capital, iar recapitalizarea punte era destinată numai pentru păstrarea eligibilității băncii în vederea finanțării de către BCE până la efectuarea majorării de capital.
(96)
Pentru perioada cuprinsă între data primei recapitalizări punte și data conversiei primei recapitalizări punte în acțiuni ordinare și în alte instrumente financiare convertibile, acordul de presubscriere dintre bancă și HFSF prevede că banca trebuie să plătească HFSF o redevență anuală de 1 % la valoarea nominală a titlurilor FESF și că orice plăți ale cupoanelor și ale dobânzii acumulate aferente titlurilor FESF pentru perioada respectivă vor fi considerate ca fiind o contribuție suplimentară la capitalul băncii din partea HFSF (49).
2.3.3.2. A doua recapitalizare punte (măsura B2)
(97)
Banca a înregistrat pierderi suplimentare în toamna anului 2012. În consecință, capitalul său a scăzut din nou sub cerințele minime de capital pentru a rămâne eligibilă în vederea refinanțării de către BCE.
(98)
Prin urmare, a devenit necesară o a doua recapitalizare punte. La 20 decembrie 2012, HFSF a pus în aplicare o a doua recapitalizare punte în valoare de 1 553 de milioane EUR (măsura B2), care a fost acordată din nou prin transferul obligațiunilor emise de FESF către bancă.
2.3.3.3. Scrisoarea de angajament din 20 decembrie 2012 (măsura B3)
(99)
În plus față de a doua recapitalizare punte, la 20 decembrie 2012, HFSF a prezentat băncii o scrisoare de angajament în sensul participării sale la majorarea capitalului băncii și la instrumentele convertibile care urmează a fi emise pentru o sumă totală de 1 082 de milioane EUR (măsura B3).
(100)
Valoarea totală a celor două recapitalizări punte (măsurile B1 și B2) și a sumei suplimentare angajate în decembrie 2012 (măsura B3) a însemnat că HFSF și-a asumat angajamentul că va acoperi totalul nevoilor de capital identificate în simulările de criză din anul 2012 [7 335 de milioane EUR (50)].
2.3.3.4. Participarea HFSF la recapitalizarea din primăvara anului 2013 (măsura B4) și rambursarea parțială a măsurilor B1 și B2
(101)
La 23 aprilie 2013, adunarea generală a acționarilor băncii a aprobat o majorare a capitalului social în valoare de 8 429 de milioane EUR (51). Valoarea a fost calculată ca suma dintre:
(i)
suma 7 335 de milioane EUR pentru a acoperi nevoile de capital identificate în cadrul simulării de criză din 2012; din această sumă, HFSF a subscris 5 891 de milioane EUR (măsura B4) și investitorii privați au subscris 1 444 de milioane EUR;
(ii)
suma de 570 de milioane EUR alocată de HFSF pentru a îndeplini cerințele privind capitalul obligatoriu care rezultă din achiziția activității ATE Bank, conform angajamentului din iulie 2012; măsura a fost evaluată de către Comisie în decizia privind lichidarea ATE, prin care s-a constatat că aceasta nu constituie ajutor de stat pentru bancă;
(iii)
suma de 524 de milioane EUR injectată de HFSF pentru a răspunde nevoilor de capital care rezultă din plata prețului de achiziție pentru operațiunile din Grecia ale celor trei bănci cipriote; această parte din majorarea de capital constituie măsura C (52).
(102)
Prețul noilor acțiuni a fost stabilit la 1,70 EUR pe acțiune, care corespunde valorii de 50 % din prețul mediu ponderat al bursei în funcție de volum în cele 50 de zile de tranzacționare anterioare stabilirii sale.
(103)
La 3 iunie 2013, Consiliul de administrație al băncii a anunțat emiterea a 3 888 268 914 de acțiuni noi cu o valoare nominală de 0,30 EUR la un preț de 1,70 EUR pe acțiune (53). Conform anunțului făcut de bancă la 28 iunie 2013 (54), Consiliul de administrație a certificat plata integrală a întregii majorări de capital sub formă de acțiuni pentru o sumă totală de 8 429 de milioane EUR, care include valoarea primelor.
(104)
Totalul participației private la majorarea capitalului social al băncii s-a ridicat la 1 444 de milioane EUR (55). Suma include participația BCP, astfel cum este descris în considerentul 80.
(105)
Prin urmare, participarea HFSF la majorarea capitalului subscris al băncii s-a ridicat la 6 985 de milioane EUR.
(106)
Imediat după recapitalizarea din primăvara anului 2013, HFSF a devenit principalul acționar al băncii cu o participație de 81 % (56). HFSF a emis warrante și a acordat investitorilor privați un warrant pentru fiecare acțiune subscrisă, fără nicio contraprestație (57). Fiecare warrant include dreptul de a cumpăra 4,48 acțiuni emise de HFSF, la intervale specificate și la prețuri de exercitare. Prima dată de exercitare a fost 2 ianuarie 2014, ulterior warrantele fiind exercitabile la fiecare șase luni, până la 2 ianuarie 2018. Prețul de exercitare este egal cu prețul de subscriere de 1,70 EUR, la care se adaugă rata anuală a dobânzii (4 % în primul an, 5 % în al doilea an, 6 % în al treilea an, 7 % în al patrulea an și ulterior 8 % anualizată pentru ultimele șase luni) (58).
(107)
Legea de instituirea HFSF, astfel cum a fost modificată în 2014, prevede că numai prețurile de exercitare ale warrantelor pot fi ajustate în cazul unei emisiuni de drepturi de subscriere de capital. De asemenea, o astfel de ajustare va avea loc ex post și numai până la concurența valorii obținute din vânzarea de drepturi preferențiale ale HFSF. Ajustarea nu este prevăzută în cazul unei majorări a capitalului social nepreferențial.
2.3.4. Măsuri de ajutor în favoarea activităților achiziționate (măsura C)
2.3.4.1. Măsuri de ajutor în favoarea ATE
(108)
Astfel cum se menționează în considerentul 58, la momentul deciziei privind restructurarea ATE, ATE beneficiase deja de măsuri de ajutor.
(109)
În decembrie 2011, statul elen a injectat 290 de milioane EUR în ATE.
(110)
De asemenea, rezoluția din 27 iulie 2012, astfel cum este descrisă în considerentele 62 și 63, a implicat sprijin suplimentar din partea statului. HFSF a acordat băncii obligațiuni emise de FESF în valoare de 7 471 de milioane EUR pentru a acoperi deficitul de finanțare. HFSF și-as asumat, de asemenea, un angajament de recapitalizare a băncii pentru o sumă de 570 de milioane EUR.
(111)
În general, ajutorul privind procedura de achiziționare și preluare se ridică la 8 041 de milioane EUR.
2.3.4.2. Măsuri de ajutor în favoarea operațiunilor din Grecia ale celor trei bănci cipriote (măsura C)
(112)
Astfel cum s-a menționat deja în considerentele 77 și 101, la momentul achiziției operațiunilor din Grecia ale celor trei bănci cipriote, HFSF și-a luat angajamentul de a furniza băncii capital în valoare de 524 de milioane EUR (măsura C). Angajamentul a fost pus în aplicare în iunie 2013 (59).
2.4. PLANUL DE RESTRUCTURARE
2.4.1. Operațiuni la nivel național
(113)
Conform planul de restructurare, banca se va concentra pe principalele sale activități bancare în Grecia.
(114)
Principalul obiectiv este de a restabili profitabilitatea și viabilitatea operațiunilor sale bancare din Grecia. În acest scop, planul de restructurare prevede o serie de măsuri care vizează îmbunătățirea eficienței operaționale a băncii și a marjei nete a dobânzilor, precum și măsuri de consolidare a poziției sale de capital și a structurii bilanțului.
(115)
În ceea ce privește eficiența operațională, banca a început deja un vast program de raționalizare.
(116)
De la 31 decembrie 2011 până la 31 decembrie 2013, banca și-a redus prezența fizică în Grecia cu un total de 322 de sucursale, luând în considerare restructurarea entităților achiziționate după data achiziției. Banca și-a menținut un ritm susținut în 2014, cu […] închideri deja finalizate în primul semestru.
Tabelul 9
Restructurarea rețelei de sucursale din Grecia din 2010 până în prima jumătate a anului 2014
Perioada
2011
2012
2013
Prima jumătate a anului 2014
Numărul total de sucursale la începerea perioadei sau la data achiziției
360
918
1 316
1 037
Din care Piraeus
[…]
[…]
[…]
[…]
ATE
[…]
[…]
Geniki
[…]
[…]
Sucursalele cipriote
[…]
[…]
[…]
MBG
[…]
[…]
[…]
Total la sfârșitul perioadei
346
889
1 037
899
Totalul sucursalelor închise în cursul perioadei
14
29
279
138
Sursă:
planul de restructurare prezentat la 25 iunie 2014, paginile 40 și 125, rapoartele anuale pentru anii 2011 și 2012.
(117)
De asemenea, banca și-a redus numărul total de angajați implicați în activități bancare și nebancare în Grecia în perioada 2011-2013 cu 2 519 angajați. În special, 2 114 de plecări au fost atribuite schemei voluntare de ieșire pusă în aplicare de către bancă.
Tabelul 10
Reducerea numărului de angajați în Grecia în perioada 2010-2013
Perioada
2011
2012
2013
Total angajați la începerea perioadei sau la data achiziției
6 370
12 616
18 628
Din care Piraeus
[…]
[…]
[…]
ATE
[…]
[…]
Geniki
[…]
[…]
Sucursalele cipriote
[…]
[…]
[…]
MBG
[…]
[…]
[…]
Total la sfârșitul perioadei
6 172
12 365
16 558
Reducerea numărului de angajați
198
251
2 070
Sursă:
planul de restructurare prezentat la 25 iunie 2014, paginile 40 și 125, rapoartele anuale pentru anii 2011 și 2012.
(118)
Din decembrie 2013 până la sfârșitul anului 2017, banca are în vedere reduceri suplimentare în Grecia în ceea ce privește numărul de angajați (de la 16 558 la […] angajați) și dimensiunea propriei rețele (de la 1 037 la […] sucursale) (60).[…]
(119)
Creșterea eficienței în ceea ce privește numărul de sucursale și personalul va contribui la reducerea costului total al activităților băncii în Grecia cu […] % de la 1 394 de milioane EUR pe bază pro forma în 2013 la […] milioane EUR (61) în 2017 (62). În consecință, indicatorul estimat de eficiență a costurilor pentru activitățile băncii în Grecia va scădea sub […] % la sfârșitul perioadei de restructurare.
(120)
Planul de restructurare descrie, de asemenea, modul în care banca își va reduce costurile de finanțare, ceea ce constituie un element esențial pentru restabilirea viabilității. Banca se așteaptă să fie în măsură să reducă ratele dobânzilor la depozite în condițiile unui mediu mai stabil și, în special, ale stabilizării și redresării prevăzute a economiei Greciei, care este preconizată să crească din nou începând cu 2014. Se prevede că spreadurile plătite pentru depozite vor scădea în Grecia (63). Scăderea spreadurilor va fi realizată în primul rând prin plata unor rate mult mai reduse pentru depozitele la termen. În mod similar, utilizarea de către bancă a ELA și a finanțării mai ample din Eurosistem va scădea de la 45 % din activele sale totale în 2012 la mai puțin de […] % în 2017 (64).
(121)
Planul de restructurare preconizează că banca își va consolida, de asemenea, bilanțul. Raportul net împrumuturi-depozite în Grecia va scădea până la […] % în 2017 (în scădere de la 114 % în 2013) (65), în timp ce rata de adecvare a capitalului se va îmbunătăți în continuare.
(122)
O altă prioritate a băncii constă în gestionarea creditelor neperformante (non-performing loans - NPL). Banca își va spori procesele de creditare, atât în ceea ce privește generarea de credite (o mai bună acoperire a garanțiilor și limite reduse) și gestionarea creditelor neperformante. Rata creditelor neperformante va ajunge la aproximativ […] % din […] și ulterior va începe să scadă, cu o rată preconizată de aproximativ […] % la sfârșitul perioadei de restructurare (66). Costul aferent riscului (pentru pierderile din deprecierea împrumuturilor) va scădea de la aproximativ 2 miliarde EUR în 2013 la mai puțin de […] milioane EUR în 2018 (67).
(123)
Îmbunătățirea eficienței operaționale, creșterea marjei nete a dobânzii și scăderea costului riscului vor permite Băncii să fie profitabilă în Grecia începând cu anul […]. Banca estimează că profitul său va depăși suma de […] miliarde EUR în 2018 pentru activitățile pe piața internă.
2.4.2. Activități bancare internaționale
(124)
Pentru a îmbunătăți rentabilitatea activităților sale străine, banca a început deja să pună în aplicare un important program de reducere a costurilor în cadrul rețelei internaționale. Între sfârșitul anului 2011 și martie 2014, numărul de angajați a scăzut cu 10 %, de la 6 634 la 5 948, iar numărul de sucursale a scăzut cu 18 %, de la 499 la 410 (68). De asemenea, structura portofoliului său internațional a fost simplificată, pentru a reduce baza de costuri (69).
(125)
Planul de restructurare evidențiază necesitatea de a reduce dependența filialelor străine de întreprinderea-mamă elenă în ceea ce privește nevoile de finanțare și de a continua protejarea poziției de capital a băncii.
(126)
Banca și-a vândut filiala americană, care reprezenta aproximativ 0,7 miliarde EUR în active (13 sucursale și 158 de angajați), în septembrie 2012.
(127)
Banca își va reduce expunerea activelor din străinătate la […] miliarde EUR la sfârșitul lunii iunie 2018. Cifra reprezintă o reducere de […] % (70) în comparație cu sfârșitul anului 2012 (71).
(128)
Reducerea activelor străine va fi ușor mai scăzută - la […] miliarde EUR - în cazul […] (72). În acest caz, reducerea totală a activelor străine se va ridica la […] % comparativ cu sfârșitul anului 2012.
(129)
Cu toate acestea, în locul respectării plafonului susmenționat din activele totale, la sfârșitul lui iunie 2018, banca poate decide să cesioneze […] (73). În acest caz, activitățile netransferate nu reprezintă mai mult de […] % din totalul activităților străine ale băncii la sfârșitul anului 2012.
(130)
Banca își va reduce finanțarea totală pentru filialele din străinătate.
2.4.3. Majorarea capitalului privat și contribuția din partea acționarilor existenți și a creditorilor subordonați
(131)
Banca a atras capital semnificativ de pe piață, reducând astfel ajutoarele de stat de care a avut nevoie.
(132)
În primul rând, banca a generat capital privat în 2011 prin emisiunea de drepturi de subscriere de capital în valoare de 807 milioane EUR (74). Astfel cum se menționează în considerentul 104, banca a reușit, de asemenea, să atragă capital de la investitori privați prin recapitalizarea din primăvara anului 2013. Participarea acționarilor preexistenți a scăzut foarte mult în urma recapitalizării din primăvara anului 2013, întrucât HFSF a primit 81 % din acțiunile băncii și investitorii noi, 17 %, lăsând acționarilor preexistenți o participație de doar 2 %. Nu au fost plătite dividende în numerar începând din 2008.
(133)
Banca a atras capital de pe piață în valoare de 1 750 de milioane EUR în aprilie 2014 pentru a-și acoperi nevoile de capital suplimentar și pentru a rambursa acțiunile preferențiale deținute de Grecia. Prețul noilor acțiuni a fost stabilit la 1,7 EUR, reprezentând prețul plătit de HFSF în contextul recapitalizării din primăvara anului 2013.
(134)
De asemenea, banca a generat capital prin răscumpărarea propriilor titluri de creanță hibride și subordonate cu o reducere față de valoarea nominală. În martie 2012, banca s-a oferit să răscumpere anumite instrumente de capital de rangul 2 de nivel inferior și hibride. Prețul, determinat pe baza valorii de piață și incluzând o primă de cel mult 10 puncte procentuale, a fost stabilit la 37 % din valoarea nominală a instrumentului hibrid și la 50 % din valoarea nominală a instrumentului de capital de rangul 2 de nivel inferior. Ratele de participare respective au fost de 52,8 % și de 18,2 %. În mai 2013, banca a lansat un exercițiu suplimentar de administrare a pasivelor pentru răscumpărarea de titluri de valoare exigibile de până la 321 de milioane EUR. Rata de participare a fost de 20 %. Răscumpărările ulterioare au condus la un câștig de capital total de aproximativ 120 de milioane EUR (75).
2.5. ANGAJAMENTELE AUTORITĂȚILOR ELENE
(135)
La 25 iunie 2014, Grecia și-a luat angajamentul că banca și filialele sale vor pune în aplicare planul de restructurare prezentat la aceeași dată și și-a asumat angajamente viitoare în ceea ce privește punerea în aplicare a planului de restructurare (denumite în continuare „angajamentele”). Angajamentele, enumerate în anexă, sunt rezumate în prezenta secțiune.
(136)
În primul rând, Grecia și-a asumat angajamentul că banca își va restructura operațiunile comerciale în Grecia, stabilind un număr maxim de sucursale și de angajați la 31 decembrie 2017 în Grecia, precum și un cuantum maxim al costurilor totale pentru activitățile din Grecia în cursul anului 2017 (76).
(137)
De asemenea, Grecia și-a asumat angajamentul că banca va reduce costul depozitelor atrase în Grecia. Acesta va respecta un raport net maxim împrumuturi-depozite la 31 decembrie 2017 (77).[…]
(138)
În ceea ce privește filialele din străinătate ale băncii, Grecia și-a luat angajamentul că banca va reduce efectul de levier aferent activelor sale străine până la 30 iunie 2018 (78). De asemenea, sprijinul sub formă de lichidități sau de capital pentru filialele respective este strict limitat în ceea ce privește valoarea nominală și restricționat la circumstanțe specifice.
(139)
Grecia și-a luat angajamentul că banca va cesiona o serie de titluri de valoare. De asemenea, banca nu va achiziționa titluri fără grad investițional (non-investment grade), cu excepții limitate (79).
(140)
Grecia a emis o serie de angajamente legate de guvernanța corporativă a băncii. De asemenea, aceasta s-a angajat să limiteze remunerația angajaților și a directorilor băncii (80).
(141)
De asemenea, Grecia și-a asumat angajamentul că banca va pune în aplicare o politică de creditare prudentă, pentru a asigura că deciziile privind acordarea și restructurarea împrumuturilor urmăresc maximizarea viabilității și a rentabilității băncii. Banca va respecta standarde înalte în ceea ce privește monitorizarea riscului de credit, precum și restructurarea împrumuturilor (81).
(142)
O serie de angajamente vizează operațiunile băncii cu debitorii afiliați. Angajamentele vizează acordarea de garanții că banca nu se abate de la practicile bancare prudente, de exemplu, atunci când acordă sau restructurează împrumuturile acordate angajaților, administratorilor și acționarilor săi, precum și entităților publice, partidelor politice și întreprinderilor din domeniul mass-media (82).
(143)
În cele din urmă, Grecia și-a asumat angajamentul că banca va respecta o serie de limitări comportamentale, cum ar fi o interdicție privind cupoanele și dividendele, o interdicție privind achizițiile și o interdicție de promovare a ajutorului de stat (83).
(144)
Angajamentele vor fi monitorizate până la 31 decembrie 2018 de către un mandatar însărcinat cu monitorizarea.
(145)
Separat, în observațiile prezentate la 25 iunie 2014, Grecia a precizat că va solicita aprobarea Comisiei înainte de orice răscumpărare a warrantelor de către bancă sau de către orice entitate de stat, inclusiv HFSF (84).
3. MOTIVELE CARE AU CONDUS LA INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE PRIVIND PRIMA RECAPITALIZARE PUNTE
(146)
La 27 iulie 2012, Comisia a deschis procedura oficială de investigare pentru a verifica dacă au fost îndeplinite condițiile din Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar (85) în ceea ce privește caracterul adecvat, necesitatea și proporționalitatea primei recapitalizări punte acordate de către HFSF în favoarea băncii (măsura B1).
(147)
În ceea ce privește caracterul adecvat al măsurii, dat fiind că ajutorul a survenit ulterior recapitalizării și ajutorului sub formă de lichidități și având în vedere prelungirea perioadei de salvare, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la măsura în care banca a întreprins toate acțiunile posibile pentru a evita o nevoie de ajutor viitoare (86). De asemenea, Comisia nu a avut o imagine clară cu privire la cine va controla banca în viitor în momentul în care recapitalizarea punte va fi înlocuită cu o recapitalizare permanentă (87), întrucât banca ar putea intra sub controlul statului sau al proprietarilor privați minoritari, care ar putea beneficia de pe urma controlului și a efectului de levier foarte ridicat. În orice caz, Comisia a specificat că, pentru a constata că prima recapitalizare punte este adecvată, ar trebui păstrate calitatea administrării băncii și, în special, procesul său de creditare.
(148)
În ceea ce privește necesitatea primei recapitalizări punte, la considerentul 70 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia a pus sub semnul întrebării faptul dacă au fost luate toate măsurile posibile pentru a evita ca banca să aibă din nou nevoie de ajutor în viitor. De asemenea, întrucât durata recapitalizării punte era incertă, Comisia nu a putut concluziona dacă aceasta a fost suficientă și dacă a respectat principiile de remunerare și de repartizare a sarcinilor în temeiul normelor privind ajutoarele de stat. Mai mult decât atât, întrucât condițiile conversiei primei recapitalizări punte într-o recapitalizare permanentă nu erau cunoscute la momentul adoptării deciziei de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia nu a putut să le evalueze.
(149)
În ceea ce privește proporționalitatea măsurii, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la gradul în care măsurile de salvgardare (interdicția privind publicitatea referitoare la sprijinul acordat de stat, interdicția privind plata dividendelor și a cupoanelor, interdicția privind opțiunea de cumpărare și interdicția de răscumpărare, astfel cum sunt descrise în considerentul 76 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus) au fost suficiente în raport cu prima recapitalizare punte. De asemenea, în considerentul 77 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia a afirmat că lipsa normelor care împiedică HFSF să coordoneze toate cele patru mari bănci (și anume, banca, Eurobank, NBG și Alpha Bank) și lipsa unor măsuri de salvgardare adecvate pentru a evita schimbul de informații sensibile din punct de vedere comercial între bănci ar putea conduce la denaturări ale concurenței. Prin urmare, Comisia a propus desemnarea unui mandatar însărcinat cu monitorizarea, care să fie prezent fizic în bancă.
4. OBSERVAȚII ALE PĂRȚILOR INTERESATE CU PRIVIRE LA PROCEDURA OFICIALĂ DE INVESTIGARE PRIVIND PRIMA RECAPITALIZARE PUNTE
4.1. OBSERVAȚII DIN PARTEA BĂNCII
(150)
La 30 august 2012, Comisia a primit observațiile prezentate de către bancă asupra deciziei de inițiere a procedurii privind Piraeus.
(151)
În ceea ce privește caracterul adecvat al măsurilor, conform constatărilor Băncii, criza datoriei din Grecia și din zona euro a fost o situație fără precedent. Injecția de capital din mai 2009, reprezentând 1,0 % din activele ponderate în funcție de risc ale Băncii, a constituit un răspuns direct la turbulențele excepționale de pe piețele financiare mondiale. La sfârșitul anului 2011, injecția de capital suplimentară a Greciei în valoare de 380 de milioane EUR a reprezentat 1,1 % din activele ponderate în funcție de risc ale băncii la data respectivă și a fost concepută pentru a aborda deficitul de capital care se preconiza că va fi cauzat de agravarea recesiunii. Recapitalizarea băncii în valoare de 4,7 miliarde EUR de către HFSF a fost prima parte a recapitalizării care a abordat deficitul de capital rezultat în urma implicării sectorului privat și a evaluării portofoliilor de credite efectuate de Blackrock (88), precum și a agravării recesiunii.
(152)
De asemenea, se consideră că numirea de către Grecia a unui membru și de către HFSF a doi membri în consiliul de administrație al băncii în calitate de reprezentanți și a unui membru al HFSF în calitate de membru al comitetului de risc al băncii, alături de alte măsuri, a asigurat că aceasta nu își asumă riscuri excesive.
(153)
În ceea ce privește necesitatea măsurilor, banca a declarat că forma recapitalizării ca finanțare „punte” (bridge financing) a fost decisă de autoritățile elene și de Uniunea Europeană, FMI și BCE și că valoarea recapitalizării punte de 4,7 miliarde EUR aproape a compensat efectul programului de implicare a sectorului privat. În ceea ce privește conversia recapitalizării punte în capital permanent, după perioada prelungită fără un guvern în Grecia în al doilea trimestru al anului 2012, de îndată ce structura finală este aprobată, s-ar declanșa în mod inevitabil un efect de diluare asupra acționarilor existenți și s-ar conveni un nivel adecvat de remunerare (în funcție de condițiile și de instrumentele utilizate).
(154)
În ceea ce privește proporționalitatea măsurilor, banca a subliniat că, începând cu anul 2009, aceasta și-a ajustat practicile de acordare a împrumuturilor prin aplicarea unor criterii mai stricte de creditare, a unor termene de rambursare accelerată și a reducerii limitelor de credit. Începând cu primul trimestru al anului 2009, toate cererile de plăți peste o anumită sumă au fost revizuite și aprobate de directorul general adjunct și de directorul general/responsabilul de creditare în cadrul grupului. Aceasta nu modifică practicile comerciale curente ale băncii, astfel cum sunt prevăzute în planul de afaceri prezentat Băncii Greciei și nu subminează standardele actuale privind împrumuturile. Standardele au fost printre cele mai stricte din industrie, astfel cum rezultă, de asemenea, din rezultatele foarte bune obținute de bancă în cadrul exercițiului de diagnosticare desfășurat de Blackrock Solutions. Intențiile respective ar putea fi asigurate prin reprezentarea Greciei și a HFSF în cadrul consiliului de administrație al băncii.
(155)
În ceea ce privește propunerea Comisiei pentru numirea unui mandatar însărcinat cu monitorizarea, în opinia băncii există deja o monitorizare atentă din partea mai multor părți terțe, cum ar fi Banca Greciei, auditori externi, reprezentantul Greciei și reprezentanți ai HFSF.
4.2. OBSERVAȚII DIN PARTEA UNEI ALTE BĂNCI ELENE
(156)
La 3 ianuarie 2013, Comisia a primit observații prezentate de o bancă elenă cu privire la decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus. Banca elenă a afirmat că recapitalizarea băncilor elene de către HFSF constituie, în principiu, un pas binevenit în vederea realizării unui sistem bancar mai sănătos și mai viabil și nu a exprimat nicio obiecție cu privire la recapitalizarea băncii.
(157)
Cu toate acestea, deși și-a exprimat sprijinul deplin pentru principiul recapitalizării băncilor elene de către HFSF, banca elenă a explicat că, pentru a reduce la minimum denaturarea concurenței și pentru a evita discriminarea, se așteaptă ca recapitalizarea de către HFSF să fie deschisă pentru toate băncile care își desfășoară activitatea în Grecia în condiții similare.
5. OBSERVAȚIILE GRECIEI CU PRIVIRE LA PROCEDURA OFICIALĂ DE INVESTIGARE PRIVIND PRIMA RECAPITALIZARE PUNTE
(158)
La 5 septembrie 2012, Grecia a prezentat observații care au fost pregătite de Banca Greciei și de HFSF.
5.1. OBSERVAȚII DIN PARTEA BĂNCII GRECIEI
(159)
În ceea ce privește caracterul adecvat al primei recapitalizări punte, Banca Greciei a menționat, de asemenea, că suma de 18 miliarde EUR sub formă de capital prin care HFSF a recapitalizat cele mai mari patru bănci elene în mai 2012 a fost mai mică decât suma finală necesară pentru a permite băncilor respective să atingă treptat și să mențină o rată a capitalului de bază de rangul 1 la un nivel stabilit de 10 % până în iunie 2012 și o rată a capitalului de bază de rangul 1 la un nivel stabilit de 7 % în cadrul unui scenariu de criză negativ pe o perioadă de trei ani. De asemenea, Banca Greciei a afirmat că prima recapitalizare punte a fost temporară, dat fiind că procesul de recapitalizare va fi încheiat cu majorări de capital social din partea celor patru bănci.
(160)
Banca Greciei a observat, de asemenea, că recapitalizarea celor mai mari bănci elene a făcut parte din restructurarea pe termen lung a sectorului bancar elen. De asemenea, aceasta a subliniat faptul că, în cazul în care o bancă este privatizată, conducerea sa, cel mai probabil, va rămâne neschimbată, în timp ce, în cazul în care o bancă devine proprietatea statului (și anume, deținută de HFSF), HFSF poate numi o nouă conducere care, în orice caz, va fi evaluată de Banca Greciei. Banca Greciei a observat că HFSF evaluează cadrul de guvernanță al întreprinderii, caracterul adecvat al conducerii și profilul de risc al fiecărei bănci în permanență, pentru a garanta că nu sunt asumate riscuri excesive. De asemenea, aceasta a subliniat că HFSF a desemnat deja reprezentanți în consiliile de administrație ale băncilor recapitalizate.
(161)
În ceea ce privește necesitatea primei recapitalizări punte, Banca Greciei a evidențiat că recapitalizarea băncii a fost limitată astfel încât să se asigure îndeplinirea cerințelor minime de capital (8 %). De asemenea, aceasta a declarat că perioadele îndelungate de timp înainte de recapitalizare s-au datorat deteriorării bruște a mediului operațional în Grecia și impactului programului de implicare a sectorului privat, gradului de complexitate al întregului proiect și necesității de a crește la maximum participarea investitorilor privați la creșterea capitalului social.
(162)
În ceea ce privește proporționalitatea primei recapitalizări punte, Banca Greciei a subliniat că punerea integrală în aplicare a planului de restructurare care urmează să fie prezentat Comisiei este protejată prin faptul că suspendarea drepturilor de vot ale HFSF va fi revocată în cazul în care, printre altele, planul de restructurare este încălcat în mod substanțial. Banca Greciei a observat, de asemenea, că dificultățile băncii nu se datorau unei subestimări a riscurilor de către conducerea băncii sau unor acțiuni agresive din punct de vedere comercial.
5.2. OBSERVAȚII DIN PARTEA HFSF
(163)
În ceea ce privește caracterul adecvat al primei recapitalizări punte, pentru a aborda problema intervenției potențiale a statului în cazul în care statul acordă ajutoare de stat în cuantumuri ridicate prin intermediul HFSF și HFSF are drepturi de vot depline, HFSF a declarat că băncile finanțate de HFSF nu sunt considerate a fi entități publice sau aflate sub controlul statului și că acestea nu vor fi controlate de stat după ce au fost recapitalizate în permanență de către HFSF. HFSF a subliniat că este o persoană juridică de drept privat pe deplin independentă, cu autonomie de decizie. HFSF nu este supus controlului guvernului, în temeiul articolului 16c alineatul (2) din Legea de instituire a HFSF, conform căreia instituțiile de credit cărora HFSF le-a acordat sprijin sub formă de capital nu fac parte din sectorul public în general. De asemenea, aceasta a făcut referire la structura de conducere a HFSF.
(164)
În ceea ce privește intervenția HFSF în conducerea băncii, HFSF a declarat că respectă autonomia băncii și nu interferează cu gestionarea zilnică a acesteia, dat fiind că rolul său se limitează la cel prevăzut în Legea de instituire a HFSF. HFSF a afirmat că nu există nicio intervenție sau coordonare din partea statului și că deciziile băncii în ceea ce privește procesul de acordare a împrumuturilor (privind, printre altele, efectele colaterale, stabilirea prețurilor și solvabilitatea debitorilor) vor fi luate pe baza unor criterii comerciale.
(165)
HFSF a subliniat că Legea de instituire a HFSF și acordul de pre-subscriere stabilesc măsuri de salvgardare adecvate pentru a evita asumarea unor riscuri excesive de către acționarii privați existenți. HFSF a evidențiat aspecte precum (i) numirea reprezentanților HFSF ca membri neexecutivi independenți ai consiliului de administrație al băncii și prezența lor în comitete; (ii) aplicarea de către HFSF a principiului diligenței necesare în cadrul băncii; și (iii) faptul că, după recapitalizarea finală, drepturile sale de vot vor fi limitate numai atât timp cât banca respectă condițiile planului de restructurare.
(166)
HFSF a declarat că există în vigoare măsuri adecvate pentru a se asigura că băncile la care HFSF deține participații nu partajează între ele informații sensibile din punct de vedere comercial. Măsurile includ numirea unor reprezentanți diferiți ai HFSF la băncile respective, mandatele acordate reprezentanților în cauză care previn în mod specific fluxul de informații de la un reprezentant la altul și instrucțiuni interne clare pentru aceștia să nu transmită informațiile sensibile din punct de vedere comercial ale băncilor. De asemenea, HFSF a declarat că nu își exercită drepturile în relația cu băncile într-un mod care ar putea împiedica, restricționa, denatura sau diminua sau împiedica în mod semnificativ concurența efectivă. În sfârșit, HFSF a arătat că membrii consiliului său de administrație și angajații săi se supun unor norme stricte de confidențialitate și unor obligații fiduciare și s-au angajat să respecte dispoziții privind secretul profesional cu privire la activitățile sale.
6. EVALUAREA AJUTOARELOR LEGATE DE ACHIZIȚIONAREA ATE ȘI A OPERAȚIUNILOR DIN GRECIA ALE CELOR TREI BĂNCI CIPRIOTE
6.1. EVALUAREA AJUTORULUI ÎN FAVOAREA ATE
(167)
În decizia privind restructurarea ATE, Comisia a concluzionat că măsurile descrise în considerentele 58 și 108 din prezenta decizie constituie ajutor de stat și sunt compatibile cu piața internă.
(168)
În decizia privind restructurarea ATE, Comisia a concluzionat că măsurile descrise în considerentele 109 și 110 din prezenta decizie constituie ajutor de stat în favoarea activităților transferate ale ATE. De asemenea, Comisia a concluzionat că ajutorul acordat ATE este compatibil cu piața internă numai dacă integrarea activităților transferate ale ATE este pusă în aplicare conform planului și dacă planul de restructurare a băncii - care include activitățile transferate ale ATE - permite restabilirea viabilității sale pe termen lung. Restabilirea viabilității pe termen lung va fi descrisă în secțiunea 7.6.2.
(169)
Prin urmare, Comisia nu are obligația de a reevalua măsurile menționate mai sus și confirmă faptul că acestea sunt compatibile cu piața internă.
6.2. EVALUAREA AJUTORULUI AFERENT OPERAȚIUNILOR DIN GRECIA ALE CELOR TREI BĂNCI CIPRIOTE (MĂSURA C)
6.2.1. Existența și cuantumul ajutorului
(170)
Comisia trebuie să stabilească dacă măsura C constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Conform dispoziției menționate, ajutorul de stat este orice ajutor acordat de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența, prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(171)
Angajamentul de recapitalizare a băncii de către HFSF în valoare de 524 de milioane EUR a fost asumat în martie 2013, în cursul procesului de licitație pentru achiziționarea activităților transferate cipriote. Prin urmare, măsura a fost acordată în martie 2013. Recapitalizarea a avut loc efectiv în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (89).
(172)
Recapitalizarea băncii a fost efectuată de către HFSF, care este o entitate creată și finanțată de Grecia pentru a sprijini băncile, prin urmare, plata a fost efectuată prin utilizarea resurselor de stat.
(173)
În ceea ce privește beneficiarul ajutorului de stat, recapitalizarea, astfel cum se explică în considerentul 72, a urmărit să acopere nevoile de capital rezultate din achiziționarea activităților transferate din Cipru. De asemenea, recapitalizarea este disponibilă pentru orice bancă elenă care achiziționează activitățile cipriote transferate. Oferta băncii, astfel cum a fost prezentată către HFSF spre aprobare, a luat în considerare recapitalizarea de către HFSF. La momentul respectiv, băncile elene se confruntau cu un nivel scăzut al capitalului și niciuna dintre ele nu ar fi achiziționat activitățile cipriote transferate fără promisiunea unei recapitalizări. Prin urmare, chiar dacă beneficiarul oficial al capitalului furnizat de către HFSF este banca, Comisia consideră că beneficiarul ajutorului de stat este reprezentat de activitățile cipriote transferate, întrucât măsura permite vânzarea acestora către o bancă elenă. Fără recapitalizarea băncii, acestea nu ar fi fost achiziționate de către o bancă elenă. De asemenea, acestea ar fi rămas în grupuri care se confruntă cu dificultăți extreme (atât Cyprus Popular Bank, cât și Bank of Cyprus făceau obiectul unei măsuri de rezoluție având în vedere nevoile stringente de capital) și, în consecință, ar fi eșuat sau, cel puțin, ar fi avut de suferit de pe urma unei retrageri semnificative a depozitelor. În ceea ce privește existența unui avantaj, Comisia constată, de asemenea, că recapitalizarea băncii de către HFSF nu respectă principiul investitorului în economia de piață: într-un astfel de moment de mare nesiguranță, un investitor privat care acționează în condiții normale de piață nu și-ar asuma angajamentul de a injecta pe viitor o cantitate mare de capital în bancă fără a cunoaște în prealabil condițiile viitoarei injecții de capital (și anume, prețul de emisiune).
(174)
De asemenea, măsura este selectivă prima facie deoarece se aplică exclusiv activităților cipriote transferate (fiecare dintre ele constituind o întreprindere) și nu unei alte întreprinderi.
(175)
În cele din urmă, activitățile cipriote transferate, și anume sucursalele din Grecia ale celor trei bănci cipriote, concurează cu alte bănci, inclusiv filiale ale băncilor străine, care sunt active în Grecia sau ar putea fi interesate în a pătrunde pe piața elenă. Prin urmare, salvarea activităților respective denaturează concurența și are un efect asupra schimburilor comerciale dintre statele membre.
(176)
Prin urmare, Comisia concluzionează că recapitalizarea băncii de către HFSF în valoare de 524 de milioane EUR constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
Beneficiarul ajutorului de stat
(177)
Astfel cum s-a explicat deja în considerentul 173, Comisia consideră că activitățile cipriote transferate constituie beneficiarul plății obligațiunilor FESF de către HFSF.
(178)
De asemenea, astfel cum s-a explicat în considerentele 71 și 173, activitățile cipriote transferate, și anume sucursalele din Grecia ale celor trei bănci cipriote, au trebuit să fie achiziționate de către o altă bancă din motive de stabilitate financiară și, în principal, deoarece cele trei bănci cipriote se aflau într-o situație foarte dificilă. Prin urmare, vânzarea activităților cipriote transferate și măsura în care vânzarea implică un ajutor de stat acordat cumpărătorului, și anume băncii, ar trebui să fie examinate în contextul secțiunii „Restabilirea viabilității prin vânzarea unei bănci” din Comunicarea privind restructurarea (90).
(179)
În scopul vânzării, Banca Greciei a decis să contacteze numai cele mai mari bănci naționale din Grecia, dintre care doar banca și alte două bănci au prezentat oferte cu caracter neobligatoriu. Banca este singurul ofertant care a prezentat o ofertă cu caracter obligatoriu valabilă. Numărul limitat de cumpărători contactați nu poate exclude faptul că licitația a fost deschisă, având în vedere că era rezonabil să nu se aștepte o ofertă oficială de la alți investitori. Într-adevăr, la momentul respectiv, din cauza instabilității financiare a sistemului bancar din Grecia, care a înregistrat pierderi mari aferente împrumuturilor din cauza recesiunii profunde și prelungite, băncile străine prezente în Grecia au cesionat sau erau pe punctul de a cesiona propriile activități în Grecia (de exemplu, Geniki, MBG, Emporiki Bank). Cu alte cuvinte, acestea intenționau să iasă de pe piața elenă și nu erau în căutare de noi oportunități de investiții în Grecia. De asemenea, este rezonabil să se presupună că numai un investitor în măsură să stabilizeze rapid și să refacă viabilitatea activităților dobândite - și anume, un grup bancar mare - ar fi fost interesat de activitățile respective. În cele din urmă, din cauza intervalului de timp foarte scurt avut la dispoziție pentru a încheia vânzarea - care a fost dictat de contextul crizei financiare în care băncile își desfășurau activitatea - participarea băncilor străine sau a altor tipuri de investitori la procedura de vânzare era puțin probabilă, întrucât investitorii respectivi, în mod normal, ar fi dorit să efectueze o evaluare preliminară a activelor oferite spre vânzare înainte de a prezenta o ofertă oficială.
(180)
Prin urmare, Comisia concluzionează că prețul de vânzare al activităților cipriote transferate a fost prețul pieței, iar ajutorul pentru cumpărător, și anume banca, poate fi exclus.
6.2.2. Temeiul juridic pentru evaluarea compatibilității
(181)
Articolul 107 alineatul (3) litera (b) din tratat autorizează Comisia să declare un ajutor ca fiind compatibil cu piața internă dacă acesta este destinat „remedierii unei perturbări grave a economiei unui stat membru”.
(182)
Comisia a recunoscut faptul că o criză financiară globală poate cauza perturbări grave în economia unui stat membru și că măsurile de sprijinire a băncilor pot să remedieze o astfel de perturbare. Acest fapt a fost confirmat în Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar, în Comunicarea privind recapitalizarea și în Comunicarea privind restructurarea. Comisia este în continuare de opinie că cerințele privind ajutorul de stat care urmează să fie aprobate în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat sunt îndeplinite, având în vedere reapariția crizei pe piețele financiare. Comisia a confirmat acest punct de vedere prin adoptarea Comunicării privind prelungirea din 2011 (91) și a Comunicării privind sectorul bancar din 2013 (92).
(183)
În ceea ce privește economia Greciei, în deciziile de aprobare și de prelungire a schemei de sprijinire a băncilor elene, precum și în aprobările măsurilor privind ajutorul de stat acordat de Grecia pentru bănci individuale (93), Comisia a recunoscut că există riscul unei perturbări grave a economiei Greciei și că sprijinul de stat acordat băncilor poate să remedieze astfel de perturbări. În consecință, temeiul juridic al evaluării măsurilor de ajutor ar trebui să fie articolul 107 alineatul (3) litera (b) din tratat.
(184)
În timpul crizei financiare, Comisia a elaborat criterii de compatibilitate pentru diferite tipuri de măsuri de ajutor. Principiile de evaluare a măsurilor de ajutor au fost stabilite inițial în Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar.
(185)
În conformitate cu punctul 15 din Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar, pentru ca un ajutor să fie compatibil în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat, acesta trebuie să respecte criteriile generale de compatibilitate:
(a)
caracterul adecvat: ajutorul trebuie să fie bine orientat, pentru a putea realiza în mod eficient obiectivul de remediere a unei perturbări grave a economiei; acest lucru nu ar fi posibil dacă măsura nu ar fi adecvată pentru a remedia perturbările respective;
(b)
necesitatea: măsura de ajutor trebuie, prin cuantumul și forma sa, să fie necesară pentru îndeplinirea obiectivului propus. Prin urmare, măsura trebuie să fie în cuantumul minim necesar pentru a îndeplini obiectivul și să ia forma cea mai adecvată pentru a remedia perturbarea.
(c)
proporționalitatea: efectele pozitive ale măsurii de ajutor trebuie să fie echilibrate în mod adecvat, pentru a nu denatura concurența și pentru ca denaturarea să fie limitată la minimul necesar îndeplinirii obiectivelor prevăzute de măsură.
(186)
În timpul crizei financiare, Comisia a elaborat criterii de compatibilitate pentru diferite tipuri de măsuri de ajutor. Principiile de evaluare a măsurilor de ajutor au fost stabilite inițial în Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar.
(187)
Comunicarea privind recapitalizarea stabilește orientări suplimentare privind nivelul remunerației necesare pentru injecțiile de capital de stat.
(188)
În cele din urmă, Comisia a explicat în Comunicarea privind restructurarea modul în care aceasta va evalua planurile de restructurare. În evaluarea sa cu privire la planul de restructurare a băncii în temeiul Comunicării privind restructurarea, Comisia va lua în considerare toate măsurile enumerate în tabelul 11.
6.2.3. Compatibilitatea măsurii de ajutor C în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2008 și al Comunicării privind recapitalizarea
6.2.3.1. Caracterul adecvat
(189)
În ceea ce privește caracterul adecvat al măsurii, cu alte cuvinte, angajamentul asumat de către HFSF de recapitalizare a băncii în valoare de 524 de milioane EUR, Comisia consideră că măsura este adecvată, întrucât aceasta permite vânzarea către bancă a operațiunilor din Grecia ale celor trei bănci cipriote.
(190)
În absența măsurii, niciuna dintre băncile elene, inclusiv banca, nu ar fi fost dispusă să achiziționeze activitățile cipriote transferate într-un moment în care nicio bancă din afara Greciei nu era dispusă să intre pe piața elenă. În cazul în care activitățile cipriote transferate nu ar fi fost achiziționate, activitățile respective și, în special, depozitele sucursalelor din Grecia ar fi fost în pericol. Prin urmare, măsura a asigurat menținerea stabilității financiare a Greciei. Pe această bază, Comisia constată că măsura este adecvată ca ajutor de salvare.
6.2.3.2. Necesitatea
(191)
Conform Comunicării privind sectorul bancar din 2008, prin cuantumul și forma sa, măsura de ajutor trebuie să fie necesară pentru îndeplinirea obiectivului măsurii. Această înseamnă că, de exemplu, o injecție de capital trebuie să fie în cuantumul minim necesar pentru îndeplinirea obiectivului.
(192)
Într-un moment în care era foarte dificil pentru băncile elene să atragă capital, măsura a acoperit nevoile de capital rezultate din plata prețului de cumpărare pentru achiziționarea activităților cipriote transferate, astfel încât achiziția să poată avea loc.
(193)
De asemenea, Comisia apreciază ca pozitiv faptul că ajutorul a constat într-o injecție de capital în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013, întrucât HFSF nu a acordat o subvenție băncii, ci a obținut un număr de acțiuni ordinare cu aceeași valoare.
(194)
Prin urmare, măsura este necesară pentru îndeplinirea obiectivului de limitare a perturbării sistemului bancar din Grecia și a economiei în ansamblu.
6.2.3.3. Proporționalitatea
(195)
Activitățile care au beneficiat de ajutor au fost vândute după ce autoritățile elene au lansat o invitație de participare la licitație. De asemenea, activitățile achiziționate au fost rapid integrate în cadrul băncii. Ajutorul nu a permis activităților care au beneficiat de ajutor să rămână concurenți separați pe piață.
(196)
De asemenea, cuantumul ajutorului a fost relativ redus, corespunzând unei valori aproximative de 3 % din totalul împrumuturilor nete aferente activităților cipriote transferate (sau de aproximativ 3 % din activele ponderate în funcție de risc) (94).
(197)
Prin urmare, Comisia consideră că măsura a fost concepută astfel încât să reducă la minimum denaturările nejustificate ale concurenței.
6.2.3.4. Concluzie privind compatibilitatea în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2008 și al Comunicării privind recapitalizarea
(198)
Pe baza analizei din considerentele 189-197, se concluzionează că recapitalizarea băncii de către HFSF în valoare de 524 de milioane EUR a fost adecvată, necesară pentru a îndeplini obiectivul de limitare a perturbării sistemului bancar din Grecia și a economiei în ansamblu și a fost concepută astfel încât să reducă la minimum denaturările nejustificate ale concurenței, prin urmare, aceasta este conformă cu Comunicarea privind sectorul bancar din 2008 și cu Comunicarea privind recapitalizarea.
6.2.4. Compatibilitatea măsurii de ajutor în temeiul Comunicării privind restructurarea
(199)
Astfel cum se explică în considerentul 178, vânzarea activităților cipriote transferate intră sub incidența secțiunii „Restabilirea viabilității prin vânzarea unei bănci” din Comunicarea privind restructurarea. În conformitate cu punctul 17 din Comunicarea privind restructurarea, în cazul vânzării unei bănci în dificultate către o altă instituție financiară trebuie să fie respectate cerințele privind viabilitatea, contribuția proprie și limitarea denaturării concurenței.
6.2.4.1. Restabilirea viabilității pe termen lung a activităților cipriote transferate prin vânzare
(200)
Punctul 17 din Comunicarea privind restructurarea clarifică faptul că vânzarea unei bănci în dificultate către o altă instituție financiară poate contribui la restabilirea viabilității pe termen lung în cazul în care cumpărătorul este viabil și are capacitatea de a absorbi transferul băncii aflate în dificultate și poate contribui la refacerea încrederii pieței față de aceasta.
(201)
Banca a integrat cu succes activitățile cipriote transferate. Astfel cum s-a menționat în secțiunea 7.6, având în vedere planul său de restructurare, banca poate fi considerată o entitate viabilă. Prin urmare, faptul că activitățile cipriote transferate au fost transferate către bancă permite restabilirea viabilității lor pe termen lung.
6.2.4.2. Contribuția proprie și repartizarea sarcinilor
(202)
În ceea ce privește contribuția acționarilor celor trei bănci cipriote la costurile de restructurare, Comisia observă că cele trei bănci cipriote nu au vândut activitățile cipriote transferate la valoarea lor contabilă, ci la valoarea ajustată în conformitate cu raportul PIMCO. De asemenea, inclusiv după efectuarea ajustării, cele trei bănci cipriote au transferat mai multe active decât pasive către bancă. Prin urmare, s-a atins un nivel suficient de partajare a sarcinilor acționarilor, întrucât pierderea de valoare a activităților cipriote transferate a fost suportată de vânzători.
6.2.4.3. Măsuri de limitare a denaturării concurenței
(203)
În ceea ce privește măsurile de limitare a denaturării concurenței, punctul 30 din Comunicarea privind restructurarea prevede următoarele: „Comisia consideră drept punct de plecare pentru evaluarea necesității de a dispune de astfel de măsuri, dimensiunea, amploarea și sfera activităților pe care banca în cauză le desfășoară la momentul punerii în aplicare a unui plan credibil de restructurare. Natura și forma unor astfel de măsuri depind de două criterii: în primul rând, de valoarea ajutorului și de condițiile și circumstanțele în care a fost acordat și, în al doilea rând, de caracteristicile pieței sau piețelor pe care banca beneficiară își va desfășura activitatea”.
(204)
Astfel cum s-a precizat în considerentul 196, valoarea ajutorului este echivalentă cu aproximativ 3 % din activele ponderate în funcție de risc ale activităților cipriote transferate. Prin urmare, Comisia consideră că valoarea este relativ mică, având în vedere faptul că suma respectivă a permis vânzarea activităților cipriote transferate și, astfel cum s-a arătat în considerentul 190, a asigurat menținerea stabilității financiare în Grecia.
(205)
Ca urmare a vânzării activităților cipriote transferate, sucursalele din Grecia au încetat să existe în calitate de concurenți independenți, fiind integrate în totalitate în cadrul băncii.
(206)
Comisia concluzionează că, având în vedere nivelul relativ scăzut al cuantumului ajutorului acordat activităților cipriote transferate și faptul că acestea nu vor continua să existe în calitate de concurenți independenți, nu există denaturări nejustificate ale concurenței.
6.2.4.4. Concluzie privind compatibilitatea în temeiul Comunicării privind restructurarea
(207)
Pe baza analizei din considerentele 199-206, se concluzionează că vânzarea activităților cipriote transferate și integrarea lor în cadrul băncii asigură viabilitatea acestora pe termen lung, că ajutorul este limitat la minimul necesar și că nu există o denaturare nejustificată a concurenței, în conformitate cu Comunicarea privind restructurarea.
(208)
Prin urmare, recapitalizarea băncii în valoare de 524 de milioane EUR de către HFSF ar trebui să fie declarată compatibilă cu piața internă.
7. EVALUAREA AJUTORULUI ACORDAT BĂNCII
7.1. EXISTENȚA ȘI CUANTUMUL AJUTORULUI
(209)
Comisia trebuie să stabilească existența ajutorului de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
7.1.1. Existența ajutorului în măsurile acordate în temeiul schemei de sprijinire a băncilor elene
7.1.1.1. Sprijinul sub formă de lichidități acordat de stat în cadrul măsurii de garantare și al măsurii de creditare prin emisiunea de obligațiuni garantate de stat (măsura 1)
(210)
Comisia a stabilit deja în deciziile de aprobare și de prelungire a schemei de sprijinire a băncilor elene (95) că sprijinul sub formă de lichidități acordat în temeiul schemei constituie ajutor de stat. În 2011, banca a emis obligațiuni garantate de stat în valoare totală de 9,9 miliarde EUR. De asemenea, Grecia a acordat băncii împrumuturi sub formă de obligațiuni de stat în valoare de 1 289 de milioane EUR. La sfârșitul lui martie 2014, valoarea totală a obligațiunilor garantate de stat și a obligațiunilor de stat era de 9,9 miliarde EUR și, respectiv, de 1 024 de milioane EUR (96). Sprijinul sub formă de lichidități acordat în viitor în cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene va constitui, de asemenea, ajutor de stat.
7.1.1.2. Recapitalizarea de stat acordată în cadrul măsurii de recapitalizare (măsura A)
(211)
Comisia a stabilit deja în decizia din 19 noiembrie 2008 privind schema de sprijinire a băncilor elene că recapitalizările care urmează să fie acordate în cadrul măsurii de recapitalizare constituie ajutor de stat. Banca a primit 750 de milioane EUR sub formă de acțiuni preferențiale, reprezentând 2,1 % din activele ponderate în funcție de risc ale băncii (97).
7.1.2. Existența ajutorului în cazul injecției de capital garantate de stat (măsura L2)
(212)
Comisia a clarificat la punctul 51 din Comunicarea privind sectorul bancar din 2008 că acordarea de fonduri de către băncile centrale pentru instituțiile financiare nu constituie ajutor de stat dacă sunt îndeplinite patru condiții cumulative privind solvabilitatea instituției financiare, constituirea de garanții în cadrul instrumentului, rata dobânzii percepută instituției financiare și absența unei contra-garanții din partea statului. Întrucât ELA garantată de stat acordată în favoarea băncii nu îndeplinește cele patru condiții cumulative, în special pentru că este garantată de stat și este acordată în asociere cu alte măsuri de sprijin, nu se poate concluziona că ELA garantată de stat nu constituie ajutor de stat.
(213)
ELA garantată de stat îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat. În primul rând, întrucât măsura include o garanție de stat în favoarea Băncii Greciei, orice pierdere va fi suportată de stat. Prin urmare, măsura implică resurse de stat. Injecția de capital permite băncilor să primească finanțare într-un moment în care nu au acces la piața de finanțare interbancară și la operațiunile de reﬁnanțare normale din Eurosistem. Prin urmare, ELA garantată de stat oferă un avantaj pentru bancă. Întrucât ELA garantată de stat este limitată la sectorul bancar, măsura este selectivă. În măsura în care ELA garantată de stat permite băncii să își continue activitatea pe piață și evită intrarea sa în incapacitate de plată și ieșirea de pe piață, aceasta denaturează concurența. Întrucât banca își desfășoară activitatea în alte state membre, iar instituții financiare din alte state membre își desfășoară activitatea sau ar putea fi interesate să își desfășoare activitatea în Grecia, avantajul acordat băncii afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(214)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia consideră că ELA garantată de stat (măsura L2) constituie ajutor de stat. Cuantumul ELA garantată de stat a variat de-a lungul timpului. La 31 decembrie 2012, acesta se ridica la aproximativ 31,4 miliarde EUR. După o scădere bruscă în 2013, cuantumul însuma numai 750 de milioane EUR la sfârșitul anului.
7.1.3. Existența ajutorului în cadrul măsurilor acordate prin intermediul HFSF
7.1.3.1. Prima recapitalizare punte (măsura B1)
(215)
În secțiunea 5.1 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia a concluzionat deja că prima recapitalizare punte constituie ajutor de stat. Capitalul primit s-a ridicat la 4,7 miliarde EUR.
7.1.3.2. A doua recapitalizare punte (măsura B2)
(216)
Măsura B2 a fost pusă în aplicare cu resurse ale HFSF, ceea ce, astfel cum este explicat în considerentul 65 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, implică resurse de stat.
(217)
În ceea ce privește existența unui avantaj, măsura B2 a crescut rata capitalului băncii la un nivel care i-a permis acesteia să continue să funcționeze pe piață și să acceseze finanțare din Eurosistem. De asemenea, remunerarea măsurii B2 constă în dobânzi acumulate la titlurile FESF și o taxă suplimentară de 1 %. Întrucât remunerarea este în mod evident mai redusă decât remunerarea instrumentelor de capital similare de pe piață, banca nu ar fi fost cu siguranță în măsură să majoreze capitalul în astfel de condiții ale pieței. Prin urmare, măsura B2 a acordat un avantaj băncii din resurse de stat. Întrucât măsura a fost pusă la dispoziție doar pentru bancă, aceasta are un caracter selectiv.
(218)
Poziția băncii a fost consolidată în urma măsurii B2, deoarece banca a beneficiat de resursele financiare necesare pentru a respecta în continuare cerințele în materie de capital, aceasta conducând la denaturări ale concurenței. Întrucât banca își desfășoară activitatea pe piețele bancare din alte state membre, iar instituții financiare din alte state membre își desfășoară activitatea sau ar putea fi interesate să își desfășoare activitatea în Grecia, măsura B2 afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(219)
Comisia consideră că măsura B2 constituie ajutor de stat. Măsura a fost notificată ca ajutor de către autoritățile naționale. Capitalul primit s-a ridicat la 1 553 de milioane EUR.
7.1.3.3. Scrisoarea de angajament (măsura B3)
(220)
Prin măsura B3, HFSF și-a asumat angajamentul de a furniza capital suplimentar necesar pentru a finaliza recapitalizarea băncii până la suma solicitată de Banca Greciei în cadrul simulării de criză din 2012. HFSF primește resurse de la stat. Prin urmare, scrisoarea angajează resurse de stat. Circumstanțele în care HFSF poate acorda sprijin instituțiilor financiare sunt definite și delimitate în mod exact prin lege. Prin urmare, utilizarea resurselor de stat este imputabilă statului. HFSF s-a angajat să ofere capital suplimentar în valoare de până la 1 082 de milioane EUR.
(221)
Scrisoarea de angajament a acordat un avantaj băncii deoarece a garantat deponenților că banca este în măsură să atragă întreaga sumă de capital necesară, cu alte cuvinte, HFSF urma să furnizeze capitalul dacă banca nu reușea să îl atragă de pe piață. De asemenea, angajamentul facilitează atragerea capitalului privat de pe piață, întrucât investitorii au siguranța că, în cazul în care banca nu poate obține o parte din capital pe piață, HFSF îl va pune la dispoziție. Niciun investitor privat nu ar fi acceptat să își asume un astfel de angajament înainte de a cunoaște condițiile recapitalizării, iar la momentul respectiv banca nu avea acces la piața de capital. Avantajul este selectiv deoarece nu a fost acordat tuturor băncilor care își desfășoară activitatea în Grecia.
(222)
Întrucât banca își desfășoară activitatea în alte state membre, iar instituții financiare din alte state membre sunt active sau ar putea fi interesate să activeze în Grecia, măsura B3 ar putea, de asemenea, să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre și să denatureze concurența.
(223)
Prin urmare, măsura B3 constituie ajutor și a fost notificată ca ajutor de stat de către autoritățile elene.
7.1.3.4. Participarea HFSF la recapitalizarea din primăvara anului 2013 pentru a acoperi nevoile de capital identificate în simularea de criză din 2013 (măsura B4)
(224)
Participarea HFSF la recapitalizarea din primăvara anului 2013, în scopul acoperirii nevoilor de capital identificate în simularea de criză din 2012 (măsura B4), reprezintă conversia parțială a primei și a celei de a doua recapitalizări punte (măsurile B1 și B2) într-o recapitalizare permanentă în valoare de 5 891 de milioane EUR sub formă de acțiuni ordinare. Întrucât măsura B4 constă în conversia parțială a ajutorului deja acordat, aceasta implică în continuare resurse de stat, dar nu crește valoarea nominală a ajutorului. Cu toate acestea, pentru o anumită valoare nominală a ajutorului, aceasta sporește avantajul acordat băncii (și, prin urmare, denaturările concurenței) deoarece reprezintă o recapitalizare permanentă și nu o recapitalizare temporară ca în cazul măsurilor B1 și B2.
(225)
Comisia constată că un astfel de ajutor nu a fost acordat tuturor băncilor care funcționează în Grecia. În ceea ce privește denaturările concurenței și efectul asupra schimburilor comerciale, Comisia remarcă, de exemplu, faptul că ajutorul a permis băncii să își continue operațiunile în alte state membre. O lichidare a băncii ar fi condus la încetarea activităților sale în străinătate, prin lichidarea activităților sau vânzarea lor. În același timp, anumite bănci din alte state membre își desfășurau activitatea în Grecia. În consecință, măsura denaturează concurența și afectează schimburile comerciale între statele membre. Comisia consideră, prin urmare, că măsura B4 constituie ajutor de stat.
7.1.3.5. Concluzii privind măsurile B1, B2, B3 și B4
(226)
Măsurile B1, B2, B3 și B4 constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Cuantumul ajutorului de stat inclus în măsurile B1, B2 și B3 este de 7 335 de milioane EUR. Astfel cum se precizează în secțiunea 7.1.3.3, întrucât banca a atras capital privat în valoare de 1 444 de milioane EUR în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013, doar o parte din prima și a doua recapitalizare punte (măsurile B1 și B2) a făcut obiectul unei conversii într-o recapitalizare permanentă (măsura B4). Capitalul suplimentar în valoare de 1 082 de milioane EUR (măsura B3) angajat de către HFSF nu a fost necesar și, prin urmare, nu a fost plătit. Cuantumul ajutorului de stat plătit a constat așadar în suma primei și a celei de a doua recapitalizări punte, și anume 6 253 de milioane EUR, iar o parte din ajutor a fost rambursat în termen de șase luni în cursul recapitalizării din primăvara anului 2013 (măsura B4) deoarece participarea privată a depășit valoarea angajamentului.
(227)
Punctul 31 din Comunicarea privind restructurarea prevede că, pe lângă cuantumul absolut al ajutoarelor, Comisia trebuie să ia în considerare ajutorul „în raport cu activele ponderate în funcție de risc ale băncii”. Măsurile B1, B2 și B3 au fost acordate pe parcursul unei perioade de un an, din aprilie 2012 până în mai 2013. În cursul perioadei menționate, activele ponderate în funcție de risc ale băncii au crescut considerabil în urma achizițiilor ulterioare. Prin urmare, întrebarea care se ridică se referă la nivelul activelor ponderate în funcție de risc care ar trebui să fie utilizat și, în special, dacă ajutorul de stat ar trebui să fie evaluat în raport cu activele ponderate în funcție de risc existente la începutul perioadei sau la sfârșitul perioadei. Măsurile B1, B2 și B3 vizează acoperirea unei nevoi de capital identificate de Banca Greciei în martie 2012 (simularea de criză din 2012). Cu alte cuvinte, nevoile de capital acoperite de măsurile de ajutor de stat în cauză existau deja în martie 2012. Prin urmare, Comisia consideră că valoarea ajutorului inclusă în măsurile B1, B2 și B3 trebuie să fie comparată cu activele ponderate în funcție de risc ale băncii la 31 martie 2012. Se reamintește, de asemenea, faptul că, după luna martie 2012 și până la recapitalizarea din primăvara anului 2013, Banca Greciei nu a luat în considerare achizițiile efectuate de băncile elene destinate adaptării ascendente sau descendente a nevoilor lor de capital. Împrejurarea respectivă demonstrează încă o dată că măsurile B1, B2 și B3 au fost măsuri de ajutor legate de perimetrul băncii, în forma existentă la 31 martie 2012.
(228)
Ajutorul acordat băncii a constat în suma primei și a celei de a doua recapitalizări punte (măsurile B1 și B2) și în angajamentul asumat de HFSF (măsura B3), și anume 7 335 de milioane EUR sau 21,5 % din valoarea activelor ponderate în funcție de risc ale băncii la 31 martie 2012.
(229)
Ajutorul plătit băncii a constat în suma primei și a celei de a doua recapitalizări punte (măsurile B1 și B2), și anume 6 253 de milioane EUR sau 18,4 % din valoarea activelor ponderate în funcție de risc ale băncii la 31 martie 2012.
(230)
Având în vedere că banca a reușit să atragă capital privat, cuantumul injectat în final de către HFSF în bancă sub formă de acțiuni ordinare s-a ridicat la 5 891 de milioane EUR, ceea ce reprezintă 17,3 % din activele ponderate în funcție de risc ale băncii la 31 martie 2012.
7.1.4. Concluzie privind existența și cuantumul total al ajutorului primit de către bancă
(231)
Măsurile A, B1, B2, B3, B4, L1 și L2 constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Măsurile respective sunt rezumate în tabelul 11.
Tabelul 11
Imagine de ansamblu asupra sumei totale a ajutoarelor primite de bancă
Referință
Măsură
Tipul măsurii
Suma ajutorului
Ajutor/Active ponderate în funcție de risc
A
Acțiuni preferențiale
Sprijin sub formă de capital
750 de milioane EUR
2,1 %
B1
B2
B3
Prima recapitalizare punte
A doua recapitalizare punte
Scrisoarea de angajament
Sprijin sub formă de capital
4 700 de milioane EUR
1 553 de milioane EUR
1 082 de milioane EUR
13,8 %
4,5 %
3,2 %
Valoarea totală a ajutorului sub formă de capital acordat băncii A + B1 + B2 + B3
8 085 de milioane EUR
23,7 %
Valoarea totală a ajutorului plătit băncii A + B1 + B2
7 003 milioane EUR
21,6 %
B4
Recapitalizare
Sprijin sub formă de capital
5 891 milioane EUR
17,3 %
Valoarea totală a ajutorului sub formă de capital plătit băncii minus valoarea ajutorului rambursat în termen de 6 luni
6 641 de milioane EUR
19,4 %
Referință
Măsură
Tipul măsurii
Valoarea nominală a ajutorului
L1
Sprijin sub formă de lichidități
Garanție
Împrumut din emisiunea de obligațiuni
Garanții: 9,9 miliarde EUR
Împrumuturi din emisiunea de obligațiuni: 1,3 miliarde EUR
L2
ELA garantată de stat
Finanțare și garantare
31,4 miliarde EUR
Valoarea totală a ajutorului sub formă de lichidități acordat băncii
42,6 miliarde EUR
7.2. TEMEIUL JURIDIC PENTRU EVALUAREA COMPATIBILITĂȚII
(232)
Astfel cum s-a concluzionat în considerentul 183, temeiul juridic pentru evaluarea măsurilor de ajutor ar trebui să fie articolul 107 alineatul (3) litera (b) din tratat (98).
(233)
În timpul crizei financiare, Comisia a elaborat criterii de compatibilitate pentru diferite tipuri de măsuri de ajutor. Principiile de evaluare a măsurilor de ajutor au fost inițial stabilite în Comunicarea privind sectorul bancar din 2008.
(234)
Orientări privind măsurile de recapitalizare se regăsesc în Comunicarea privind recapitalizarea și în Comunicarea privind prelungirea din 2011.
(235)
Comunicarea privind restructurarea stabilește abordarea adoptată de Comisie în ceea ce privește evaluarea planurilor de restructurare, în special necesitatea de restabilire a viabilității, pentru a asigura o contribuție adecvată din partea beneficiarului și o limitare a denaturărilor concurenței.
(236)
Cadrul a fost completat de Comunicarea privind sectorul bancar din 2013, care se aplică măsurilor de ajutor notificate sau acordate fără o aprobare prealabilă din partea Comisiei după 31 iulie 2013.
7.2.1. Temeiul juridic de evaluare a compatibilității ajutorului sub formă de lichidități acordat băncii (măsura L1)
(237)
Sprijinul sub formă de lichidități primit de către bancă a fost aprobat definitiv prin decizii ulterioare de autorizare a măsurilor din cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene și prin modificările și prelungirile schemei (99). Orice sprijin viitor sub formă de lichidități în favoarea băncii va trebui să fie acordat în cadrul unei scheme de ajutor aprobate în mod corespunzător de Comisie. Condițiile de acordare a ajutoarelor trebuie să fie autorizate de către Comisie înainte de acordare și, prin urmare, nu trebuie să fie evaluate în continuare în prezenta decizie.
7.2.2. Temeiul juridic de evaluare a compatibilității acțiunilor preferențiale (măsura A)
(238)
Recapitalizarea din 2009 sub formă de acțiuni preferențiale (măsura A) a fost acordată ca parte a măsurii de recapitalizare din cadrul schemei de sprijinire a băncilor elene, care a fost aprobată în 2008 în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2008. Prin urmare, aceasta nu trebuie să fie reevaluată în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2008, ci trebuie să fie evaluată doar în temeiul Comunicării privind restructurarea.
7.2.3. Temeiul juridic de evaluare a compatibilității ELA garantată de stat (măsura L2)
(239)
Compatibilitatea ELA garantată de stat (măsura L2) trebuie să fie evaluată mai întâi pe baza Comunicării privind sectorul bancar din 2008, precum și a Comunicării privind prelungirea din 2011. Orice ELA garantată de stat acordată fără aprobarea prealabilă a Comisiei după 31 iulie 2013 face obiectul Comunicării privind sectorul bancar din 2013.
7.2.4. Temeiul juridic de evaluare a compatibilității recapitalizărilor acordate de HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4)
(240)
Compatibilitatea recapitalizării acordate de HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4), în special în ceea ce privește remunerarea, ar trebui evaluată în primul rând pe baza Comunicării privind sectorul bancar din 2008, a Comunicării privind recapitalizarea și a Comunicării privind prelungirea din 2011. În decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la compatibilitatea măsurii B1 cu comunicările menționate. Întrucât au fost puse în aplicare înainte de 1 august 2013, măsurile nu intră sub incidența dispozițiilor Comunicării privind sectorul bancar din 2013. Compatibilitatea recapitalizărilor acordate de HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4) ar trebui să fie, de asemenea, evaluată în baza Comunicării privind restructurarea.
7.3. COMPATIBILITATEA MĂSURII L2 ÎN TEMEIUL COMUNICĂRII PRIVIND SECTORUL BANCAR DIN 2008, AL COMUNICĂRII PRIVIND RECAPITALIZAREA ȘI AL COMUNICĂRII PRIVIND PRELUNGIREA DIN 2011
(241)
Pentru ca un ajutor să fie compatibil în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat, acesta trebuie să respecte criteriile generale de compatibilitate: caracterul adecvat, necesitatea și proporționalitatea.
(242)
Având în vedere faptul că băncile elene au fost excluse de pe piețele interbancare și au devenit complet dependente de finanțarea din partea băncii centrale, astfel cum se menționează în considerentul 37 și întrucât banca nu putea împrumuta o cantitate suficientă de fonduri prin operațiunile de refinanțare standard, banca s-a bazat pe o ELA garantată de stat pentru a obține un nivel suficient al lichidităților, evitând astfel să intre în incapacitate de plată. Comisia consideră că măsura L2 este un mecanism adecvat pentru a remedia perturbarea gravă care ar fi fost cauzată de incapacitatea de plată a băncii.
(243)
Întrucât injecția de capital garantată de stat implică un cost relativ ridicat de finanțare pentru bancă, banca are un stimulent suficient pentru a evita să recurgă la această sursă de finanțare destinată dezvoltării activităților. Banca a trebuit să plătească o dobândă de […] puncte de bază mai mare decât în cazul operațiunilor normale de refinanțare din Eurosistem. De asemenea, banca a trebuit să plătească statului un comision de garantare de […] puncte de bază. În consecință, costul total al ELA garantate de stat în favoarea băncii este mult mai mare decât costurile normale de refinanțare ale BCE. În special, diferența dintre costul injecției de capital garantate de stat și costurile normale de refinanțare ale BCE este mai mare decât nivelul comisionului de garantare prevăzut în Comunicarea privind prelungirea din 2011. Prin urmare, remunerarea totală percepută de stat poate fi considerată suficientă. În ceea ce privește cuantumul ELA garantată de stat, acesta este revizuit periodic de Banca Greciei și de BCE în funcție de nevoile reale ale băncii. Cele două instituții monitorizează îndeaproape utilizarea sa și se asigură că aceasta este limitată la minimul necesar. Prin urmare, măsura L2 nu furnizează băncii un exces de lichidități care ar putea fi utilizate pentru a finanța activități care denaturează concurența. Lichiditățile sunt limitate la suma minimă necesară.
(244)
Monitorizarea atentă a utilizării ELA garantate de stat și verificarea periodică în scopul asigurării că utilizarea acesteia este limitată la minimul necesar garantează, de asemenea, că lichiditățile sunt proporționale și nu conduc la denaturarea nejustificată a concurenței. De asemenea, Comisia observă că Grecia și-a luat angajamentul că banca va pune în aplicare un plan de restructurare, reducându-și dependența de finanțarea acordată de banca centrală și ca banca va respecta restricțiile comportamentale, în conformitate cu analiza de la punctul 7.6. Elementele de mai sus asigură faptul că recurgerea la sprijinul sub formă de lichidități se va încheia cât mai curând posibil și că un astfel de ajutor este proporțional.
(245)
Prin urmare, măsura L2 respectă Comunicarea din 2008 privind sectorul bancar, precum și Comunicarea din 2011 privind prelungirea. Întrucât Comunicarea privind sectorul bancar din 2013 nu a introdus noi cerințe în ceea ce privește garanțiile, măsura L2 respectă, de asemenea, Comunicarea privind sectorul bancar din 2013.
7.4. COMPATIBILITATEA MĂSURILOR B1, B2, B3 ȘI B4 ÎN TEMEIUL COMUNICĂRII PRIVIND SECTORUL BANCAR DIN 2008, AL COMUNICĂRII PRIVIND RECAPITALIZAREA, AL COMUNICĂRII PRIVIND PRELUNGIREA DIN 2011 ȘI AL COMUNICĂRII PRIVIND SECTORUL BANCAR DIN 2013
(246)
Astfel cum este prevăzut la considerentul 241 și în conformitate cu punctul 15 din Comunicarea privind sectorul bancar din 2008, pentru ca un ajutor să fie compatibil în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat, acesta trebuie să respecte criteriile generale de compatibilitate (100): caracterul adecvat, necesitatea și proporționalitatea.
(247)
Comunicarea privind recapitalizarea și Comunicarea privind prelungirea din 2011 conțin orientări suplimentare privind nivelul remunerării necesar pentru infuziile de capital de stat.
7.4.1. Caracterul adecvat al măsurilor
(248)
Comisia consideră că recapitalizările acordate de HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4) sunt adecvate, întrucât acestea permit băncii să respecte cerințele în materie de capital. Fără recapitalizările acordate de HFSF, banca nu ar fi fost în măsură să își continue activitățile și ar fi pierdut accesul la operațiunile de refinanțare ale BCE.
(249)
În această privință, Comisia a constatat în decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus că banca este una dintre cele mai mari instituții bancare din Grecia, în ceea ce privește atât acordarea de împrumuturi, cât și atragerea de depozite. Ca atare, banca este o bancă importantă din punct de vedere sistemic în Grecia. Prin urmare, incapacitatea de plată a băncii ar fi creat o perturbare gravă a economiei elene. În condițiile de la momentul respectiv, instituțiile financiare din Grecia au întâmpinat dificultăți în ceea ce privește accesul la finanțare. Lipsa de finanțare le-a limitat capacitatea de a acorda împrumuturi pentru economia elenă. În acest context, orice perturbare a economiei ar fi fost agravată de incapacitatea de plată a băncii. De asemenea, măsurile B1, B2, B3 și B4 au apărut în mare măsură datorită programului de implicare a sectorului privat, un eveniment extraordinar și imprevizibil, și nu ca urmare a administrării defectuoase sau a asumării de riscuri excesive de către bancă. Prin urmare, măsurile vizează în principal rezultatele programului de implicare a sectorului privat și contribuie la menținerea stabilității financiare în Grecia.
(250)
În decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la luarea imediată a tuturor măsurilor posibile pentru a evita ca banca să aibă nevoie de ajutor din nou în viitor. Astfel cum se menționează în considerentele 140-141 din prezenta decizie, Grecia s-a angajat să pună în aplicare o serie de acțiuni legate de guvernanța corporativă și operațiunile comerciale ale băncii. Astfel cum este descris în considerentele 115, 116 și 117, banca și-a restructurat, de asemenea, în mod semnificativ activitățile, cu numeroase reduceri ale costurilor care au fost deja puse în aplicare. Prin urmare, îndoielile Comisiei au fost înlăturate.
(251)
În deciziei de inițiere a procedurii privind Piraeus, Comisia și-a exprimat, de asemenea, îndoiala cu privire la existența unui număr suficient de măsuri de protecție în cazul în care banca intră sub controlul statului sau în cazul în care acționarii privați păstrează controlul, în timp ce cota majoritară este deținută de stat. Angajamentele descrise în considerentele 140 și 141 din prezenta decizie asigură că operațiunile de creditare ale băncii vor fi gestionate pe baze comerciale și activitatea zilnică va fi protejată de intervenții din partea statului. Cadrul relației convenit între HFSF și bancă asigură, de asemenea, faptul că interesele statului ca acționar principal sunt protejate împotriva asumării de riscuri excesive de către conducerea băncii.
(252)
Prin urmare, măsurile B1, B2, B3 și B4 asigură menținerea stabilității financiare în Grecia. Au fost luate măsuri importante pentru a reduce la minimum pierderile viitoare și pentru a garanta că activitățile băncii nu sunt puse în pericol de o guvernanță necorespunzătoare. Pe această bază, Comisia constată că măsurile B1, B2, B3 și B4 sunt adecvate.
7.4.2. Necesitatea - limitarea la minimum a ajutorului
(253)
Conform Comunicării privind sectorul bancar din 2008, prin cuantumul și forma sa, măsura de ajutor trebuie să fie necesară pentru îndeplinirea obiectivului propus. Această înseamnă că injecția de capital trebuie să fie în cuantumul minim necesar pentru atingerea obiectivului.
(254)
Cuantumul sprijinului sub formă de capital a fost calculat de Banca Greciei în cadrul simulării de criză din 2012, astfel încât să se asigure că rata capitalului de bază de rangul 1 al băncii se menține peste un anumit nivel în perioada 2012-2014, după cum reiese din tabelul 3. Prin urmare, măsurile B1, B2, B3 și B4 nu oferă băncii capital excedentar. Astfel cum se explică în considerentul 250, au fost întreprinse acțiuni pentru a reduce riscul ca banca să aibă nevoie de ajutor în viitor.
(255)
În ceea ce privește remunerarea primei și a celei de a doua recapitalizări punte (măsurile B1 și B2), Comisia amintește că acestea au fost acordate în mai 2012 și decembrie 2012 și au fost plătite în natură sub formă de titluri emise de FESF. HFSF a primit ca remunerare, de la data punerii la dispoziție a titlurilor emise de FESF până la data recapitalizării din primăvara anului 2013, dobânda acumulată la titlurile FESF, la care se adaugă o taxă de 1 % (101). Astfel cum se subliniază în decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus, remunerarea este inferioară intervalului 7 %-9 % definit în Comunicarea privind recapitalizarea. Cu toate acestea, perioada de remunerare redusă a fost limitată la un an pentru măsura B1 și la cinci luni pentru măsura B2 (mai exact, până la momentul conversiei recapitalizării punte într-o recapitalizare standard în acțiuni ordinare, și anume măsura B4). În timp ce prima și a doua recapitalizare punte nu au avut un efect de diluare asupra acționarilor existenți, recapitalizarea din primăvara anului 2013, care a constat în conversia parțială a primei și a celei de a doua recapitalizări, a avut un efect de diluare semnificativ asupra acționarilor preexistenți, întrucât participarea lor la capitalul propriu al băncii a scăzut la 2,3 %. Situația neobișnuită care a predominat de la data primei recapitalizări punte a luat sfârșit ulterior. În consecință, îndoielile exprimate în cadrul deciziei de inițiere a procedurii privind Piraeus au fost înlăturate.
(256)
De asemenea, având în vedere sursa atipică a dificultăților băncii, atunci când pierderile provin în principal din cedarea datoriei în favoarea statului (programul de implicare a sectorului privat și răscumpărarea datoriei, care oferă un avantaj semnificativ pentru stat, constând în reducerea datoriilor) și din consecințele unei recesiuni prelungite în economia internă, Comisia poate accepta o astfel de derogare temporară de la cerințele privind remunerarea standard prevăzute în Comunicarea privind recapitalizarea (102).
(257)
În ceea ce privește măsura B3, aceasta a reprezentat un angajament în sensul furnizării de capital în cadrul unei majorări de capital viitoare. Angajamentul asumat în decembrie 2012 ar fi putut fi pus în aplicare în cadrul unei injecții de capital efective în perioada mai-iunie 2013, doar cinci luni mai târziu, atunci când banca a dat curs majorării de capital. Întrucât banca a atras investitori privați, HFSF nu a fost obligat să injecteze capitalul angajat. Având în vedere perioada scurtă de timp pe parcursul căreia a fost în vigoare angajamentul de a furniza capital și pentru motivele expuse în considerentul 256, se admite că nu a fost plătită o remunerație pentru angajamentul respectiv.
(258)
În ceea ce privește măsura B4, în conformitate cu punctul 8 din Comunicarea privind prelungirea din 2011, injecțiile de capital trebuie să fie subscrise avându-se în vedere o reducere suficientă a prețului acțiunii ajustată astfel încât efectul de diluare să ofere asigurări rezonabile cu privire la primirea unei remunerări adecvate de către stat. În timp ce măsura B4 nu a prevăzut o reducere semnificativă a prețului acțiunilor, ajustată pentru a ține seama de efectul de diluare, în fapt a fost imposibil de realizat o reducere semnificativă a prețului teoretic fără exercitarea de drepturi (theoretical ex-rights price) (103). Înainte de recapitalizarea din primăvara anului 2013, capitalizarea bursieră a băncii a fost de doar câteva sute de milioane de euro. În aceste circumstanțe, se ridică întrebarea dacă acționarii existenți ar fi trebuit să fie eliminați în întregime. Comisia observă că prețul de emisiune a fost fixat la o reducere de 50 % din prețul mediu al pieței pe durata celor cincizeci de zile înainte de stabilirea prețului de emisiune. De asemenea, Comisia ia act de faptul că efectul de diluare asupra acționarilor existenți a fost enorm, întrucât după recapitalizarea din primăvara anului 2013, aceștia au deținut doar 2,3 % din capitalul social al băncii. Prin urmare, aplicarea unei reduceri suplimentare la prețul de piață ar fi avut un impact redus asupra remunerării HFSF. Având în vedere situația specifică a băncilor elene explicată în considerentul 256 și faptul că nevoia de ajutor provine în mare măsură din cedarea datoriei în favoarea statului, Comisia consideră că prețul de emisiune al acțiunilor subscrise de stat a fost suficient de scăzut.
(259)
De asemenea, HFSF a emis warrante și a acordat un warrant pentru fiecare acțiune nouă subscrisă de un investitor privat care a participat la recapitalizarea din primăvara anului 2013. HFSF a acordat warrantele fără nicio contraprestație. Astfel cum se explică în considerentul 106, fiecare warrant include dreptul de a cumpăra 4,48 acțiuni emise de HFSF, la intervale specificate și la prețuri de exercitare. Prețul de exercitare este egal cu prețul de subscriere al HFSF, la care se adaugă o marjă anuală și cumulativă (4 % în primul an, 5 % în al doilea an, 6 % în al treilea an, 7 % în al patrulea an și 8 % anualizată pentru ultimele șase luni). Remunerarea primită de HFSF pentru acțiunile pe care le deține este limitată, de facto, la nivelurile menționate. Remunerarea este inferioară intervalului 7 %-9 % definit în Comunicarea privind recapitalizarea. Cu toate acestea, întrucât warrantele au fost un factor cheie pentru succesul emisiunilor de drepturi de subscriere și al plasamentelor private lansate de bancă în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013, Comisia consideră că warrantele au permis băncii să reducă valoarea ajutorului cu 1 444 de milioane EUR. Într-adevăr, din cauza nivelului scăzut al ratei capitalului băncii înainte de recapitalizare și incertitudinii pronunțate predominante la momentul respectiv, simulările care au fost ulterior disponibile au arătat că, fără warrante, investitorii privați nu ar fi putut obține un randament suficient și nu ar fi participat. Pentru motivele explicate în considerentele 249 și 256, întrucât HFSF va primi o remunerație pozitivă minimă în cazul în care warrantele ar fi exercitate și deoarece Memorandumul privind politica economică și financiară are ca obiectiv atragerea unor investitori privați pentru a păstra unele bănci sub administrare privată și a evita situația în care întregul sector bancar este controlat de către HFSF, Comisia poate accepta o astfel de derogare de la cerințele privind remunerarea standard prevăzute în Comunicarea privind recapitalizarea. Acceptarea din partea Comisiei se bazează, de asemenea, pe faptul că Legea de instituirea HFSF, astfel cum a fost modificată în martie 2014, nu prevede nicio ajustare a warrantelor în cazul unei majorări a capitalului social nepreferențial și pe faptul că, în cazul unei emisiuni de drepturi de subscriere, doar prețul de exercitare al warrantelor poate fi ajustat și ajustarea poate avea loc numai ex post și numai până la concurența valorii obținute din vânzarea de drepturi preferențiale ale HFSF. De asemenea, angajamentul asumat de Grecia conform căruia se va solicita aprobarea Comisiei înainte de orice răscumpărare a warrantelor emise de HFSF, va permite Comisiei să asigure că orice posibilă răscumpărare viitoare nu va reduce și mai mult remunerarea HFSF și nu va crește remunerarea titularilor de warrante.
(260)
În ceea ce privește faptul că acțiunile HFSF sunt fără drept de vot, Comisia reamintește că nevoia de ajutor nu provine în principal din asumarea de riscuri excesive. De asemenea, unul dintre obiectivele Memorandumului privind politica economică și financiară a fost de a menține unele bănci sub administrare privată. Mai mult decât atât, cadrul relației și reintroducerea automată a drepturilor de vot în cazul în care planul de restructurare nu este pus în aplicare oferă garanții împotriva asumării de riscuri excesive în viitor de către administratorii privați. În cele din urmă, programul de implicare a sectorului privat și răscumpărarea din decembrie 2012 reprezintă un fel de remunerare a statului, întrucât datoria acestuia din urmă către bancă a fost redusă cu câteva miliarde de euro. Pentru toate motivele menționate, Comisia poate accepta că HFSF primește acțiuni fără drept de vot. Prin urmare, Comisia concluzionează că măsura B4 a fost necesară.
(261)
În concluzie, măsurile B1, B2, B3 și B4 sunt necesare ca ajutor de salvare în ceea ce privește atât cuantumul, cât și forma acestora.
7.4.3. Proporționalitatea - măsuri de limitare a efectelor colaterale negative
(262)
Banca a primit ajutoare de stat cu o valoare foarte mare. Această situație poate conduce, în consecință, la denaturarea gravă a concurenței. Cu toate acestea, Grecia și-a asumat angajamentul de a pune în aplicare o serie de măsuri care vizează reducerea efectelor colaterale negative. În special, angajamentele prevăd că operațiunile băncii vor continua să fie gestionate pe baze comerciale, astfel cum se explică în considerentele 136 și 137. Grecia s-a angajat, de asemenea, să respecte o interdicție privind achiziționarea și să efectueze o serie de cesionări, astfel cum este descris în considerentele 138, 139 și 143. Limitele pentru denaturarea concurenței vor fi evaluate în continuare, în secțiunea 7.6.
(263)
Un mandatar însărcinat cu monitorizarea a fost numit de către bancă pentru a monitoriza punerea corectă în aplicare a angajamentelor în materie de guvernanță corporativă și operațiuni comerciale. Se va evita orice schimbare în detrimentul practicilor comerciale ale băncii, reducându-se astfel potențialul apariției de efecte colaterale negative.
(264)
În sfârșit, un nou plan de restructurare cuprinzător a fost prezentat Comisiei la 25 iunie 2014. Planul de restructurare va fi evaluat în secțiunea 7.6.
(265)
În concluzie, îndoielile exprimate în cadrul deciziei de inițiere a procedurii privind Piraeus au fost înlăturate. Măsurile B1, B2, B3 și B4 sunt proporționale, având în vedere punctul 15 din Comunicarea privind sectorul bancar din 2008.
7.4.4. Concluzie privind compatibilitatea recapitalizărilor acordate de HFSF în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2008, al Comunicării privind recapitalizarea și al Comunicării privind prelungirea din 2011
(266)
Prin urmare, se concluzionează că recapitalizările acordate de HFSF (măsurile B1, B2, B3 și B4) sunt adecvate, necesare și proporționale, având în vedere punctul 15 din Comunicarea privind sectorul bancar din 2008, Comunicarea privind recapitalizarea și Comunicarea privind prelungirea din 2011. Prin urmare, măsurile B1, B2, B3 și B4 sunt conforme cu Comunicarea privind sectorul bancar din 2008, Comunicarea privind recapitalizarea și Comunicarea privind prelungirea din 2011.
7.5. COMPATIBILITATEA ACHIZIȚIONĂRII ACTIVITĂȚILOR TRANSFERATE ALE ATE, A GENIKI, A ACTIVITĂȚILOR CIPRIOTE TRANSFERATE ȘI A MBG ÎN TEMEIUL COMUNICĂRII PRIVIND RESTRUCTURAREA
(267)
Punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea prevede că achizițiile de întreprinderi de către băncile beneficiare ale ajutorului nu pot fi finanțate prin ajutoare de stat, decât în cazul în care acest lucru este esențial pentru restabilirea viabilității unei întreprinderi. De asemenea, punctele 40 și 41 din Comunicarea privind restructurarea prevăd că băncile nu trebuie să utilizeze ajutorul de stat pentru achiziționarea de întreprinderi concurente, cu excepția cazului în care achiziția face parte dintr-un proces de consolidare necesar pentru a reface stabilitatea financiară sau a asigura o concurență eficientă. De asemenea, achizițiile pot să pună în pericol sau să complice restabilirea viabilității. Prin urmare, Comisia trebuie să evalueze dacă achizițiile efectuate de bancă pot fi reconciliate cu Comunicarea privind restructurarea.
7.5.1. Compatibilitatea achiziției activităților transferate ale ATE în temeiul Comunicării privind restructurarea
7.5.1.1. Efectul achiziției activităților transferate ale ATE asupra viabilității pe termen lung a băncii
(268)
Achiziționarea activităților transferate ale ATE a adus băncii un număr mare de depozite cu o valoare mai mică a împrumuturilor nete (104). Prin urmare, aceasta a contribuit la reducerea semnificativă a raportului împrumuturi-depozite foarte ridicat al băncii.
(269)
De asemenea, achiziția a condus la sinergii considerabile, cum ar fi sinergii privind costurile prin reducerea numărului de filiale și de angajați și integrarea sistemelor informatice, sinergii de finanțare și sinergii privind veniturile.
(270)
Prin urmare, achiziționarea are un efect pozitiv asupra restabilirii viabilității pe termen lung a băncii.
7.5.1.2. Efectul achiziției activităților transferate ale ATE asupra cuantumului ajutorului necesar băncii
(271)
În conformitate cu punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul pentru restructurare nu ar trebui să fie utilizat pentru achiziționarea altor întreprinderi, ci numai pentru acoperirea costurilor de restructurare care sunt necesare pentru a restabili viabilitatea băncii.
(272)
Contraprestația plătită de bancă pentru achiziționarea activităților transferate ale ATE a fost stabilită la 0,6 % din valoarea depozitelor transferate și s-a ridicat la aproximativ 95 de milioane EUR. Aceasta reprezintă 0,02 % din totalul activelor băncii în momentul achiziției. Prin urmare, suma poate fi considerată redusă, dar nu neglijabilă.
(273)
Achiziționarea activităților transferate ale ATE a îmbunătățit în mod spectaculos poziția lichidității băncii, care se confrunta cu dificultăți semnificative în acest sens, și i-a asigurat o situație mult mai viabilă. Comisia reamintește că […]. Prin urmare, achiziționarea și prețul de cumpărare scăzut pot fi considerate ca fiind esențiale pentru restabilirea viabilității pe termen lung a băncii și intră sub incidența derogării prevăzute la punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea.
7.5.1.3. Efectul de denaturare al achiziției activităților transferate ale ATE asupra concurenței
(274)
În conformitate cu punctele 39 și 40 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul de stat nu trebuie să fie utilizat în detrimentul întreprinderilor care nu beneficiază de ajutoare și în special pentru achiziționarea de întreprinderi concurente. Punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea prevede, de asemenea, că achizițiile pot fi autorizate în cazul în care fac parte dintr-un proces de consolidare necesar pentru a reface stabilitatea financiară sau pentru a asigura o concurență efectivă. În astfel de circumstanțe, procesul de achiziționare trebuie să fie echitabil și achiziția trebuie să asigure condiții de concurență efectivă pe piața relevantă.
(275)
ATE nu a fost considerată viabilă în mod autonom de către Banca Greciei cu ocazia examinării viabilității tuturor băncilor elene la începutul anului 2012. De asemenea, Banca Greciei a analizat diferite alternative pentru ATE (de exemplu, lichidarea) și a concluzionat că vânzarea activităților transferate ale ATE corespundea opțiunii celei mai avantajoase, conducând la scăderea riscului de executare și reduce la minimum costurile pentru Grecia. Prin urmare, achiziționarea poate fi considerată ca făcând parte dintr-un proces de consolidare necesar refacerii stabilității financiare de tipul celor descrise la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
(276)
De asemenea, niciun ofertant care nu beneficiază de ajutor nu a prezentat o ofertă pentru activitățile transferate ale ATE.
(277)
În cele din urmă, întrucât achiziționarea activităților transferate ale ATE a fost aprobată de către Autoritatea elenă în domeniul concurenței (105), se poate presupune că rezultatul procesului de vânzare nu pune în pericol concurența efectivă în Grecia.
(278)
Prin urmare, achiziționarea activităților transferate ale ATE este în conformitate cu secțiunea 4 din Comunicarea privind restructurarea.
7.5.1.4. Concluzie privind achiziționarea activităților transferate ale ATE
(279)
Având în vedere situația unică a băncilor din Grecia și particularitățile achiziției activităților transferate ale ATE, se concluzionează că achiziția este compatibilă cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea.
7.5.2. Compatibilitatea achiziționării Geniki în temeiul Comunicării privind restructurarea
7.5.2.1. Efectul achiziționării Geniki asupra viabilității pe termen lung a băncii
(280)
În ceea ce privește rentabilitatea operațională, achiziționarea Geniki va facilita restabilirea viabilității pe termen lung a băncii. Conform analizei prezentate de bancă la momentul achiziționării, fuzionarea celor două bănci pe aceeași piață geografică va crea sinergii, cum ar fi reducerea costurilor prin reducerea personalului și închiderea de sucursale. Banca va achiziționa clienții și deponenții Geniki, reducând astfel costurile de distribuție în mod semnificativ.
(281)
În ceea ce privește poziția lichidității, astfel cum se menționează în considerentul 65, Geniki deținea mai multe depozite decât împrumuturi nete. Prin urmare, achiziția a sporit lichiditățile băncii și a contribuit la o scădere a raportului împrumuturi-depozite în cadrul băncii. De asemenea, Geniki a fost capitalizată în mod adecvat înainte de a fi achiziționată de către bancă. În consecință, este improbabil că achiziția va genera nevoi ulterioare de capital pentru bancă.
(282)
Prin urmare, achiziționarea are un efect pozitiv asupra restabilirii viabilității pe termen lung a băncii.
7.5.2.2. Efectul achiziționării Geniki asupra cuantumului ajutorului necesar băncii
(283)
În conformitate cu punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul pentru restructurare nu ar trebui să fie utilizat pentru achiziționarea altor întreprinderi, ci numai pentru acoperirea costurilor de restructurare care sunt necesare pentru a restabili viabilitatea băncii. În acest caz, deși achiziția are implicații pozitive pentru viabilitatea băncii, aceasta nu este esențială pentru viabilitatea sa în sensul punctului 23 din Comunicarea privind restructurarea.
(284)
Cu toate acestea, banca a achitat pentru cumpărarea Geniki doar 1 milion EUR, care este considerată a fi o sumă foarte mică. De asemenea, Geniki a fost capitalizată în mod adecvat și, ca o condiție a tranzacției, Société Générale a injectat o cantitate semnificativă de capital în bancă (106).
(285)
Comisia concluzionează că, având în vedere specificitățile tranzacției (achiziția la un preț foarte mic a unei bănci pe deplin capitalizate și injecția de capital în bancă din partea vânzătorului), achiziția nu generează nicio nevoie de capital suplimentar pentru bancă, prin urmare, achiziționarea Geniki, în mod excepțional, nu încalcă principiul conform căruia ajutorul trebuie să fie limitat la minimul necesar.
7.5.2.3. Efectul de denaturare al achiziționării Geniki asupra concurenței
(286)
Astfel cum se menționează în considerentul 274, în conformitate cu punctele 39 și 40 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul de stat nu trebuie să fie utilizat în detrimentul întreprinderilor care nu beneficiază de ajutor și în special pentru achiziționarea de întreprinderi concurente decât în anumite condiții.
(287)
Geniki nu a fost considerată viabilă în mod autonom de Banca Greciei cu ocazia examinării viabilității tuturor băncilor elene la începutul anului 2012. Geniki a fost generatoare de pierderi importante pentru Société Générale, care, prin urmare, dorea să o vândă și, în cazul în care vânzarea nu ar fi fost posibilă, ar fi putut avea în vedere declararea falimentului acesteia. În consecință, achiziționarea poate fi considerată ca făcând parte dintr-un proces de consolidare necesar refacerii stabilității financiare de tipul celor descrise la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
(288)
De asemenea, niciun ofertant care nu beneficiază de ajutor nu a prezentat nicio ofertă valabilă pentru achiziționarea Geniki. În consecință, banca nu a exclus niciun ofertant care nu beneficiază de ajutor.
(289)
În plus, întrucât achiziția a fost autorizată de autoritatea elenă în domeniul concurenței (107), se poate presupune că rezultatul procesului de vânzare garantează condiții de concurență efectivă în Grecia.
(290)
În cele din urmă, prețul de cumpărare a fost foarte scăzut. Prin urmare, nu se poate considera că banca a utilizat ajutoare de stat pentru finanțarea achiziției. Având în vedere elementele de mai sus, se poate concluziona că achiziționarea Geniki intră sub incidența derogării prevăzute la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
7.5.2.4. Concluzie privind achiziționarea Geniki
(291)
Comisia concluzionează că, având în vedere situația unică a băncilor din Grecia și particularitățile achiziționării Geniki, achiziția este compatibilă cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea.
7.5.3. Compatibilitatea achiziționării activităților cipriote transferate în temeiul Comunicării privind restructurarea
7.5.3.1. Efectul achiziționării activităților cipriote transferate asupra viabilității pe termen lung a băncii
(292)
Achiziționarea activităților cipriote transferate sporește viabilitatea pe termen lung a băncii.
(293)
Conform analizei prezentate de bancă la momentul achiziției, tranzacția va conduce la sinergii considerabile, cum ar fi sinergii privind costurile prin reducerea cheltuielilor de administrare și de personal și îmbunătățirea semnificativă a costului depozitelor. De la achiziționare, banca a integrat pe deplin operațiunile din Grecia ale celor trei bănci cipriote, a redenumit toate sucursalele celor trei bănci cipriote și a avansat destul de mult în ceea ce privește raționalizarea rețelei.
(294)
A fost constituit un număr mare de provizioane pentru portofoliile de credite ale operațiunilor din Grecia ale celor trei băncilor cipriote. Într-adevăr, banca a dobândit împrumuturile la un preț mult sub valoarea lor nominală: prețul de cumpărare a fost redus pentru a reflecta viitoarele pierderi estimate de PIMCO în cadrul unei simulări de criză. Prin urmare, riscul apariției unor pierderi din împrumuturi mai mari decât cele deja reflectate prin nivelul scăzut al prețului de cumpărare este limitat.
(295)
De asemenea, banca a achiziționat un număr mare de depozite, aproape la fel de mare ca cel al creditelor nete achiziționate. În consecință, poziția lichidității băncii a fost consolidată.
(296)
Prin urmare, achiziționarea are un efect pozitiv asupra restabilirii viabilității pe termen lung a băncii.
7.5.3.2. Efectul achiziționării activităților cipriote transferate asupra cuantumului ajutorului necesar băncii
(297)
În conformitate cu punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul pentru restructurare nu ar trebui să fie utilizat pentru achiziționarea altor întreprinderi, ci numai pentru acoperirea costurilor de restructurare care sunt necesare pentru a restabili viabilitatea băncii.
(298)
În conformitate cu analiza de la secțiunea 7.3, ajutoarele au vizat să acopere nevoile de capital ale dobânditorului activităților cipriote transferate, având în vedere faptul că achiziția lor va asigura menținerea stabilității financiare în Grecia. Contraprestația plătită în cele din urmă de către bancă pentru achiziționarea activităților cipriote transferate a fost cu mult inferioară valorii contabile a portofoliului achiziționat. Aceasta a fost și mai mică decât valoarea creditelor după ce a fost ajustată descrescător pentru a reflecta viitoarele pierderi din împrumuturi estimate de PIMCO în cadrul simulării de criză. Prin urmare, prețul de cumpărare ar putea fi considerat negativ. Concluzia este susținută de faptul că banca și-a rezervat un fond comercial negativ de valoare ridicată la achiziționează activităților cipriote transferate, ceea ce i-a crescut capitalul.
(299)
Cu toate acestea, chiar dacă se consideră că banca a plătit un preț pozitiv, Comisia constată că HFSF s-a angajat față de cumpărător că va injecta cuantumul prețului de cumpărare în capital, ca o condiție de achiziție prealabilă. HFSF și-a respectat angajamentul în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013. Injecția de capital constituie ajutor pentru activitățile cipriote transferate și nu pentru bancă, astfel cum este explicat la secțiunea 6.2.1. Prin urmare, achiziționarea nu a creat o nevoie de ajutor de stat suplimentar pentru bancă.
(300)
Se concluzionează că, având în vedere condițiile atipice (prețul de cumpărare scăzut și angajamentul asumat de HFSF de a injecta prețul de achiziție în cadrul unei majorări de capital), achiziționarea activităților cipriote transferate, în mod excepțional, nu încalcă principiul conform căruia ajutorul trebuie să fie limitat la minimul necesar.
7.5.3.3. Efectul de denaturare al achiziționării activităților cipriote transferate asupra concurenței
(301)
Astfel cum se menționează în considerentul 274, în conformitate cu punctele 39 și 40 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul de stat nu trebuie să fie utilizat în detrimentul întreprinderilor care nu beneficiază de ajutor și în special pentru achiziționarea de întreprinderi concurente decât în anumite condiții.
(302)
Vânzarea operațiunilor din Grecia ale băncilor cipriote a urmărit să garanteze stabilitatea sistemului bancar din Grecia și să asigure că băncile cipriote pot să vândă întreprinderile înainte de a fi expuse riscului de a-și pierde valoarea. Prin urmare, tranzacția poate fi considerată ca făcând parte dintr-un proces de consolidare necesar pentru refacerea stabilității financiare de tipul celor descrise la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
(303)
De asemenea, niciun ofertant care nu beneficiază de ajutor nu a prezentat nicio ofertă valabilă pentru a achiziționa cele trei bănci cipriote. Procesul de vânzare a fost deschis, transparent și nediscriminatoriu.
(304)
În cele din urmă, întrucât achiziția a fost autorizată de autoritatea elenă în domeniul concurenței (108), se poate presupune că rezultatul procesului de vânzare nu pune în pericol concurența efectivă în Grecia.
(305)
Având în vedere elementele de mai sus, se poate concluziona că achiziționarea activităților cipriote transferate intră sub incidența derogării prevăzute la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
7.5.3.4. Concluzie privind achiziționarea activităților cipriote transferate
(306)
Comisia concluzionează că, având în vedere situația unică a băncilor din Grecia și particularitățile achiziției activităților cipriote transferate, achiziția este compatibilă cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea.
7.5.4. Compatibilitatea achiziționării MBG în temeiul Comunicării privind restructurarea
7.5.4.1. Efectul achiziției MBG asupra viabilității pe termen lung a băncii
(307)
Achiziționarea MBG pe deplin recapitalizată sporește viabilitatea pe termen lung a băncii.
(308)
Conform analizei prezentate de bancă la momentul achiziției, tranzacția va conduce la sinergii considerabile, cum ar fi sinergiile privind costurile prin reducerea numărului de sucursale și de angajați, reducerea costurilor aferente depozitelor și sinergii privind veniturile. În același timp, banca a integrat complet MBG.
(309)
De asemenea, întrucât MBG a fost capitalizată în mod adecvat înainte de a fi achiziționată de către bancă și având în vedere că banca a achitat un preț de cumpărare de 1 milion EUR, este improbabil ca achiziția să genereze pe viitor nevoi de capital pentru bancă. De asemenea, vânzătorul s-a angajat, ca parte a tranzacției, să realizeze injecții de capital în valoare de 400 de milioane EUR în cadrul băncii. Angajamentul a fost pus în aplicare în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013, în cursul căreia BCP a injectat 400 de milioane EUR în cadrul băncii.
(310)
Se concluzionează că achiziția are efecte pozitive pentru restabilirea viabilității pe termen lung a băncii și că prețul de cumpărare a MBG a fost atât de scăzut încât nu a împiedicat ca ajutorul să fie limitat la minimul necesar.
7.5.4.2. Efectul achiziționării MBG asupra cuantumului ajutorului necesar băncii
(311)
În conformitate cu punctul 23 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul pentru restructurare nu ar trebui să fie utilizat pentru achiziționarea altor întreprinderi, ci numai pentru acoperirea costurilor de restructurare care sunt necesare pentru a restabili viabilitatea băncii. În cazul de față, deși dobândirea are implicații pozitive pentru viabilitatea băncii, aceasta nu este esențială pentru viabilitatea sa în sensul punctului 23 din Comunicarea privind restructurarea.
(312)
Cu toate acestea, banca a achitat pentru cumpărarea MBG doar 1 milion EUR, care este considerată a fi o sumă foarte mică. De asemenea, MBG a fost capitalizată în mod adecvat de către BCP și, ca o condiție a tranzacției, BCP a injectat capital în valoare de 400 de milioane EUR în cadrul băncii (109).
(313)
Comisia a concluzionat că, având în vedere specificitățile tranzacției (achiziția la un preț foarte mic a unei bănci pe deplin capitalizate și injecția de capital în bancă din partea vânzătorului), achiziționarea MBG nu generează nicio nevoie de capital suplimentar pentru bancă și, prin urmare, achiziționarea MBG, în mod excepțional, nu încalcă cerința de limitare a ajutorului la minimul necesar.
7.5.4.3. Efectul de denaturare al achiziționării MBG asupra concurenței
(314)
Astfel cum se menționează în considerentul 274, în conformitate cu punctele 39 și 40 din Comunicarea privind restructurarea, ajutorul de stat nu trebuie să fie utilizat în detrimentul întreprinderilor care nu beneficiază de ajutor și în special pentru achiziționarea de întreprinderi concurente decât în anumite condiții.
(315)
MBG nu a fost considerată viabilă în mod autonom de către Banca Greciei cu ocazia examinării viabilității tuturor băncilor elene la începutul anului 2012. MBG a fost generatoare de pierderi importante pentru BCP, care, prin urmare, dorea să o vândă și, în cazul în care vânzarea nu ar fi fost posibilă, ar fi putut avea în vedere declararea falimentului acesteia. De asemenea, vânzarea MBG a făcut parte din planul de restructurare a BCP (110). Prin urmare, achiziționarea poate fi considerată ca făcând parte dintr-un proces de consolidare necesar refacerii stabilității financiare de tipul celor descrise la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
(316)
De asemenea, niciun ofertant care nu beneficiază de ajutor nu a prezentat nicio ofertă valabilă pentru a achiziționa MBG.
(317)
În acest context, se poate concluziona că achiziționarea MBG intră sub incidența derogării prevăzute la punctul 41 din Comunicarea privind restructurarea.
7.5.4.4. Concluzie privind achiziționarea MBG
(318)
Comisia concluzionează că, având în vedere situația unică a băncilor din Grecia și particularitățile achiziționării MBG, achiziția este compatibilă cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea.
7.6. COMPATIBILITATEA MĂSURILOR A, B1, B2, B3 ȘI B4 ÎN TEMEIUL COMUNICĂRII PRIVIND RESTRUCTURAREA
7.6.1. Surse de dificultăți și consecințe asupra evaluării în temeiul Comunicării privind restructurarea
(319)
Astfel cum se indică în secțiunile 2.1.1 și 2.1.2, dificultățile cu care se confruntă banca sunt generate în principal de criza datoriei suverane elene și de recesiunea profundă din Grecia și din sudul Europei. În ceea ce privește primul factor, guvernul elen a pierdut accesul la piețele financiare și, în cele din urmă, a trebuit să negocieze un acord cu creditorii săi interni și internaționali - programul de implicare a sectorului privat - care a condus la o reducere a creanțelor deținute față de stat cu 53,3 %. De asemenea, 31,5 % din creanțe au fost schimbate cu noi obligațiuni emise de statul elen, la rate mai scăzute ale dobânzii și cu scadențe mai lungi. Noile obligațiuni emise de statul elen au fost răscumpărate de către stat de la băncile elene în decembrie 2012 la un preț cuprins între 30,2 % și 40,1 % din valoarea lor nominală și, prin urmare, s-au materializat într-o nouă pierdere pentru băncile din Grecia. Pe lângă impactul programului de implicare a sectorului privat și al răscumpărării datoriei asupra propriei poziții de capital, banca a observat, de asemenea, ieșiri de depozite uriașe între 2010 și jumătatea anului 2012, generate de riscul ca Grecia să părăsească zona euro ca o consecință a unei datorii publice nesustenabile și a recesiunii economice.
(320)
Ajutorul acordat băncii, și anume totalul măsurilor B1, B2, B3 și B4, în valoare de 7 335 de milioane EUR, se situează peste valoarea pierderii înregistrate ca urmare a programului de implicare a sectorului privat (5 911 milioane EUR).
(321)
O mare parte din nevoile de capital rezultă din expunerea regulată a unei instituții financiare la riscul suveran al țării sale. Acest fapt a fost subliniat, de asemenea, în considerentele 63 și 74 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus. În consecință, necesitatea ca banca să aibă în vedere aspecte de risc moral în planul său de restructurare este mai mică decât pentru alte instituții financiare care beneficiază de ajutor și care au acumulat riscuri excesive. Întrucât măsurile de ajutor sunt mai puțin denaturante, măsurile luate pentru a limita denaturările concurenței ar trebui, prin urmare, să fie reduse în mod proporțional. Întrucât programul de implicare a sectorului privat și răscumpărarea datoriilor constituie o anulare a datoriei în favoarea statului, remunerarea statului la recapitalizarea băncilor poate fi mai scăzută. Comisia observă, cu toate acestea, că expunerea băncii la riscul suveran al Greciei a fost mai mare decât cea a altor bănci mari din Grecia (111). Prin urmare, nu toate pierderile aferente obligațiunilor emise de statul elen pot fi atribuite expunerii regulate a unei instituții financiare la riscul suveran al țării sale.
(322)
A doua sursă de pierderi pentru bancă constă în pierderile din împrumuturile acordate persoanelor fizice și întreprinderilor elene. Comisia consideră că pierderile respective sunt cauzate, în principal, de scăderea profundă și prelungită, în mod excepțional, a PIB-ului cu aproximativ 25 % într-o perioadă de cinci ani și nu se datorează unor practici de creditare riscante ale băncii. Prin urmare, ajutorul acordat pentru a acoperi pierderile nu creează un risc moral, lucru care se întâmplă atunci când un ajutor protejează o bancă de consecințele unor comportamente riscante din trecut. Prin urmare, ajutorul are un efect de denaturare a pieței mai scăzut (112).
(323)
Cu toate acestea, o parte din nevoile de capital și din pierderile din împrumuturi ale băncii provin de la anumite filiale internaționale. Simulările de criză efectuate în 2012 pentru a determina nevoile de capital ale băncii au indicat că previziunile privind pierderile din împrumuturi aferente împrumuturilor străine s-au ridicat la 1 314 milioane EUR în cadrul scenariului de bază și, respectiv, la 1 624 de milioane EUR în cadrul scenariul negativ. Mai multe dintre activitățile din străinătate au generat pierderi în ultimii ani. Pierderile rezultate în urma activităților internaționale s-au ridicat la 244 de milioane EUR înainte de plata impozitelor în 2012 (113). Activele străine constituie, de asemenea, o povară asupra lichidităților.
(324)
Prin urmare, se poate concluziona că o parte semnificativă din pierderi și din nevoia de ajutor intră sub incidența punctului 14 din Comunicarea din 2011 privind prelungirea, ceea ce permite Comisiei să își reducă cerințele. În mod similar, o parte din nevoia de ajutoare este generată de recesiunea deosebit de profundă și de creditarea riscantă. Astfel de ajutoare nu creează riscuri morale și, prin urmare, denaturează mai puțin concurența.
(325)
În cele din urmă, o parte din necesitatea ajutorului provine din asumarea de riscuri de către bancă în ceea ce privește datoria suverană considerabilă și filialele sale din străinătate.
7.6.2. Viabilitatea
(326)
Un plan de restructurare trebuie să asigure că instituția financiară este capabilă să își restabilească viabilitatea pe termen lung până la sfârșitul perioadei de restructurare (secțiunea 2 din Comunicarea privind restructurarea). În cazul de față, perioada de restructurare este definită ca perioada cuprinsă între data adoptării prezentei decizii și 31 decembrie 2018.
(327)
În conformitate cu dispozițiile punctelor 9, 10 și 11 din Comunicarea privind restructurarea, Grecia a prezentat un plan de restructurare cuprinzător și detaliat care oferă informații complete cu privire la modelul economic al băncii. Planul identifică, de asemenea, cauzele dificultăților cu care se confruntă banca, precum și măsurile luate pentru a aborda toate problemele de viabilitate întâmpinate. În special, planul de restructurare descrie strategia aleasă pentru a menține eficiența operațională a băncii și pentru a combate nivelul ridicat al creditelor neperformante, lichiditățile vulnerabile și pozițiile de capital, precum și activitățile din străinătate, care în ultimii ani au depins de întreprinderea-mamă în ceea ce privește finanțarea și capitalul.
7.6.2.1. Activitățile bancare din Grecia
(328)
În ceea ce privește lichiditățile (114) și dependența băncii de finanțarea din Eurosistem, planul de restructurare prevede o limitare a creșterii bilanțului în Grecia, în timp ce baza de depozite ar trebui să crească din nou. Dependența de ELA garantată de stat, care a scăzut deja, va continua să scadă, ceea ce va contribui, de asemenea, la reducerea costului de finanțare al băncii.
(329)
Angajamentul privind raportul împrumuturi-depozite prevăzut în considerentul 137 asigură că structura bilanțului băncii va fi durabilă la sfârșitul perioadei de restructurare. Vânzarea titlurilor de valoare și a altor activități conexe va consolida, de asemenea, poziția lichidității băncii. Întrucât poziția lichidității băncii este în continuare delicată, Comisia poate accepta cererea autorităților elene de a fi autorizate să furnizeze lichidități băncii în cadrul măsurilor de garantare și de creditare prin emisiunea de obligațiuni garantate de stat în conformitate cu schema de sprijinire a băncilor elene și în cadrul acordării de ELA garantată de stat.
(330)
Pentru a reduce costurile de finanțare, banca s-a angajat, de asemenea, să continue reducerea ratelor dobânzii pe care le plătește pentru depozite în Grecia, astfel cum este descris în considerentul 137. Realizarea unei astfel de reduceri a costului depozitelor va fi o contribuție esențială la îmbunătățirea prealabilă a rentabilității băncii.
(331)
Încă de la începutul crizei, banca a realizat achiziții considerabile care i-au crescut semnificativ dimensiunea și baza de depozite. Banca a integrat cu succes activitățile achiziționate în timp record. În prezent, banca urmărește să realizeze toate sinergiile posibile în urma achizițiilor respective. Aceasta a început cu raționalizarea propriei rețele comerciale în Grecia, printr-o reducere a numărului de sucursale și de angajați (115). Până în 2017, costurile totale ale băncii în Grecia vor fi scăzut cu […] % față de 2013. Pentru a atinge obiectivul propus, Grecia s-a angajat că banca își va reduce numărul de sucursale și de angajați în Grecia la […] și, respectiv, la […] la 31 decembrie 2017, ajungând la costuri totale maxime în Grecia de […] miliarde EUR. Coeficientul de exploatare preconizat va fi mai mic de […] % la sfârșitul perioadei de restructurare. Comisia consideră că planul de restructurare menține eficiența băncii în noul context al pieței.
(332)
Un alt aspect esențial este reprezentat de gestionarea creditelor neperformante, întrucât acestea se ridicau la 36 % din portofoliul băncii la 31 decembrie 2013 (116). Banca intenționează să își consolideze politica de creditare (limite, garanții) și să se concentreze pe activitatea de bază pentru a-și reduce la minimum pierderile. De asemenea, Grecia s-a angajat că banca va respecta standarde înalte în ceea ce privește politica sa de creditare în vederea gestionării riscurilor și a creșterii la maximum a valorii băncii în fiecare etapă a procesului de creditare, inclusiv restructurarea împrumuturilor, astfel cum este descris în considerentul 141.
7.6.2.2. Guvernanța corporativă
(333)
Un alt aspect care merită atenție este reprezentat de guvernanța băncii, având în vedere că HFSF deține majoritatea acțiunilor băncii în urma recapitalizării din primăvara anului 2013, însă cu drepturi de vot limitate. De asemenea, unii dintre investitorii privați care controlează banca dețin, de asemenea, warrante și, prin urmare, ar obține beneficii depline dacă prețul acțiunilor ar înregistra o creștere semnificativă în timpul perioadei de restructurare. Întrucât această situație ar putea genera riscuri morale, s-a convenit asupra unui cadru de relații specific între bancă și HFSF în 2013. Acordul protejează activitatea curentă a băncii de interferența excesivă a principalilor săi acționari, garantând, în același timp, că HFSF poate să monitorizeze punerea în aplicare a planului de restructurare și să împiedice asumarea unor riscuri excesive de către conducerea băncii prin proceduri de consultare corespunzătoare. Banca s-a angajat, de asemenea, să își monitorizeze îndeaproape expunerea față de debitorii afiliați. Comisia constată în mod pozitiv faptul că HFSF își va restabili în mod automat drepturile de vot, în cazul în care banca nu pune în aplicare planul de restructurare.
7.6.2.3. Activitățile internaționale
(334)
Unele dintre activitățile internaționale ale băncii i-au consumat în trecut capitalul și lichiditățile, astfel cum se explică în considerentul 323.
(335)
Planul de restructurare preconizează că banca va continua să își reorienteze prioritățile pe piața internă. Banca și-a vândut deja filiala din Statele Unite ale Americii. De asemenea, aceasta a început să raționalizeze celelalte filiale, să consolideze procesul de subscriere a împrumuturilor și să reducă deficitul de finanțare al filialelor. În prezent, banca intenționează să continue raționalizarea rețelei în filialele netransferate, astfel cum se arată în considerentul 130.
(336)
Prin urmare, cuantumul total al activelor străine va scădea în viitor. La sfârșitul perioadei de restructurare, acestea vor reprezenta […] din valoarea totală a bilanțului băncii.
(337)
Prin urmare, Comisia este de opinie că banca își va fi restructurat activitățile din străinătate și le va fi redus dimensiunea suficient încât să evite expunerea la nevoi suplimentare de capital și lipsa lichidităților în viitor. Angajamentul descris în considerentul 138 care prevede evitarea injectării unor cantități însemnate de capital în filialele internaționale ale băncii garantează, de asemenea, că filialele din străinătate nu vor reprezenta o amenințare pentru fondurile proprii sau poziția lichidității băncii.
7.6.2.4. Concluzie privind viabilitatea
(338)
Scenariul de bază descris în secțiunea 2.4 indică faptul că, la sfârșitul perioadei de restructurare banca va fi în măsură să realizeze un profit care să îi permită să își acopere toate costurile și să îi ofere un nivel adecvat de rentabilitate a capitalului propriu, luând în considerare profilul său de risc. În același timp, se preconizează că poziția de capital a băncii va rămâne la un nivel satisfăcător.
(339)
În cele din urmă, Comisia ia notă de scenariul negativ, descris în planul de restructurare a băncii, astfel cum a fost prezentat de autoritățile elene. Scenariul negativ se bazează pe un set de ipoteze convenite cu HFSF. Acesta ia în considerare o recesiune mai profundă și mai îndelungată, precum și un grad mai ridicat de gravitate a deflației prețurilor proprietăților imobiliare. Planul de restructurare arată că banca este în măsură să suporte un nivel rezonabil al crizei, întrucât în cadrul scenariului negativ banca rămâne profitabilă și bine capitalizată la sfârșitul perioadei de restructurare.
(340)
Valoarea capitalului suplimentar care a fost atras în 2014, și anume 1 750 de milioane EUR, este suficientă pentru a face față simulării de criză din 2013 în cadrul scenariului de referință în perioada de restructurare și pentru a rambursa acțiunile preferențiale, lucru pe care banca l-a făcut în mai 2014 (117). […] Comisia reamintește că, în evaluarea nevoilor de capital conform scenariului de referință, Banca Greciei a introdus deja o serie de modificări care au condus la o creștere a nevoilor de capital estimate în comparație cu nevoile de capital estimate de bancă în propriul scenariu de referință. Prin urmare, Comisia consideră că nevoile de capital de referință estimate de Banca Greciei presupun un anumit nivel de criză. Pentru a concluziona că banca este viabilă, Comisia nu solicită acesteia să aibă suficient capital inițial care să acopere nevoile de capital estimate în scenariul de criză de Banca Greciei, întrucât nivelul estimat reprezintă un nivel ridicat de criză și atragerea de capital din martie 2014 arată că banca și-a recâștigat accesul la piețele de capital.
(341)
De asemenea, este pozitiv faptul că banca nu va face investiții suplimentare în titluri fără grad investițional (non-investment grade), ceea ce o va sprijini să își păstreze poziția de capital și de lichiditate.
(342)
Prin urmare, se concluzionează că restructurarea deja pusă în aplicare în combinație cu restructurarea suplimentară propusă sunt suficiente pentru a restabili viabilitatea pe termen lung a băncii.
7.6.3. Contribuția proprie și repartizarea sarcinilor
(343)
Astfel cum se specifică în secțiunea 3 din Comunicarea privind restructurarea, băncile și acționarii acestora trebuie să contribuie într-o măsură cât mai mare la restructurare, pentru a asigura limitarea ajutorului la minimul necesar. Astfel, băncile trebuie să își utilizeze propriile resurse pentru finanțarea restructurării, de exemplu, prin vânzarea de active, în timp ce acționarii ar trebui să absoarbă, dacă este posibil, pierderile băncii.
7.6.3.1. Contribuția proprie a băncii: dezinvestiții și reducerea costurilor
(344)
Banca a vândut deja activități la scară redusă din străinătate (Statele Unite ale Americii) și a redus parțial efectul de levier aferent unei părți a propriului portofoliu pentru a-și spori atât gradul de adecvare a capitalului, cât și poziția lichidității. Planul de restructurare prevede reducerea efectului de levier aferent activităților sale străine, astfel cum este descris în considerentele 125-129. Având în vedere reducerea efectului de levier și dezinvestițiile care au fost deja realizate și ca urmare a punerii în aplicare a angajamentelor privind reducerea efectului de levier și dezinvestițiile aferente activităților străine, banca își va fi redus semnificativ amprenta geografică în […] Reducerea activelor internaționale ale băncii va reduce, de asemenea, în mod semnificativ riscul contingent ca ajutorul să fie necesar în viitor. În consecință, aceasta contribuie la reducerea cuantumului ajutorului la minimum.
(345)
Pentru a-și limita nevoile de capital, banca nu va folosi capital pentru a sprijini sau a-și extinde filialele străine, astfel cum este descris în considerentul 138. De asemenea, angajamentele asumate de Grecia garantează că banca nu va efectua achiziții costisitoare.
(346)
De asemenea, banca s-a angajat într-un program vast de reducere a costurilor, astfel cum se arată în secțiunea 2.4.2. Costurile sale vor continua să scadă până în 2017. Forța de muncă și salariile în cadrul băncii fac obiectul unor reduceri. Grecia s-a angajat, de asemenea, să limiteze remunerația administratorilor băncii, […].
7.6.3.2. Repartizarea sarcinilor între acționarii istorici și capitalul nou atras de pe piață
(347)
Numărul acționarilor istorici ai băncii s-a redus datorită emisiunii de drepturi de subscriere încheiată în 2009 (118) și ulterior, din nou, datorită recapitalizării de către HFSF (măsura B4) și capitalului privat atras în 2013 și în martie 2014. De exemplu, pachetul de acțiuni deținut de către acționarii băncii, care la momentul respectiv includea investitorii care au injectat bani în 2009, a fost redus de la 100 %, cât era înainte de recapitalizarea din primăvara anului 2013, la doar 2,3 % după recapitalizare. De asemenea, banca nu a plătit dividende în numerar începând din 2008. Pe lângă repartizarea sarcinilor între acționarii istorici, banca a atras o cantitate semnificativă de capital privat de când a început criza în 2008, și anume 807 milioane EUR în 2009, 1 444 de milioane EUR în 2013 și 1 750 de milioane EUR în 2014.
7.6.3.3. Repartizarea sarcinilor între titularii de creanțe subordonate
(348)
Titularii de creanțe hibride și subordonate din cadrul băncii au contribuit la costurile de restructurare a băncii. Banca a pus în aplicare mai multe exerciții de gestionare a pasivelor pentru a genera capital, astfel cum este descris în considerentul 134.
(349)
Instrumentele rămase în continuare restante fac obiectul unei interdicții asupra cupoanelor, descrisă în considerentul 143. Prin urmare, Comisia consideră că este asigurată o repartizare adecvată a sarcinilor între titularii de creanțe hibride și subordonate din cadrul băncii și că sunt îndeplinite cerințele în acest sens din Comunicarea privind restructurarea.
7.6.3.4. Concluzie privind contribuția proprie și repartizarea sarcinilor
(350)
În comparație cu recapitalizarea totală acordată de stat, contribuția proprie și repartizarea sarcinilor, în special sub forma vânzării de active și a reducerii portofoliului de credite, sunt mult mai reduse decât nivelurile pe care Comisia le-ar considera, în general, ca fiind suficiente. Reducerea se referă numai la activitățile din străinătate, care reprezintă o parte limitată a băncii (119) și restructurarea nu prevede nicio reducere a dimensiunii portofoliilor de credite și de depozite în Grecia, care, dimpotrivă, au crescut spectaculos în ultimul an, în urma achizițiilor. Cu toate acestea, Comisia ține cont de elementele discutate în secțiunea 7.6.1 și, în special, de faptul că ajutoarele primite se califică parțial pentru derogarea prevăzută la punctul 14 din Comunicarea privind prelungirea din 2011, în temeiul căreia Comisia poate accepta o contribuție proprie și o partajare a sarcinilor mai mici. De asemenea, Comisia observă că banca a atras 1 444 de milioane EUR de pe piață în mai 2013 și 1 750 de milioane EUR în martie 2014, […]. De asemenea, capitalul atras în martie 2014 a fost atras la un preț pe acțiune egal cu prețul pe acțiune al capitalului subscris de HFSF în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (măsura B4). Prețul de emisiune ridicat limitează, prin urmare, efectul de diluare asupra HFSF. De asemenea, banca a rambursat acțiunile preferențiale (măsura A). Ținând cont de toate aceste elemente, se poate considera că planul de restructurare reprezintă o contribuție proprie suficientă și că măsurile de partajare a sarcinilor limitează ajutorul la minimul necesar.
7.6.4. Măsuri de limitare a denaturării concurenței
(351)
Comunicarea privind restructurarea prevede că planul de restructurare trebuie să propună măsuri de limitare a denaturării concurenței și de asigurare a competitivității sectorului bancar. De asemenea, măsurile trebuie să aibă în vedere aspecte de risc moral și să garanteze că ajutorul de stat nu este utilizat pentru finanțarea unui comportament anticoncurențial.
(352)
Punctul 31 din Comunicarea privind restructurarea prevede că, atunci când evaluează suma ajutorului și denaturarea concurenței, Comisia trebuie să ia în considerare valoarea absolută și valoarea relativă a ajutorului de stat primit, precum și gradul de repartizare a sarcinilor și poziția instituției financiare pe piață după restructurare. În această privință, Comisia reamintește că banca a primit capital de stat reprezentând echivalentul a 23,7 % din propriile active ponderate în funcție de risc (120). De asemenea, banca a obținut garanții sub formă de lichidități în 2010 în valoare de 9,9 miliarde EUR și împrumuturi prin emisiunea de obligațiuni de stat în valoare de 1,3 miliarde EUR, reprezentând împreună aproximativ 25 % din bilanțul băncii. În plus, banca a beneficiat de ELA garantată de stat. Prin urmare, sunt necesare măsuri de limitare a denaturărilor potențiale ale concurenței, având în vedere cuantumul ridicat al ajutorului. De asemenea, cota de piață a băncii în Grecia este mare. Achiziționarea activităților transferate ale ATE, a Geniki, a MBG și a activităților cipriote transferate a crescut cotele de piață ale băncii. După achizițiile menționate, cota de piață a băncii în ceea ce privește depozitele în Grecia s-a ridicat la 29 % la sfârșitul anului 2013, iar cotele de piață în ceea ce privește împrumuturile ipotecare rezidențiale, creditele de consum și creditele acordate întreprinderilor au fost de 25 %, 22 % și, respectiv, 35 % (în comparație cu 10 %, 8 %, 8 % și, respectiv, 14 % în 2011) (121).
(353)
Comisia reamintește că dificultățile băncii au provenit în mare măsură în special din șocuri externe, cum ar fi criza datoriei suverane elene și recesiunea prelungită care au afectat economia elenă din 2008, astfel cum s-a arătat deja în considerentul 74 din decizia de inițiere a procedurii privind Piraeus. Necesitatea de a aborda problemele reprezentate de riscul moral este, prin urmare, redusă. Astfel cum s-a menționat în secțiunea 7.6.1 din prezenta decizie, efectul de denaturare al măsurilor de ajutor este mai mic având în vedere aceste elemente, la fel ca și necesitatea unor măsuri care vizează limitarea denaturării concurenței. Din aceste motive, Comisia poate accepta, în mod excepțional, că, în pofida valorii mari a ajutorului și a cotelor de piață ridicate, planul de restructurare nu prevede nicio reducere a bilanțului și a creditelor din Grecia. Cu toate acestea, ar fi problematic dacă banca care a beneficiat cel mai mult de ajutor dintre cele patru bănci mari din Grecia și care a crescut cel mai mult în ultimii ani datorită achizițiilor continuă să crească pe parcursul perioadei de restructurare într-un ritm mai rapid decât cel al pieței, având un potențial efect de evicțiune asupra băncilor care au beneficiat de ajutor într-o măsură mai mică. Prin urmare, Comisia salută angajamentul conform căruia banca nu va avea un ritm de creștere mai rapid decât cel al pieței.
(354)
Cu toate acestea, Comisia constată că recapitalizările de stat au permis băncii să își continue activitățile bancare pe piețele străine.
(355)
Comisia ia act de faptul că, în plus față de reducerea efectului de levier și de restructurarea deja puse în aplicare, banca va continua să restructureze și să reducă efectul de levier aferent activelor sale străine până la 30 iunie 2018 (122). De asemenea, banca și-a luat angajamentul să nu utilizeze ajutorul pentru finanțarea dezvoltării activităților respective. Prin urmare, ajutorul nu va fi utilizat pentru a denatura concurența pe piețele străine.
(356)
Grecia s-a angajat, de asemenea, că banca nu va efectua achiziții costisitoare, asigurându-se că aceasta nu va utiliza ajutorul de stat primit pentru a achiziționa activități noi. Interdicția contribuie la garantarea faptului că ajutorul este utilizat strict pentru a sprijini restabilirea viabilității activităților bancare din Grecia și nu în vederea dezvoltării, de exemplu, pe piețele din străinătate.
(357)
Angajamentul de a reduce dobânzile plătite la depozitele elene de la niveluri ridicate nesustenabile garantează, de asemenea, că ajutorul nu va fi utilizat pentru a finanța strategiile de colectare a depozitelor nesustenabile care denaturează concurența pe piața elenă. În mod similar, angajamentul de a pune în aplicare orientări stricte în ceea ce privește stabilirea prețurilor la împrumuturi noi, bazat pe o evaluare corespunzătoare a riscului de credit, va împiedica banca să denatureze concurența pe piața elenă prin strategii inadecvate de stabilire a prețurilor pentru împrumuturile acordate clienților.
(358)
Luând în considerare situația specifică descrisă în secțiunea 7.6.1 și măsurile prevăzute în planul de restructurare, Comisia consideră că există garanții suficiente pentru a limita denaturările concurenței.
7.6.5. Monitorizare
(359)
În conformitate cu secțiunea 5 din Comunicarea privind restructurarea, pentru a permite Comisiei să verifice dacă planul de restructurare este pus în aplicare în mod corect, este necesară o raportare periodică. Astfel cum se precizează în angajamentele pe care și le-a asumat (123), Grecia va garanta că până la sfârșitul perioadei de restructurare, și anume 31 decembrie 2018, mandatarul însărcinat cu monitorizarea, care a fost deja numit de bancă cu aprobarea Comisiei, va monitoriza angajamentele asumate de Grecia în ceea ce privește restructurarea activităților din Grecia și din străinătate, precum și guvernanța corporativă și operațiunile comerciale. În consecință, Comisia consideră că se asigură o monitorizare adecvată a punerii în aplicare a planului de restructurare.
7.6.6. Concluzie privind evaluarea compatibilității măsurilor A, B1, B2, B3 și B4 în temeiul Comunicării privind restructurarea
(360)
Comisia constată că planul de restructurare, atunci când este luat în considerare împreună cu angajamentele prevăzute în anexa la prezenta decizie, asigură restabilirea viabilității pe termen lung a băncii, este suficient în ceea ce privește repartizarea sarcinii și contribuția proprie, este adecvat pentru a compensa efectele de denaturare a concurenței generate de măsurile de ajutor examinate în prezenta decizie și este proporțional. Planul de restructurare și angajamentele prezentate Comisiei îndeplinesc criteriile prevăzute de Comunicarea privind restructurarea.
8. CONCLUZIE
(361)
Comisia regretă că Grecia a pus în aplicare în mod ilegal măsurile de ajutor B2, B3 și B4, încălcând articolul 108 alineatul (3) din tratat, întrucât acestea au fost puse în aplicare înainte de notificarea lor oficială. Cu toate acestea, măsurile respective, precum și celelalte măsuri analizate în prezenta decizie pot fi considerate compatibile cu piața internă,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Următoarele măsuri puse în aplicare de Grecia constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat:
(a)
asistența pentru acoperirea nevoii de lichiditate în situații de urgență furnizată în favoarea Piraeus Bank S.A. de către Banca Greciei și garantată de Grecia (măsura L2);
(b)
cea de a doua recapitalizare punte în valoare de 1 553 de milioane EUR acordată de HFSF (Hellenic Financial Stability Fund - HFSF) în favoarea Piraeus Bank S.A. în decembrie 2012 (măsura B2);
(c)
scrisoarea de angajament în valoare de 1 082 milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. la 20 decembrie 2012 (măsura B3);
(d)
recapitalizarea în valoare de 5 891 de milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (măsura B4); și
(e)
recapitalizarea de 524 de milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (măsura C).
(2) Având în vedere planul de restructurare privind Piraeus Bank Group, care include Piraeus Bank S.A. și toate filialele sale, prezentat la 25 iunie 2014, precum și angajamentele furnizate de Grecia la data respectivă, următorul ajutor de stat este compatibil cu piața internă:
(a)
injecția de capital în valoare de 750 de milioane EUR acordată de Grecia în favoarea Piraeus Bank S.A. în mai 2009 și în decembrie 2011 în cadrul schemei de recapitalizare (măsura A);
(b)
asistența pentru acoperirea nevoii de lichiditate în situații de urgență acordată de Banca Greciei în favoarea Piraeus Bank S.A. și garantată de Grecia începând cu iulie 2011, în valoare de 30,4 miliarde EUR la 31 decembrie 2012 (măsura L2);
(c)
prima recapitalizare punte în valoare de 4,7 miliarde EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în mai 2012 (măsura B1);
(d)
a doua recapitalizare punte în valoare de 1 553 de milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în decembrie 2012 (măsura B2);
(e)
angajamentul în valoare de 1 082 de milioane EUR acordat de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. la 20 decembrie 2012 (măsura B3);
(f)
recapitalizarea în valoare de 5 891 de milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în cadrul recapitalizării din primăvara anului 2013 (măsura B4); și
(g)
recapitalizarea în valoare de 524 de milioane EUR acordată de HFSF în favoarea Piraeus Bank S.A. în primăvara anului 2013 (măsura C).
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Republicii Elene.
Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 2014.