ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 573/2014/EU
ze dne 15. května 2014
o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 149 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala v závěrech ze dne 17. června 2010 strategii Evropa 2020 pro zaměstnanost a inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). Vyslovila se pro mobilizaci veškerých nástrojů a politik Unie na podporu dosažení společných cílů a vyzvala členské státy k přijetí posílených koordinovaných opatření. Veřejné služby zaměstnanosti (VSZ) hrají ústřední úlohu z hlediska svého přínosu k dosažení hlavního cíle míry zaměstnanosti strategie Evropa 2020, kterým je dosažení 75 % zaměstnanosti žen a mužů ve věku od 20 do 64 let do roku 2020, zejména snížením nezaměstnanosti mladých lidí.
(2)
Článkem 45 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) se stanoví volný pohyb pracovníků v Unii a článek 46 Smlouvy stanoví opatření k zavedení tohoto volného pohybu, zejména zajištěním úzké spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti. Síť VSZ vytvořená tímto rozhodnutím (dále jen „síť“) by se kromě obecných aspektů geografické mobility měla věnovat široké škále cílů a iniciativ prostřednictvím stimulačních opatření, která mají zlepšit spolupráci mezi členskými státy v oblasti zaměstnanosti.
(3)
Cílem tohoto rozhodnutí by měla být podpora spolupráce mezi členskými státy v oblastech působnosti VSZ. Toto rozhodnutí formalizuje a posiluje neformální spolupráci mezi VSZ prostřednictvím stávající evropské sítě vedoucích představitelů VSZ, přičemž se zapojením do této sítě souhlasily všechny členské státy. Dosažení plného potenciálu této sítě závisí na pokračujícím zapojení všech členských států. Toto zapojení do sítě by mělo být oznámeno sekretariátu sítě.
(4)
Rada v souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy přijala rozhodnutím 2010/707/EU (3) hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které byly zachovány pro roky 2011 až 2013. Tyto integrované hlavní směry poskytují členským státům vodítko pro vytyčení jejich národních programů reforem a pro provádění reforem. Integrované hlavní směry jsou základem pro doporučení pro jednotlivé země, která Rada členským státům podává podle uvedeného článku. V posledních letech tato doporučení obsahovala konkrétní doporučení k fungování a kapacitě VSZ a k účinnosti aktivních politik na trhu práce členských států.
(5)
Pro doporučení pro jednotlivé země by byla prospěšná posílená zpětná vazba o úspěšnosti provádění politik, založená na faktických poznatcích, a spolupráce mezi VSZ členských států. Síť by za tímto účelem měla provádět konkrétní iniciativy, jako jsou například společné systémy srovnávání na základě faktických poznatků, odpovídající činnosti vzájemného učení, vzájemná pomoc mezi členy sítě a provádění strategických postupů pro modernizaci VSZ. Specifické znalosti sítě a jejích jednotlivých členů by také měly sloužit jako podklady pro rozvoj politik zaměstnanosti, a to na žádost Evropského parlamentu, Rady, Komise nebo Výboru pro zaměstnanost.
(6)
Intenzivnější a cílenější spolupráce mezi VSZ by měla vést k lepšímu sdílení osvědčených postupů. Síť by měla propojit informace zjištěné na základě srovnávání a vzájemného učení tak, aby se mohl vyvinout systematický, dynamický a integrovaný proces učení na základě srovnávání.
(7)
Síť by měla fungovat v úzké spolupráci s Výborem pro zaměstnanost podle článku 150 Smlouvy a měla by přispívat k jeho práci poskytováním faktických poznatků a zpráv o politikách prováděných VSZ. Příspěvky sítě Evropskému parlamentu by měly být poskytovány prostřednictvím jejího sekretariátu a příspěvky Radě prostřednictvím Výboru pro zaměstnanost, bez jakýchkoli změn a případně s komentářem. Zejména společné znalosti sítě týkající se výsledků politik zaměstnanosti a komparativní analýzy VSZ by mohly tvůrcům politik na úrovni Unie i na vnitrostátní úrovni pomoci při posuzování a navrhování politik zaměstnanosti.
(8)
Síť by se v oblastech působnosti VSZ měla podílet na provádění politických iniciativ týkajících se zaměstnanosti, jako je například doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi (4). Síť by také měla podporovat iniciativy zaměřené na lepší sladění nabízených a požadovaných dovedností, vytváření důstojných pracovních podmínek a udržitelné zaměstnanosti, posílení dobrovolné mobility pracovní síly a usnadňování přechodu ze vzdělávání a odborné přípravy do pracovního procesu, například podporou poskytování poradenství a zlepšováním transparentnosti dovedností a kvalifikací. Tyto činnosti sítě by měly zahrnovat hodnocení a posuzování aktivních politik na trhu práce, včetně politik zaměřených na zranitelné sociální skupiny a sociální vyloučení.
(9)
Síť by měla posílit spolupráci mezi svými členy a rozvíjet společné iniciativy zaměřené na výměnu informací a osvědčených postupů ve všech oblastech, jež spadají do působnosti VSZ, na srovnávací analýzy a poskytování doporučení i na podporu inovativních přístupů při poskytování služeb zaměstnanosti. Díky vytvoření sítě bude možné provádět celkové srovnávání všech VSZ založené na faktických poznatcích a zaměřené na výsledky, což povede k určení osvědčených postupů v oblastech služeb poskytovaných VSZ. Tyto výstupy by měly přispět k lepšímu navrhování a poskytování služeb zaměstnanosti v rámci jejich konkrétních pravomocí. Iniciativy sítě by měly zlepšit účinnost VSZ a umožnit účelnější vynakládání veřejných prostředků. Síť by měla rovněž spolupracovat s dalšími poskytovateli služeb zaměstnanosti.
(10)
Síť by ve svém ročním pracovním programu měla stanovit technické podrobnosti srovnávání VSZ a souvisejícího vzájemného učení, zejména metodiku vzájemného učení na základě srovnávání podle ukazatelů srovnávání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí pro hodnocení výkonnosti VSZ, kontextové proměnné, požadavky na poskytování údajů a vzdělávací nástroje integrovaného programu vzájemného učení. Oblasti srovnávání by měly být vymezeny v tomto rozhodnutí. Členské státy se mohou nadále rozhodnout, zda se dobrovolně zapojí do dalších procesů učení na základě srovnávání v jiných oblastech.
(11)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o změny přílohy obsahující ukazatele srovnávání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, zejména s odborníky z VSZ. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(12)
Vzhledem k různorodosti modelů VSZ, úkolů a forem poskytování služeb je na členských státech, aby z řad řídících pracovníků VSZ nominovaly do správní rady sítě (dále jen „správní rada“) jednoho člena a jednoho náhradníka. Tento člen nebo náhradník by měl ve správní radě případně zastupovat ostatní VSZ svého členského státu. Pokud členský stát nemůže z ústavních důvodů nominovat pouze jednu VSZ, je třeba určit příslušné VSZ, jejichž počet by měl být co nejnižší, aniž by došlo ke změně pravidla, že každý členský stát má ve správní radě jeden hlas. Členové správní rady by měli vynaložit veškeré úsilí s cílem zajistit, aby názory a zkušenosti místních a regionálních orgánů byly začleněny do činností sítě a aby tyto orgány byly o těchto činnostech průběžně informovány. Členové správní rady by měli mít pravomoc přijímat rozhodnutí jménem svých VSZ. Činnosti by měly být otevřeny účasti VSZ ze všech úrovní, aby se zajistilo zapojení všech VSZ do sítě.
(13)
Síť by měla mít k dispozici nejaktuálnější údaje o nezaměstnanosti na úrovni NUTS 3, aby bylo zajištěno, že společné úkoly VSZ co nejvíce odpovídají současné situaci na trhu práce.
(14)
Síť by měla vycházet ze zkušeností stávající neformální poradní skupiny evropské sítě vedoucích představitelů VSZ, kterou Komise podporuje od roku 1997 a k jejímž názorům bylo v tomto rozhodnutí přihlédnuto, a tuto skupinu by měla nahradit. Klíčové oblasti činnosti, které uvedená poradní skupina vymezila ve svém dokumentu „Strategie VSZ 2020“, by měly přispět k modernizaci a posílení VSZ.
(15)
Síť by měla zprostředkovat vzájemnou pomoc ve prospěch svých členů a pomáhat svým členům při poskytování vzájemné podpory při modernizaci organizačních struktur a poskytování služeb, a to posílením spolupráce zejména v oblasti předávání poznatků, studijních návštěv a výměny pracovníků.
(16)
Financování sítě a jejích iniciativ by mělo být zajišťováno prostřednictvím oddílu Progress/zaměstnanost programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“), zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (5), do výše rozpočtových prostředků stanovených Evropským parlamentem a Radou.
(17)
U projektů navržených sítí nebo identifikovaných v rámci činností vzájemného učení a následně prováděných v jednotlivých VSZ by členské státy měly mít přístup k financování z Evropského sociálního fondu (ESF), Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a programu Horizont 2020 - rámcového programu Unie pro výzkum a inovace (2014-2020), zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (6).
(18)
Síť by měla zajistit, aby doplňovala, a nikoli nahrazovala nebo zdvojovala činnosti prováděné v rámci evropské strategie zaměstnanosti ve smyslu hlavy IX Smlouvy, zejména činnost Výboru pro zaměstnanost a jeho nástroje, jako je společný hodnotící rámec, jakož i program vzájemného učení. Komise by dále měla zajistit, aby v zájmu součinnosti spolu úzce spolupracovaly sekretariát sítě a sekretariát Výboru pro zaměstnanost.
(19)
Toto rozhodnutí ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Cílem tohoto rozhodnutí je především zajistit plné dodržování práva na přístup k bezplatným službám zaměstnanosti a podpořit uplatňování článku 29 Listiny,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zřízení sítě
Na období od 17. června 2014 do 31. prosince 2020 se tímto zřizuje celounijní síť veřejných služeb zaměstnanosti (VSZ) (dále jen „síť“). Síť provádí iniciativy stanovené v článku 4.
Síť tvoří:
a)
VSZ nominované členskými státy;
b)
Komise.
Výbor pro zaměstnanost má status pozorovatele.
Členské státy, v nichž působí nezávislé VSZ na nižší než celostátní úrovni, zajistí jejich odpovídající zastoupení v konkrétních iniciativách sítě.
Článek 2
Definice učení na základě srovnávání
Pro účely tohoto rozhodnutí a činností sítě se „učením na základě srovnávání“ rozumí proces vytváření systematického a integrovaného propojení mezi činnostmi srovnávání a vzájemného učení, jež spočívá v identifikaci dobrých výsledků pomocí systémů srovnávání vycházejících z ukazatelů, včetně shromažďování údajů, jejich validace, konsolidace a posuzování, v souladu s příslušnou metodikou, a ve využívání takto zjištěných informací k vzájemnému učení, jež bude konkrétní a podložené faktickými poznatky, včetně modelů osvědčených postupů.
Článek 3
Cíle
Cílem tohoto rozhodnutí je prostřednictvím sítě podpořit spolupráci mezi členskými státy na poli zaměstnanosti, v oblastech působnosti VSZ, s cílem přispět ke strategii Evropa 2020 a k provádění příslušných politik Unie, a podpořit tak:
a)
nejzranitelnějším sociální skupiny s vysokými mírami nezaměstnanosti, obzvláště starší pracovníky a mladé lidi, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy;
b)
vytváření důstojných pracovních podmínek a udržitelné zaměstnanosti;
c)
lepší fungování trhů práce v EU;
d)
identifikaci nedostatků v oblasti dovedností a poskytování informací o jejich rozsahu a lokalitě, jakož i lepší sladění dovedností uchazečů o zaměstnání s potřebami zaměstnavatelů;
e)
lepší integraci trhů práce;
f)
větší dobrovolnou geografickou a profesní mobilitu na spravedlivém základě za účelem naplnění konkrétních potřeb trhů práce;
g)
začlenění osob vyloučených z trhu práce jako součást boje proti sociálnímu vyloučení;
h)
hodnocení a posuzování aktivních iniciativ na trhu práce a jejich účinné a účelné provádění.
Článek 4
Iniciativy sítě
1. V oblastech působnosti VSZ provádí síť zejména tyto iniciativy:
a)
rozvíjení a zavádění celounijního učení na základě srovnávání mezi VSZ založeného na faktických poznatcích, jehož se účastní VSZ, s cílem porovnat pomocí vhodné metodiky výsledky jejich činností v těchto oblastech:
i)
přínos ke snížení nezaměstnanosti u všech věkových skupin a u zranitelných skupin,
ii)
přínos ke zkrácení doby trvání nezaměstnanosti a snížení neaktivity s cílem řešit dlouhodobou a strukturální nezaměstnanost a sociální vyloučení,
iii)
obsazování volných pracovních míst (včetně dobrovolnou mobilitou pracovníků),
iv)
spokojenost klientů se službami VSZ;
b)
poskytování vzájemné pomoci v podobě „peer-to-peer“ nebo skupinových činností, prostřednictvím spolupráce, výměny informací, zkušeností a pracovníků mezi členy sítě, včetně podpory při provádění doporučení vydaných Radou pro jednotlivé země souvisejících s VSZ, jež je poskytována na žádost daného členského státu nebo dané VSZ;
c)
přispívání k modernizaci a posílení VSZ v klíčových oblastech, v souladu s cíli strategie Evropa 2020 v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti;
d)
příprava zpráv na žádost Evropského parlamentu, Rady nebo Komise či z vlastního podnětu;
e)
podílení se na provádění příslušných politických iniciativ;
f)
přijímání a provádění ročního pracovního programu sítě, v němž jsou stanoveny její pracovní metody, očekávané výsledky a podrobnosti související s prováděním systémů učení na základě srovnávání;
g)
podpora a sdílení osvědčených postupů zaměřených na identifikaci mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a na rozvoj iniciativ k zajištění toho, že tito mladí lidé získají dovednosti nezbytné k tomu, aby vstoupili na trh práce a udrželi se na něm.
Pokud jde o iniciativu stanovenou v prvním pododstavci písm. a), použijí se při srovnávání ukazatele stanovené v příloze. Síť se na provádění těchto činností také aktivně podílí sdílením údajů, poznatků a postupů. Členské státy se mohou nadále rozhodnout, zda se dobrovolně zapojí do dalších systémů učení na základě srovnávání v jiných oblastech než uvedených v prvním pododstavci písm. a) bodech i) až iv).
2. Síť zřídí mechanismus podávání zpráv v souvislosti se všemi iniciativami uvedenými v odstavci 1. Při uplatňování tohoto mechanismu podávají členové sítě jednou ročně zprávy správní radě.
Článek 5
Spolupráce
Síť navazuje spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami na trhu práce včetně dalších poskytovatelů služeb zaměstnanosti a případně se sociálními partnery, organizacemi zastupujícími nezaměstnané osoby nebo zranitelné skupiny, nevládními organizacemi působícími v oblasti zaměstnanosti, regionálními a místními orgány, s Evropskou sítí pro rozvoj politiky celoživotního poradenství a se soukromými službami zaměstnanosti tak, že je přizve k příslušným činnostem a na příslušná zasedání sítě a sdílí s nimi informace a údaje.
Článek 6
Fungování sítě
1. Řídícím orgánem sítě je správní rada. Členské státy do správní rady nominují z řad řídících pracovníků svých VSZ jednoho člena a jednoho náhradníka. Komise do správní rady rovněž jmenuje jednoho člena a jednoho náhradníka. Členy správní rady v případě potřeby zastupují jejich náhradníci.
Výbor pro zaměstnanost nominuje, v souladu se svým jednacím řádem, jednoho ze svých členů jako zástupce, který bude mít ve správní radě status pozorovatele, s výjimkou uzavřených zasedání správní rady. Správní rada se může scházet na uzavřených zasedáních, kterých se účastní jeden člen za každý členský stát a jeden člen za Komisi, s výjimkou projednávání těch bodů pořadu jednání, které se týkají ročního pracovního programu. Jednací řád správní rady stanoví další podrobná pravidla pro konání uzavřených zasedání.
2. Správní rada jmenuje ze svých členů nominovaných členským státem předsedu a dva místopředsedy. Předseda zastupuje síť navenek. Předsedu v případě potřeby zastupují místopředsedové.
3. Správní rada jednomyslným rozhodnutím přijme svůj jednací řád. Tento jednací řád musí obsahovat mimo jiné ustanovení o přijímání rozhodnutí správní rady a o jmenování a délce funkčního období předsedy a místopředsedů správní rady.
4. Správní rada většinovým rozhodnutím přijímá:
a)
roční pracovní program sítě včetně ustavení pracovních skupin a stanovení jazykového režimu zasedání sítě;
b)
technický rámec pro provádění činností v rámci srovnávání a vzájemného učení jakožto součást ročního pracovního programu sítě, včetně metodiky učení na základě srovnávání podle ukazatelů srovnávání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí za účelem porovnávání výsledků VSZ, kontextových proměnných, požadavků na poskytování údajů a vzdělávacích nástrojů integrovaného programu vzájemného učení;
c)
výroční zprávu sítě. Tato zpráva se zašle Evropskému parlamentu a Radě a zveřejní se.
5. Správní radě je nápomocen sekretariát zajištěný Komisí, která mu poskytuje zázemí. Sekretariát ve spolupráci s předsedou a místopředsedy připravuje zasedání správní rady, roční pracovní program a výroční zprávu sítě. Sekretariát úzce spolupracuje se sekretariátem Výboru pro zaměstnanost.
Článek 7
Finanční podpora tohoto stimulačního opatření
Celkové finanční zdroje přidělené na provádění tohoto rozhodnutí se stanoví v rámci oddílu Progress/zaměstnanost EaSI, jehož roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rady v mezích finančního rámce.
Článek 8
Změna přílohy obsahující ukazatele srovnávání
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, kterými se mění příloha stanovící ukazatele srovnávání.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 8 je Komisi svěřena na dobu od 17. června 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 8 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Přezkum
Komise do 18. června 2017 předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí. Ve zprávě se zejména posoudí, nakolik síť přispívá k dosahování cílů uvedených v článku 3 a zda splnila své úkoly. Zpráva rovněž posoudí, jak síť vytvořila a prováděla srovnávání v oblastech uvedených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodech i) až iv).
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
DECIZIA NR. 573/2014/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 15 mai 2014
privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 149,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
În concluziile sale din 17 iunie 2010, Consiliul European a adoptat Strategia Europa 2020 pentru ocuparea forței de muncă și pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii („Strategia Europa 2020”). Consiliul European a pledat pentru mobilizarea tuturor instrumentelor și politicilor Uniunii pentru a sprijini realizarea obiectivelor comune și a invitat statele membre să întreprindă acțiuni consolidate coordonate. Serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) joacă un rol central în contribuția la realizarea, până în 2020, a obiectivului principal al Strategiei Europa 2020 privind o rată a ocupării forței de muncă de 75 % pentru femeile și bărbații cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani, în special prin reducerea ratei șomajului în rândul tinerilor.
(2)
Articolul 45 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene („tratatul”) prevede libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii, în timp ce articolul 46 din tratat stabilește măsuri menite să facă această libertate posibilă, în special asigurând o strânsă cooperare între serviciile publice de ocupare a forței de muncă. Rețeaua SPOFM înființată în temeiul prezentei decizii („rețeaua”) ar trebui să includă, pe lângă aspectele generale privind mobilitatea geografică, o gamă largă de obiective și inițiative sub formă de măsuri de încurajare menite să îmbunătățească cooperarea dintre statele membre în domeniul ocupării forței de muncă.
(3)
Prezenta decizie ar trebui să urmărească să încurajeze cooperarea între statele membre în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM. Decizia oficializează și consolidează cooperarea informală dintre SPOFM prin intermediul actualei rețele europene a șefilor SPOFM la care toate statele membre au fost de acord să participe. Valorificarea la maximum a potențialului rețelei presupune participarea continuă a tuturor statelor membre. Această participare ar trebui să fie notificată secretariatului rețelei.
(4)
În conformitate cu articolul 148 alineatul (4) din tratat, Consiliul a adoptat, prin Decizia 2010/707/UE (3), orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care au fost menținute pentru perioada 2011-2013. Aceste orientări integrate ghidează statele membre în definirea programelor lor naționale de reformă și în punerea în aplicare a reformelor. Orientările integrate constituie baza recomandărilor specifice fiecărei țări pe care Consiliul le adresează statelor membre în temeiul articolului respectiv. În ultimii ani, aceste recomandări au inclus recomandări specifice privind funcționarea și capacitatea SPOFM, precum și eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă în statele membre.
(5)
Recomandările specifice fiecărei țări ar beneficia de o susținere prin reacții consolidate bazate pe date concrete referitoare la succesul punerii în aplicare a politicii și de cooperarea între SPOFM din statele membre. În acest scop, rețeaua ar trebui să ia inițiative precise, cum ar fi sistemele comune de analiză comparativă bazate pe date concrete, activitățile aferente de învățare reciprocă, asistența reciprocă între membrii rețelei și punerea în aplicare de acțiuni strategice care își propun să modernizeze SPOFM. La cererea Parlamentului European, a Consiliului, a Comisiei sau a Comitetului pentru ocuparea forței de muncă (EMCO), competențele specifice ale rețelei și ale membrilor acesteia ar trebui să fie folosite, de asemenea, pentru a furniza date concrete în legătură cu dezvoltarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
(6)
O cooperare mai intensă și mai bine definită între SPOFM ar conduce la o ameliorare a schimbului de bune practici. Rețeaua ar trebui să creeze o legătură între rezultatele bazate pe activitățile de analiză comparativă și de învățare reciprocă astfel încât să permită dezvoltarea unui proces sistematic, dinamic și integrat de învățare comparativă.
(7)
Rețeaua ar trebui să colaboreze îndeaproape cu EMCO în baza articolului 150 din tratat și să contribuie la activitatea EMCO prin furnizarea de date concrete și de rapoarte privind politicile puse în aplicare de SPOFM. Contribuțiile rețelei ar trebui transmise Parlamentului European prin intermediul secretariatului, iar Consiliului prin intermediul EMCO, fără nicio modificare, și după caz, împreună cu observații. În special, îmbinarea cunoștințelor rețelei referitoare la punerea în aplicare a politicilor de ocupare a forței de muncă cu analiza comparativă a SPOFM ar putea asista factorii de decizie politică, atât la nivel național, cât și la nivelul Uniunii, la evaluarea și la elaborarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
(8)
În domeniile de responsabilitate ale SPOFM, rețeaua ar trebui să contribuie la punerea în aplicare a unor inițiative de politică în domeniul ocupării forței de muncă, cum ar fi Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret (4). Rețeaua ar trebui să sprijine, de asemenea, inițiative care vizează o mai bună corelare a competențelor, condiții de lucru decente și durabile, o mobilitate a forței de muncă voluntară sporită și facilitarea tranziției de la educație și formare la piața muncii, inclusiv prin sprijinul pentru furnizarea de orientare și prin transparența sporită a competențelor și calificărilor. Activitățile rețelei ar trebui să abordeze evaluarea și analiza politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, inclusiv a celor care vizează categorii sociale vulnerabile și excluziunea socială.
(9)
Rețeaua ar trebui să consolideze cooperarea între membrii săi, să dezvolte inițiative comune care vizează schimburile de informații și de cele mai bune practici în toate domeniile care sunt de competența SPOFM, analizele comparative și consilierea, precum și promovarea unor abordări inovatoare la furnizarea de servicii în materie de ocupare a forței de muncă. Prin înființarea rețelei, va fi posibilă compararea exhaustivă a tuturor SPOFM, pe bază de date concrete și punând accentul pe performanțe, pentru a se identifica cele mai bune practici în domeniile serviciilor SPOFM. Aceste rezultate ar trebui să contribuie la conceperea și furnizarea serviciilor de ocupare a forței de muncă în contextul responsabilităților lor specifice. Inițiativele rețelei ar trebui să îmbunătățească eficacitatea SPOFM și să eficientizeze cheltuielile publice. Rețeaua ar trebui să coopereze și cu alți furnizori de servicii de ocupare a forței de muncă.
(10)
În programul său de lucru anual, rețeaua ar trebui să definească detaliile tehnice ale analizei comparative desfășurată de SPOFM și ale exercițiului aferent de învățare reciprocă, în special metodologia învățării comparative pe baza indicatorilor pentru analiza comparativă, astfel cum figurează în anexa la prezenta decizie, pentru a evalua performanțele SPOFM, variabilele contextuale, cerințele privind comunicarea datelor și instrumentele de învățare folosite în cadrul programului integrat de învățare reciprocă. Domeniile pentru analiza comparativă ar trebui definite în prezenta decizie. Statele membre își păstrează competența de a decide dacă se vor angaja în mod voluntar în exercițiile suplimentare de învățare comparativă în alte domenii.
(11)
Competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei în vederea modificării anexei cu privire la indicatorii pentru analiza comparativă. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, mai ales cei proveniți din rândul SPOFM. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(12)
Ca urmare a varietății modelelor, sarcinilor și formelor de furnizare a serviciilor în diferitele SPOFM, este la latitudinea statelor membre să desemneze, din conducerea superioară a propriului SPOFM, un membru și un supleant pentru consiliul de administrație al rețelei SPOFM („consiliul de administrație”). După caz, membrul sau supleantul respectiv ar trebui să reprezinte în consiliul de administrație și celelalte SPOFM din statul membru în cauză. Atunci când nu este posibil, din motive constituționale, ca un stat membru să desemneze un singur SPOFM, ar trebui identificate SPOFM relevante, păstrând numărul acestora la minimum și nemodificând regula conform căreia un stat membru înseamnă un vot în consiliul de administrație. Membrii consiliului de administrație ar trebui să depună toate eforturile pentru a se asigura că avizele și experiența autorităților locale și regionale sunt încorporate în activitățile rețelei și că aceste autorități sunt informate în permanență cu privire la activitățile respective. Membrii consiliului de administrație ar trebui să aibă competența de a lua decizii în numele SPOFM din care provin. Pentru a asigura implicarea tuturor SPOFM în cadrul rețelei, activitățile ar trebui să fie deschise participării SPOFM de la toate nivelurile.
(13)
Pentru a asigura o strânsă corelare între sarcinile comune ale SPOFM și realitatea pieței forței de muncă, ar trebui ca rețeaua să dispună de cele mai recente cifre privind șomajul la nivelul NUTS 3.
(14)
Rețeaua ar trebui să se bazeze pe experiența grupului consultativ informal existent al rețele europene a șefilor SPOFM care este sprijinit de Comisie încă din anul 1997, și să-l înlocuiască. Opiniile acestui grup au fost luate în considerare în prezenta decizie. Principalele direcții-cheie de acțiune identificate de acest grup consultativ în documentul său intitulat „Strategia SPOFM 2020” ar trebui să contribuie la modernizarea și consolidarea SPOFM.
(15)
Rețeaua ar trebui să ofere asistență reciprocă în beneficiul membrilor săi și ar trebui să contribuie la sprijinul reciproc pentru modernizarea structurilor organizaționale și a furnizării de servicii, prin consolidarea cooperării, în special prin intermediul transferului de cunoștințe, al vizitelor de studiu și al schimburilor de personal.
(16)
Rețeaua și inițiativele sale ar trebui să fie finanțate prin intermediul secțiunii PROGRESS/ocuparea forței de muncă din cadrul Programului Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în limita creditelor stabilite de Parlamentul European și Consiliu.
(17)
Pentru proiectele elaborate de rețea sau identificate în cadrul activităților de învățare reciprocă și apoi puse în aplicare la nivelul diferitelor SPOFM, statele membre ar trebui să aibă acces la finanțarea furnizată de Fondul social european (FSE), Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Orizont 2020, Programul-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(18)
Rețeaua ar trebui să se asigure că doar completează, și nu înlocuiește și nici nu dublează acțiunile întreprinse în cadrul Strategiei europene privind ocuparea forței de muncă în sensul titlului IX din tratat, în special cele ale EMCO și instrumentele acestuia, precum Cadrul comun de evaluare și Programul de învățare reciprocă. De asemenea, pentru ca realizarea sinergiilor să fie posibilă, Comisia ar trebui să asigure că secretariatul rețelei cooperează îndeaproape cu cel al EMCO.
(19)
Prezenta decizie respectă drepturile fundamentale și ține seama de principiile recunoscute prin Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”). În special, prezenta decizie urmărește să asigure respectarea deplină a dreptului de acces la servicii gratuite de plasament și promovarea aplicării articolului 29 din cartă,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Înființarea rețelei
La nivelul Uniunii se înființează, pentru perioada cuprinsă între 17 iunie 2014 și 31 decembrie 2020, o rețea a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) (denumită în continuare „rețeaua”). Rețeaua ia inițiativele prevăzute la articolul 4.
Rețeaua este compusă din:
(a)
SPOFM desemnate de către statele membre;
(b)
Comisie.
EMCO are statut de observator.
Statele membre care au SPOFM cu caracter autonom subnațional asigură reprezentarea adecvată a acestora în inițiativele specifice ale rețelei.
Articolul 2
Definiția învățării comparative
În sensul prezentei decizii și al activităților rețelei, „învățare comparativă” înseamnă procesul de creare a unei legături sistematice și integrate între activitățile de analiză comparativă și cele de învățare reciprocă, ce constă în identificarea bunelor performanțe prin intermediul sistemelor de analiză comparativă bazate pe indicatori, inclusiv colectarea, validarea, consolidarea și evaluarea datelor, cu ajutorul unei metodologii adecvate, și în utilizarea rezultatelor în cadrul unor activități de învățare reciprocă tangibile și fundamentate pe date concrete, inclusiv a modelelor de bune sau cele mai bune practici.
Articolul 3
Obiective
Obiectivul prezentei decizii este de a încuraja cooperarea prin intermediul rețelei între statele membre în domeniul ocupării forței de muncă, în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM, pentru a contribui la Strategia Europa 2020 și la punerea în aplicare a unor politici relevante ale Uniunii, oferind astfel sprijin pentru:
(a)
categoriile sociale cele mai vulnerabile, care se confruntă cu rate ridicate ale șomajului, în special lucrători în vârstă și tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare;
(b)
condiții de lucru decente și durabile;
(c)
o mai bună funcționare a piețelor forței de muncă din UE;
(d)
identificarea lipsei de personal calificat și furnizarea de informații cu privire la amploarea și zona de manifestare a acesteia, precum și o mai bună corelare între competențele solicitanților de locuri de muncă și nevoile angajatorilor;
(e)
o mai bună integrare a piețelor forței de muncă;
(f)
creșterea mobilității geografice și profesionale voluntare, în condiții echitabile, pentru a răspunde nevoilor specifice de pe piața forței de muncă;
(g)
integrarea persoanelor excluse de pe piața muncii, ca parte a luptei împotriva excluziunii sociale;
(h)
evaluarea și analiza inițiativelor active din domeniul pieței forței de muncă și punerea în aplicare eficientă și eficace a acestora.
Articolul 4
Inițiativele rețelei
(1) În cadrul domeniilor care intră în responsabilitatea SPOFM, rețeaua ia următoarele inițiative, în mod special:
(a)
elaborează și pune în aplicare, la nivelul Uniunii, învățarea comparativă bazată pe date concrete în rândul SPOFM pentru a compara randamentul activității lor, cu folosirea metodologiei corespunzătoare, în următoarele domenii:
(i)
contribuția la reducerea șomajului pentru toate categoriile de vârstă și pentru categoriile vulnerabile;
(ii)
contribuția la reducerea duratei șomajului și la reducerea inactivității, astfel încât să se abordeze șomajul pe termen lung și șomajul structural, precum și excluziunea socială;
(iii)
ocuparea posturilor vacante (inclusiv prin mobilitatea voluntară a forței de muncă);
(iv)
satisfacția clienților în raport cu serviciile SPOFM;
(b)
oferă asistență reciprocă, sub formă de activități inter pares sau de grup, prin cooperare, schimburi de informații, experiență și personal între membrii rețelei, inclusiv sprijin pentru punerea în aplicare a recomandărilor referitoare la SPOFM și specifice fiecărei țări emise de Consiliu la cererea statului membru sau a SPOFM în cauză;
(c)
contribuie la modernizarea și consolidarea SPOFM în domenii-cheie, în concordanță cu obiectivele sociale și privind ocuparea forței de muncă ale Strategiei Europa 2020;
(d)
elaborează rapoarte fie la cererea Parlamentului European, a Consiliului, a Comisiei, fie din proprie inițiativă;
(e)
contribuie la punerea în aplicare a inițiativelor de politică relevante;
(f)
adoptă și pune în aplicare programul său de lucru anual, care precizează metodele sale de lucru, rezultatele preconizate și detaliile cu privire la punerea în aplicare a învățării comparative;
(g)
promovează și desfășoară schimburi de bune practici cu privire la identificarea tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare și cu privire la dezvoltarea de inițiative care să garanteze că acești tineri dobândesc competențele necesare pentru a pătrunde și a rămâne pe piața muncii.
În ceea ce privește inițiativele prevăzute la litera (a) de la primul paragraf, analiza comparativă utilizează indicatorii definiți în anexă. De asemenea, rețeaua participă în mod activ la punerea în aplicare a acestor activități prin schimbul de date, cunoștințe și practici. Statele membre își păstrează competența de a decide dacă se vor angaja în mod voluntar în exercițiile suplimentare de evaluare comparativă în domenii altele decât cele enumerate la litera (a) punctele (i)-(iv);
(2) Rețeaua stabilește un mecanism de raportare referitor la inițiativele menționate la alineatul (1). În aplicarea mecanismului respectiv, membrii rețelei transmit anual un raport consiliului de administrație.
Articolul 5
Cooperare
Rețeaua inițiază cooperarea cu părțile interesate relevante de pe piața forței de muncă, inclusiv cu alți furnizori de servicii în materie de ocupare a forței de muncă și, după caz, cu parteneri sociali, organizații care reprezintă persoanele șomere sau categoriile vulnerabile, organizațiile neguvernamentale a căror activitate este asociată cu ocuparea forței de muncă, autoritățile locale și regionale, rețeaua europeană pentru dezvoltarea politicilor de orientare de-a lungul vieții și serviciile private de ocupare a forței de muncă, prin implicarea acestora în activitățile relevante și la reuniunile rețelei, precum și prin schimbul de informații și de date.
Articolul 6
Funcționarea rețelei
(1) Rețeaua este administrată de un consiliu de administrație. Statele membre desemnează în consiliul de administrație un membru și un supleant din conducerea superioară a propriului SPOFM. Comisia desemnează la rândul său un membru și un supleant în consiliul de administrație. Supleanții din cadrul consiliului de administrație îi înlocuiesc pe membrii acestuia ori de câte ori este necesar.
EMCO desemnează, din rândul membrilor săi și în conformitate cu regulamentul său de procedură, un reprezentant cu statut de observator în consiliul de administrație, cu excepția sesiunilor restrânse ale consiliului de administrație. Consiliul de administrație se poate reuni în sesiuni restrânse, cu participarea unui membru din partea fiecărui stat membru și a unui membru din partea Comisiei, cu excepția acelor puncte de pe ordinea de zi care privesc programul anual de lucru. Regulamentul de procedură al consiliului de administrație furnizează detalii suplimentare privind utilizarea sesiunilor restrânse.
(2) Consiliul de administrație numește un președinte și doi vicepreședinți din rândul membrilor numiți de statele membre. Președintele este reprezentantul rețelei. Vicepreședinții țin locul președintelui, ori de câte ori este necesar.
(3) Consiliul de administrație adoptă, prin decizie unanimă, regulamentul său de procedură. Regulamentul respectiv include, printre altele, procedurile decizionale ale consiliului de administrație, precum și dispozițiile privind numirea și durata mandatului președintelui și vicepreședinților consiliului de administrație.
(4) Consiliul de administrație adoptă, prin decizia majorității:
(a)
programul de lucru anual al rețelei, inclusiv înființarea de grupuri de lucru și regimul lingvistic al reuniunilor rețelei;
(b)
cadrul tehnic pentru îndeplinirea activităților de analiză comparativă și de învățare reciprocă, ca parte a programului de lucru anual al rețelei, inclusiv metodologia învățării comparative pe baza indicatorilor pentru analiza comparativă, astfel cum figurează în anexa la prezenta decizie, pentru a compara performanța SPOFM, variabilele contextuale, cerințele privind comunicarea datelor și instrumentele de învățare folosite în cadrul programului integrat de învățare reciprocă;
(c)
raportul anual al rețelei. Raportul respectiv este transmis Parlamentului European și Consiliului și se publică.
(5) Consiliul de administrație este asistat de un secretariat pus la dispoziție de Comisie și care funcționează în cadrul acesteia. Secretariatul pregătește, în cooperare cu președintele și vicepreședinții, reuniunile consiliului de administrație, programul de lucru anual și raportul anual al rețelei. Secretariatul cooperează îndeaproape cu secretariatul EMCO.
Articolul 7
Sprijinul financiar acordat acestei măsuri de încurajare
Resursele globale pentru punerea în aplicare a prezentei decizii sunt stabilite în cadrul secțiunii PROGRESS/ocuparea forței de muncă din EaSI, iar creditele anuale aferente sunt autorizate de către Parlamentul European și Consiliu în limitele cadrului financiar.
Articolul 8
Modificarea anexei privind indicatorii pentru analiza comparativă
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 9, pentru modificarea anexei privind indicatorii pentru analiza comparativă.
Articolul 9
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 8 se conferă Comisiei pentru perioada cuprinsă între 17 iunie 2014 și 31 decembrie 2020.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 8 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 8 intră în vigoare numai în cazul nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 10
Revizuire
Până la 18 iunie 2017, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport privind aplicarea prezentei decizii. Raportul evaluează, în special, măsura în care rețeaua a contribuit la realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 3 și dacă aceasta și-a îndeplinit sarcinile. De asemenea, acesta evaluează modul în care analiza comparativă în domeniile menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (i)-(iv) a fost elaborată și pusă în aplicare de rețea.
Articolul 11
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 12
Destinatari
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 15 mai 2014.