NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 702/2014
ze dne 25. června 2014,
kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie prohlašují určité kategorie podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech za slučitelné s vnitřním trhem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory (1), a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení v souladu s článkem 6 a čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98,
po konzultaci s Poradním výborem pro státní podpory,
vzhledem k těmto důvodům:
1)
Státní financování, které splňuje kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy, představuje státní podporu a podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy musí být oznámeno Komisi. Podle článku 109 Smlouvy však Rada může vymezit druhy podpor, které jsou z této oznamovací povinnosti vyňaty. V souladu s čl. 108 odst. 4 Smlouvy může Komise přijmout nařízení týkající se daných kategorií podpory. Nařízením (ES) č. 994/98 je Komise zmocněna, aby v souladu s článkem 109 Smlouvy prohlásila, že určité kategorie podpory mohou být vyňaty z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Na tomto základě přijala Komise nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (2), které je použitelné do dne 30. června 2014.
2)
Dne 22. července 2013 bylo nařízení (ES) č. 994/98 změněno nařízením Rady (EU) č. 733/2013 (3), tak aby byla Komise zmocněna rozšířit blokovou výjimku na nové kategorie podpor, u nichž lze vymezit přesné podmínky slučitelnosti. V odvětvích zemědělství a lesnictví by tyto nové kategorie podpor, které mohou být za určitých podmínek vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, měly zahrnovat podporu na zachování kulturního a přírodního dědictví, podporu na náhradu škod způsobených přírodními pohromami a podporu ve prospěch lesnictví.
3)
Článek 42 Smlouvy stanoví, že se pravidla hospodářské soutěže použijí na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty pouze v rozsahu, který vymezí Evropský parlament a Rada. Ustanovení čl. 211 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (4) stanoví, že na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty se pravidla státní podpory použijí s výhradou zvláštních výjimek. Podle čl. 211 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 se pravidla státní podpory nepoužijí na platby provedené členskými státy v souvislosti s opatřeními stanovenými uvedeným nařízením, která jsou částečně nebo zcela financována Unií, a opatřeními obsaženými v článcích 213 až 218 uvedeného nařízení. Pravidla státní podpory se mimoto nepoužijí na platby uskutečněné členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) ani na doplňkové vnitrostátní financování v rámci oblasti působnosti článku 42 Smlouvy. Tyto platby, jejichž prostřednictvím má být poskytnuto doplňkové vnitrostátní financování v rámci oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, musí splňovat kritéria stanovená v nařízení (EU) č. 1305/2013, aby je Komise schválila jako součást programu rozvoje venkova daného členského státu. Pravidla státní podpory se však vztahují jak na část spolufinancovanou z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), tak na doplňkové vnitrostátní financování týkající se opatření, jež nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy.
4)
Jelikož se hospodářské dopady podpory nemění v závislosti na tom, zda je podpora částečně financovaná Unií, nebo zda je financována pouze členským státem, měl by existovat soulad a jednotnost mezi politikou Komise v oblasti kontroly státní podpory a podporou, která se poskytuje podle samotné společné politiky Unie v oblasti zemědělství a rozvoje venkova.
5)
Oblast působnosti tohoto nařízení by proto měla být sladěna s oblastí působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013, zejména co se týká podpory ve prospěch odvětví lesnictví a podpory ve prospěch mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) působících ve venkovských oblastech. Toto nařízení by se mělo vztahovat na opatření podpory ve prospěch lesnictví a ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech, která nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, na něž se vztahuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pouze tehdy, jsou-li tato opatření zahrnuta do programů rozvoje venkova a spolufinancována z EZFRV, a pouze v rozsahu těchto programů. Toto nařízení by se na druhou stranu nemělo vztahovat na podporu podniků ve venkovských oblastech v případě činností, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, ani na podporu lesnictví, neexistuje-li přímá souvislost s programy rozvoje venkova a není-li poskytnuto spolufinancování z EZFRV. Nicméně podporu na předávání znalostí a informační akce v odvětví lesnictví a podporu na poradenské služby v odvětví lesnictví by mělo být možné poskytnout i mimo programy rozvoje venkova, které jsou zcela financovány členskými státy, pokud tyto podpory splňují příslušné podmínky slučitelnosti stanovené v tomto nařízení.
6)
V případech, kdy členské státy musí podle čl. 81 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 získat schválení státní podpory jak u spolufinancované části, tak u doplňkového financování svých vnitrostátních programů rozvoje venkova, měly by mít k dispozici zjednodušený postup. Tyto podpory by proto měly být vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňují příslušné podmínky slučitelnosti stanovené v tomto nařízení.
7)
Komise svým sdělením Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 8. května 2012 o modernizaci státní podpory v EU (6) zahájila rozsáhlý přezkum pravidel státní podpory. Hlavní cíle modernizace byly vymezeny takto: i) dosáhnout udržitelného, inteligentního a inkluzivního růstu na konkurenceschopném vnitřním trhu a zároveň přispět k úsilí členských států o efektivnější využívání veřejných financí, ii) zaměřit kontrolu, kterou Komise provádí ex ante, na případy s největším dopadem na vnitřní trh a zároveň posílit spolupráci členských států při prosazování pravidel státní podpory a iii) racionalizovat právní úpravu a zajistit rychlejší, informovanější a lépe podložená rozhodnutí, která se opírají o jasnou ekonomickou logiku, společný přístup a přesně vymezené povinnosti.
8)
Toto nařízení by mělo umožnit lépe stanovit priority při prosazování pravidel státní podpory, přispět ke zjednodušení, zvýšení transparentnosti, účinnějšímu hodnocení a lepší kontrole dodržování pravidel státní podpory na úrovni členských států a Unie a přitom zachovat institucionální pravomoci Komise a členských států. V souladu se zásadou proporcionality toto nařízení nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
9)
Komise použila články 107 a 108 Smlouvy ve velkém počtu případů souvisejících s malými a středními podniky, které se zabývají produkcí zemědělských produktů, jejich zpracováním a uváděním na trh, zejména v rámci nařízení (ES) č. 1857/2006, nařízení Komise (ES) č. 800/2008 (7) a Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích lesnictví a zemědělství na období 2007-2013 (8). Získala tedy v této oblasti značné zkušenosti. Tyto zkušenosti jí na jedné straně umožňují lépe vymezit podmínky, za nichž lze určité kategorie podpory považovat za slučitelné s vnitřním trhem, a rozšířit oblast působnosti blokových výjimek, a na druhé straně ukazují, že je třeba posílit transparentnost podpor i kontroly a umožnit lepší posuzování velkých režimů podpory na základě jejich účinku na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
10)
Obecné podmínky pro používání tohoto nařízení by měly být stanoveny na základě souboru společných zásad, které by zajistily, aby podpora sloužila společnému zájmu, měla jednoznačný motivační účinek, byla vhodná a přiměřená, byla poskytována zcela transparentně, podléhala kontrolnímu mechanismu a pravidelnému hodnocení a neměla negativní vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který odporuje společnému zájmu.
11)
Podpora, která splňuje všechny podmínky stanovené v tomto nařízení, a to jak obecné podmínky, tak i zvláštní podmínky vztahující se na příslušné kategorie podpory, by měla být vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. V zájmu zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy, aniž by byla oslabena kontrola ze strany Komise, by měla vyňatá podpora (režimy podpory a jednotlivé podpory) obsahovat výslovný odkaz na toto nařízení.
12)
Státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, na niž se toto nařízení nevztahuje, nadále podléhá oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tímto nařízením není dotčena možnost členských států oznámit podporu, jejíž cíle odpovídají cílům zahrnutým do tohoto nařízení.
13)
Vzhledem k tomu, že velké režimy podpory mají potenciálně větší dopad na obchod a hospodářskou soutěž, měly by režimy, jejichž průměrný roční rozpočet na státní podporu přesahuje určitou prahovou hodnotu odvozenou od absolutní částky, zpravidla podléhat hodnocení státní podpory. Hodnocení by mělo ověřit, zda byly naplněny předpoklady a podmínky slučitelnosti režimu, zda bylo dosaženo účinnosti opatření podpory vzhledem k jeho obecným a specifickým cílům a zjistit, jaký má režim dopad na hospodářskou soutěž a obchod. Pro zajištění rovného zacházení by se mělo hodnocení státní podpory provádět na základě Komisí schváleného plánu hodnocení. Přestože by tyto plány měly být za běžných okolností vypracovány v době přípravy režimu a schváleny včas před vstupem režimu v platnost, může se stát, že to někdy nebude možné. Aby se v takových případech nemusel odkládat vstup režimu v platnost, bude se toto nařízení na takové režimy vztahoval maximálně po dobu šesti měsíců. Komise může po schválení plánu hodnocení rozhodnout, že tato doba bude prodloužena. Pro výše uvedený účel by měl být plán hodnocení Komisi oznámen do dvaceti pracovních dnů po jeho vstupu v platnost. Komise může také výjimečně rozhodnout, že kvůli specificitě případu není hodnocení nutné. Komise by od členských států měla obdržet informace, které potřebuje k posouzení plánu hodnocení, a žádat o dodatečné informace bez prodlení, aby členské státy mohly doplnit prvky, bez nichž Komise nemůže přijmout rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že tento přístup je nový, Komise ve zvláštním dokumentu podrobně vysvětlí, jak se bude postupovat během šestiměsíčního období pro schválení plánu hodnocení, a uvede, jaké formuláře bude třeba použít pro předkládání plánů hodnocení. Změny režimů, které podléhají hodnocení, tedy jiné změny, než ty, které nemohou ovlivnit slučitelnost režimu podpory podle tohoto nařízení nebo nemohou výrazně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení, by se měly posuzovat s ohledem na výsledky hodnocení a měly by být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení. Změny, které spočívají v čistě formální úpravě, administrativní změny, změny provedené v rámci opatření spolufinancovaných EU a podobné změny by se v zásadě neměly považovat za změny, které výrazně ovlivňují obsah schváleného plánu hodnocení.
14)
Toto nařízení by se nemělo použít na podporu, která je podmíněna použitím domácích produktů na úkor dovážených ani na podporu činností spojených s vývozem. Zejména by se nemělo použít na podporu financující zřízení a provoz distribuční sítě v jiném členském státě nebo třetí zemi. Podpora na pokrytí nákladů na účast na veletrzích nebo na studie či poradenské služby potřebné k uvedení nového nebo stávajícího produktu na nový trh v jiném členském státě nebo ve třetí zemi by zpravidla neměla představovat podporu činností spojených s vývozem.
15)
Komise by měla zajistit, aby schválená podpora neměla nepříznivý vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který je v rozporu se společným zájmem. Proto by z oblasti působnosti tohoto nařízení měla být vyňata podpora poskytnutá příjemci, vůči němuž je vydán inkasní příkaz poté, co Komise svým rozhodnutím prohlásí podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem, s výjimkou podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami.
16)
Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měla být vyloučena také podpora pro podniky v obtížích, protože taková podpora by se měla posuzovat podle Pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (9) nebo pokynů, které je nahradí, aby se zamezilo jejich obcházení, s výjimkou podpory poskytnuté na náhradu škod způsobených přírodními pohromami, nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, chorobou zvířat nebo škůdcem rostlin a podpory na obnovu lesů poškozených požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci, chorobami, katastrofickými událostmi a jevy souvisejícími se změnou klimatu, jak je uvedeno v tomto nařízení. Kromě toho by se z důvodů ochrany veřejného zdraví a s ohledem na naléhavost situace za některých okolností nemělo přihlížet k ekonomické situaci podniku v případě podpory na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat. V zájmu zajištění právní jistoty je vhodné stanovit jednoznačná kritéria, aby pro posouzení skutečnosti, zda se dotyčný podnik považuje pro účely tohoto nařízení za podnik v obtížích, nebylo nutné zvažovat všechny zvláštní aspekty situace určitého podniku.
17)
Pokud jsou státní podpora nebo její podmínky (včetně metody financování, je-li její nedílnou součástí) neoddělitelně spjaty s porušením práva Unie, nelze uvedenou podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem. Toto nařízení by se proto nemělo vztahovat na podporu, která sama o sobě porušuje právní předpisy Unie.
18)
Prosazování pravidel státní podpory velmi závisí na spolupráci členských států. Členské státy by proto měly přijmout všechna nezbytná opatření k zajištění dodržování tohoto nařízení, a to i u jednotlivých podpor poskytnutých na základě režimů, na něž se vztahují blokové výjimky.
19)
Vzhledem k tomu, že vysoké částky podpory poskytnuté jednotlivě nebo kumulovaně s sebou nesou vysoké riziko nepříznivého dopadu na podmínky obchodu, měla by je Komise hodnotit na základě oznámení. Pro některé kategorie investičních podpor spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení by proto měly být stanoveny maximální prahové hodnoty na úrovni, která zohledňuje danou kategorii podpory a její pravděpodobný dopad na podmínky obchodu. Podpora poskytnutá nad tyto prahové hodnoty by měla nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení by nemělo být možné obcházet umělým rozdělením režimů podpory nebo projektů podpory, např. na několik režimů nebo projektů podpory s podobnými vlastnostmi, cíli nebo příjemci. Ostatní kategorie podpory by v případě, že splňují podmínky slučitelnosti a nepřesahují maximální intenzity podpory nebo maximální částky podpory stanovené v tomto nařízení, neměly být považovány za podporu s vysokým rizikem nepříznivého dopadu na podmínky obchodu.
20)
Pro zajištění transparentnosti, rovného zacházení a účinné kontroly by se toto nařízení mělo vztahovat pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočíst hrubý grantový ekvivalent, aniž by bylo nutné provést analýzu rizik (transparentní podpora).
21)
Pro určité specifické nástroje podpory, jako jsou půjčky, záruky, daňová opatření, a zejména vratné zálohy, by toto nařízení mělo stanovit, za jakých podmínek je lze považovat za transparentní. Podpora obsažená v zárukách by se měla považovat za transparentní tehdy, pokud byl hrubý grantový ekvivalent vypočítán na základě prémií „safe-harbour“ stanovených pro příslušný typ podniku. Například pro malé a střední podniky uvádí sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (10) úrovně ročních prémií, při jejichž překročení by se státní záruka za podporu nepovažovala. Podpora by se měla považovat za transparentní rovněž tehdy, pokud byla před jejím poskytnutím Komisi oznámena metoda výpočtu intenzity podpory obsažené ve státní záruce a Komise tuto metodu schválila v souladu se sdělením Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk. Pro účely tohoto nařízení by se za transparentní neměla považovat podpora obsažená v opatřeních v oblasti rizikového financování a v kapitálových injekcích.
22)
Podpora, která by jinak spadala do oblasti působnosti tohoto nařízení, ale není transparentní, by měla být vždy oznámena Komisi. Oznámené netransparentní podpory by Komise měla posoudit především na základě kritérií stanovených v Pokynech Unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech na období 2014-2020 (11) nebo v dalších příslušných rámcích, pokynech, sděleních a oznámeních.
23)
Aby bylo zaručeno, že podpora je nezbytná a působí jako pobídka k dalšímu rozvoji činností nebo projektů, nemělo by se toto nařízení vztahovat na podporu těch činností nebo projektů, které by příjemce uskutečnil i bez podpory. Podpora by se neměla poskytnout se zpětnou účinností na činnosti nebo projekty, které příjemce již uskutečnil. Podpora by měla být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s tímto nařízením pouze tehdy, byla-li činnost nebo práce na podporovaném projektu zahájena až poté, co příjemce podal písemnou žádost o podporu.
24)
V případě podpory ad hoc, na niž se vztahuje toto nařízení a jejímž příjemcem je velký podnik, by členský stát měl kromě splnění podmínek, které ohledně motivačního účinku platí pro MSP, rovněž zajistit, aby příjemce v interním dokumentu analyzoval, nakolik jsou podporovaný projekt nebo činnost životaschopné s podporou a bez podpory. Členský stát by měl ověřit, zda tento interní dokument potvrzuje, že se významně zvýší rozsah projektu či činnosti nebo celková částka, kterou příjemce na podporovaný projekt nebo činnost vynaloží, nebo že se dokončování příslušného projektu či činnosti významně urychlí. Motivační účinek by mělo být možné prokázat rovněž na základě toho, že bez poskytnutí podpory by investiční projekt nebo činnost jako takové nebyly v dané venkovské oblasti realizovány.
25)
Automatické režimy podpory ve formě daňového zvýhodnění by stejně jako v současnosti měly podléhat zvláštní podmínce týkající se motivačního účinku, protože podpora plynoucí z těchto režimů je poskytována jinými postupy než ostatní kategorie podpory. Zvláštní podmínkou je, že by předmětné režimy podpor měly být přijaty před zahájením činnosti nebo prací na podporovaném projektu/činnosti. Tato podmínka by se však neměla použít v případě následných daňových režimů, pokud se na danou činnost vztahoval již předchozí režim ve formě daňového zvýhodnění. Při posuzování motivačního účinku těchto režimů podpor je rozhodujícím momentem okamžik, k němuž bylo daňové opatření poprvé zavedeno v původním režimu, jenž byl poté nahrazen režimem následným.
26)
V případě podpory na pozemkové úpravy, na propagační opatření ve formě publikací, které mají zvýšit informovanost veřejnosti o zemědělských produktech, podpory na náhradu ztrát způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, podpory na odškodnění za náklady na eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin nebo za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin, podpory na uhrazení nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, podpory na výzkum a vývoj, podpory určené k náhradě škod způsobených přírodní pohromou a podpory na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví v zemědělském podniku by se existence motivačního účinku neměla vyžadovat nebo by se mělo mít za to, že motivační účinek existuje, jsou-li splněny zvláštní podmínky stanovené pro tyto kategorie podpory v tomto nařízení.
27)
Aby bylo zajištěno, že je podpora přiměřená a omezená na nezbytnou výši, měly by být maximální částky podpory pokud možno vyjádřeny intenzitou podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů. V případech, kdy maximální intenzitu podpory nelze stanovit, protože nelze určit způsobilé náklady, nebo v případě nízkých částek, u nichž je vhodné stanovit jednodušší metodu, by měly být maximální částky podpory pro účely zajištění její přiměřenosti vyjádřeny nominálně. Intenzity podpory a maximální částky podpory by měly být stanoveny na základě zkušeností Komise na úrovni, která minimalizuje narušení hospodářské soutěže v podporovaném odvětví a zároveň náležitě přispívá k dosažení cíle, jímž je usnadnění rozvoje hospodářských činností příjemců v odvětví zemědělství, ve venkovských oblastech nebo v odvětví lesnictví. V zájmu soudržnosti s opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou financována Unií, by stropy měly být harmonizovány se stropy stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013, je-li to v souladu se zásadami státní podpory.
28)
Do výpočtu intenzity podpory by měly být zahrnuty pouze způsobilé náklady. Nařízení by nemělo vyjmout z oznamovací povinnosti podporu, která přesahuje příslušnou intenzitu podpory v důsledku zahrnutí nezpůsobilých nákladů. Identifikace způsobilých nákladů by měla být podpořena jednoznačnými, konkrétními a aktuálními doklady. Všechny použité číselné údaje by se měly uvádět před srážkou daně nebo jiných poplatků. Podpora splatná v několika splátkách by měla být diskontována na hodnotu platnou v den jejího poskytnutí. Rovněž způsobilé náklady by měly být diskontovány na hodnotu platnou v den poskytnutí podpory. V případě podpory, jež nemá podobu dotace, by úrokovou sazbou pro účely diskontování měla být diskontní sazba a úrokovou sazbou pro účely výpočtu částky podpory referenční sazba, které platily v den poskytnutí podpory, jak je stanoveno ve sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (12). Je-li podpora poskytnuta jinak než formou dotace, měla by být výše podpory vyjádřena jako hrubý grantový ekvivalent. Je-li podpora poskytnuta ve formě daňového zvýhodnění, měly by být jednotlivé tranše podpory diskontovány na základě diskontních sazeb platných v době, kdy nastane účinnost daňového zvýhodnění. Mělo by se podporovat využívání podpory ve formě vratných záloh, jelikož tyto nástroje k sdílení rizik násobí motivační účinek podpory. Proto je vhodné stanovit, že je-li podpora poskytnuta ve formě vratných záloh, může být použitelná intenzita podpory stanovená v tomto nařízení navýšena.
29)
V případě budoucího daňového zvýhodnění nemusí být předem známa ani použitelná diskontní sazba, ani přesná výše jednotlivých čerpání podpory. V takovém případě by členské státy měly předem stanovit horní mez pro diskontovanou hodnotu podpory, která by zohledňovala příslušnou intenzitu podpory. Jakmile bude později známa výše jednotlivé tranše k určitému dni, bude možné provést diskontování na základě diskontní sazby platné v tento den. Diskontovaná hodnota každé jednotlivé tranše podpory by se měla odečíst od celkového horního limitu (omezená částka).
30)
Při ověřování, zda jsou dodrženy individuální prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzity podpory nebo maximální částky podpory stanovené v tomto nařízení, by se u podporované činnosti nebo projektu měla vzít v úvahu celková částka státní podpory. Toto nařízení by mělo mimoto stanovit podmínky, za nichž lze jednotlivé kategorie podpory kumulovat. Podporu vyňatou z oznamovací povinnosti tímto nařízením a jinou slučitelnou podporu vyňatou z oznamovací povinnosti jiným nařízením nebo podporu schválenou Komisí lze kumulovat, pokud se tato opatření týkají různých způsobilých nákladů, které lze identifikovat. Pokud se různé zdroje podpory týkají shodných - částečně či plně se překrývajících - identifikovatelných způsobilých nákladů, měla by být kumulace přípustná do nejvyšší intenzity nebo částky podpory platné pro danou podporu podle tohoto nařízení. Toto nařízení by mělo rovněž stanovit zvláštní pravidla pro kumulaci podpory s identifikovatelnými způsobilými náklady a bez takovýchto nákladů a pro kumulaci s podporou de minimis. Podpora de minimis často není poskytnuta na konkrétní identifikovatelné způsobilé náklady nebo ji k nim nelze přiřadit. V takovém případě by mělo být možné podporu de minimis volně kumulovat se státní podporou vyňatou z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení. Je-li však podpora de minimis poskytnuta na tytéž identifikovatelné způsobilé náklady jako státní podpora vyňatá na základě tohoto nařízení, měla by být kumulace povolena pouze do maximální intenzity podpory, která je stanovena v kapitole III tohoto nařízení.
31)
O státní podporu se nejedná v případě financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky nebo jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států. Je-li toto financování z prostředků Unie kombinováno se státní podporou, pak by při určování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzita podpory nebo maximální výše podpory, měla být posuzována pouze státní podpora, pokud celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazbu financování, kterou stanoví použitelná ustanovení práva Unie.
32)
Jelikož je státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v zásadě zakázána, je důležité, aby si všechny strany mohly ověřit, zda je podpora poskytnuta v souladu s použitelnými pravidly. Transparentnost státních podpor je proto nezbytná pro správné uplatňování pravidel Smlouvy a vede k lepšímu dodržování pravidel, větší odpovědnosti, vzájemnému hodnocení a v konečném důsledku k efektivnějšímu vynakládání veřejných prostředků. V zájmu transparentnosti by se mělo vyžadovat, aby členské státy vytvořily na regionální nebo vnitrostátní úrovni kompletní internetové stránky, které by obsahovaly souhrnné informace o každém opatření podpory vyňatém z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení. Tento požadavek by měl být podmínkou slučitelnosti jednotlivé podpory s vnitřním trhem. V souladu se zavedenou praxí pro zveřejňování informací podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/37/EU (13) by měl být používán standardní formát, který umožňuje vyhledávat informace, stahovat je a jednoduše zveřejňovat na internetu. Odkazy na internetové stránky všech členských států věnované státním podporám by měly být zveřejněny na internetových stránkách Komise. V souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98 ve znění nařízení (EU) č. 733/2013 by měly být na internetové stránce Komise zveřejněny souhrnné informace o každém opatřením podpory vyňatém z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení.
33)
V souvislosti se zveřejňováním informací o poskytování jednotlivých podpor je vhodné stanovit prahové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že zveřejnění je přiměřené významu podpory. Na základě posouzení režimů investiční podpory v odvětví zemědělské prvovýroby, u nichž byly v rámci výroční zprávy za rok 2013 vykázány nejvyšší roční výdaje a u nichž tedy lze mít za to, že narušují vnitřní trh více než jiné kategorie podpory, Komise vypočítala průměrnou částku podpory na příjemce ve výši 59 596 EUR. Pro účely snížení administrativní zátěže členských států je proto vhodné stanovit prahovou hodnotu pro zveřejňování informací o poskytování jednotlivých podpor producentům v oblasti zemědělské prvovýroby na 60 000 EUR. Vzhledem k tomu, že zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh je obdobné zpracování průmyslových produktů a jejich uvádění na trh, je vhodné stanovit prahovou hodnotu pro zveřejňování informací o poskytování jednotlivých podpor příjemcům v těchto pododvětvích, stejně jako v odvětví lesnictví a u činností spadajících mimo oblast působnosti článku 42 Smlouvy, na stejné úrovni jako v nařízení Komise (EU) č. 651/2014 (14).
34)
K zajištění účinného dohledu je vhodné v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98 stanovit standardní formát, ve kterém by členské státy poskytovaly Komisi souhrnné informace, kdykoliv se podle tohoto nařízení uplatňuje režim podpory nebo se poskytuje jednotlivá podpora mimo rámec režimu podpory. Dále je v souladu s článkem 5 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (15) a čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 994/98 vhodné stanovit pravidla týkající se podávání výročních zpráv o podporách vyňatých z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení, jež mají členské státy předkládat Komisi, včetně zvláštních požadavků ohledně některých kategorií podpory.
35)
S ohledem na širokou dostupnost nezbytné technologie by souhrnné informace a výroční zprávy měly být v elektronickém formátu a měly by být Komisi předkládány prostřednictvím elektronických systémů Komise.
36)
Mimoto je v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 994/98 vhodné stanovit pravidla týkající se záznamů, které by členské státy měly uchovávat, pokud jde o podpory vyňaté tímto nařízením z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, s ohledem na promlčecí lhůtu stanovenou v článku 15 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (16).
37)
K zvýšení účinnosti podmínek slučitelnosti stanovených v tomto nařízení by měla mít Komise možnost odejmout budoucím opatřením podpory výhodu blokové výjimky v případě, že tyto požadavky nebudou splněny. Komise by měla mít možnost omezit toto odnětí výhody blokové výjimky na určité druhy podpory, určité příjemce nebo opatření podpory přijatá určitými orgány, pokud se nedodržování tohoto nařízení týká pouze omezené skupiny opatření nebo určitých orgánů. Toto cílené odnětí výhody by mělo zajistit přiměřenou nápravu související přímo se zjištěným nesouladem s tímto nařízením. V případě nedodržení podmínek slučitelnosti, které jsou stanoveny v kapitolách I a III, se na poskytnutou podporu toto nařízení nevztahuje, a ta tudíž představuje protiprávní podporu, kterou Komise přezkoumá v rámci příslušného postupu podle nařízení (ES) č. 659/1999. V případě nesplnění požadavků stanovených v kapitole II neovlivňuje odnětí výhody blokové výjimky budoucím opatřením podpory skutečnost, že se na minulá opatření, jež splňovala požadavky tohoto nařízení, bloková výjimka vztahovala.
38)
S ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy by jediným účinkem podpory nemělo být trvalé nebo periodické snižování provozních nákladů, které by příjemce jinak nesl, a podpora by měla být úměrná nevýhodám, které je třeba překonat pro zajištění socioekonomických přínosů, o nichž se má za to, že jsou v zájmu Unie. Jednostranná státní podpora, která směřuje výhradně k zlepšení finanční situace producentů, ale která nijak nepřispívá k rozvoji odvětví, a zejména podpora poskytnutá výhradně na základě ceny, množství, produkční jednotky nebo jednotky produkčních prostředků, by se měla považovat za podporu na provoz neslučitelnou s vnitřním trhem. Pokud by taková podpora byla poskytnuta v odvětví zemědělství, pravděpodobně by také narušovala mechanismy společných organizací trhů. Je proto vhodné omezit oblast působnosti tohoto nařízení na určité druhy podpory.
39)
Malé a střední podniky hrají rozhodující roli při vytváření pracovních příležitostí a obecně jsou faktorem sociální stability a motorem hospodářství. Jejich rozvoj však může být omezen selháními trhu, což vede k tomu, že malé a střední podniky trpí typickými nevýhodami. Malé a střední podniky mají často potíže při získávání kapitálu nebo půjček kvůli neochotě některých finančních trhů riskovat a kvůli omezenému zajištění, které jsou tyto podniky schopny nabídnout. Skutečnost, že mají omezené zdroje, může rovněž omezit jejich přístup k informacím, zejména o nových technologiích a potenciálních trzích. V zájmu usnadnění rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků by toto nařízení proto mělo vyjmout některé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
40)
Za účelem odstranění rozdílů, které by mohly vést k narušení hospodářské soutěže, a pro usnadnění koordinace mezi jednotlivými iniciativami Unie a vnitrostátními iniciativami, které se týkají malých a středních podniků, jakož i z důvodu transparentnosti správy a právní jistoty by definice malých a středních podniků použitá pro účely tohoto nařízení měla být založena na definici v doporučení Komise 2003/361/ES (17).
41)
K zajištění soudržnosti s politikou rozvoje venkova a k dosažení zjednodušení pravidel na základě zkušeností, které Komise již získala při uplatňování nařízení (EU) č. 1857/2006 a nařízení (EU) č. 800/2008, je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy různé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh.
42)
Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména investiční podporu, například investice do hmotného nebo nehmotného majetku či přemístění zemědělských staveb, podporu na zahájení činnosti a podnikatelské příležitosti, například podporu pro mladé zemědělce a malé zemědělské podniky, podporu pro seskupení producentů a rovněž podporu na účast v režimech jakosti, podporu k usnadnění rozvoje podnikatelské činnosti, například podporu na předávání znalostí a informační akce, podporu na poradenské služby, podporu na propagační činnosti, podporu na zástup v zemědělských podnicích, podporu na řízení rizik a řešení krizí, například podporu na náhradu ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodním pohromám, podporu na náklady na prevenci a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a podporu na platby pojistného, jakož i podporu pro odvětví živočišné výroby při sledování společných veřejných cílů, jako je zachování genetické jakosti a ochrana zdraví zvířat a veřejného zdraví. Tato podpora by se měla zaměřovat zejména na zvýšení konkurenceschopnosti a životaschopnosti celého odvětví zemědělství.
43)
Na základě tohoto nařízení by měly být z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy vyňaty rovněž podpory ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech. V této souvislosti by k zajištění soudržnosti mezi opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou spolufinancována z EZFRV, a opatřeními financovanými z doplňkových vnitrostátních zdrojů měla být pravidla stanovená v tomto nařízení pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě uvedeného nařízení.
44)
Z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy by měly být vyňaty i jiné kategorie podpor, například podpora na výzkum a vývoj v odvětvích zemědělství a lesnictví, podpora k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami, podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví v zemědělských podnicích a podpora ve prospěch lesnictví poskytovaná malým a středním podnikům i velkým podnikům. Zejména v případě podpory ve prospěch lesnictví by k zajištění soudržnosti mezi opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou spolufinancována z EZFRV, a opatřeními financovanými z doplňkových vnitrostátních zdrojů nebo opatřeními, která jsou financována pouze prostřednictvím státní podpory, měla být pravidla stanovená v tomto nařízení pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech.
45)
Podpora poskytnutá malým a středním podnikům působícím v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh, podpora na výzkum a vývoj, podpora ve prospěch odvětví lesnictví nebo podpora ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech na činnosti, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, může být rovněž vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení Komise (EU) č. 651/2014. Pokud to členské státy pokládají za vhodnější, mohou se alternativně rozhodnout, že podporu spadající do výše uvedených kategorií poskytnou v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (EU) č. 651/2014. Členské státy se mohou zejména rozhodnout, že podporu pro malé a střední podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby, regionální provozní podporu na náhradu za dodatečné náklady v nejvzdálenějších regionech kromě dopravních nákladů, podporu na konzultační služby pro malé a střední podniky, podporu na rizikové financování, podporu na výzkum a vývoj, podporu na inovace v malých a středních podnicích, podporu na ochranu životního prostředí, podporu na vzdělávání a podporu pro znevýhodněné pracovníky poskytnou v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (EU) č. 651/2014. V této souvislosti je v zájmu objasnění vztahu mezi oblastí působností tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 651/2014 třeba uvést, že se cíle, kategorie podpory a podmínky pro poskytnutí podpory stanovené v obou nařízeních liší, ačkoli se mohou zaměřovat na stejnou kategorii příjemců.
46)
K zlepšení hospodářského a environmentálního profilu a zvýšení efektivnosti malých a středních podniků působících v odvětví zemědělství a k zajištění infrastruktury potřebné pro rozvoj zemědělství a na podporu nevýnosných investic, jež jsou nezbytné k dosažení cílů v oblasti ochrany životního prostředí, je nutné poskytovat podporu na investice do hmotného či nehmotného majetku přispívající k dosažení těchto cílů. Tyto investice by měly být v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy dotčených členských států v oblasti ochrany životního prostředí. Dále by u investic, které vyžadují posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (18), měla být podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
47)
Kvůli riziku narušení hospodářské soutěže vyplývajícímu z cílených investičních podpor v odvětví zemědělské prvovýroby by se investiční podpora vyňatá z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení neměla omezovat na určitý zemědělský produkt. Tato podmínka by však neměla členskému státu bránit v tom, aby některé zemědělské produkty vyloučil z oblasti působnosti určité podpory, zejména pokud pro ně není na trhu možné nalézt žádný běžný odbyt. Mimoto by se za způsobilou pro vynětí z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení neměla považovat podpora na určité druhy investic per se.
48)
Aby byla zajištěna patřičná rovnováha mezi cílem minimalizovat narušení hospodářské soutěže a cílem podporovat energetickou účinnost a účinné využívání zdrojů, by toto nařízení mělo v případě investic zemědělských podniků souvisejících se zemědělskou prvovýrobou stanovit, že by podpora měla být poskytnuta pouze na investice spojené s výrobou biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů na úrovni zemědělského podniku a pouze tehdy, pokud tato výroba nepřesahuje průměrnou roční spotřebu paliv nebo energie v zemědělském podniku. V takovém případě by podpora na biopaliva měla být zahrnuta pouze do té míry, v níž je poskytována na udržitelná biopaliva v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (19).
49)
S cílem motivovat k přesunu na produkci pokročilejších forem biopaliv, jak je stanoveno v horizontálních pravidlech státní podpory v odvětví životního prostředí a energetiky, by z oblasti působnosti tohoto nařízení měla být v případě podpory na investice související se zpracováním zemědělských produktů vyňata podpora na biopaliva z potravinářských plodin.
50)
S cílem podpořit a usnadnit zahajování činnosti mladých zemědělců a rozvoj malých zemědělských podniků, které jsou potenciálně ekonomicky životaschopné, je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na zahájení činnosti. Aby byla zajištěna životaschopnost nově zahájených zemědělských činností, měla by být podpora podmíněna předložením podnikatelského plánu. Podpora na zahájení činnosti by měla být poskytována pouze během počáteční doby existence podniku a neměla by se z ní stát provozní podpora.
51)
S cílem pomoci odvětví zemědělství řešit problémy při uvádění zemědělských produktů na trh, které vznikly v důsledku silnější hospodářské soutěže a konsolidace navazujících trhů, včetně místních, je třeba podporovat zřizování seskupení a organizací producentů. Je proto vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů. Podporu by měla využívat pouze seskupení a organizace producentů způsobilé jako malé a střední podniky. K zajištění toho, že se seskupení a organizace producentů stane životaschopným subjektem, by jako podmínka pro oficiální uznání seskupení producentů ze strany členských států měl být příslušnému orgánu předložen podnikatelský plán. Aby se zamezilo poskytování provozní podpory a zachoval motivační účinek, měla by být maximální doba poskytování podpory omezena na pět let.
52)
V zájmu zlepšení tržních příležitostí a k dosažení přidané hodnoty u dotčených zemědělských produktů je vhodné podporovat účast malých a středních podniků v režimech jakosti Unie a jednotlivých členských států, a proto by podpora na účast v režimech jakosti měla být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem ke skutečnosti, že v okamžiku vstupu do těchto režimů jakosti a v prvních letech účasti nejsou dodatečné náklady a povinnosti uložené malým a středním podnikům v důsledku jejich účasti plně odměněny trhem, měla by být přímá podpora pro příjemce omezena na novou účast a zahrnovat období nejvýše pěti let. Podpora ve formě dotovaných služeb by měla být poskytnuta na náklady na povinná kontrolní opatření související s režimy jakosti nebo na náklady na studie trhu či na vypracování žádosti o uznání režimu jakosti Unie.
53)
K zvýšení konkurenceschopnosti a zlepšení účinného využívání zdrojů, environmentálního profilu, udržitelného hospodaření a celkové výkonnosti malých a středních podniků je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na předávání znalostí, informační akce a poradenské služby pro zemědělství, jakož i propagační opatření.
54)
Náležité řízení rizik a řešení krizí je klíčovým nástrojem pro udržitelné a konkurenceschopné odvětví zemědělství. Zemědělská prvovýroba je vystavena zvláštním přírodním, klimatickým a zdravotním rizikům a krizím. Podpora na řízení rizik a řešení krizí a podpora odvětví živočišné výroby by proto měla být omezena na malé a střední podniky, které působí v oblasti zemědělské prvovýroby. Státní podpora určená k náhradě ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním pohromám, podpora pro boj proti chorobám zvířat a škůdcům rostlin a podpora na platby pojistného by měla být omezena na pomoc příjemcům, kteří čelí zvláštním obtížím, přestože vynaložili přiměřené úsilí, aby tato rizika minimalizovali. Státní podpora by neměla mít za následek to, že příjemce svádí k zbytečnému riskování. Malé a střední podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby by měly samy nést následky neprozíravé volby produkčních metod nebo produktů.
55)
Komise použila články 107 a 108 Smlouvy na podporu ve prospěch zachování přírodního a kulturního dědictví v řadě případů, zejména v rámci Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 a nařízení (ES) č. 1857/2006. V období 2007 až 2013 byla investiční podpora na zachování tradiční krajiny a staveb ve prospěch malých a středních podniků vyňata z oznamovací povinnosti nařízením (ES) č. 1857/2006, zatímco investiční podpora na zachování tradiční krajiny a staveb ve prospěch velkých podniků podléhala oznamovací povinnosti a schválení Komisí podle Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích lesnictví a zemědělství na období 2007 až 2013. Komise v uvedeném období posoudila více než 87 investičních podpor na zachování tradiční krajiny a tradičních staveb nacházejících se v zemědělských podnicích. Projekty týkající se zachování dědictví však ani v případě, že jsou prováděny velkými podniky, obvykle nevedou k významnému narušení hospodářské soutěže. Je proto vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, ohledně podpor ve prospěch zachování přírodního a kulturního dědictví.
56)
Podpora ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, která má být vyňata z oznamovací povinnosti podle tohoto nařízení, by měla být poskytnuta na investice do hmotného majetku nebo na aktivovatelné výkony určené na zachování kulturního nebo přírodního dědictví. Kulturní nebo přírodní dědictví by se mělo nacházet v zemědělském podniku příjemce a mělo by být oficiálně uznáno jako takové příslušným veřejným orgánem daného členského státu. Vzhledem k tomu, že prahová hodnota pro oznamování činí u této podpory podle tohoto nařízení 500 000 EUR na investiční projekt, který je podle Pokynů Unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech v letech 2014 až 2020 považován za drobnou infrastrukturu, je vhodné, aby byla intenzita podpory v tomto nařízení stanovena až na 100 % způsobilých nákladů.
57)
Mimořádné situace způsobené přírodními pohromami vyžadují okamžitá opatření ze strany orgánů poskytujících podporu. Je proto důležité zajistit rychlé poskytnutí plánované podpory. Komise použila články 107 a 108 Smlouvy ve značném počtu rozhodnutí týkajících se náhrady škod, které byly v odvětví zemědělství způsobeny přírodními pohromami. Pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 již zahrnovaly možnost povolit režimy podpory na náhradu škod způsobených přírodními pohromami. V období 2007 až 2012 Komise při použití Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 schválila více než 25 podpor souvisejících s náhradou škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami. Zkušenosti Komise ukazují, že tato opatření musí být provedena rychle, mají-li být účinná. U těchto podpor je proto nutné zjednodušit oznamovací postup. Tyto podpory mimoto vzhledem ke svému kompenzačnímu charakteru a existenci jednoznačných kritérií slučitelnosti s vnitřním trhem nevedou k významnému narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu. Je proto vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, rovněž ohledně podpor na náhradu škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami.
58)
Podpora určená k náhradě škod způsobených přírodními pohromami by proto měla být dostupná pro podniky v celém odvětví zemědělství a měla by být poskytována jak malým a středním podnikům, tak velkým podnikům. Podmínky vynětí podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami se řídí zavedenou praxi a souvisejí s oficiálním uznáním události jako přírodní pohromy ze strany orgánů členských států, s existencí přímé příčinné souvislosti mezi přírodní pohromou a škodou, která vznikla příjemci, a měly by zajistit, že nedojde k poskytnutí nadměrné náhrady. Členské státy by měly zejména zamezit vzniku nadměrné kompenzace v důsledku kombinace této podpory s jinou náhradou škody, kterou příjemci obdrží, včetně plateb obdržených na základě systému pojištění.
59)
Podpora na výzkum a vývoje může přispět k udržitelnému hospodářskému růstu a posílit konkurenceschopnost. Na základě zkušeností Komise s uplatňováním Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, rámce Společenství pro státní podporu výzkumu, vývoje a inovací (20) a nařízení (ES) č. 800/2008 na podporu výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu výzkumu a vývoje, která splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení. Jelikož podpora výzkumu a vývoje představuje důležitý cíl společného zájmu, mělo by toto nařízení požadovat, aby byl výzkumný projekt v zájmu všech podniků, které působí v určitém odvětví či pododvětví zemědělství či lesnictví. Informace o výzkumném projektu a jeho výsledcích by měly být zveřejněny na internetu. Kromě toho by měly být výsledky výzkumu zdarma k dispozici podnikům, které o ně projeví zájem.
60)
Lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova. Komise použila články 107 a 108 Smlouvy na podniky působící v odvětví lesnictví v řadě rozhodnutí, zejména v rámci Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013. V období 2007 až 2012 Komise na základě těchto pokynů schválila 140 podpor ve prospěch odvětví lesnictví. Na základě značných zkušeností, které Komise získala při uplatňování těchto pokynů na podniky působící v odvětví lesnictví, je v zájmu zjednodušení postupů při současném zajištění účinného dohledu a kontroly ze strany Komise vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, rovněž ohledně podpory ve prospěch odvětví lesnictví. Podle zkušeností Komise nenarušují podpory poskytnuté v odvětví lesnictví na opatření v rámci programů rozvoje venkova, které jsou spolufinancovány z EZFRV, nebo poskytnuty jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, významně hospodářskou soutěž na vnitřním trhu. Podpora na předávání znalostí v odvětví lesnictví a podpora na poradenské služby v odvětví lesnictví nenarušuje významně hospodářskou soutěž na vnitřním trhu ani tehdy, pokud byla poskytnuta mimo program rozvoje venkova. V tomto nařízení by měly být stanoveny jednoznačné podmínky slučitelnosti těchto opatření s vnitřním trhem. Tyto podmínky by měly být pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
61)
Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména podporu na zalesňování a zakládání lesů, podporu pro zemědělsko-lesnické systémy, podporu na ochranu lesů před požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin nebo katastrofickými událostmi a na obnovu poškozených lesů, podporu na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů, podporu na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000 vymezenými v článku 3 směrnice Rady 92/43/EHS (21) a v článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (22), podporu pro lesnicko-environmentální a klimatické služby a na ochranu lesů, podporu na předávání znalostí a informační akce, podporu na poradenské služby, podporu na investice do infrastruktury a podporu na investice do technologií v odvětví lesnictví a na zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh. Podpora pro odvětví lesnictví by neměla narušovat hospodářskou soutěž a měla by být z hlediska trhu neutrální.
62)
K zajištění soudržnosti s nařízením (EU) č. 1305/2013 a k dosažení zjednodušení pravidel pro získání schválení státní podpory u spolufinancované části i doplňkového financování národních programů rozvoje venkova by podpora ve prospěch odvětví lesnictví vyňatá z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení měla být totožná s příslušnými opatřeními pro rozvoj venkova a vyňatá podpora by měla být poskytnuta pouze na základě programu rozvoje venkova dotčeného členského státu a v souladu s tímto programem. Intenzity podpory a způsobilé náklady by však měly být také v souladu s obecnými zásadami Unie v oblasti státní podpory a s pravidly státní podpory použitelnými v odvětví zemědělství. Proto by náklady jako provozní kapitál, které jsou vedlejší a související s novou investicí, neměly být podle tohoto nařízení považovány za náklady způsobilé k podpoře. V souladu s příslušnými programy rozvoje venkova, které schválila Komise, by mezi investiční opatření zahrnutá do opatření v oblasti lesnictví mohla patřit také jednorázová lesnická opatření potřebná pro přípravu investice, umožňuje-li to cíl příslušného ustanovení pro rozvoj venkova. Podporu na převod znalostí, podporu na poradenské služby a podporu na pozemkové úpravy v lesnictví by mělo být možno poskytnout bez ohledu na to, zda je taková podpora začleněna v národním programu rozvoje venkova.
63)
Hospodářská diverzifikace a vytváření nových hospodářských činností jsou nezbytné pro rozvoj a konkurenceschopnost venkovských oblastí, a zejména pro malé a střední podniky, které jsou páteří venkovského hospodářství Unie. Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví opatření na podporu rozvoje nezemědělských činností ve venkovských oblastech, jež se zaměřují na podporu zaměstnanosti, vytváření kvalitních pracovních míst ve venkovských oblastech, zachování existujících pracovních příležitostí, snížení sezónních výkyvů v zaměstnanosti, rozvoj nezemědělských odvětví mimo zemědělství a zpracování zemědělských produktů a potravin při současné podpoře integrace podniků a místních meziodvětvových vazeb.
64)
K zajištění soudržnosti s nařízením (EU) č. 1305/2013 a k dosažení zjednodušení pravidel pro získání schválení státní podpory u spolufinancované části i doplňkového vnitrostátního financování programů rozvoje venkova by toto nařízení mělo vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy různé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech. Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména podporu na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny, podporu na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti, podporu na poradenské služby, podporu na předávání znalostí a informační akce a podporu na počáteční období účasti zemědělců v režimech jakosti bavlny a potravin a propagační opatření týkající se potravin. Podpora, která má být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení, by měla být totožná s příslušnými opatřeními pro rozvoj venkova a vyňatá podpora by měla být poskytnuta pouze na základě programu rozvoje venkova dotčeného členského státu a v souladu s tímto programem. Intenzity podpory a způsobilé náklady by však měly být v souladu také s obecnými zásadami Unie v oblasti státní podpory a s horizontálními pravidly státní podpory. Proto by náklady jako provozní kapitál, které jsou vedlejší a související s novou investicí, neměly být podle tohoto nařízení považovány za náklady způsobilé k podpoře.
65)
V souvislosti s podporou na investice, které se týkají zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty, by mělo být upřesněno, že investice související s produkcí biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů by neměly být způsobilé k získání podpory podle tohoto nařízení. Na takové investice by se v zásadě měla použít horizontální pravidla státní podpory v oblasti životního prostředí a energetiky.
66)
V případě několika kategorií podpory, jako je například: a) podpora na náklady související s průzkumem trhu, koncepcí a designem produktu a s přípravou žádostí o uznání režimů jakosti, b) podpora na náklady na povinná kontrolní opatření ve vztahu k režimům jakosti, c) podpora na předávání znalostí a informační akce, d) podpora na poradenské služby, e) podpora na zástup v zemědělských podnicích, f) podpora na propagační opatření, g) podpora na odškodnění za náklady na prevenci a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a h) podpora odvětví živočišné výroby, je podpora konečným příjemcům podpory poskytována nepřímo ve formě věcného plnění, a to prostřednictvím dotovaných služeb. V těchto případech by podpora měla být vyplacena poskytovateli dotyčné služby nebo činnosti. Při výběru poskytovatele je nutno náležitě přihlédnout k příslušným použitelným pravidlům zadávání veřejných zakázek a k zásadám transparentnosti, otevřenosti a zákazu diskriminace při výběrovém řízení.
67)
Na základě zkušeností Komise v této oblasti je v zásadě nezbytné podrobovat politiku státní podpory pravidelnému přezkumu. Doba použitelnosti tohoto nařízení by proto měla být omezena. Je tedy vhodné stanovit přechodná ustanovení, včetně pravidel, jimiž se budou vyňaté režimy podpory řídit během adaptačního období na konci doby platnosti tohoto nařízení. Tato pravidla by měla členským státům poskytnout čas na to, aby se přizpůsobily případnému novému režimu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
OBSAH
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ 13
KAPITOLA II
PROCEDURÁLNÍ NÁLEŽITOSTI 25
KAPITOLA III
KATEGORIE PODPOR 26
Oddíl 1
Podpora ve prospěch MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh 26
Oddíl 2
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích 43
Oddíl 3
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami 44
Oddíl 4
Podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví 45
Oddíl 5
Podpora ve prospěch lesnictví 46
Oddíl 6
Podpory ve prospěch MSP ve venkovských oblastech spolufinancované z EZFRV nebo poskytnuté jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření 59
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 65
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na tyto kategorie podpor:
a)
podpora ve prospěch mikropodniků a malých a středních podniků (MSP):
i)
působících v odvětví zemědělství, jmenovitě v zemědělské prvovýrobě, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh, s výjimkou článků 14, 15, 16, 18 a 23 a článků 25 až 28, které se vztahují pouze na MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby;
ii)
na činnosti nespadající do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, pokud je tato podpora poskytnuta v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a je buď spolufinancována z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), nebo poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření;
b)
podpora na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví nacházejícího se v zemědělských podnicích;
c)
podpora na náhradu škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami;
d)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví;
e)
podpora ve prospěch lesnictví.
2. Považují-li to členské státy za vhodné, mohou se rozhodnout, že podporu uvedenou v odst. 1 písm. a), odst. 1 písm. d) a odst. 1 písm. e) tohoto článku poskytnou podle podmínek stanovených v nařízení (EU) č. 651/2014 a v souladu s ním.
3. Toto nařízení se nepoužije na podporu ve prospěch:
a)
odvětví lesnictví, která není spolufinancována z EZFRV ani poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování takových spolufinancovaných opatření, s výjimkou článků 31, 38, 39 a 43;
b)
malých a středních podniků na činnosti nespadající do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, která není spolufinancována z EZFRV ani poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování tohoto spolufinancovaného opatření.
4. Toto nařízení se nepoužije na:
a)
režimy podpory uvedené v článcích 17, 32 a 33, čl. 34 odst. 5 písm. a) až c) a článcích 35, 40, 41 a 44 tohoto nařízení, pokud průměrný roční rozpočet státní podpory přesahuje 150 milionů EUR, jakmile uplyne šest měsíců od jejich vstupu v platnost. Komise může rozhodnout, že se toto nařízení použije na kterýkoli z těchto režimů déle, poté, co posoudí příslušný plán hodnocení, který členský stát oznámí Komisi do dvaceti pracovních dnů od vstupu daného režimu v platnost;
b)
veškeré změny režimů uvedených v odst. 4 písm. a) tohoto článku jiné než změny, které nemohou ovlivnit slučitelnost režimu podpory podle tohoto nařízení nebo nemohou významně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení;
c)
podporu na činnosti související s vývozem do třetích zemí nebo do členských států, zejména podporu, která přímo souvisí s vyváženým množstvím, zřízením a provozem distribuční sítě nebo dalšími běžnými náklady souvisejícími s vývozní činností;
d)
podporu podmíněnou použitím domácího zboží na úkor zboží dováženého.
5. S výjimkou článku 30 se toto nařízení nepoužije na:
a)
režimy podpory, které výslovně nevylučují vyplacení jednotlivé podpory ve prospěch podniku, vůči němuž je vystaven inkasní příkaz v návaznosti na rozhodnutí Komise, jímž je podpora prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem;
b)
podporu ad hoc ve prospěch podniku, vůči němuž je vystaven inkasní příkaz v návaznosti na rozhodnutí Komise, jímž je podpora prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem.
6. Toto nařízení se nepoužije na podporu pro podniky v obtížích s výjimkou:
a)
podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami v souladu s článkem 30, podpory na náklady vynaložené na eradikaci chorob zvířat v souladu s čl. 26 odst. 8 a podpory na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat v souladu s čl. 27 písm. c), d) a e);
b)
podpory na následující události, pokud se podnik stal podnikem v obtížích v důsledku ztrát nebo škod způsobených danou událostí:
i)
na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě v souladu s článkem 25;
ii)
na náhradu nákladů vynaložených na eradikaci škůdců rostlin a na náhradu škod způsobených chorobami zvířat a škůdci rostlin v souladu s čl. 26 odst. 8 a 9;
iii)
na odstranění škod, které vznikly v lesích v důsledku lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu v souladu s čl. 34 odst. 5 písm. d).
7. Toto nařízení se nepoužije na podpory, které jako takové, podmínkami, které jsou s nimi spojeny, nebo způsobem svého financování, vedou k porušení práva Unie, jež je s nimi neoddělitelně spjato, zejména:
a)
podpory, jejichž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce mít ústředí v příslušném členském státě nebo být usazen převážně v tomto členském státě;
b)
podpory, jejichž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce používat zboží nebo služby z daného státu;
c)
podpory, které omezují možnost příjemců využívat výsledky výzkumu, vývoje a inovací v jiných členských státech.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„podporou“ se rozumí opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy;
2)
„mikropodniky, malými a středními podniky“ nebo „MSP“ se rozumějí podniky, které splňují kritéria stanovená v příloze I;
3)
„odvětvím zemědělství“ se rozumí všechny podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh;
4)
„zemědělským produktem“ se rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (23);
5)
„zemědělskou prvovýrobou“ se rozumí produkce produktů rostlinné a živočišné výroby uvedených v příloze I Smlouvy, aniž by byly provedeny jakékoli další operace měnící povahu těchto produktů;
6)
„zpracováním zemědělských produktů“ se rozumí jakékoli upravení zemědělského produktu, jehož výsledkem je produkt, který je též zemědělským produktem, s výjimkou činností probíhajících v zemědělských podnicích a potřebných pro přípravu živočišných nebo rostlinných produktů k prvnímu prodeji;
7)
„uváděním zemědělských produktů na trh“ se rozumí přechovávání nebo vystavování produktu za účelem jeho prodeje, nabízení produktu k prodeji, dodávka produktu nebo jakýkoliv další způsob umístění produktu na trh s výjimkou prvního prodeje prvovýrobcem dalším prodejcům nebo zpracovatelům a veškerých činností souvisejících s přípravou produktu k tomuto prvnímu prodeji; prodej od prvovýrobce konečnému spotřebiteli se považuje za uvádění zemědělských produktů na trh, pokud k němu dojde v samostatných prostorách vyhrazených pro tento účel;
8)
„zemědělským podnikem“ se rozumí jednotka zahrnující pozemky, prostory a zařízení využívané k zemědělské prvovýrobě;
9)
„přírodními pohromami“ se rozumí zemětřesení, laviny, sesuvy půdy a záplavy, tornáda, hurikány, sopečné výbuchy a požáry v přírodě přirozeného původu;
10)
„režimem podpory“ se rozumí akt, na jehož základě může být bez dalších prováděcích opatření poskytnuta jednotlivá podpora podnikům, jež jsou v tomto aktu vymezeny obecným a abstraktním způsobem, a dále akt, na jehož základě může být jednomu nebo několika podnikům poskytnuta na neurčitou dobu nebo v neurčené výši podpora, která není spojena s konkrétním projektem;
11)
„plánem hodnocení“ se rozumí dokument obsahující alespoň tyto minimální prvky: cíle režimu podpory, který má být hodnocen; otázky pro hodnocení, výsledné ukazatele, metodiku, jež se pro účely hodnocení navrhuje, požadavky na sběr údajů, navrhovaný časový harmonogram hodnocení, včetně data předložení závěrečné hodnotící zprávy, popis nezávislého orgánu, který hodnocení provádí, nebo kritérií, která se použijí při jeho výběru, a podmínky pro zajištění dostatečné publicity tohoto hodnocení;
12)
„jednotlivou podporou“ se rozumí:
a)
podpora ad hoc a
b)
poskytnutí podpory jednotlivým příjemcům na základě režimu podpory;
13)
„podporou ad hoc“ se rozumí podpora, která není poskytnuta na základě režimu podpory;
14)
„podnikem v obtížích“ se rozumí podnik, v jehož případě nastane alespoň jedna z následujících okolností:
a)
v případě společnosti s ručením omezením (která není malým a středním podnikem, jehož existence nepřesahuje tři roky), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny upsaného základního kapitálu. Tento případ nastává, když je výsledek odečtení kumulovaných ztrát od rezerv (a všech dalších prvků, jež se obecně považují za kapitál společnosti) negativní a svou výší překračuje polovinu upsaného základního kapitálu. Pro účely tohoto ustanovení se za společnost s ručením omezeným považují zejména formy podniků uvedené v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (24) a základní kapitál zahrnuje případně jakékoli emisní ážio;
b)
v případě společnosti, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti (která není malým nebo středním podnikem, jehož existence nepřesahuje tři roky), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny jejího kapitálu zaznamenaného v jejím účetnictví. Pro účely tohoto ustanovení se za společnost, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti, považují zejména formy podniků uvedené v příloze II směrnice 2013/34/EU;
c)
jestliže vůči podniku bylo zahájeno kolektivní úpadkové řízení nebo tento podnik splňuje kritéria vnitrostátního práva pro zahájení kolektivního úpadkového řízení na žádost svých věřitelů;
d)
jestliže podnik obdržel podporu na záchranu a zatím nesplatil půjčku nebo neukončil záruku nebo jestliže obdržel podporu na restrukturalizaci a stále se na něj uplatňuje plán restrukturalizace;
e)
v případě podniku, který není MSP, kde v uplynulých dvou letech:
i)
účetní poměr dluhu společnosti k vlastnímu kapitálu je vyšší než 7,5 a
ii)
poměr úrokového krytí hospodářského výsledku společnosti před úroky, zdaněním a odpisy (EDBITA) je nižší než 1,0;
15)
„mrtvými hospodářskými zvířaty“ se rozumějí zvířata, která byla utracena bez utrpení s jasnou diagnózou nebo bez ní nebo která uhynula, včetně mrtvě narozených nebo nenarozených zvířat, v zemědělském podniku nebo v jiných prostorách či během přepravy, která ale nebyla poražena pro lidskou spotřebu;
16)
„nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě“ se rozumí nepříznivé povětrnostní podmínky jako mráz, bouře a krupobití, námraza, silný nebo dlouhotrvající déšť nebo velké sucho, které zničí více než 30 % průměrné produkce vypočítané na základě:
a)
předcházejícího tříletého období nebo
b)
tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty;
17)
„jiným nepříznivým klimatickým jevem“ se rozumějí nepříznivé klimatické podmínky, které nesplňují podmínky vyplývající z čl. 2 odst. 16 tohoto nařízení;
18)
„škůdci rostlin“ se rozumějí škodlivé organismy podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 2000/29/ES (25);
19)
„katastrofickou událostí“ se rozumí nepředvídaná událost biotické či nebiotické povahy způsobená člověkem, která vede k významnému narušení lesních struktur a ve svém důsledku způsobuje významné hospodářské škody v odvětví lesnictví;
20)
„hrubým grantovým ekvivalentem“ se rozumí hodnota, kterou by podpora měla, kdyby byla příjemci poskytnuta formou dotace před srážkou daní nebo jiných poplatků;
21)
„hmotným majetkem“ se rozumí majetek ve formě pozemků, staveb a zařízení, strojů a vybavení;
22)
„nehmotným majetkem“ se rozumí majetek, který nemá hmotnou nebo finanční podobu, např. patenty, licence, know-how nebo jiná práva duševního vlastnictví;
23)
„zemědělsko-lesnickými systémy“ se rozumějí systémy využívání půdy, v jejichž rámci se na stejném pozemku pěstují stromy v kombinaci se zemědělstvím;
24)
„vratnou zálohou“ se rozumí půjčka na projekt, která je vyplacena v jedné či více splátkách a za podmínek splacení, které závisejí na výsledku projektu;
25)
„zahájením prací na projektu nebo zahájením činnosti“ se rozumí buď zahájení činnosti, nebo zahájení prací souvisejících s investicí, nebo první právně vymahatelný závazek objednat zařízení nebo služby či jiný závazek, v jehož důsledku se projekt nebo činnost stávají nezvratnými, podle toho, která událost nastane dříve; za zahájení prací nebo činnosti se nepovažují nákup pozemků a přípravné práce, jako je získání povolení a zpracování studií proveditelnosti;
26)
„velkými podniky“ se rozumějí podniky, které nesplňují kritéria stanovená v příloze I;
27)
„následným daňovým režimem“ se rozumí režim v podobě daňových zvýhodnění, který představuje pozměněnou verzi dřívějšího režimu v podobě daňových zvýhodnění a který jej nahrazuje;
28)
„intenzitou podpory“ se rozumí hrubá výše podpory vyjádřená jako procentní podíl způsobilých nákladů před srážkou daní nebo jiných poplatků;
29)
„dnem poskytnutí podpory“ se rozumí den, kdy příjemce získá podle platného vnitrostátního právního režimu na tuto podporu právní nárok;
30)
„normou Unie“ se rozumí závazná norma obsažená v právních předpisech Unie, která stanoví úroveň, jíž musí jednotlivé podniky dosáhnout, zejména co se týká životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat; za normy Unie se proto nepovažují normy nebo cíle stanovené na úrovni Unie, které jsou závazné pro členské státy, nikoli však pro jednotlivé podniky;
31)
„programem rozvoje venkova“ se rozumí program rozvoje venkova uvedený v čl. 6 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013;
32)
„neproduktivní investicí“ se rozumí investice, která nevede k významnému zvýšení hodnoty nebo ziskovosti podniku;
33)
„investicemi za účelem dodržování normy Unie“ se rozumějí investice uskutečněné s cílem splňovat normu Unie po uplynutí přechodného období stanoveného v právních předpisech Unie;
34)
„mladým zemědělcem“ se rozumí osoba, která ke dni podání žádosti o podporu není starší 40 let, která má odpovídající profesní dovednosti a způsobilost a poprvé začíná působit v zemědělském podniku jako jeho vedoucí;
35)
„nejvzdálenějšími regiony“ se rozumějí regiony uvedené v prvním pododstavci článku 349 Smlouvy;
36)
„menšími ostrovy v Egejském moři“ se rozumějí menší ostrovy uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (26);
37)
„méně rozvinutými regiony“ se rozumějí regiony, v nichž je hrubý domácí produkt (HDP) na osobu nižší než 75 % průměrného HDP v EU-27;
38)
„EU-25“ se rozumí 25 členských států Unie, které byly členskými státy Unie v květnu 2005;
39)
„EU-27“ se rozumí 27 členských států Unie, které byly členskými státy Unie v lednu 2007;
40)
„aktivovatelnými výkony“ se rozumějí práce, které provedl sám zemědělec nebo jeho zaměstnanci a které vytvářejí majetek;
41)
„biopalivem z potravinářských plodin“ se rozumí biopalivo vyráběné z obilovin a jiných plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin ve smyslu návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty a směrnice 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, předloženého Komisí (27);
42)
„aktivním zemědělcem“ se rozumí aktivní zemědělec ve smyslu článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (28);
43)
„seskupením nebo organizací producentů“ se rozumí seskupení nebo organizace zřízené s cílem:
a)
přizpůsobit produkci a výstup producentů, kteří jsou členy těchto seskupení nebo organizací, požadavkům trhu, nebo
b)
společně uvádět zboží na trh, včetně přípravy k prodeji, centralizace prodeje a dodávek velkoodběratelům, nebo
c)
stanovit společná pravidla pro informace o produkci, zejména s ohledem na sklizeň a dostupnost, nebo
d)
zajišťovat ostatní činnosti, které mohou provádět seskupení nebo organizace producentů, například rozvoj podnikatelských a marketingových dovedností a organizace a usnadnění inovačních procesů;
44)
„fixními náklady vyplývajícími z účasti v režimu jakosti“ se rozumějí náklady na vstup do podporovaného režimu jakosti a roční příspěvek na účast v tomto režimu, případně včetně výdajů na kontroly, které jsou nezbytné k ověření dodržování specifikací daného režimu jakosti;
45)
„poradenstvím“ se rozumí kompletní poradenství poskytované v rámci jedné smlouvy;
46)
„členem domácnosti zemědělce“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob bez ohledu na právní postavení přiznané této skupině a jejím členům podle vnitrostátního práva s výjimkou zaměstnanců zemědělského podniku;
47)
„náklady na testy přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) a bovinní spongiformní encefalopatie (BSE)“ se rozumějí veškeré náklady, včetně nákladů na testovací zařízení a na odběr, přepravu, vyšetření, skladování a likvidaci vzorků, které jsou nezbytné pro odběr vzorků a laboratorní testy v souladu s přílohou X kapitolou C nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 (29);
48)
„plemennou knihou“ se rozumí kniha, rejstřík, kartotéka nebo nosič údajů:
a)
jež vede chovatelská organizace nebo sdružení oficiálně uznané členským státem, v němž byla chovatelská organizace nebo sdružení založeno, a
b)
do kterého jsou zapsána nebo zaevidována čistokrevná plemenná zvířata určitého plemene s uvedením jejich předků;
49)
„chráněným druhem zvířat“ se rozumějí druhy zvířat chráněné právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy;
50)
„organizací pro výzkum a šíření znalostí“ se rozumí subjekt (např. univerzity nebo výzkumné ústavy, agentury pro transfer technologií, zprostředkovatelé v oblasti inovací, fyzické nebo virtuální spolupracující subjekty zaměřené na výzkum) bez ohledu na jeho právní postavení (zřízený podle veřejného nebo soukromého práva) nebo způsob financování, jehož hlavním cílem je provádět nezávisle základní výzkum, průmyslový výzkum nebo experimentální vývoj nebo veřejně šířit výsledky těchto činností, a to formou výuky, publikací nebo transferu znalostí. Vykonává-li tento subjekt rovněž hospodářské činnosti, je třeba o financování, nákladech a příjmech souvisejících s těmito činnostmi vést oddělené účetnictví. Podniky, které mohou uplatňovat vliv na takovýto subjekt, například jako podílníci nebo členové, nesmějí mít přednostní přístup k výzkumným kapacitám tohoto subjektu nebo k výsledkům jeho výzkumu;
51)
„obvyklými tržními podmínkami“ se rozumí, že se podmínky transakce mezi smluvními stranami neliší od podmínek, jež by byly sjednány mezi nezávislými podniky, a že nezahrnují prvek tajné dohody. Má se za to, že zásada týkající se obvyklých tržních podmínek je splněna v případě transakce, jíž předcházelo otevřené, transparentní a nediskriminační řízení;
52)
„rychle rostoucími stromy“ se rozumí rychle rostoucí lesní porost, kdy jsou stromy pěstovány s minimální obmýtní dobou osmi let a maximální obmýtní dobou dvacet let;
53)
„dřevinami pro výmladkové plantáže“ se rozumějí dřeviny kódu KN 06 02 90 41, které stanoví členské státy a které sestávají z trvalých dřevin, jejichž podnože a výmladkové pařezy zůstávají po sklizni v zemi a v další sezóně se objevují nové výhonky, s maximálním cyklem sklizně, který určí členské státy;
54)
„transakčními náklady“ se rozumějí dodatečné náklady spojené s plněním závazku, které však nelze přímo přičíst jeho provádění nebo které nejsou zahrnuty do přímo kompenzovaných nákladů nebo ušlých příjmů, a které mohou být vypočítány na základě standardních nákladů;
55)
„jiným správcem půdy“ se rozumí podnik, který je správcem půdy, ale není podnikem činným v odvětví zemědělství;
56)
„zpracováním zemědělských produktů na nezemědělské produkty“ se rozumí jakékoli zpracování zemědělského produktu, jehož výsledkem je produkt, na který se nevztahuje příloha I Smlouvy;
57)
„oblastmi podle písmene a)“ se rozumějí oblasti určené ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 při použití čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy;
58)
„oblastmi podle písmene c)“ se rozumějí oblasti určené ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 při použití čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
59)
„řídce osídlenými oblastmi“ se rozumějí oblasti, které Komise jako takové akceptovala individuálními rozhodnutími o mapách regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020;
60)
„oblastí NUTS 3“ se rozumí region vymezený na úrovni 3 společné klasifikace územních statistických jednotek v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (30);
61)
„předem nestanovenými oblastmi podle písmene c)“ se rozumějí oblasti, které členský stát na základě svého uvážení určí jako oblasti podle písmene c) v případě, že tento stát prokáže, že dané oblasti splňují určitá sociálně-ekonomická kritéria a že jsou určeny ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 za použití ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
62)
„bývalými oblastmi podle písmene a)“ se rozumějí oblasti určené jako oblasti podle písmene a) ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. ledna 2011 do 30. června 2014;
63)
„potravinami“ se rozumějí potraviny, které nejsou zemědělskými produkty a které jsou uvedeny v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (31).
Článek 3
Podmínky vynětí z oznamovací povinnosti
Režimy podpory, jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimů podpory a podpora ad hoc jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 nebo 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud příslušná podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v kapitole I tohoto nařízení i specifické podmínky stanovené pro danou kategorii podpory v kapitole III tohoto nařízení.
Článek 4
Prahové hodnoty oznamovací povinnosti
1. Toto nařízení se nepoužije na jednotlivou podporu, jejíž hrubý grantový ekvivalent přesahuje tyto prahové hodnoty:
a)
podpora na investice do hmotného majetku nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích související se zemědělskou prvovýrobou podle článku 14: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
b)
podpora na investice týkající se přemístění zemědělské stavby vedoucí k modernizaci zařízení nebo k zvýšení produkční kapacity podle čl. 16 odst. 4: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
c)
podpora na investice související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh podle článku 17: 7,5 milionu EUR na podnik a investiční projekt;
d)
podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, podle článku 29: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
e)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví podle článku 31: 7,5 milionu EUR na projekt;
f)
podpora na zalesňování a zakládání lesů podle článku 32: 7,5 milionu EUR na projekt založení lesa;
g)
podpora na zemědělsko-lesnické systémy podle článku 33: 7,5 milionu EUR na projekt týkající se zavedení zemědělsko-lesnického systému;
h)
podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů podle článku 35: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
i)
podpora na investice do infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví podle článku 40: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
j)
podpora na investice do lesnických technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh podle článku 41: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
k)
podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo na investice týkající se produkce bavlny podle článku 44: 7,5 milionu EUR na investiční projekt.
2. Prahové hodnoty stanovené v odstavci 1 nelze obcházet umělým rozdělováním režimů nebo projektů podpory.
Článek 5
Transparentnost podpory
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočítat hrubý grantový ekvivalent, aniž by bylo nutné provést hodnocení rizik („transparentní podpora“).
2. Za transparentní se považují tyto kategorie podpor:
a)
podpora sestávající z dotací a subvencí úrokových sazeb;
b)
podpora poskytovaná formou půjček, jestliže byl hrubý grantový ekvivalent vypočten na základě referenční sazby platné v době poskytnutí podpory;
c)
podpora obsažená v zárukách:
i)
jestliže byl hrubý grantový ekvivalent vypočten na základě prémie „safe harbour“ stanovené ve sdělení Komise nebo
ii)
jestliže před provedením opatření byla Komisi - v souladu s jejím nařízením v oblasti státních podpor platným v době oznámení - oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu záruky a Komise tuto metodiku schválila na základě sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk nebo podle sdělení, které ho nahradilo, a jestliže se tato schválená metodika výslovně týká daného typu záruky a daného typu hlavní transakce, o něž se v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení jedná;
d)
podpora poskytovaná formou daňových zvýhodnění, pokud dané opatření stanoví horní mez, která zajišťuje, že nebude překročena příslušná prahová hodnota;
e)
podpora ve formě vratných záloh, pokud celková nominální výše vratné zálohy nepřesahuje příslušné prahové hodnoty použitelné podle tohoto nařízení, nebo pokud byla před provedením opatření Komisi oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu vratné zálohy a Komise tuto metodiku schválila.
3. Pro účely tohoto nařízení se za transparentní podporu nepovažují tyto kategorie podpor:
a)
podpora obsažená v kapitálových injekcích;
b)
podpora obsažená v opatřeních rizikového kapitálu.
Článek 6
Motivační účinek
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, která má motivační účinek.
2. Podpora se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud příjemce předložil dotyčnému členskému státu písemnou žádost o podporu před zahájením práce na projektu nebo před zahájením činnosti. Žádost o podporu obsahuje alespoň tyto informace:
a)
název a velikost podniku;
b)
popis projektu nebo činnosti, včetně termínu zahájení a ukončení;
c)
místo realizace projektu nebo výkonu činnosti;
d)
seznam způsobilých nákladů;
e)
druh podpory (grant, půjčka, záruka, vratná záloha nebo jiné) a výše veřejného financování, které je pro daný projekt nebo činnost zapotřebí.
3. Podpora ad hoc poskytnutá velkým podnikům se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud je zajištěno splnění podmínky uvedené v odstavci 2 a pokud členský stát před poskytnutím předmětné podpory ad hoc navíc ověřil, že dokumentace vyhotovená příjemcem dokládá, že podpora povede alespoň k jednomu z následujících výsledků:
a)
významný nárůst rozsahu projektu či činnosti v důsledku podpory, nebo
b)
významné zvýšení celkové částky vynaložené příjemcem na projekt či činnost v důsledku podpory, nebo
c)
významné urychlení při dokončování příslušného projektu či činnosti;
d)
v případě investiční podpory ad hoc je doloženo, že bez poskytnutí podpory by daný projekt nebo daná činnost nebyly v dané venkovské oblasti jako takové realizovány nebo by bez poskytnutí podpory nebyly v dané venkovské oblasti pro příjemce dostatečně ziskové.
4. Odchylně od odstavců 2 a 3 se má za to, že opatření v podobě daňových zvýhodnění má motivační účinek, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opatření zakládá právo na podporu na základě objektivních kritérií a bez dalšího uplatnění rozhodovací pravomoci členského státu a
b)
opatření bylo přijato a vstoupilo v platnost před zahájením práce na podporovaném projektu nebo před zahájením činnosti, s výjimkou následných daňových režimů v případě, že se na činnost již vztahovaly předchozí režimy ve formě daňového zvýhodnění.
5. Odchylně od odstavců 2, 3 a 4 se motivační účinek nevyžaduje nebo se má za to, že existuje, u těchto kategorií podpory:
a)
režimy podpory na pozemkové úpravy, jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 15 nebo článku 43 a jestliže:
i)
režim podpory zakládá právo na podporu na základě objektivních kritérií a bez dalšího uplatnění rozhodovací pravomoci členského státu a
ii)
režim podpory byl přijat a nabyl účinnosti před tím, než příjemci vznikly způsobilé náklady podle článku 15 nebo článku 43;
b)
podpora na propagační opatření ve formě publikací zaměřených na zvyšování povědomí široké veřejnosti o zemědělských produktech, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 24 odst. 2 písm. b);
c)
podpora na náhradu ztrát způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 25;
d)
podpora na odškodnění za náklady na eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 26 odst. 9 a 10;
e)
podpora na uhrazení nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 27 odst. 1 písm. c), d) a e);
f)
podpora na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, v souladu s článkem 29;
g)
podpora na náhradu škod způsobených přírodními pohromami, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 30;
h)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 31;
i)
podpora na obnovu lesů poškozených lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, chorobami zvířat a katastrofickými událostmi a událostmi souvisejícími se změnou klimatu v souladu s čl. 34 odst. 5 písm. d), pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 34.
Článek 7
Intenzita podpory a způsobilé náklady
1. Pro účely výpočtu intenzity podpory a způsobilých nákladů se všechny použité číselné údaje uvádějí před srážkou daně nebo jiných poplatků. Způsobilé náklady musí být doloženy písemnými doklady, které jsou jasné, konkrétní a aktuální.
2. Pro podporu není způsobilá daň z přidané hodnoty (DPH) vyjma toho, je-li podle vnitrostátních předpisů týkajících se DPH neodečitatelná.
3. Je-li podpora poskytnuta jinou formou než formou grantu, stanoví se její výše jako hrubý grantový ekvivalent podpory.
4. Podpora splatná v několika splátkách se diskontuje na hodnotu v den poskytnutí podpory. Způsobilé náklady jsou diskontovány na hodnotu platnou v den poskytnutí podpory. Úrokovou sazbou, která se použije pro účely diskontování, je diskontní sazba platná v den poskytnutí podpory.
5. Je-li podpora poskytnuta formou daňového zvýhodnění, jsou jednotlivé tranše podpory diskontovány pomocí diskontních sazeb platných v různých obdobích, kdy nastala účinnost daňového zvýhodnění
6. Je-li podpora poskytnuta formou vratných záloh, které jsou vzhledem k neexistenci schválené metodiky pro výpočet jejich hrubého grantového ekvivalentu vyjádřeny procentem způsobilých nákladů, a jestliže opatření stanoví, že v případě úspěšného výsledku projektu, stanoveného na základě přiměřené a uvážlivé hypotézy, budou zálohy vráceny spolu s úroky, jejichž sazba je stanovena alespoň ve výši diskontní sazby platné v den poskytnutí podpory, lze maximální intenzitu podpory stanovenou v kapitole III navýšit o 10 procentních bodů.
Článek 8
Kumulace
1. Při zjišťování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti stanovené v článku 4 a maximální intenzity podpory a maximální částky podpory stanovené v kapitole III, se přihlíží k celkové výši státní podpory na podpořenou činnost, projekt nebo podnik.
2. Jestliže se financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky a jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států, kombinuje se státní podporou, pak se při ověřování dodržení prahových hodnot oznamovací povinnosti a maximálních intenzit a stropů podpory přihlíží pouze ke státní podpoře, a to za předpokladu, že celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazby financování stanovené v použitelných ustanoveních práva Unie.
3. Podporu, která je tímto nařízením vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy a u níž lze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s:
a)
jinou státní podporou, pokud se tato opatření týkají jiných identifikovatelných způsobilých nákladů;
b)
jinou státní podporou na úhradu týchž - částečně či plně se překrývajících - způsobilých nákladů, avšak pouze tehdy, nevede-li taková kumulace k překročení nejvyšší intenzity nebo výše podpory, která se na danou podporu použije podle tohoto nařízení.
4. Podporu, která je z oznamovací povinnosti vyňata na základě článků 18 a 45 tohoto nařízení a u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž způsobilé náklady identifikovat lze.
Podporu, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, dokud není překročena příslušná maximální prahová hodnota pro celkové financování stanovená podle konkrétních okolností každého případu v tomto nebo jiném nařízení o blokové výjimce nebo v rozhodnutí Komise.
5. Státní podporu vyňatou podle oddílů 1, 2 a 3 kapitoly III tohoto nařízení nelze kumulovat s platbami uvedenými v čl. 81 odst. 2 a článku 82 nařízení (EU) č. 1305/2013 ohledně stejných způsobilých nákladů, pokud by taková kumulace vedla k překročení intenzity podpory nebo výše podpory stanovené v tomto nařízení.
6. Státní podporu vyňatou tímto nařízením nelze kumulovat s podporou de minimis na tytéž způsobilé náklady, pokud by taková kumulace vedla k překročení intenzity podpory nebo částky podpory stanovené v kapitole III.
7. Podporu na investice k obnově potenciálu zemědělské produkce podle čl. 14 odst. 3 písm. e) tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na náhradu hmotné škody podle článků 25, 26 a 30 tohoto nařízení.
8. Podporu na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství uvedenou v článku 19 tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na zakládání seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství uvedenou v článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Podporu na zahájení činnosti mladých zemědělců a podporu na rozvoj malých zemědělských podniků uvedenou v článku 18 tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na zahájení činnosti mladých zemědělců a podporou na rozvoj malých zemědělských podniků uvedenou v čl. 19 odst. 1 písm. a) bodech i) a iii) nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud by taková kumulace vedla k překročení výše podpory stanovené v tomto nařízení.
Článek 9
Zveřejňování a informování
1. Nejpozději do deseti pracovních dnů před tím, než vstoupí v platnost režim podpory, který je tímto nařízením vyňat z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, nebo před poskytnutím podpory ad hoc vyňaté tímto nařízením předají členské státy Komisi prostřednictvím internetové aplikace Komise pro oznamování v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 794/2004 souhrnné informace týkající se takové podpory ve standardizovaném formátu stanoveném v příloze II tohoto nařízení.
Do 10 pracovních dnů od přijetí těchto souhrnných informací Komise zašle členskému státu oznámení o doručení s identifikačním číslem podpory.
2. Dotyčný členský stát zajistí, aby se na kompletní internetové stránce věnované státní podpoře na celostátní nebo regionální úrovni zveřejnily:
a)
souhrnné informace uvedené v odstavci 1 nebo odkaz na ně;
b)
úplné znění každé podpory uvedené v odstavci 1, včetně změn tohoto znění, nebo odkaz umožňující přístup k úplnému znění;
c)
informace uvedené v příloze III tohoto nařízení o poskytnutí každé jednotlivé podpory, která přesahuje:
i)
60 000 EUR u příjemců v oblasti zemědělské prvovýroby;
ii)
500 000 EUR u příjemců působících v oblasti zpracování zemědělských produktů, uvádění zemědělských produktů na trh, lesnictví nebo činností, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy.
3. V případě režimů podpory ve formě daňového zvýhodnění se tyto podmínky pokládají za splněné, pokud členské státy zveřejní požadované informace o částkách jednotlivých podpor v následujících rozpětích v milionech EUR:
a)
0,06-0,5 pouze pro zemědělskou prvovýrobu;
b)
0,5-1;
c)
1 až 2;
d)
2 až 5;
e)
5 až 10;
f)
10 až 30 a
g)
30 a více.
4. Informace uvedené v odst. 2 písm. c) tohoto článku musí být uspořádány a být přístupné ve standardizovaném formátu, který je specifikován v příloze III, a musí být možné je efektivně vyhledávat a stahovat. Informace uvedené v odstavci 2 se zveřejní ve lhůtě šesti měsíců ode dne poskytnutí podpory nebo v případě podpory v podobě daňových zvýhodnění ve lhůtě jednoho roku od data, k němuž se předkládá daňové přiznání, a jsou k dispozici po dobu alespoň deseti let ode dne, kdy byla podpora poskytnuta
5. Úplné znění režimu podpory nebo podpory ad hoc uvedené v odstavci 1 musí zahrnovat zejména výslovný odkaz na toto nařízení, uvedením jeho názvu a odkazu na jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, a na zvláštní ustanovení kapitoly III, kterých se daný akt týká, nebo případně na vnitrostátní právní předpis, který zajišťuje dodržování příslušných ustanovení tohoto nařízení. Úplné znění je doplněno o prováděcí ustanovení a o změny.
6. Komise na svých internetových stránkách zveřejňuje:
a)
souhrnné informace uvedené v odstavci 1;
b)
odkazy na internetové stránky všech členských států uvedené v odstavci 2.
7. Členské státy musí dosáhnout souladu s ustanoveními odstavců 2, 3 a 4 nejpozději do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 10
Zamezení dvojímu zveřejnění
Pokud jednotlivá podpora spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013 a je buď spolufinancována z EZFRV, nebo je poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, mohou se členské státy rozhodnout, že informace o této podpoře nezveřejní na internetových stránkách věnovaných státním podporám uvedeným v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení, pokud bylo poskytnutí jednotlivé podpory již zveřejněno v souladu s články 111, 112 a 113 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (32). V takovém případě členský stát na internetových stránkách věnovaných státní podpoře podle čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení odkáže na internetové stránky uvedené v článku 111 nařízení (EU) č. 1306/2013.
KAPITOLA II
PROCEDURÁLNÍ NÁLEŽITOSTI
Článek 11
Odnětí výhody blokové výjimky
Pokud dotyčný členský stát poskytne podporu, která je na základě tohoto nařízení údajně vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aniž by splňovala podmínky stanovené v kapitolách I až III, může Komise poté, co danému členskému státu umožní, aby sdělil svá stanoviska, přijmout rozhodnutí, podle nějž veškerá nebo některá budoucí opatření podpory, která dotyčný členský stát přijme a která by jinak splňovala požadavky tohoto nařízení, musí být oznámena Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Oznamovací povinnost lze omezit na některé druhy podpory, podporu poskytnutou některým příjemcům nebo podporu přijatou některými orgány dotyčného členského státu.
Článek 12
Podávání zpráv
1. Členské státy Komisi elektronicky zašlou výroční zprávu podle kapitoly III nařízení (ES) č. 794/2004 o používání tohoto nařízení za každý rok nebo každou část roku, během nichž se toto nařízení použije.
2. Výroční zpráva musí rovněž obsahovat:
a)
informace o chorobách zvířat nebo o škůdcích rostlin podle článku 26;
b)
meteorologické informace o druhu, době, relativním rozsahu a místu výskytu klimatického jevu, který lze přirovnat k přírodní pohromě, podle článku 25 nebo výskytu přírodní pohromy v odvětví zemědělství podle článku 30.
Článek 13
Kontrola
Členské státy vedou podrobné záznamy s informacemi a podklady, které jsou nezbytné k ověření, zda jsou splněny všechny podmínky stanovené v tomto nařízení. Tyto záznamy se uchovávají po dobu deseti let ode dne poskytnutí podpory ad hoc nebo ode dne, kdy byla poskytnuta poslední podpora v rámci režimu podpor. Dotčený členský stát poskytne Komisi ve lhůtě dvaceti pracovních dnů nebo v delší lhůtě, která je případně stanovena v žádosti, všechny informace a podklady, které Komise považuje za nezbytné ke kontrole uplatňování tohoto nařízení.
KAPITOLA III
KATEGORIE PODPOR
ODDÍL 1
Podpora ve prospěch MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh
Článek 14
Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích, která souvisí se zemědělskou prvovýrobou
1. Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích, která souvisí se zemědělskou prvovýrobou, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 14 tohoto článku a v kapitole I.
2. Investice může být uskutečněna jedním nebo několika příjemci nebo se týká hmotného či nehmotného majetku používaného jedním či několika příjemci.
3. Investice sleduje alespoň jeden z těchto cílů:
a)
zlepšení celkové výkonnosti a udržitelnosti zemědělského podniku, zejména snížením výrobních nákladů nebo zlepšením a dalším rozvinutím produkce;
b)
zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek nebo norem dobrých životních podmínek zvířat, pokud dotyčná investice jde nad rámec platných norem Unie;
c)
zřízení nebo zlepšení infrastruktury související s rozvojem, přizpůsobením a modernizací zemědělství, včetně přístupu k zemědělské půdě, pozemkových úprav a meliorací, dodávek a úspor energie a vody;
d)
dosažení agroenvironmentálních a klimatických cílů, včetně ochrany stavu biologické rozmanitosti druhů a přírodních stanovišť, jakož i zvýšení společenské hodnoty oblasti sítě Natura 2000 nebo jiných systémů vysoké přírodní hodnoty, jež jsou vymezeny v národních nebo regionálních programech rozvoje venkova členských států, pokud se jedná o neproduktivní investice;
e)
obnovení potenciálu produkce poškozeného přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat a škůdci rostlin a prevence škod způsobených těmito událostmi.
4. Investice může být spojena s výrobou biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů na úrovni zemědělského podniku, pokud tato výroba nepřesahuje průměrnou roční spotřebu paliv nebo energie v daném zemědělském podniku.
Pokud je investice určena na výrobu biopaliv, nemá výrobní zařízení vyšší výrobní kapacitu než ekvivalent průměrné roční spotřeby pohonných hmot v zemědělském podniku a vyrobené biopalivo se neprodává na trhu.
Pokud je investice určena na produkci tepelné energie a elektřiny z obnovitelných zdrojů v zemědělských podnicích, slouží výrobní zařízení pouze k uspokojení vlastních energetických potřeb příjemce a jejich výrobní kapacita není vyšší než ekvivalent kombinované průměrné roční spotřeby tepelné energie a elektřiny v zemědělském podniku, a to včetně domácnosti zemědělce. Prodej elektřiny do distribuční soustavy je povolen v případě, že je dodržen roční limit vlastní spotřeby.
Jestliže investici provádí více příjemců s cílem uspokojit vlastní energetické potřeby nebo potřebu biopaliv, odpovídá průměrná roční spotřeba součtu průměrné roční spotřeby všech příjemců.
Investice do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, musejí dodržovat minimální normy energetické účinnosti, pokud takové normy na vnitrostátní úrovni existují.
Investice do zařízení, která jsou primárně určena k výrobě elektřiny z biomasy, nejsou způsobilé pro podporu, pokud se nevyužívá minimální procentní podíl tepelné energie, který stanoví členské státy.
Členské státy musí pro různé typy zařízení stanovit prahovou hodnotu pro maximální podíl obilovin a jiných plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin využívaných na výrobu bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie musí být omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
e)
výdaje na neproduktivní investice spojené s cíli uvedenými v odst. 3 písm. d);
f)
v případě zavlažování náklady na investice, které splňují tyto podmínky:
i)
Komisi byl předložen plán povodí, jak se vyžaduje podle článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (33), pro celou oblast, v níž se má investice uskutečnit, jakož i pro jakékoli jiné oblasti, jejichž prostředí může být investicí ovlivněno. V příslušném programu opatření musí být upřesněna opatření, která jsou prováděna podle plánu povodí v souladu s článkem 11 uvedené směrnice a která mají význam pro odvětví zemědělství. V rámci investice musí existovat nebo být zavedeno měření vody umožňující měření spotřeby vody na úrovni podpořené investice;
ii)
investice musí vést k snížení předchozí spotřeby vody alespoň o 25 %.
V případě investic podle písmene f) však nejsou pro podporu na základě tohoto článku způsobilé investice ovlivňující útvary podzemních nebo povrchových vod, jejichž stav byl v příslušném plánu povodí určen jako horší než dobrý z důvodů souvisejících s množstvím vody, a rovněž investice vedoucí k čistému zvýšení rozlohy zavlažované plochy, jež ovlivňuje daný útvar podzemních nebo povrchových vod.
Podmínky výše uvedených bodů i) a ii) písm. f) se nepoužijí na investice do již existujících zařízení, které mají dopad pouze na energetickou účinnost, nebo na investice na stavbu nádrže nebo na investice na používání recyklované vody bez vlivu na útvar podzemních nebo povrchových vod;
g)
v případě investic na obnovu potenciálu zemědělské produkce poškozeného přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat nebo škůdci rostlin mohou způsobilé náklady zahrnovat náklady vzniklé v souvislosti s obnovou potenciálu zemědělské produkce až na úroveň, jaká existovala v době před výskytem těchto událostí;
h)
v případě investic na prevenci škod způsobených přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat nebo škůdci rostlin mohou způsobilé náklady zahrnovat náklady na konkrétní preventivní opatření.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Od 1. ledna 2017 budou podporu související se zavlažováním vyplácet pouze členské státy, které v povodí, v němž daná investice probíhá, zajišťují příspěvek různého využití vodních zdrojů k návratnosti nákladů na vodohospodářské služby odvětvím zemědělství v souladu s první odrážkou čl. 9 odst. 1 směrnice 2000/60/ES, v příslušných případech s ohledem na sociální, environmentální a ekonomické dopady návratnosti těchto nákladů a na zeměpisné a klimatické podmínky příslušného regionu nebo příslušných regionů.
9. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a)
nákup zemědělských výrobních práv, platebních nároků a jednoletých rostlin;
b)
výsadbu jednoletých rostlin;
c)
drenážní práce;
d)
investice za účelem dodržování norem Unie s výjimkou podpory poskytnuté mladým zemědělcům do 24 měsíců ode dne zahájení činnosti;
e)
nákup zvířat s výjimkou podpory na investice podle odst. 3 písm. e).
10. Podpora nesmí být omezena na určité zemědělské produkty, a musí být tudíž dostupná pro všechna odvětví zemědělské prvovýroby, nebo pro celé odvětví rostlinné výroby či celé odvětví živočišné výroby. Členské státy však mohou některé zemědělské produkty vyloučit kvůli nadměrné kapacitě na vnitřním trhu nebo kvůli nedostatku možností odbytu.
11. Podpora uvedená v odstavci 12 nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízení (EU) č. 1308/2013, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Unie stanovené v uvedeném nařízení.
12. Intenzita podpory je omezena na:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v ostatních regionech.
13. Míry podpory stanovené v odstavci 11 lze zvýšit o 20 procentních bodů, pokud maximální intenzita podpory nepřesáhne 90 %, v případě:
a)
mladých zemědělců nebo zemědělců, kteří zahájili činnost během pěti let před datem podání žádosti o podporu;
b)
společných investic, jako jsou skladovací zařízení využívaná skupinou zemědělců nebo zařízení pro přípravu zemědělských produktů před uvedením na trh, a integrovaných projektů zahrnujících několik opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013, včetně těch, jež souvisejí se sloučením organizací producentů;
c)
investic v oblastech čelících přírodním a jiným zvláštním omezením;
d)
operací podporovaných v rámci evropského inovačního partnerství (EIP), jako příklad lze uvést investici do nové stáje, v níž je možné otestovat nový způsob ustájení, který vyvinula operační skupina složená ze zemědělců, vědců a nevládních organizací zabývajících se dobrými životními podmínkami zvířat;
e)
investic do zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek nebo norem dobrých životních podmínek zvířat, jak je uvedeno v odst. 3 písm. b), v tomto případě se zvýšená sazba stanovená v tomto odstavci použije pouze na dodatečné náklady, které jsou nezbytné k dosažení úrovně překračující rámec platných norem Unie a které nevedou ke zvýšení výrobní kapacity.
14. Co se týká neproduktivních investic uvedených v odst. 3 písm. d) a investic na obnovu potenciálu zemědělské produkce podle odst. 3 písm. e), maximální intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 %.
U investic týkajících se preventivních opatření podle odst. 3 písm. e) nesmí maximální intenzita podpory přesáhnout 80 %. Intenzitu podpory však lze zvýšit na 100 %, je-li investice prováděna společně více než jedním příjemcem.
Článek 15
Podpora na pozemkové úpravy v zemědělství
Podpora na pozemkové úpravy v zemědělství je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v kapitole I a je poskytnuta pouze na právní a správní náklady, včetně nákladů na vyměření, a to až do výše 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 16
Podpora na investice týkající se přemístění zemědělských staveb
1. Podpora na investice týkající se přemístění zemědělských staveb je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 5 tohoto článku a v kapitole I.
2. Přemístění zemědělské stavby musí být prováděno ve veřejném zájmu.
Veřejný zájem, kterým se odůvodňuje poskytnutí podpory podle tohoto článku, je upřesněn v příslušných předpisech dotčeného členského státu.
3. Pokud přemístění zemědělské stavby spočívá v rozebrání, přenesení a novém vybudování stávajících zařízení, je intenzita podpory omezena na 100 % skutečných nákladů vynaložených na tyto činnosti.
4. Je-li výsledkem přemístění kromě rozebrání, přenesení a nového vybudování stávajících zařízení, na něž se vztahuje odstavec 3, i modernizace těchto zařízení nebo zvýšení produkční kapacity, použijí se na náklady související s modernizací zařízení nebo zvýšením produkční kapacity intenzity podpory pro investice uvedené v čl. 14 odst. 11 a 12.
Pro účely tohoto odstavce se má za to, že pouhé nahrazení stávající budovy nebo zařízení novou, současnou budovou či zařízením, aniž by došlo k podstatné změně produkce nebo technologie, nesouvisí s modernizací.
5. Maximální intenzita podpory může dosáhnout až 100 % způsobilých nákladů, pokud se přemístění týká činností v blízkosti venkovských sídel v zájmu zlepšení kvality života nebo zlepšení environmentálního profilu daného venkovského sídla.
Článek 17
Podpora na investice související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh
1. Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Investice se týká zpracování zemědělských produktů nebo uvádění zemědělských produktů na trh.
3. Investice související s produkcí biopaliv založených na potravinách nejsou podle tohoto článku způsobilé k získání podpory.
4. Investice musí být v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
6. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 5 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
7. Podpora nesmí být poskytnuta na investice k dosažení souladu s platnými normami Unie.
8. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízení (EU) č. 1308/2013, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Unie stanovené v uvedeném nařízení.
9. Intenzita podpory nesmí přesáhnout:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období 2007-2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v ostatních regionech.
10. Míry podpory stanovené v odstavci 9 lze zvýšit o 20 procentních bodů, pokud maximální intenzita podpory nepřesáhne 90 %, v případě operací:
a)
souvisejících se sloučením organizací producentů nebo
b)
podporovaných v rámci EIP.
Článek 18
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců a rozvoj malých zemědělských podniků
1. Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců a podpora na rozvoj malých zemědělských podniků je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora je poskytována mladým zemědělcům podle definice v čl. 2 odst. 34 nebo malým zemědělským podnikům, jak jsou definovány členskými státy.
Definicí malých zemědělských podniků v členských státech je definice, která je obsažena v příslušných programech rozvoje venkova a schválena Komisí.
Členské státy stanoví horní a spodní prahovou hodnotu pro přístup k podpoře na zahájení činnosti mladých zemědělců a podpoře na rozvoj malých zemědělských podniků z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (34) nebo rovnocenné definice. Spodní prahová hodnota pro přístup k podpoře na zahájení činnosti mladých zemědělců je vyšší než horní prahová hodnota pro přístup k podpoře na rozvoj malých zemědělských podniků.
Podpora je omezena na mikropodniky a malé podniky.
3. Je-li podpora poskytnuta mladému zemědělci, který zakládá podnik ve formě právnické osoby, musí mladý zemědělec účinně a dlouhodobě vykonávat kontrolu nad danou právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení takové právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladými zemědělci, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat takovou účinnou a dlouhodobou kontrolu buď samostatně, nebo společně s jinými osobami. Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, použijí se tyto požadavky na veškeré fyzické osoby, které mají kontrolu nad touto jinou právnickou osobou.
4. Podpora je podmíněna tím, že je příslušnému orgánu dotčeného členského státu předložen podnikatelský plán, jehož provádění začne do devíti měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory.
Podnikatelský plán popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku;
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku;
iii)
podrobné údaje o opatřeních, která jsou nutná pro rozvoj činnosti zemědělského podniku, jako jsou investice, vzdělávání, poradenství;
b)
v případě podpory na rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku;
iii)
podrobné údaje o opatřeních, včetně opatření souvisejících s rozvojem environmentální udržitelnosti a efektivního využívání zdrojů, která by mohla podpořit dosažení ekonomické životaschopnosti, například investice, vzdělávání, spolupráce.
5. V případě mladých zemědělců musí být v podnikatelském plánu podle odst. 4 písm. a) tohoto článku uvedeno, že příjemce musí odpovídat definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 2 bodu 42 do osmnácti měsíců ode dne zahájení činnosti. Pokud však příjemce nemá odpovídající odborné dovednosti a způsobilost, aby vyhovoval zmíněné definici, má nárok na podporu, pokud se zaváže, že si tyto odborné dovednosti a způsobilost osvojí do 36 měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory. Tento závazek musí být uveden v podnikatelském plánu.
6. Podpora se poskytuje nebo vyplácí nejméně ve dvou tranších nebo splátkách během období nejvýše pěti let.
V případě mladých zemědělců je vyplacení poslední ročního tranše podpory nebo poslední splátky podpory podmíněno náležitým prováděním podnikatelského plánu uvedeného v odst. 4 písm. a).
7. Výše podpory na mladého zemědělce vychází ze socio-ekonomické situace daného členského státu a je omezena na 70 000 EUR.
Výše podpory na malý zemědělský podnik je omezena na 15 000 EUR.
Článek 19
Podpora na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství
1. Podpora na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Pro podporu jsou způsobilá pouze seskupení nebo organizace producentů, které byly oficiálně uznány příslušným orgánem členského státu na základě předloženého podnikatelského plánu.
3. Podpora je poskytována s výhradou povinnosti dotčeného členského státu ověřit, zda bylo do pěti let ode dne oficiálního uznání seskupení nebo organizace producentů dosaženo cílů stanovených v podnikatelském plánu uvedeném v odstavci 2.
4. Dohody, rozhodnutí a jednání ve shodě přijaté v rámci seskupení nebo organizace producentů musejí být v souladu s pravidly hospodářské soutěže použitelnými na základě článků 206 až 210 nařízení (EU) č. 1308/2013.
5. Podpora se neposkytuje:
a)
organizacím producentů, subjektům nebo institucím, jako jsou společnosti nebo družstva, jejichž cílem je řízení jednoho nebo více zemědělských podniků, a které jsou tudíž ve skutečnosti jednotlivými producenty;
b)
zemědělským sdružením, která vykonávají úkoly, jako je vzájemná podpora, pomoc a služby související s vedením hospodářství v zemědělských podnicích členů, aniž by byla zapojena do společného přizpůsobování nabídky trhu;
c)
seskupením, organizacím nebo sdružením producentů, jejichž cíle jsou neslučitelné s čl. 152 odst. 1 písm. c) a odst. 3 a článkem 156 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Podpora zahrnuje tyto způsobilé náklady: náklady na nájem odpovídajících prostor, náklady na nákup kancelářského vybavení, včetně počítačového hardwaru a softwaru, náklady na administrativní pracovníky, režijní náklady a právní a správní poplatky.
V případě nákupu prostor jsou způsobilé náklady na tyto prostory omezeny do výše nákladů na pronájem za tržní cenu.
7. Podpora se poskytuje formou paušální částky vyplácené v ročních splátkách po dobu prvních pěti let ode dne, kdy byly seskupení nebo organizace producentů oficiálně uznány příslušným orgánem na základě podnikatelského plánu uvedeného v odstavci 2.
Poslední splátku členské státy vyplatí až po ověření náležitého provedení uvedeného podnikatelského plánu.
Výše podpory se postupně snižuje.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
9. Výše podpory je omezena na 500 000 EUR.
Článek 20
Podpora na účast producentů zemědělských produktů v režimech jakosti
1. Níže uvedené kategorie podpory pro producenty zemědělských produktů jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy:
a)
podpora na novou účast v režimech jakosti, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I;
b)
podpora nákladů na povinná kontrolní opatření související s režimy jakosti, která jsou prováděna podle právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů příslušným orgánem nebo jeho jménem, pokud tato podpora splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 4, 6, 7 a 8 tohoto článku a v kapitole I;
c)
podpora na náklady na činnosti související s průzkumem trhu, koncepcí a designem produktu a přípravou žádostí o uznání režimů jakosti, pokud tato podpora splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 6, 7 a 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje na následující režimy jakosti:
a)
režimy jakosti zřízené podle těchto nařízení a ustanovení:
i)
část II hlava II kapitola I oddíl 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, co se týká vína;
ii)
nařízení (EU) č. 1151/2012;
iii)
nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (35);
iv)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (36);
v)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 251/2014 (37);
b)
režimy jakosti zemědělských produktů, včetně systémů certifikace zemědělských podniků, jež byly členskými státy uznány jako režimy, které splňují tato kritéria:
i)
zvláštnost konečného produktu v rámci těchto režimů jakosti je odvozena z jednoznačných povinností zaručit
-
zvláštní vlastnosti produktu nebo
-
zvláštní zemědělské nebo produkční metody nebo
-
jakost konečného produktu, která jde významně nad rámec norem pro obchodní komodity týkajících se veřejného zdraví, zdraví zvířat nebo rostlin, dobrých životních podmínek zvířat či ochrany životního prostředí;
ii)
režim jakosti musí být otevřen všem producentům;
iii)
režim jakosti musí zahrnovat závazné specifikace konečného produktu a dodržování těchto specifikací musejí ověřovat orgány veřejné moci nebo nezávislý kontrolní orgán;
iv)
režim jakosti musí být transparentní a zajišťovat úplnou zpětnou vysledovatelnost zemědělských produktů;
c)
dobrovolné systémy certifikace zemědělských produktů, které byly dotčeným členským státem uznány jako systémy, které splňují požadavky stanovené ve sdělení Komise s názvem Obecné zásady osvědčených postupů EU k dobrovolným systémům certifikace pro zemědělské produkty a potraviny (38).
3. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se poskytuje producentům zemědělských produktů jako roční pobídková platba, jejíž výše se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v režimech jakosti.
4. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) a b) nesmí být poskytnuta na náklady na kontroly, které provádí samotný příjemce, nebo v případě, že právní předpisy Unie stanoví, že náklady na kontroly mají hradit producenti zemědělských produktů a jejich seskupení, aniž by byla stanovena skutečná výše nákladů.
5. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se poskytuje nejvýše na pět let a je omezena na 3 000 EUR na příjemce na rok.
6. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
7. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) se vyplácí subjektu, který odpovídá za kontrolní opatření, poskytovateli výzkumu nebo konzultačních služeb.
8. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) je omezena na 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 21
Podpora na předávání znalostí a informační akce
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídících pracovníků zemědělských podniků a návštěvy zemědělských podniků.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
3. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na organizování odborného vzdělávání, činností v oblasti získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstračních činností nebo informačních akcí;
b)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků;
c)
náklady na zajištění zástupu v zemědělském podniku během nepřítomnosti účastníka;
d)
v případě demonstračních projektů s ohledem na investice:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek.
4. Náklady uvedené v odst. 3 písm. d) jsou způsobilé pouze v rozsahu, v němž byly využity pro demonstrační projekt a během doby trvání demonstračního projektu.
Za způsobilé se považují pouze odpisy odpovídající životnímu cyklu demonstračního projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních zásad.
5. Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a c) nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a c) se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
6. Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
Činnosti uvedené v odstavci 2 mohou vykonávat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
7. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Vykonávají-li činnosti uvedené v odstavci 2 seskupení a organizace producentů, nesmí být členství v těchto seskupeních nebo organizacích podmínkou přístupu k těmto činnostem.
Jakýkoliv příspěvek nečlena na správní náklady dotyčného seskupení nebo organizace producentů musí být omezen na náklady na provádění činností uvedených v odstavci 2.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
V případě demonstračních projektů uvedených v odst. 3 písm. d) je maximální výše podpory omezena na 100 000 EUR na tři daňová období.
Článek 22
Podpora na poradenské služby
1. Podpora na poradenské služby je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora je navržena s cílem pomoci podnikům působícím v odvětví zemědělství a mladým zemědělcům využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich podniku nebo investice, stejně jako ke zvýšení šetrnosti a odolnosti jejich podniku nebo investice vůči klimatu.
3. Poradenství je spojeno alespoň s jednou prioritou Unie v oblasti rozvoje venkova v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a zahrnuje nejméně jeden z těchto prvků:
a)
povinnosti vyplývající z povinných požadavků na hospodaření nebo norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu stanovených v kapitole I hlavy VI nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
případně zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, jak je stanoveno v hlavě III kapitole 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a udržování zemědělských ploch podle čl. 4 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení;
c)
opatření zaměřená na modernizaci, zvyšování konkurenceschopnosti, integraci odvětví, inovace, tržní orientaci a podporu podnikání;
d)
požadavky stanovené členskými státy za účelem provedení čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES;
e)
požadavky stanovené členskými státy za účelem uplatňování článku 55 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (39), a zejména dodržování obecných zásad integrované ochrany rostlin podle článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES (40);
f)
případně normy bezpečnosti práce nebo bezpečnostní normy spojené se zemědělským podnikem;
g)
specifické poradenství pro zemědělce, kteří poprvé zahajují činnost, včetně poradenství o ekonomické a environmentální udržitelnosti.
4. Poradenství může zahrnovat rovněž jiné záležitosti než záležitosti uvedené v odstavci 3 tohoto článku týkající se zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, biologické rozmanitosti a ochrany vod, jak je stanoveno v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo spojené s hospodářským a environmentálním profilem zemědělského podniku, včetně aspektů konkurenceschopnosti. To může zahrnovat poradenství týkající se rozvoje krátkých dodavatelských řetězců, ekologického zemědělství a zdravotních aspektů chovu zvířat.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
6. Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců, zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrné, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
Poradenské služby mohou poskytovat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenské služby povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
7. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Poskytují-li poradenské služby seskupení a organizace producentů, nesmí být členství v těchto seskupeních nebo organizacích podmínkou přístupu ke službě.
Jakýkoliv příspěvek nečlena na správní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na náklady na poskytování dané poradenské služby.
8. Výše podpory je omezena na 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 23
Podpora na zástup v zemědělském podniku
1. Podpora na zástup v zemědělském podniku je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 5 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora pokrývá skutečné náklady vzniklé z důvodu zastupování zemědělce nebo fyzické osoby, která je členem jeho domácnosti, nebo zaměstnance zemědělského podniku při jejich nepřítomnosti z důvodu nemoci, včetně nemoci jejich dítěte, dovolených, mateřské a rodičovské dovolené, nebo v případě úmrtí.
3. Celková doba zastupování, na které se vztahuje podpora, je omezena na 3 měsíce na příjemce na rok, s výjimkou zástupu za mateřskou a rodičovskou dovolenou, která je omezena na šest měsíců.
4. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora se vyplácí poskytovateli služby zástupu v zemědělském podniku.
Zástup v zemědělském podniku mohou zajišťovat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost. V takovém případě nesmí být podmínkou přístupu k dané službě členství v daném seskupení nebo organizaci.
5. Intenzita podpory je omezena na 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 24
Podpora na propagační opatření týkající se zemědělských produktů
1. Podpora na propagační opatření týkající se zemědělských produktů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole 1.
2. Podpora pokrývá náklady na:
a)
organizování soutěží, výstav nebo veletrhů a účast na nich;
b)
publikace, které mají zvýšit informovanost širší veřejnosti o zemědělských produktech.
3. Publikace uvedené v odst. 2 písm. b) nesmí odkazovat na určitý podnik, obchodní značku nebo původ.
Toto omezení se však nevztahuje na odkaz na původ zemědělských produktů zahrnutých v:
a)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2 písm. a), pokud tento odkaz přesně odpovídá označení, které je Unií chráněno;
b)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2 písm. b) a c), je-li odkaz na původ ve sdělení vedlejší.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady na organizování soutěží, veletrhů a výstav a účast na nich podle odst. 2 písm. a):
a)
náklady na účast;
b)
náklady na dopravu a náklady na přepravu zvířat;
c)
náklady na publikace a internetové stránky informující o akci;
d)
pronájem výstavních prostor a stánků a náklady na jejich instalaci a rozebrání;
e)
symbolické ceny do hodnoty 1 000 EUR na cenu a vítěze soutěže.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady na publikace, které mají zvýšit informovanost širší veřejnosti o zemědělských produktech, podle odst. 2 písm. b):
a)
náklady na zveřejnění v tištěných nebo elektronických médiích, internetové stránky a spoty v elektronických médiích, televizních nebo rozhlasových stanicích s věcnými informacemi o příjemcích podpory z daného regionu nebo o producentech daného zemědělského produktu, pokud jsou informace neutrální a pokud všichni dotyční příjemci mají rovnou příležitost být v publikaci představeni;
b)
náklady na šíření vědeckých poznatků a věcných informací o:
i)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2, k nimž mají přístup zemědělské produkty z jiných členských států a třetích zemí;
ii)
generických zemědělských produktech, jejich nutričních výhodách a jejich navrhovaném použití.
6. Podpora se poskytuje:
a)
ve formě věcného plnění nebo
b)
na základě úhrady skutečných nákladů vynaložených příjemcem.
Je-li podpora poskytována ve formě věcného plnění, nezahrnuje přímé platby příjemcům, ale vyplácí se subjektu provádějícímu propagační opatření.
Propagační opatření mohou provádět seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
Podpora na symbolické ceny podle odst. 4 písm. e) je subjektu provádějícímu propagační opatření vyplacena pouze tehdy, byla-li cena skutečně udělena, a po předložení dokladu o jejím udělení.
7. Podpora na propagační opatření je dostupná všem způsobilým podnikům v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Je-li propagační opatření prováděno seskupeními a organizacemi producentů, nesmí být účast podmíněna členstvím v těchto seskupeních či organizacích a případné příspěvky v podobě správních poplatků pro seskupení nebo organizaci jsou omezeny na náklady na provádění propagačních opatření.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 25
Podpora na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě
1. Podpora na odškodnění MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby za škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora poskytovaná podle tohoto článku je podmíněna tím, že:
a)
příslušný orgán daného členského státu oficiálně uznal daný jev za nepříznivý klimatický jev, který může být přirovnán k přírodní pohromě,
b)
existuje přímá příčinná vazba mezi nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, a škodou vzniklou podniku.
3. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů a organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů a organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
4. Režimy podpory musí být zavedeny do tří let ode dne výskytu nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
5. Způsobilé náklady se rovnají škodě, která vznikla v přímém důsledku nepříznivého klimatického jevu, který lze přirovnat k přírodní pohromě podle hodnocení veřejného orgánu nebo nezávislého odborníka uznaného orgánem poskytujícím podporu nebo pojišťovnou.
Škoda zahrnuje:
a)
ztrátu příjmu kvůli úplnému nebo částečnému zničení zemědělské produkce a výrobních prostředků uvedených v odstavci 6;
b)
hmotnou škodu uvedenou v odstavci 7.
6. Ztráta příjmu se vypočítá tak, že se
a)
výsledek vynásobení množství zemědělských produktů vyprodukovaných v roce, kdy došlo k nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebo v každém následujícím roce ovlivněném celkovým nebo částečným zničením výrobních prostředků průměrnou prodejní cenou obdrženou během uvedeného roku
odečte od
b)
výsledku vynásobení průměrného ročního množství zemědělských produktů vyprodukovaných v období tří let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebo vynásobení tříletého průměru založeného na období pěti let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota produkce, průměrnou obdrženou prodejní cenou.
Toto snížení lze vypočítat buď na úrovni roční produkce zemědělského podniku, nebo na úrovni plodin nebo na úrovni hospodářských zvířat.
Tuto částku lze zvýšit o další náklady, které příjemci vznikly kvůli nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Tato částka se sníží o veškeré náklady, které v důsledku nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebyly vynaloženy.
K výpočtu zemědělské produkce příjemce lze použít indexy, pokud použitý způsob výpočtu umožňuje stanovit skutečnou ztrátu příjemce v daném roce.
7. Hmotná škoda na majetku, například budovách zemědělského podniku, vybavení, strojním zařízení, zásobách a výrobních prostředcích způsobená nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, se vypočítá podle nákladů na opravu nebo podle ekonomické hodnoty dotčeného majetku před výskytem nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Tato škoda nesmí být vyšší než náklady na opravu nebo snížení reálné tržní hodnoty způsobené pohromou, tedy než rozdíl mezi hodnotou majetku bezprostředně před nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnání k přírodní pohromě, a bezprostředně po něm.
Pokud se snížení příjmu příjemce uvedené v odstavci 6 vypočítá na základě úrovně plodin nebo hospodářských zvířat, lze vzít v úvahu pouze hmotnou škodu související s danou plodinou nebo hospodářskými zvířaty.
8. Výpočet škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, se provádí na úrovni jednotlivého příjemce.
9. Podpora poskytnutá podle tohoto článku se sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu, na nějž se pojištění vztahuje.
10. Podpora a případné další platby obdržené za účelem odškodnění za ztráty, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na škody, s ohledem na něž byla poskytnuta podpora, jsou omezeny na 80 % způsobilých nákladů.
V oblastech čelících přírodním omezením se intenzita podpory může zvýšit na 90 %.
Článek 26
Podpora na náklady na prevenci, tlumení a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a podpora na náhradu škody způsobené chorobami zvířat nebo škůdci rostlin
1. Podpora pro MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby na náklady na prevenci, tlumení a eradikaci chorob zvířat nebo škůdců rostlin a podpora na odškodnění těchto podniků za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 13 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora se vyplácí pouze:
a)
ve vztahu k chorobám zvířat nebo škůdcům rostlin, s ohledem na něž existují právní nebo správní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní nebo správní předpisy, a
b)
jako součást:
i)
veřejného programu pro prevenci, tlumení nebo eradikaci dotyčné choroby zvířat nebo škůdce rostlin na úrovni Unie, na celostátní úrovni nebo na regionální úrovni, nebo
ii)
mimořádného opatření uloženého příslušným orgánem nebo
iii)
opatření za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření škůdce rostlin prováděného v souladu se směrnicí Rady 2000/29/ES.
Program a opatření uvedená v písmeni b) obsahují popis dotyčných opatření pro prevenci, tlumení nebo eradikaci.
3. Podpora se nesmí vztahovat k opatřením, s ohledem na něž právní předpisy Unie stanoví, že náklady na tato opatření má nést příjemce, ledaže jsou náklady na tato opatření zcela vyrovnány povinnými poplatky příjemců.
4. Podpora na choroby zvířat se poskytuje pouze ve vztahu k chorobám zvířat uvedeným na seznamu chorob zvířat, který sestavuje Světová organizace pro zdraví zvířat, nebo ve vztahu k chorobám zvířat a zoonózám uvedeným v příloze I a příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 652/2014 (41).
5. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů nebo organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů nebo organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
6. Režimy podpory musí být zavedeny do tří let ode dne vzniku nákladů nebo ztrát způsobených chorobou zvířat nebo škůdcem rostlin.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
7. V případě preventivních opatření pokrývá podpora tyto způsobilé náklady:
a)
zdravotní kontroly;
b)
rozbory, včetně diagnóz in vitro,
c)
testy a ostatní metody depistáže, včetně testů TSE a BSE;
d)
nákup, skladování, podávání a distribuci očkovacích látek, léčivých přípravků, přípravků pro ošetření zvířat a přípravků na ochranu rostlin;
e)
preventivní porážku nebo utracení zvířat nebo odstranění živočišných produktů a rostlin a vyčištění a dezinfekce podniku a vybavení.
8. V případě opatření pro eradikaci pokrývá podpora tyto způsobilé náklady:
a)
testy a ostatní metody depistáže chorob zvířat, včetně testů TSE a BSE;
b)
nákup, skladování, podávání a distribuci očkovacích látek, léčivých přípravků, přípravků pro ošetření zvířat a přípravků na ochranu rostlin;
c)
porážku nebo utracení zvířat, jejich odstranění a zničení produktů, které s nimi souvisejí, nebo zničení rostlin, včetně případů úhynu nebo zničení v důsledku očkování nebo jiných opatření nařízených příslušnými orgány a vyčištění a dezinfekce podniku a vybavení.
9. V případě podpory na náhradu škod způsobených chorobami zvířat nebo škůdci rostlin se odškodnění vypočítává pouze na základě:
a)
tržní hodnoty poražených, utracených nebo uhynulých zvířat nebo zničených živočišných produktů nebo rostlin:
i)
v důsledku choroby zvířat nebo škůdce rostlin;
ii)
jako součást veřejného programu nebo opatření podle odst. 2 písm. b).
Tržní hodnota se stanoví na základě hodnoty zvířat, produktů a rostlin bezprostředně před vznikem nebo potvrzením podezření na výskyt choroby zvířat nebo škůdce rostlin.
b)
ušlých příjmů v důsledku uložené karantény a obtíží při doplňování stavů nebo opětovné výsadbě nebo obtíží při povinném střídání plodin uloženém jako součást veřejného programu nebo opatření jsou podle odst. 2 písm. b).
Tato částka se sníží o náklady, které nebyly přímo vynaloženy v důsledku choroby zvířat nebo škůdce rostlin, které by příjemce jinak hradil.
10. Podpora na náhradu škod způsobených chorobami zvířat nebo škůdci rostlin je omezena na náklady a škodu způsobenou chorobami zvířat a škůdci rostlin, v jejichž případě příslušný orgán:
a)
v případě choroby zvířat úředně uznal ohnisko nebo
b)
v případě škůdců rostlin úředně potvrdil jejich výskyt.
11. Podpora související se způsobilými náklady uvedenými v odstavcích 7 a 8 se poskytuje jako věcné plnění a vyplácí se poskytovateli prevenčních a eradikačních opatření.
Odchylně od prvního pododstavce tohoto pododstavce lze podporu související se způsobilými náklady uvedenými v následujících odstavcích poskytnout přímo příjemci jako náhradu skutečných nákladů, které vynaložil:
a)
odst. 7 písm. d) a odst. 8 písm. b) v případě chorob zvířat nebo škůdců rostlin a
b)
odst. 7 písm. e) a odst. 8 písm. c) v případě škůdců rostlin a pro vyčištění a dezinfekci zemědělského podniku a zařízení.
12. Jednotlivá podpora se neposkytuje, pokud se zjistí, že chorobu zvířat nebo nákazu škůdcem rostlin způsobil příjemce záměrně nebo svou nedbalostí.
13. Podpora a jakékoli další platby obdržené příjemcem, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na tytéž způsobilé náklady, které jsou uvedeny v odstavcích 7, 8 a 9 jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 27
Podpory odvětví živočišné výroby a podpora na mrtvá hospodářská zvířata
1. Níže uvedená podpora pro chovatele zvířat je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku a v kapitole I:
a)
podpora až do výše 100 % administrativních nákladů na zřízení a vedení plemenných knih;
b)
podpora až do výše 70 % nákladů na testy provedené třetími stranami nebo jejich jménem za účelem určení genetické jakosti nebo užitkovosti hospodářských zvířat, kromě kontrol prováděných vlastníkem hospodářských zvířat a běžných kontrol jakosti mléka;
c)
podpora až do výše 100 % nákladů na odklizení mrtvých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto mrtvých hospodářských zvířat, nebo podpora až do výše rovnocenné intenzity podpory na náklady na pojistné, které zemědělci zaplatili za pojistnou ochranu vztahující se na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat;
d)
podpora až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, je-li podpora financována z poplatků nebo povinných příspěvků určených na financování neškodného odstranění mrtvých hospodářských zvířat, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo tomuto odvětví uloženy;
e)
podpora ve výši 100 % na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat v případech, kdy existuje povinnost provést na dotyčných mrtvých hospodářských zvířatech testy TSE nebo v případě vzniku ohniska choroby podle čl. 26 odst. 4.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. c), d) a e) je podmíněna existencí konzistentního monitorovacího programu, který zajišťuje bezpečné odstranění veškerých mrtvých hospodářských zvířat v daném členském státě.
Podpora na náklady na pojistné, které zemědělci zaplatili za pojistnou ochranu vztahující se na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat podle odst. 1 písm. c) tohoto článku, splňuje podmínky stanovené v čl. 28 odst. 2.
3. Podpora je věcná a nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Pro usnadnění správy podpor uvedených v odst. 1 písm. c), d) a e) lze podporu vyplatit hospodářským subjektům, které:
a)
působí v odvětvích navazujících na činnost podniků působících v odvětví živočišné výroby a
b)
poskytují služby spojené s odklizením a neškodným odstraněním mrtvých hospodářských zvířat.
Článek 28
Podpora na platby pojistného
1. Podpora poskytnutá MSP působícím v oblasti zemědělské prvovýroby na platby pojistného je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora nesmí:
a)
představovat překážku pro fungování vnitřního trhu s pojišťovacími službami;
b)
být omezena na pojištění nabízené jedinou pojišťovnou nebo jednou skupinou společností;
c)
být podmíněna tím, aby byla pojišťovací smlouva uzavřena se společností usazenou v dotyčném členském státě.
3. Pojištění se vztahuje na ztráty způsobené kterýmkoli z následujících faktorů:
a)
přírodními pohromami;
b)
nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, a jinými nepříznivými klimatickými jevy;
c)
chorobami zvířat nebo škůdci rostlin;
d)
chráněnými druhy zvířat.
4. Pojištění:
a)
kompenzuje pouze náklady na náhradu ztrát uvedených v odstavci 3;
b)
nevyžaduje ani neurčuje druh nebo množství budoucí zemědělské produkce.
5. Členské státy mohou omezit částku pojistného, které je způsobilé pro podporu, použitím příslušných stropů.
6. Intenzita podpory je omezena na 65 % nákladů na pojistné.
ODDÍL 2
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích
Článek 29
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích
1. Podpora na investice určené k zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole 1.
2. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu.
3. Podpora je poskytována na kulturní a přírodní dědictví ve formě přírodních krajin a staveb, které jsou příslušnými orgány veřejné moci v daném členském státě oficiálně uznány jako kulturní nebo přírodní dědictví.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady určené na zachování kulturního a přírodního dědictví:
a)
náklady na investice do hmotného majetku;
b)
aktivovatelné výkony.
5. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
6. Podpora na výkony, které lze aktivovat v rozvaze, je omezena na 10 000 EUR ročně.
ODDÍL 3
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami
Článek 30
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami
1. Režimy podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňují podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora poskytovaná podle tohoto článku je podmíněna tím, že:
a)
příslušný orgán členského státu úředně uznal událost jako přírodní pohromu a
b)
existuje přímá příčinná souvislost mezi přírodní pohromou a škodou, která podniku vznikla.
3. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů nebo organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů a organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
4. Režimy podpory související s konkrétní přírodní pohromou musí být zavedeny do tří let ode dne výskytu přírodní pohromy.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
5. Způsobilými náklady jsou škody, které vznikly jako přímý důsledek přírodní pohromy a které stanoví buď orgán veřejné moci, nebo nezávislý odborník uznaný orgánem poskytujícím podporu nebo pojišťovna.
Tyto škody mohou zahrnovat:
a)
hmotné škody na majetku, například budovách, zařízení, strojním vybavení, zásobách a výrobních prostředcích;
b)
ušlé příjmy v důsledku úplného nebo částečného zničení zemědělské produkce a výrobních prostředků.
Škoda se vypočítá na úrovni jednotlivého příjemce.
6. Při výpočtu hmotné škody se vychází z nákladů na opravu nebo z ekonomické hodnoty daného aktiva před pohromou. Škoda nesmí být vyšší než náklady na opravu nebo snížení reálné tržní hodnoty způsobené pohromou, tedy než rozdíl mezi hodnotou aktiva bezprostředně před pohromou nebo bezprostředně po ní.
7. Ztráta příjmu se vypočítá tak, že se
a)
výsledek vynásobení množství zemědělských produktů vyprodukovaných v roce, kdy došlo k přírodní pohromě, nebo v každém následujícím roce ovlivněném celkovým nebo částečným zničením výrobních prostředků průměrnou prodejní cenou obdrženou během uvedeného roku
odečte od
b)
výsledku vynásobení průměrného ročního množství zemědělských produktů vyprodukovaných v období tří let předcházejících přírodní pohromě, nebo vynásobení tříletého průměru založeného na období pěti let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota produkce, průměrnou obdrženou prodejní cenou.
Tuto částku lze zvýšit o další náklady, které příjemci vznikly kvůli nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Částka se sníží o veškeré náklady, které kvůli pohromě nebyly vynaloženy.
K výpočtu roční zemědělské produkce příjemce lze použít indexy, pokud použitý způsob výpočtu umožňuje stanovit skutečnou ztrátu příjemce v daném roce.
8. Podpora a případné další obdržené platby za účelem náhrady škody, včetně plateb na základě pojistných smluv, jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 4
Podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví
Článek 31
Podpora výzkumu a vývoje v odvětví zemědělství a lesnictví
1. Podpora na výzkum a vývoj v odvětvích zemědělství a lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpořený projekt je v zájmu všech podniků působících v dotyčném odvětví nebo pododvětví zemědělství či lesnictví.
3. Přede dnem zahájení podpořeného projektu musí být na internetu zveřejněny tyto informace:
a)
skutečnost, že má být realizován podpořený projekt;
b)
cíle podpořeného projektu;
c)
přibližné datum zveřejnění očekávaných výsledků podpořeného projektu;
d)
místo zveřejnění očekávaných výsledků podpořeného projektu na internetu;
e)
údaj, že výsledky podpořeného projektu jsou k dispozici všem podnikům působícím v odvětví zemědělství nebo lesnictví nebo příslušném pododvětví zdarma.
4. Výsledky podporovaného projektu musí být dostupné na internetu ode dne ukončení podporovaného projektu nebo ode dne, kdy byly informace o výsledcích tohoto projektu poskytnuty členům určité konkrétní organizace, podle toho, co nastane dříve. Výsledky zůstanou dostupné na internetu po dobu nejméně pěti let ode dne ukončení podpořeného projektu.
5. Podpora se poskytuje přímo výzkumným organizacím a organizacím šířícím znalosti.
Podpora nezahrnuje platby podnikům působícím v odvětví zemědělství na základě ceny zemědělských produktů.
6. Způsobilé náklady jsou tyto:
a)
osobní náklady na výzkumné pracovníky, techniky a další pomocné zaměstnance v míře, v níž byli zaměstnáni na projektu;
b)
náklady na nástroje a vybavení v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. Pokud nejsou tyto nástroje a vybavení používány v rámci projektu po celou dobu své životnosti, jsou za způsobilé náklady považovány pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních postupů;
c)
náklady na budovy a pozemky v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. U budov jsou způsobilými náklady pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních postupů. U pozemků jsou za způsobilé náklady považovány náklady na obchodní převod nebo skutečné investiční náklady;
d)
náklady na smluvní výzkum, poznatky a patenty zakoupené nebo pořízené v rámci licence z vnějších zdrojů za tržních podmínek a rovněž náklady na poradenské a rovnocenné služby využité výlučně pro účely projektu;
e)
dodatečné režijní a ostatní provozní výdaje, včetně nákladů na materiál, dodávky a podobné produkty, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu.
7. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 5
Podpora ve prospěch lesnictví
Článek 32
Podpora na zalesňování a zakládání lesů
1. Podpora na zalesňování a zakládání lesů poskytovaná veřejným a soukromým vlastníkům půdy a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 16 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď:
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. V případě zalesňování půdy ve vlastnictví státu je podpora poskytnuta pouze tehdy, pokud subjektem, který tuto půdu obhospodařuje, je soukromý subjekt nebo obec.
5. Omezení týkající se vlastnictví lesů uvedená v odstavci 4 se nevztahují na tropické nebo subtropické lesy a na zalesněné oblasti na území Azorských ostrovů, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři a francouzských zámořských departementů.
6. Podpora se poskytuje na zalesnění a založení lesa na zemědělských i nezemědělských pozemcích.
7. Podpora na zalesnění a založení lesa pokrývá náklady na založení a roční prémii na hektar.
Podpora na zalesnění a založení lesa může zahrnovat investiční operace.
Podpora na zalesnění půdy ve vlastnictví orgánů veřejné moci nebo na rychle rostoucí stromy zahrnuje pouze náklady na založení.
8. Podpora na zalesnění a založení lesa související s investičními operacemi pokrývá následující způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
9. Investiční operace jsou v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investičních operací, které vyžadují posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
10. Způsobilé mohou být následující náklady na založení:
a)
náklady na výsadbový a rozmnožovací materiál;
b)
náklady na výsadbu a náklady přímo související s výsadbou;
c)
náklady na další související operace, například skladování a ošetření sazenic potřebným materiálem pro prevenci a ochranu;
d)
náklady na opětovnou výsadbu v prvním roce zalesňování.
11. Roční prémie na hektar pokrývá uhrazení ušlých příjmů zemědělce a náklady na údržbu, včetně první a poslední probírky, a vyplácí se nejvýše po dobu dvanácti let od data poskytnutí podpory.
12. Podpora se neposkytuje na výsadbu těchto stromů:
a)
rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích;
b)
vánočních stromků nebo
c)
rychle rostoucích stromů pěstovaných pro výrobu energie.
13. Vysázené druhy musí být přizpůsobené podmínkám životního prostředí a klimatickým podmínkám dotyčné oblasti a musí splňovat minimální environmentální požadavky.
14. V oblastech, v nichž je zalesňování obtížné kvůli nepříznivým půdním a klimatickým podmínkám, může být podpora poskytnuta na výsadbu jiných víceletých druhů dřevin, jako jsou keře nebo křoviny vhodné pro místní podmínky.
15. U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy v programech rozvoje venkova, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
16. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 33
Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy
1. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy poskytovaná soukromým vlastníkům půdy, obcím a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy pokrývá náklady na založení a roční prémii na hektar.
Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy může zahrnovat investiční operace.
5. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy související s investičními operacemi pokrývá následující způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
6. Investiční operace jsou v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investičních operací, které vyžadují posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
7. Způsobilé mohou být následující náklady na založení:
a)
náklady na založení zemědělsko-lesnického systému výsadbou stromů, včetně nákladů na výsadbový materiál, výsadbu, skladování a ošetřování sazenic potřebným materiálem pro prevenci a ochranu;
b)
náklady na založení zemědělsko-lesnického systému přeměnou stávajících lesů nebo jiných zalesněných ploch, včetně nákladů na pokácení stromů, prosekání, prořezání a ochranu před pasoucími se zvířaty;
c)
ostatní náklady přímo související se založením zemědělsko-lesnického systému, například náklady na studie proveditelnosti, plány založení systému, rozbor půdy, její přípravu a ochranu;
d)
náklady na zavlažování a ochranu silvopastorálního, zejména pastevního systému;
e)
náklady na nezbytné ošetření související se založením zemědělsko-lesnického systému, včetně zavlažování a stříhání,
f)
náklady na opětovnou výsadbu v prvním roce po založení zemědělsko-lesnického systému.
8. Roční prémie na hektar pokrývá náklady na údržbu zemědělsko-lesnického systému a vyplácí se nejvýše po dobu pěti let ode dne poskytnutí podpory.
Způsobilé náklady na údržbu se mohou týkat existujících pásů stromů, pletí, prořezávání a prosekávání a ochranných opatření a investic, například plotů nebo individuálních ochranných tubusů.
9. Členské státy určí maximální počet stromů vysázených na hektar s přihlédnutím k:
a)
místním půdním, klimatickým a environmentálním podmínkám;
b)
druhům lesních porostů a
c)
potřebě zajistit udržitelné zemědělské využití půdy.
10. U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
11. Maximální intenzita podpory je omezena na:
a)
80 % způsobilých nákladů u investičních operací a nákladů na založení uvedených v odstavcích 5 a 7 a
b)
100 % roční prémie uvedené v odstavci 8.
Článek 34
Podpora na ochranu lesů před lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jinými nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, chorobami zvířat a katastrofickými událostmi a na obnovu lesů po těchto událostech
1. Podpora na ochranu lesů před lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jinými nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, katastrofickými událostmi a jevy souvisejícími se změnou klimatu podle článku 24 nařízení (EU) č. 1305/2013 a na obnovu poškozených lesů poskytnutá soukromým a veřejným vlastníkům lesů a jiným soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) nebo případně čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 12 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Pro podporu na prevenci požárů jsou způsobilé pouze lesní oblasti považované podle plánu na ochranu lesů, který vyhotoví členské státy, za oblasti se středním nebo vysokým rizikem lesního požáru.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
vybudování ochranné infrastruktury;
b)
místní preventivní činnosti v malém měřítku zaměřené proti požárům nebo jiným přírodním nebezpečím, včetně využívání pastvy dobytka;
c)
zřizování a zlepšování zařízení ke sledování lesních požárů, škůdců a chorob zařízení ke komunikaci o nich;
d)
obnovu potenciálu lesa poškozeného v důsledku lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu.
6. Podpora může pokrývat náklady na údržbu protipožárních pruhů.
7. Podpora se neposkytuje na činnosti související ze zemědělstvím vykonávané v oblastech, na něž se vztahují agroenvironmentální závazky.
8. V případě obnovy potenciálu lesa podle odst. 5 písm. d) je podpora podmíněna úředním uznáním ze strany příslušných orgánů dotčeného členského státu, že:
a)
došlo k výskytu lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu, a
b)
událost uvedená v písmeni a) tohoto odstavce, včetně opatření přijatých v souladu se směrnicí 2000/29/ES k eradikaci nebo zastavení škůdce rostlin, zapříčinila zničení nejméně 20 % příslušného lesnického potenciálu.
9. V případě podpory na ochranu lesů před škůdci rostlin musí být riziko výskytu škůdce doloženo vědeckými důkazy a uznáno veřejnou vědeckou organizací.
V programu rozvoje venkova daného členského státu musí být uveden seznam druhů škodlivých organismů, které mohou mít za následek výskyt škůdců v daném členském státě.
10. Podporované činnosti nebo projekty musí být v souladu s plánem na ochranu lesů, který vypracují členské státy.
U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993, s podrobným rozvedením cílů v oblasti prevence.
Za způsobilé mohou být považovány i jiné náklady než náklady uvedené v odstavci 5 související se zvláštnostmi odvětví lesnictví.
11. Podpora se neposkytuje na ztrátu příjmu v důsledku požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jiných nepříznivých klimatických jevů, škůdců rostlin a katastrofických událostí.
12. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Podpora na způsobilé náklady uvedené v odst. 5 písm. d) a případné další platby, které příjemce obdrží, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na stejné způsobilé náklady, jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 35
Podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů
1. Podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů poskytovaná fyzickým osobám, soukromým a veřejným vlastníkům lesů, soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice se zaměří na splnění závazků týkajících se cílů v oblasti ochrany životního prostředí, poskytování služeb ekosystémů nebo zvýšení společenské hodnoty lesů a zalesněných ploch v dotyčné oblasti nebo zlepšení potenciálu ekosystémů ke zmírňování změny klimatu, aniž by byly vyloučeny dlouhodobé hospodářské přínosy.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 36
Podpora na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000
1. Podpora na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000, jak jsou vymezeny v článku 3 směrnice 92/43/EHS a v článku 3 směrnice 2009/147/ES, poskytovaná soukromým vlastníkům lesů a sdružením soukromých vlastníků lesů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora se poskytuje ročně a na hektar lesa s cílem poskytnout příjemcům odškodnění za dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku znevýhodnění v lesních oblastech uvedených v odstavci 5 tohoto článku v souvislosti s prováděním směrnice 92/43/EHS a směrnice 2009/147/ES.
5. Pro podporu jsou způsobilé tyto oblasti:
a)
lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000 v souladu s článkem 3 směrnice 92/43/EHS a článkem 3 směrnice 2009/147/ES;
b)
krajinné prvky, které přispívají k provádění článku 10 směrnice 92/43/EHS; tyto oblasti nesmí překročit 5 % oblastí zařazených do sítě Natura 2000, na které se vztahuje územní působnost dotyčného programu rozvoje venkova.
6. Podpora je omezena na maximální částku 500 EUR na hektar ročně v prvním období nepřesahujícím pět let a posléze 200 EUR na hektar ročně.
Tyto částky mohou být v mimořádných případech zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být zdůvodněny v programech rozvoje venkova.
Členské státy odečtou od podpory potřebnou částku s cílem vyloučit dvojí financování postupů podle článku 29 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 37
Podpora na lesnicko-environmentální a klimatické služby a ochranu lesů
1. Podpora na lesnicko-environmentální a klimatické služby a ochranu lesů poskytovaná veřejným nebo soukromým vlastníkům lesů, soukromoprávním nebo veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. V případě lesnicko-environmentálních a klimatických služeb a ochrany lesů na pozemcích ve vlastnictví státu je podpora poskytována pouze tehdy, je-li subjektem, který tyto pozemky obhospodařuje, soukromý subjekt nebo obec.
5. U lesnických podniků nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
6. Podpora se poskytuje na hektar lesa.
7. Podpora se vztahuje pouze na závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátním lesním zákonem či jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy nebo právními předpisy Unie. Závazné vnitrostátní požadavky musí být jednoznačně určeny.
Závazky se přijímají na období mezi pěti a sedmi lety. V nezbytných a řádně odůvodněných případech však mohou členské státy stanovit u určitých druhů závazků delší období.
8. Podpora poskytuje příjemcům odškodnění v plné výši či částečné odškodnění za dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku provádění závazků uvedených v odstavci 7.
V případě potřeby může podpora hradit rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory.
V řádně odůvodněných případech může být v případě operací týkajících se zachování životního prostředí podpora, která souvisí se závazkem upustit od komerčního využívání stromů a lesů, poskytnuta jako paušální nebo jednorázová platba na jednotku vypočítaná na základě dodatečných nákladů a ušlých příjmů.
9. Podpora je omezena maximální částkou ve výši 200 EUR na hektar ročně.
Tato maximální částka může být v mimořádných případech zvýšena s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být zdůvodněny v programech rozvoje venkova.
Článek 38
Podpora na předávání znalostí a informační akce v odvětví lesnictví
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce poskytovaná podnikům působícím v odvětví lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídicích pracovníků lesnických podniků a návštěvy lesnických podniků.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
3. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na zorganizování a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí;
b)
v případě demonstračních projektů v souvislosti s investicemi:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
c)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků.
4. Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a b) nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
5. Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
6. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 39
Podpora na poradenské služby v odvětví lesnictví
1. Podpora na poradenské služby poskytovaná vlastníkům lesů a dalším správcům půdy je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora se poskytuje s cílem pomoci vlastníkům lesů a dalším správcům půdy využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich lesnického podniku nebo investice a rovněž šetrnosti a odolnosti tohoto podniku nebo investice vůči klimatu.
3. Poradenství zahrnuje minimálně záležitosti související s prováděním směrnic 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2009/147/ES.
Poradenství může zahrnovat rovněž záležitosti spojené s hospodářským a environmentálním profilem lesnických podniků.
4. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců, zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrné, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
5. Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenských služeb povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
6. Je-li to odůvodněné a vhodné, může být poradenství poskytováno částečně ve skupině s přihlédnutím k situaci jednotlivých příjemců poradenských služeb.
7. Podpora je omezena částkou 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 40
Podpora na investice do infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví
1. Podpora na investice související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví poskytovaná podnikům působícím v odvětví lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Podpora zahrnuje investice do hmotného a nehmotného majetku, které se týkají infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením lesů, včetně:
a)
přístupu k lesní půdě;
b)
pozemkových úprav a meliorací;
c)
dodávek energie a vody.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů a rovnocenných nástrojů.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. V případě neproduktivních investic je u investic zaměřených výhradně na zvýšení ekologické hodnoty lesů a u investic na lesní cesty, které jsou veřejnosti přístupné zdarma a které slouží multifunkčním aspektům lesů, intenzita podpory omezena na 100 % způsobilých nákladů.
9. V případě investic, které zvyšují krátkodobý nebo dlouhodobý hospodářský potenciál lesů, je intenzita podpory omezena na tyto sazby:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů na investice v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v případě investic v ostatních regionech.
Článek 41
Podpora na investice do lesních technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh
1. Podpora na investice do lesních technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh poskytovaná soukromým vlastníkům lesů, obcím a jejich sdružením a malým a středním podnikům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Na území Azorských ostrovů, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moří a francouzských zámořských departementů může být podpora poskytnuta odchylně rovněž podnikům, které nejsou malými nebo středními podniky.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů a rovnocenných nástrojů.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Investice související se zvyšováním ekonomické hodnoty lesů jsou odůvodněné ve vztahu k očekávanému zlepšení lesů v jednom či více podnicích a mohou zahrnovat investice do strojů pro lesní těžební práce a postupů těžby, které jsou šetrné k půdě a zdrojům.
9. Investice související s používáním dřeva jako suroviny nebo zdroje energie jsou omezeny na všechny pracovní operace před průmyslovým zpracováním.
Investice do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, musejí dodržovat minimální normy energetické účinnosti, pokud takové normy na vnitrostátní úrovni existují.
Investice do zařízení, která jsou primárně určena k výrobě elektřiny z biomasy, nejsou způsobilé pro podporu, pokud se nevyužívá minimální procentní podíl tepelné energie, který stanoví členské státy.
Podpora projektům na výrobu bioenergie musí být omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES.
10. U lesnických podniků nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
11. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů na investice v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v případě investic v ostatních regionech.
Článek 42
Zachování genetických zdrojů v lesnictví
1. Podpora na zachování genetických zdrojů v lesnictví související s lesnicko-environmentálními a klimatickými službami a zachováním lesa poskytovaná veřejným nebo soukromým subjektům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„konzervací in situ“ se rozumí konzervace genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a udržování a obnova životaschopných populací druhů nebo volně žijících plemen v jejich přirozeném prostředí;
b)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
c)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
d)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
5. Podpora pokrývá náklady na následující činnosti:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, popis, sběr a využití genetických zdrojů v lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v lesnickém podniku, a sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, popisu, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a příprava technických zpráv.
6. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 43
Podpora na pozemkové úpravy v lesnictví
Podpora na pozemkové úpravy v lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v kapitole 1 a poskytuje se:
a)
soukromým majitelům lesů, pokud se jedná o MSP, a
b)
výhradně na právní a správní náklady, včetně nákladů na průzkum, a
c)
do 100 % skutečně vynaložených nákladů.
ODDÍL 6
Podpory ve prospěch MSP ve venkovských oblastech spolufinancované z EZFRV nebo poskytnuté jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření
Článek 44
Podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny
1. Podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny, včetně činností souvisejících s vyzrňováním, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice související s produkcí biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů nejsou podle tohoto článku způsobilé k získání podpory.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora zahrnuje investice do hmotného a nehmotného majetku.
7. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
8. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 7 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
9. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
v nejvzdálenějších regionech:
i)
80 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu činí 45 % průměru EU-27 nebo je nižší;
ii)
65 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 45 % a 60 % průměru EU-27;
iii)
55 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 60 % a 75 % průměru EU-27;
iv)
45 % výše způsobilých nákladů na investice v ostatních nejvzdálenějších regionech;
b)
v méně rozvinutých regionech:
i)
60 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu činí 45 % průměru EU-27 nebo je nižší;
ii)
45 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 45 % a 60 % průměru EU-27;
iii)
35 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je vyšší než 60 % průměru EU-27;
c)
v „oblastech podle písmene c)“:
i)
25 % výše způsobilých nákladů na investice v řídce osídlených oblastech a v regionech NUTS 3 nebo částech regionů NUTS 3, které mají společnou pozemní hranici se zemí, jež není členem Evropského hospodářského prostoru ani Evropského sdružení volného obchodu;
ii)
20 % výše způsobilých nákladů na investice v oblastech, které nebyly předem vymezeny jako „oblasti podle písmene c)“;
iii)
v bývalých „oblastech podle písmene a)“ se intenzita podpory v období od 1. července 2014 do 31. prosince 2017 může zvýšit až o 5 procentních bodů;
iv)
pokud „oblast podle písmene c)“ sousedí s „oblastí podle písmene a)“, může se intenzita podpory, která je přípustná v regionech NUTS 3 nebo částech regionů NUTS 3 v rámci této „oblasti podle písmene c)“, která sousedí s „oblastí podle písmene a)“, v případě potřeby zvýšit tak, aby rozdíl v intenzitě podpory mezi oběma oblastmi nepřesáhl 15 procentních bodů;
d)
10 % výše způsobilých nákladů na investice ve všech ostatních regionech.
10. V případě mikropodniků a malých podniků může být maximální intenzita podpory stanovená v odstavci 9 navýšena až o 10 procentních bodů.
Článek 45
Podpora na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti ve venkovských oblastech
1. Podpora na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti poskytnutá malým a středním podnikům ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora se poskytuje těmto kategoriím příjemců:
a)
zemědělcům nebo členům domácnosti zemědělce ve venkovských oblastech zahajujícím nezemědělské činnosti;
b)
mikropodnikům a malým podnikům ve venkovských oblastech a
c)
fyzickým osobám ve venkovských oblastech.
5. Je-li členem domácnosti zemědělce podle odst. 4 písm. a) právnická osoba nebo skupina právnických osob, musí v době podání žádosti o podporu vykonávat v zemědělském podniku zemědělskou činnost.
6. Podpora je podmíněna tím, že příslušnému orgánu daného členského státu je předložen podnikatelský plán. Provádění tohoto podnikatelského plánu je zahájeno do devíti měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory.
Podnikatelský plán popisuje:
a)
počáteční ekonomickou situaci příjemce;
b)
průběžné a celkové cíle pro rozvoj nových činností příjemce;
c)
podrobné údaje o opatřeních, která jsou nezbytná pro rozvoj činností příjemce, jako jsou investice, vzdělávání, poradenství.
7. Podpora se vyplácí nejméně ve dvou splátkách během období nejvýše pěti let.
Výše splátek se může postupně snižovat.
Poslední splátka je podmíněna náležitým provedením podnikatelského plánu uvedeného v odstavci 6.
8. Členské státy stanoví výši podpory s přihlédnutím k sociálně-ekonomické situaci oblasti, na niž se vztahuje program rozvoje venkova.
9. Podpora je omezena částkou 70 000 EUR na příjemce.
Článek 46
Podpora na poradenské služby pro malé a střední podniky ve venkovských oblastech
1. Podpora na poradenské služby pro malé a střední podniky ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Podpora je poskytována s cílem pomoci MSP ve venkovských oblastech využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich podniku a investice a rovněž šetrnosti a odolnosti tohoto podniku nebo investice vůči klimatu.
4. Poradenství může zahrnovat záležitosti týkající se hospodářského a environmentálního profilu příjemce.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
6. Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců a zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrní, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
7. Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenských služeb povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
8. Je-li to vhodné, může být poradenství poskytováno částečně ve skupině s přihlédnutím k situaci jednotlivého příjemce poradenských služeb.
9. Podpora je omezena částkou 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 47
Podpora na předávání znalostí a informační akce ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na zorganizování a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí;
b)
v případě demonstračních projektů v souvislosti s investicemi:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
c)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
6. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky působící v dotyčné venkovské oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
7. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
60 % způsobilých nákladů v případě středních podniků;
b)
70 % způsobilých nákladů v případě mikropodniků a malých podniků.
Článek 48
Podpora na novou účast aktivních zemědělců v režimech jakosti bavlny nebo potravin
1. Podpora na novou účast aktivních zemědělců v režimech jakosti bavlny nebo potravin je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora je poskytnuta na novou účast v jednom z těchto typů režimů jakosti:
a)
režimy jakosti bavlny a potravin zřízené podle nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
režimy jakosti bavlny a potravin, včetně systémů certifikace, jež byly členskými státy uznány jako režimy, které splňují tato kritéria:
i)
zvláštnost konečného produktu v rámci těchto režimů jakosti je odvozena z jednoznačných povinností zaručit
-
zvláštní vlastnosti produktu,
-
zvláštní zemědělské nebo produkční metody nebo
-
jakost konečného produktu, která jde významně nad rámec norem pro obchodní komodity týkajících se veřejného zdraví, zdraví zvířat nebo rostlin, dobrých životních podmínek zvířat či ochrany životního prostředí;
ii)
režim je otevřen všem producentům;
iii)
režim zahrnuje závazné specifikace konečného produktu a dodržování těchto specifikací ověřují orgány veřejné moci nebo nezávislý kontrolní orgán;
iv)
režim je transparentní a zajišťuje úplné zpětné vysledování zemědělských produktů;
c)
dobrovolné systémy certifikace potravin, které byly dotčeným členským státem uznány jako systémy, které splňují požadavky stanovené ve sdělení Komise s názvem Obecné zásady osvědčených postupů EU k dobrovolným systémům certifikace pro zemědělské produkty a potraviny.
5. Podpora se poskytuje jako roční pobídková platba, jejíž výše se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v režimech jakosti.
6. Podpora se poskytuje nejvýše po dobu pěti let.
7. Podpora je omezena částkou 3 000 EUR na příjemce ročně.
Článek 49
Podpora na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti
1. Podpora na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora je poskytována seskupením producentů, kteří provádějí informační a propagační činnosti.
5. Pro podporu jsou způsobilé pouze informační a propagační činnosti prováděné na vnitřním trhu.
6. Podpora je poskytována na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti a pro něž je poskytnuta podpora v souladu s článkem 48 tohoto nařízení.
7. Podpora pokrývá náklady na činnosti s následujícími prvky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele k nákupu potravin nebo bavlny, na něž se vztahuje režim jakosti uvedený v čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení;
b)
upozorňují na zvláštní rysy nebo výhody potravin nebo bavlny, zejména jakost, specifické metody produkce, vysoké normy dobrých životních podmínek zvířat a respektování životního prostředí související s dotčeným režimem jakosti.
8. Činnosti uvedené v odstavci 6 tohoto článku nepodněcují spotřebitele ke koupi potraviny nebo bavlny kvůli jejich konkrétnímu původu, kromě produktů v rámci režimů jakosti stanovených v hlavě II nařízení (EU) č. 1151/2012.
9. Původ potraviny nebo bavlny však může být vyznačen za předpokladu, že zmínka o původu je ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
10. Informační a propagační činnosti týkající se konkrétních podniků nebo obchodních značek nejsou způsobilé pro podporu.
11. Intenzita podpory je omezena na 70 % způsobilých nákladů.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 1857/2006 se zrušuje.
2. Odchylně od odstavce 1 se nařízení (ES) č. 1857/2006 použije na podporu poskytnutou v souvislosti s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 (42) a jeho prováděcími předpisy až do dne 31. prosince 2015.
Článek 51
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se použije na jednotlivou podporu poskytnutou před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato jednotlivá podpora splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou článků 9 a 10.
2. Podpory, které nebyly vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení ani jiných dříve platných nařízení přijatých podle článku 1 nařízení č. 994/98, posuzuje Komise v souladu s Pokyny Evropské unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech na období 2014-2020 a jinými příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
3. Jednotlivá podpora poskytnutá před 1. lednem 2015 na základě nařízení přijatého podle článku 1 nařízení č. 994/98 a platného v době poskytnutí podpory je slučitelná s vnitřním trhem a vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
4. Po skončení doby platnosti tohoto nařízení zůstávají režimy podpor, které jsou vyňaty podle tohoto nařízení, vyňaty ještě po přechodné období v délce šesti měsíců.
Odchylně od prvního pododstavce zůstávají po skončení doby platnosti tohoto nařízení režimy podpor, které spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013 a které jsou buď spolufinancovány z EZFRV, nebo poskytnuty jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, vyňaty po celou dobu trvání programového období v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a jeho prováděcími předpisy.
Článek 52
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2014.
Použije se do 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. června 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 702/2014 AL COMISIEI
din 25 iunie 2014
de declarare a anumitor categorii de ajutoare în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale ca fiind compatibile cu piața internă, în aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 994/98 al Consiliului din 7 mai 1998 privind aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene anumitor categorii de ajutoare de stat orizontale (1), în special articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b),
după publicarea unui proiect al prezentului regulament, în conformitate cu articolul 6 și cu articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 994/98,
după consultarea Comitetului consultativ privind ajutoarele de stat,
întrucât:
(1)
Finanțarea de stat care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat constituie ajutor de stat și necesită notificarea Comisiei în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat. Cu toate acestea, în temeiul articolului 109 din tratat, Consiliul poate stabili categorii de ajutoare care sunt exceptate de la respectiva obligație de notificare. În conformitate cu articolul 108 alineatul (4) din tratat, Comisia poate adopta regulamente privind respectivele categorii de ajutoare. Regulamentul (CE) nr. 994/98 autorizează Comisia să declare, conform articolului 109 din tratat, că anumite categorii de ajutoare pot fi exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Pe baza regulamentului menționat, Comisia a adoptat Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 al Comisiei (2), care se aplică până la 30 iunie 2014.
(2)
La 22 iulie 2013, Regulamentul (CE) nr. 994/98 a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 733/2013 al Consiliului (3) pentru a autoriza Comisia să extindă exceptarea pe categorii la noi categorii de ajutoare, pentru care pot fi definite condiții de compatibilitate clare. Respectivele noi categorii de ajutoare din sectoarele agricol și forestier ar trebui să includă: ajutoarele pentru conservarea patrimoniului, ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale și ajutoarele pentru sectorul forestier care pot, în anumite condiții, să fie exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat.
(3)
Articolul 42 din tratat prevede că normele privind concurența se aplică producției și comercializării de produse agricole numai în măsura stabilită de Parlamentul European și de Consiliu. Articolul 211 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) prevede că normele privind ajutoarele de stat se aplică ajutoarelor pentru producția și comercializarea de produse agricole, sub rezerva anumitor excepții. Articolul 211 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 prevede că normele privind ajutoarele de stat nu se aplică plăților efectuate de statele membre pentru măsurile prevăzute în regulamentul menționat care sunt finanțate integral sau parțial de Uniune și pentru măsurile incluse la articolele 213-218 din regulamentul menționat. În plus, normele privind ajutoarele de stat nu se aplică nici plăților efectuate de statele membre în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), nici finanțării naționale suplimentare care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat. Plățile respective, menite să furnizeze o finanțare națională suplimentară care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat, trebuie să respecte criteriile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 pentru a fi aprobate de Comisie în cadrul programului de dezvoltare rurală al unui anumit stat membru. Cu toate acestea, normele privind ajutoarele de stat se aplică atât părții cofinanțate din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), cât și finanțării naționale suplimentare pentru măsurile care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat.
(4)
Întrucât efectele economice ale ajutoarelor nu variază în funcție de tipul de finanțare, și anume, finanțare parțială de către Uniune sau finanțare integrală de către statul membru, ar trebui să se asigure consecvența și coerența între politica Comisiei în materie de control al ajutoarelor de stat și sprijinul care este acordat în cadrul politicii agricole comune și al politicii de dezvoltare rurală ale Uniunii.
(5)
Prin urmare, domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui aliniat la cel al Regulamentului (UE) nr. 1305/2013, în special în ceea ce privește ajutoarele pentru sectorul forestier și ajutoarele pentru microîntreprinderi și pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) care își desfășoară activitatea în zonele rurale. Prezentul regulament ar trebui să se aplice măsurilor de ajutor pentru sectorul forestier și pentru IMM-urile care își desfășoară activitatea în zonele rurale ce nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat numai dacă și în măsura în care respectivele măsuri sunt incluse în programele de dezvoltare rurală și sunt cofinanțate de FEADR. Pe de altă parte, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice ajutoarelor pentru întreprinderi din zonele rurale destinate activităților care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat sau ajutoarelor pentru sectorul forestier în cazul în care nu există nicio legătură directă cu programele de dezvoltare rurală și nicio cofinanțare din FEADR. Cu toate acestea, ar trebui să se poată acorda ajutoare pentru transferul de cunoștințe și pentru acțiuni de informare în sectorul forestier și ajutoare pentru servicii de consiliere în sectorul forestier în afara programelor de dezvoltare rurală finanțate integral de statele membre, cu condiția ca aceste ajutoare să respecte condițiile de compatibilitate aferente prevăzute în prezentul regulament.
(6)
Statele membre ar trebui să dispună de o procedură simplificată în cazul în care trebuie să obțină autorizarea ajutoarelor de stat atât pentru partea de cofinanțare, cât și pentru finanțarea suplimentară a programelor lor naționale de dezvoltare rurală, în conformitate cu articolul 81 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013. În această privință, ajutoarele respective ar trebui să fie exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat, sub rezerva respectării condițiilor de compatibilitate aferente prevăzute în prezentul regulament.
(7)
Prin comunicarea sa din 8 mai 2012 către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, intitulată ”Modernizarea ajutoarelor de stat în UE” (6), Comisia a lansat un proces mai amplu de revizuire a normelor privind ajutoarele de stat. Principalele obiective ale acestei modernizări sunt: (i) realizarea unei creșteri durabile, inteligente și favorabile incluziunii pe o piață internă competitivă, contribuind în același timp la eforturile depuse de statele membre în direcția unei utilizări mai eficiente a finanțelor publice; (ii) concentrarea controlului ex ante efectuat de Comisie asupra cazurilor cu cel mai mare impact asupra pieței interne, consolidând, în același timp, cooperarea statelor membre în materie de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat și (iii) eficientizarea prin simplificare a normelor și adoptarea mai rapidă a unor decizii mai bine fundamentate și mai robuste, bazate pe o logică economică clară, pe o abordare comună și pe obligații clare.
(8)
Prezentul regulament ar trebui să permită o mai bună definire a priorităților în materie de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat, precum și o simplificare sporită și ar trebui să îmbunătățească transparența, eficacitatea evaluării și controlul respectării normelor privind ajutoarele de stat la nivel național și la nivelul Uniunii, menținând în același timp competențele instituționale ale Comisiei și ale statelor membre. În conformitate cu principiul proporționalității, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(9)
Comisia a aplicat articolele 107 și 108 din tratat în ceea ce privește IMM-urile care își desfășoară activitatea în domeniul producției, al prelucrării și al comercializării de produse agricole în numeroase cazuri, în special în cadrul Regulamentului (CE) nr. 1857/2006, al Regulamentului (CE) nr. 800/2008 al Comisiei (7) și al Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013 (8). Comisia a dobândit astfel o experiență considerabilă în acest domeniu. Experiența a permis Comisiei, pe de o parte, să definească mai bine condițiile în care anumite categorii de ajutoare pot fi considerate compatibile cu piața internă și să extindă domeniul de aplicare al exceptării pe categorii și, pe de altă parte, a evidențiat necesitatea sporirii transparenței, precum și a monitorizării și a efectuării unei evaluări corespunzătoare a schemelor mari, ținând seama de efectul acestora asupra concurenței în cadrul pieței interne.
(10)
Condițiile generale de aplicare a prezentului regulament ar trebui definite pe baza unui set de principii comune menite să asigure că ajutorul servește unui obiectiv de interes comun, are un efect stimulativ clar, este adecvat și proporțional, este acordat în condiții de transparență deplină, face obiectul unui mecanism de control și al unei evaluări periodice și nu afectează în mod negativ condițiile schimburilor comerciale, într-o măsură care să contravină interesului comun.
(11)
Ajutorul care îndeplinește toate condițiile prevăzute în prezentul regulament, atât cele generale, cât și cele specifice categoriilor relevante de ajutoare, ar trebui să fie exceptat de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Pentru a asigura o supraveghere eficientă și pentru a simplifica procedurile administrative fără a reduce însă monitorizarea efectuată de Comisie, ajutoarele exceptate (scheme de ajutoare și ajutoare individuale) ar trebui să includă o trimitere expresă la prezentul regulament.
(12)
Ajutoarele de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat care nu se încadrează în domeniul de aplicare al prezentului regulament fac în continuare obiectul obligației de notificare prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Prezentul regulament nu aduce atingere posibilității pe care o au statele membre de a notifica ajutoarele ale căror obiective corespund obiectivelor vizate de prezentul regulament.
(13)
Având în vedere impactul potențial mai ridicat al schemelor de mare amploare asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței, schemele de ajutoare cu un buget mediu anual destinat ajutoarelor de stat care depășește un prag calculat pe baza unei valori absolute ar trebui, în principiu, să facă obiectul unei evaluări a ajutoarelor de stat. Evaluarea ar trebui să aibă ca obiectiv verificarea îndeplinirii ipotezelor și a condițiilor care stau la baza compatibilității schemei, precum și a eficacității măsurii de ajutor din perspectiva obiectivelor sale generale și specifice și ar trebui să ofere indicii cu privire la impactul schemei asupra concurenței și a schimburilor comerciale. În vederea asigurării unui tratament egal, evaluarea ajutoarelor de stat ar trebui să se efectueze pe baza unui plan de evaluare aprobat de Comisie. Deși un astfel de plan ar trebui în mod normal să fie elaborat în momentul proiectării schemei și aprobat în timp util pentru ca schema să intre în vigoare, acest lucru ar putea să nu fie posibil în toate cazurile. Prin urmare, pentru a nu întârzia intrarea lor în vigoare, prezentul regulament se va aplica în cazul unor astfel de scheme pentru o perioadă maximă de șase luni. Comisia poate lua decizia de a prelungi această perioadă, în urma aprobării planului de evaluare. În acest scop, planul de evaluare ar trebui notificat Comisiei în termen de 20 de zile lucrătoare de la intrarea în vigoare a schemei. De asemenea, Comisia poate decide, în mod excepțional, că o evaluare nu este necesară având în vedere particularitățile dosarului respectiv. Comisia ar trebui să primească din partea statului membru informațiile necesare pentru a putea să efectueze analiza planului de evaluare și să ceară informații suplimentare fără întârzieri nejustificate, permițând statului membru respectiv să completeze elementele care lipsesc, astfel încât Comisia să ia o decizie. Având în vedere noutatea acestui proces, Comisia va prezenta, într-un document separat, îndrumări detaliate referitoare la procedura aplicabilă în cursul perioadei de 6 luni pentru aprobarea planului de evaluare, precum și modelele relevante conform cărora vor trebui prezentate planurile de evaluare. Modificările schemelor care fac obiectul evaluării, altele decât modificările care nu pot afecta compatibilitatea schemei de ajutoare în temeiul prezentului regulament sau care nu pot afecta semnificativ conținutul planului de evaluare aprobat, ar trebui analizate ținându-se seama de rezultatul unei astfel de evaluări și ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament. Modificările precum cele de natură pur formală, cele administrative sau modificările efectuate în cadrul măsurilor cofinanțate de UE nu ar trebui, în principiu, să fie considerate ca afectând semnificativ conținutul planului de evaluare aprobat.
(14)
Prezentul regulament nu ar trebui să se aplice ajutoarelor care sunt condiționate de utilizarea produselor naționale în detrimentul produselor importate și nici ajutoarelor pentru activități legate de export. În mod concret, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice ajutoarelor care finanțează înființarea și exploatarea unei rețele de distribuție într-un alt stat membru sau țară terță. Ajutoarele pentru acoperirea costurilor de participare la târguri comerciale sau a costurilor pentru studii ori servicii de consultanță necesare pentru lansarea unui produs nou sau a unui produs existent pe o piață nouă într-un alt stat membru sau într-o țară terță nu ar trebui să constituie în mod normal ajutoare pentru activități legate de export.
(15)
Comisia ar trebui să se asigure că ajutoarele autorizate nu afectează în mod negativ condițiile schimburilor comerciale, într-o măsură care să contravină interesului general. Prin urmare, ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament ajutoarele acordate unui beneficiar care fac obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Comisiei prin care un ajutor este declarat ilegal și incompatibil cu piața internă, cu excepția ajutoarelor destinate reparării pagubelor provocate de anumite calamități naturale.
(16)
Ajutoarele acordate întreprinderilor aflate în dificultate ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament, întrucât ajutoarele respective ar trebui evaluate în temeiul Liniilor directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (9) sau a liniilor directoare care le-au urmat acestora, pentru a împiedica nerespectarea lor, cu excepția, în anumite condiții, a ajutoarelor acordate în vederea compensării pagubelor provocate de calamități naturale, de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale, de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor, precum și a ajutoarelor acordate pentru repararea pagubelor cauzate pădurilor de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare, de boli, de evenimente catastrofale și de evenimente legate de schimbările climatice, după cum se prevede în prezentul regulament. În plus, din considerente de protecție a sănătății publice și având în vedere caracterul urgent, dar și cu anumite condiții, nu ar trebui făcută nicio distincție în ceea ce privește situația economică a unei întreprinderi în cazul ajutoarelor pentru compensarea costurilor aferente eradicării bolilor animalelor și al ajutoarelor pentru distrugerea și eliminarea animalelor moarte. În vederea asigurării securității juridice, este oportun să se stabilească criterii clare care să nu necesite evaluarea tuturor aspectelor particulare ale situației în care se află o întreprindere pentru a se stabili dacă aceasta este considerată ca fiind în dificultate în sensul prezentului regulament.
(17)
Dacă un ajutor de stat sau condițiile aferente acestuia, inclusiv metoda sa de finanțare atunci când face parte integrantă din ajutor, determină o încălcare nedisociabilă a legislației Uniunii, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu piața internă. Prin urmare, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice ajutoarelor care conduc la o încălcare nedisociabilă a legislației Uniunii.
(18)
Asigurarea respectării normelor privind ajutoarele de stat depinde în foarte mare măsură de cooperarea statelor membre. Prin urmare, statele membre ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a asigura conformitatea cu prezentul regulament, inclusiv conformitatea ajutoarelor individuale acordate în cadrul schemelor care beneficiază de exceptare pe categorii.
(19)
Din cauza riscului ridicat de afectare în mod negativ a condițiilor schimburilor comerciale, ar trebui ca, după notificare, ajutoarele cu o valoare mare să fie evaluate de Comisie, indiferent dacă sunt acordate individual sau cumulativ. Prin urmare, pentru anumite categorii de ajutoare pentru investiții care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, ar trebui stabilite praguri în funcție de valoarea maximă a ajutorului la un nivel care să țină seama de categoria de ajutoare vizată și de efectele probabile ale acestora asupra condițiilor schimburilor comerciale. Orice ajutor acordat peste pragurile respective ar trebui să facă în continuare obiectul obligației de notificare prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Pragurile stabilite în prezentul regulament nu ar trebui să fie eludate prin divizarea artificială a schemelor de ajutoare sau a proiectelor de ajutoare în mai multe scheme sau proiecte de ajutoare cu caracteristici, obiective sau beneficiari similari. În măsura în care se respectă condițiile de compatibilitate și intensitățile maxime ale ajutoarelor sau valorile maxime ale ajutoarelor prevăzute de prezentul regulament, alte categorii de ajutoare ar trebui să nu fie considerate ca prezentând un risc ridicat de afectare în mod negativ a condițiilor schimburilor comerciale.
(20)
În vederea asigurării transparenței, a egalității de tratament și a monitorizării eficace, prezentul regulament ar trebui să se aplice numai ajutoarelor pentru care echivalentul subvenție brută poate fi calculat cu precizie în prealabil fără a trebui să se procedeze la o evaluare a riscurilor (”ajutor transparent”).
(21)
Pentru anumite instrumente specifice de ajutor, cum ar fi împrumuturile, garanțiile, măsurile fiscale și, în special, avansurile rambursabile, prezentul regulament ar trebui să definească condițiile în care acestea pot fi considerate transparente. Ajutoarele incluse în garanții ar trebui considerate transparente în cazul în care echivalentul subvenție brută a fost calculat pe baza primelor de siguranță (safe-harbour) prevăzute pentru tipul respectiv de întreprindere. De exemplu, în ceea ce privește IMM-urile, Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat sub formă de garanții (10) prevede nivelurile primelor anuale a căror depășire face ca o garanție de stat să nu fie considerată ajutor. De asemenea, ajutoarele ar trebui considerate transparente în cazul în care, înainte de punerea în aplicare a măsurii, metodologia utilizată pentru calcularea intensității ajutorului aferent garanției de stat a fost notificată Comisiei și a fost aprobată de aceasta, în conformitate cu Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat sub formă de garanții. În sensul prezentului regulament, ajutoarele incluse în măsuri de finanțare de risc și injecții de capital nu ar trebui considerate ajutoare transparente.
(22)
Ajutoarele care de altfel ar intra în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dar care nu sunt transparente ar trebui întotdeauna notificate Comisiei. Notificarea ajutoarelor netransparente ar trebui evaluată de Comisie în special pe baza criteriilor stabilite în Orientările Uniunii Europene privind ajutoarele de stat în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale pentru perioada 2014-2020 (11) sau în alte cadre, orientări, comunicări și avize relevante.
(23)
Pentru a se asigura că ajutoarele sunt necesare și acționează ca un stimulent pentru dezvoltarea în continuare a unor activități sau proiecte, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice ajutoarelor destinate unor activități sau proiecte pe care beneficiarul le-ar derula oricum, chiar și în absența ajutorului. Nu ar trebui să se acorde retroactiv ajutoare pentru activități sau proiecte care au fost deja întreprinse de beneficiar. Ajutoarele ar trebui exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în conformitate cu prezentul regulament numai în cazul în care activitatea sau lucrările de execuție a proiectului care beneficiază de ajutor demarează după ce beneficiarul a depus o cerere de ajutor scrisă.
(24)
În ceea ce privește ajutoarele ad-hoc care fac obiectul prezentului regulament acordate unui beneficiar care este o întreprindere mare, statul membru ar trebui, în plus față de condițiile referitoare la efectul stimulativ aplicabile IMM-urilor, să se asigure și că beneficiarul a analizat, într-un document intern, viabilitatea proiectului sau a activității care beneficiază de ajutor în cazul acordării, respectiv al neacordării ajutorului. Statul membru ar trebui să verifice dacă respectivul document intern confirmă o creștere substanțială a domeniului de aplicare al proiectului sau al activității, o creștere substanțială a sumei totale cheltuite de beneficiar pentru proiectul sau activitatea care beneficiază de ajutor sau o creștere substanțială a ritmului de finalizare a proiectului sau a activității în cauză. Efectul stimulativ ar trebui să poată fi stabilit și pe baza faptului că proiectul de investiții sau activitatea nu s-ar fi realizat ca atare în regiunea rurală în cauză în absența ajutorului.
(25)
Schemele de ajutoare automate sub formă de avantaje fiscale ar trebui să facă în continuare obiectul unei condiții specifice privind efectul stimulativ, având în vedere faptul că ajutoarele care rezultă din astfel de scheme de ajutoare se acordă în cadrul unor proceduri diferite de cele aplicabile altor categorii de ajutoare. Condiția specifică se referă la faptul că respectivele scheme de ajutoare ar trebui să fi fost adoptate înainte de demararea activității sau a lucrărilor de execuție a proiectului care beneficiază de ajutor. Această condiție nu ar trebui să se aplice însă în cazul versiunilor ulterioare ale schemelor fiscale, cu condiția ca activitatea să fi făcut deja obiectul schemelor fiscale anterioare sub formă de avantaje fiscale. Pentru evaluarea efectului stimulativ al unor astfel de scheme de ajutoare, momentul esențial este acela al includerii pentru prima dată a măsurii fiscale în schema inițială, care este apoi înlocuită de versiunea ulterioară a schemei.
(26)
În ceea ce privește ajutoarele pentru consolidarea terenurilor, măsurile de promovare sub formă de publicații menite să sensibilizeze publicul larg cu privire la produsele agricole, ajutoarele pentru compensarea pierderilor cauzate de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale, ajutoarele pentru compensarea costurilor aferente eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și pentru compensarea pierderilor cauzate de respectivele boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor, ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte, ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare, ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale și ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural din cadrul exploatației agricole, cerința de existență a unui efect stimulativ nu ar trebui să se aplice sau ar trebui considerată îndeplinită dacă sunt îndeplinite condițiile specifice prevăzute în prezentul regulament pentru categoriile respective de ajutoare.
(27)
Pentru a garanta faptul că ajutoarele sunt proporționale și limitate la valoarea necesară, valorile maxime ale ajutoarelor ar trebui, pe cât posibil, să fie exprimate ca intensități ale ajutoarelor în raport cu un set de costuri eligibile. În cazul în care intensitatea maximă a ajutorului nu poate fi stabilită deoarece costurile eligibile nu pot fi identificate sau în scopul de a pune la dispoziție instrumente mai simple pentru sume mici, ar trebui stabilite valori maxime ale ajutoarelor definite în termeni nominali pentru a garanta proporționalitatea ajutorului. Având în vedere experiența Comisiei, intensitatea ajutoarelor și valorile maxime ale ajutoarelor ar trebui stabilite la un nivel care să reducă la minimum denaturarea concurenței în sectorul care beneficiază de ajutor, îndeplinind totodată în mod corespunzător obiectivul de a facilita dezvoltarea activităților economice ale beneficiarilor din sectorul agricol, din zonele rurale sau din sectorul forestier. Pentru a se asigura coerența cu măsurile de dezvoltare rurală finanțate de Uniune, plafoanele ar trebui armonizate cu cele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în măsura în care se respectă principiile referitoare la ajutoarele de stat.
(28)
La calcularea intensității ajutoarelor ar trebui incluse numai costurile eligibile. Regulamentul nu ar trebui să excepteze ajutoarele care depășesc intensitatea relevantă ca urmare a includerii costurilor neeligibile. Identificarea costurilor eligibile ar trebui susținută de documente justificative clare, precise și actuale. Toate cifrele utilizate ar trebui să fie cele cărora nu li s-au aplicat deduceri de impozite sau de alte taxe. Ajutoarele plătibile în mai multe tranșe sunt actualizate la valoarea lor la data acordării ajutorului. Costurile eligibile ar trebui, de asemenea, actualizate la valoarea lor la data acordării ajutorului. Rata dobânzii care urmează să fie aplicată pentru actualizare și pentru calculul valorii ajutoarelor, în cazul în care acestea nu iau forma unui grant, ar trebui să fie rata de actualizare, respectiv rata de referință aplicabilă la data acordării ajutorului, astfel cum se prevede în Comunicarea Comisiei privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont (12). În cazul în care ajutoarele se acordă sub o altă formă decât grantul, valoarea ajutorului ar trebui exprimată în echivalent subvenție brută. În cazul în care ajutoarele se acordă prin avantaje fiscale, tranșele ajutoarelor ar trebui actualizate pe baza ratelor de actualizare aplicabile la diferitele date la care intră în vigoare avantajele fiscale. Ar trebui să se încurajeze utilizarea ajutoarelor sub formă de avansuri rambursabile, deoarece astfel de instrumente de partajare a riscului favorizează intensificarea efectului stimulativ al ajutoarelor. Prin urmare, este oportun să se stabilească faptul că, în cazul în care ajutoarele se acordă sub formă de avansuri rambursabile, intensitățile aplicabile ale ajutoarelor prevăzute în prezentul regulament pot fi majorate.
(29)
În cazul avantajelor fiscale care vizează impozite ulterioare, rata de actualizare aplicabilă și valoarea exactă a tranșelor ajutoarelor nu pot fi cunoscute în avans. Într-un astfel de caz, statele membre ar trebui să stabilească dinainte un plafon al valorii actualizate a ajutoarelor, care să respecte intensitatea aplicabilă a ajutoarelor. În consecință, atunci când se cunoaște valoarea tranșei ajutorului la o anumită dată, actualizarea se poate face pe baza ratei de actualizare aplicabile la acel moment. Valoarea actualizată a fiecărei tranșe a ajutorului ar trebui scăzută din valoarea totală a plafonului (”valoare plafonată”).
(30)
Pentru a se stabili dacă pragurile individuale de notificare și intensitățile maxime sau valorile maxime ale ajutoarelor prevăzute în prezentul regulament sunt respectate, ar trebui luată în considerare valoarea totală a ajutorului de stat acordat pentru activitatea sau proiectul care beneficiază de ajutor. În plus, prezentul regulament ar trebui să precizeze condițiile în care pot fi cumulate diferite categorii de ajutoare. Ajutoarele exceptate de la notificare prin prezentul regulament și oricare alt ajutor compatibil exceptat în temeiul altui regulament sau aprobat de Comisie pot fi cumulate atât timp cât măsurile respective vizează costuri eligibile identificabile diferite. În cazul în care surse de ajutor diferite se referă la aceleași costuri eligibile identificabile, care se suprapun parțial sau integral, cumularea ar trebui permisă până la cel mai ridicat nivel de intensitate sau până la valoarea maximă a ajutorului aplicabilă ajutorului respectiv în temeiul prezentului regulament. Prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să stabilească norme speciale privind cumularea ajutoarelor cu și fără costuri eligibile identificabile și privind cumularea cu ajutoarele de minimis. Adesea ajutoarele de minimis nu sunt acordate pentru anumite costuri eligibile identificabile și nu sunt imputabile unor astfel de costuri. Într-un astfel de caz, ar trebui să fie posibilă cumularea, în mod liber, a ajutoarelor de minimis cu ajutoare de stat exceptate în temeiul prezentului regulament. Cu toate acestea, în cazul în care se acordă ajutoare de minimis pentru aceleași costuri eligibile identificabile ca ajutoarele de stat exceptate în temeiul prezentului regulament, cumularea ar trebui permisă numai până la intensitatea maximă a ajutorului, după cum se prevede în capitolul III din prezentul regulament.
(31)
Finanțarea din partea Uniunii care este gestionată la nivel central de instituții, de agenții, de întreprinderi comune sau de alte organisme ale Uniunii și care nu se află în mod direct sau indirect sub controlul statelor membre nu constituie ajutor de stat. În cazul în care o astfel de finanțare din partea Uniunii este combinată cu un ajutor de stat, numai acesta din urmă ar trebui analizat pentru a se stabili dacă pragurile de notificare și intensitățile maxime ale ajutorului sau valorile maxime ale ajutorului sunt respectate, cu condiția ca valoarea totală a finanțării publice acordate în legătură cu aceleași costuri eligibile să nu depășească rata de finanțare cea mai favorabilă prevăzută în normele aplicabile ale dreptului Uniunii.
(32)
Având în vedere că ajutoarele de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat sunt, în principiu, interzise, este important ca toate părțile să aibă posibilitatea de a verifica dacă un ajutor este acordat în conformitate cu normele aplicabile. Prin urmare, transparența ajutoarelor de stat este esențială pentru aplicarea corectă a normelor prevăzute în tratat și conduce la îmbunătățirea conformității, la sporirea responsabilității, la evaluare inter pares și, în ultimă instanță, la creșterea gradului de eficacitate al cheltuielilor publice. Pentru a se asigura transparența, statele membre ar trebui să aibă obligația de a crea site-uri internet cuprinzătoare referitoare la ajutoarele de stat, la nivel național sau regional, care să prezinte informații sintetizate despre fiecare măsură de ajutor exceptată în temeiul prezentului regulament. Această obligație ar trebui să fie o condiție pentru compatibilitatea ajutorului individual cu piața internă. În conformitate cu practica standard în ceea ce privește publicarea de informații din Directiva 2013/37/UE a Parlamentului European și a Consiliului (13), ar trebui utilizat un format standard care să permită consultarea, descărcarea și publicarea cu ușurință a informațiilor pe internet. Pe site-ul internet al Comisiei ar trebui să fie publicate linkuri către site-urile internet ale tuturor statelor membre referitoare la ajutoarele de stat. În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 994/98, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 733/2013, pe site-ul internet al Comisiei ar trebui să fie publicate rezumate ale informațiilor despre fiecare măsură de ajutor exceptată în temeiul prezentului regulament.
(33)
În ceea ce privește publicarea de informații privind ajutoarele individuale acordate, este oportun să se stabilească praguri peste care respectiva publicare poate fi considerată proporțională ținând seama de importanța ajutorului. Pe baza evaluării schemelor de ajutoare pentru investiții în sectorul agricol primar cu cele mai mari cheltuieli anuale raportate în cadrul exercițiului de raportare anuală 2013, care pot fi considerate a avea o capacitate mai mare de denaturare decât celelalte categorii de ajutoare, Comisia a stabilit o valoare medie a ajutorului per beneficiar de 59 596 EUR. În scopul de a limita sarcina administrativă impusă statelor membre, este, prin urmare, oportun să se stabilească pragul pentru publicarea de informații referitoare la ajutoarele individuale acordate producătorilor agricoli primari la nivelul de 60 000 EUR. Ținând seama de faptul că prelucrarea produselor agricole și comercializarea produselor agricole sunt similare cu prelucrarea și comercializarea produselor industriale, este necesar să se armonizeze pragul pentru publicarea de informații referitoare la ajutoarele individuale acordate beneficiarilor din aceste subsectoare, precum și din sectorul forestier și pentru activitățile care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolul 42 din tratat cu cel stabilit în Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei (14).
(34)
Pentru a se asigura o monitorizare eficace, este oportun ca, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 994/98, să se stabilească un format standard în care statele membre ar trebui să furnizeze Comisiei informații sintetizate de fiecare dată când, în conformitate cu prezentul regulament, se pune în aplicare o schemă de ajutoare sau se acordă un ajutor individual în afara unei scheme de ajutoare. În plus, este oportun ca, în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (15) și cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 994/98, să se stabilească norme referitoare la rapoartele anuale care urmează să fie prezentate Comisiei de către statele membre în privința ajutoarelor exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat, în conformitate cu condițiile prevăzute în prezentul regulament, inclusiv cerințe specifice pentru anumite categorii de ajutoare.
(35)
Având în vedere disponibilitatea pe scară largă a tehnologiei necesare, informațiile sintetizate și raportul anual ar trebui să fie disponibile în format electronic și să fie transmise Comisiei prin intermediul sistemelor electronice ale Comisiei.
(36)
În plus, este oportun ca, în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 994/98, să se stabilească norme privind evidențele pe care ar trebui să le țină statele membre în ceea ce privește ajutoarele exceptate prin prezentul regulament de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat, având în vedere termenul de prescripție stabilit la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului (16).
(37)
Pentru a se consolida eficacitatea condițiilor de compatibilitate stabilite în prezentul regulament, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea să retragă beneficiul exceptării pe categorii pentru măsurile de ajutor viitoare în cazul nerespectării acestor cerințe. Comisia ar trebui să poată restricționa retragerea beneficiului exceptării pe categorii la anumite tipuri de ajutoare, la anumiți beneficiari sau la măsuri de ajutor adoptate de anumite autorități, în cazul în care nerespectarea prezentului regulament afectează numai un grup limitat de măsuri sau numai anumite autorități. O astfel de retragere punctuală ar constitui o măsură corectivă proporționată, legată în mod direct de cazul constatat de nerespectare a dispozițiilor prezentului regulament. În cazul nerespectării condițiilor de compatibilitate prevăzute în capitolele I și III, ajutoarele acordate nu fac obiectul prezentului regulament și, în consecință, constituie ajutoare ilegale, pe care Comisia le va examina în cadrul procedurii relevante, după cum se prevede în Regulamentul (CE) nr. 659/1999. În cazul nerespectării cerințelor prevăzute în capitolul II, retragerea beneficiului exceptării pe categorii cu privire la măsurile de ajutor viitoare nu are nicio consecință asupra faptului că măsurile anterioare care respectă prezentul regulament au făcut obiectul exceptării pe categorii.
(38)
Având în vedere articolul 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, ajutoarele nu ar trebui să aibă ca unic efect reducerea, permanentă sau periodică, a cheltuielilor de funcționare pe care beneficiarul ar trebui să le suporte în mod normal și ar trebui să fie proporționale cu handicapurile care trebuie depășite pentru a se garanta obținerea avantajelor socioeconomice considerate a fi în interesul Uniunii. Ajutoarele de stat unilaterale care vizează numai îmbunătățirea situației financiare a producătorilor, dar care nu contribuie în niciun fel la dezvoltarea sectorului, și în special ajutoarele acordate exclusiv pe baza prețului, a cantității, a unității de producție sau a unității de factori de producție ar trebui considerate ajutoare pentru funcționare incompatibile cu piața internă. În plus, în cazul în care ajutoarele respective sunt acordate în sectorul agricol, este probabil, de asemenea, ca acestea să interfereze cu mecanismele organizărilor comune ale piețelor. Prin urmare, este oportun să se limiteze domeniul de aplicare al prezentului regulament la anumite tipuri de ajutoare.
(39)
IMM-urile au un rol decisiv în crearea de locuri de muncă și, la un nivel mai general, constituie un factor de stabilitate socială și sunt motorul economiei. Cu toate acestea, dezvoltarea lor poate fi limitată de disfuncționalitățile pieței, care fac ca IMM-urile să fie afectate de deficiențe specifice. IMM-urile întâmpină adesea dificultăți în obținerea de capital sau de împrumuturi, din cauza reticenței anumitor piețe financiare în ceea ce privește asumarea de riscuri și din cauza garanțiilor limitate pe care le pot oferi. Resursele lor limitate le pot restrânge, de asemenea, accesul la informații, în special în ceea ce privește noile tehnologii și piețele potențiale. Prin urmare, pentru a facilita dezvoltarea activităților economice ale IMM-urilor, prezentul regulament ar trebui să excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat anumite categorii de ajutoare destinate IMM-urilor.
(40)
Pentru a se elimina diferențele care ar putea genera denaturări ale concurenței și pentru a se facilita coordonarea dintre diferitele inițiative naționale și ale Uniunii în ceea ce privește IMM-urile, precum și din motive de claritate administrativă și securitate juridică, definiția IMM-urilor utilizată în sensul prezentului regulament ar trebui să se bazeze pe definițiile prevăzute în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (17).
(41)
Pentru a se asigura coerența cu politica de dezvoltare rurală și pentru a se simplifica normele pe baza experienței deja dobândite de Comisie având în vedere aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1857/2006 și a Regulamentului (CE) nr. 800/2008, este oportun să se excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat diferite categorii de ajutoare destinate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare, al prelucrării de produse agricole și al comercializării de produse agricole.
(42)
Respectivele categorii de ajutoare ar trebui să includă, în special, ajutoarele pentru investiții, cum ar fi investițiile în active corporale sau în active necorporale ori pentru mutarea clădirilor fermei, ajutoarele pentru înființarea de întreprinderi și pentru oportunități de afaceri, cum ar fi ajutoarele pentru tinerii fermieri și pentru fermele mici, ajutoarele pentru grupuri de producători, precum și ajutoarele pentru participarea la sisteme de calitate, ajutoarele pentru facilitarea dezvoltării întreprinderilor, cum ar fi ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și pentru acțiuni de informare, ajutoarele pentru servicii de consiliere, ajutoarele pentru activități de promovare, ajutoarele pentru servicii de înlocuire în ferme, ajutoarele pentru gestionarea riscurilor și a crizelor, cum ar fi ajutoarele pentru compensarea pierderilor cauzate de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente prevenirii apariției și eradicării bolilor animalelor și a organismelor dăunătoare plantelor și ajutoarele pentru primele de asigurare, precum și ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor care urmăresc obiective de interes public comun precum păstrarea calității genetice și protecția sănătății animalelor și a sănătății publice. Ajutoarele respective ar trebui să vizeze, în mod special, stimularea competitivității și a viabilității întregului sector agricol.
(43)
În plus, ajutoarele acordate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în zonele rurale ar trebui să fie, de asemenea, exceptate, în temeiul prezentului regulament, de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. În această privință și pentru a se asigura coerența între măsurile de dezvoltare rurală cofinanțate din FEADR și măsurile finanțate din resurse naționale suplimentare, normele prevăzute în prezentul regulament ar trebui să fie în concordanță, pe cât posibil, cu normele prevăzute atât în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, cât și în actele delegate și în actele de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului menționat.
(44)
Alte categorii de ajutoare, cum ar fi ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier, ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale în sectorul agricol, ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole și ajutoarele pentru sectorul forestier acordate IMM-urilor și întreprinderilor mari, ar trebui exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. În special, în ceea ce privește ajutoarele pentru sectorul forestier și în vederea asigurării coerenței între măsurile de dezvoltare rurală cofinanțate din FEADR și măsurile finanțate din resurse naționale suplimentare sau măsurile finanțate numai prin intermediul ajutoarelor de stat, normele prevăzute în prezentul regulament ar trebui să fie în concordanță, pe cât posibil, cu normele prevăzute atât în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, cât și în actele delegate și în actele de punere în aplicare.
(45)
Ajutoarele acordate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare, în cel al prelucrării de produse agricole și în cel al comercializării de produse agricole, ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare, ajutoarele pentru sectorul forestier sau ajutoarele acordate IMM-urilor din zonele rurale pentru activități care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat pot fi, de asemenea, exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat, în conformitate cu condițiile stabilite în Regulamentul (UE) nr. 651/2014. În cazul în care consideră că este mai potrivit, statele membre pot opta, alternativ, să acorde ajutoare care se încadrează în categoriile menționate mai sus în conformitate cu condițiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 651/2014. În mod concret, un stat membru poate opta să acorde IMM-urilor care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare ajutoare regionale pentru exploatare în scopul compensării costurilor suplimentare, altele decât costurile de transport în regiunile ultraperiferice, ajutoare pentru consultanță în favoarea IMM-urilor, ajutoare pentru finanțare de risc, ajutoare pentru cercetare și dezvoltare, ajutoare pentru inovare acordate IMM-urilor, ajutoare de mediu, ajutoare pentru formare și ajutoare pentru lucrătorii defavorizați în conformitate cu condițiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 651/2014. În contextul respectiv și în vederea clarificării relației dintre domeniul de aplicare al prezentului regulament și cel al Regulamentului (UE) nr. 651/2014, ar trebui remarcat faptul că obiectivele, categoriile de ajutoare și condițiile de acordare a ajutoarelor prevăzute în cele două regulamente sunt diferite, cu toate că pot viza același tip de beneficiari.
(46)
Pentru a se îmbunătăți performanțele economice și de mediu și eficiența IMM-urilor care își desfășoară activitatea în sectorul agricol, pentru a se furniza infrastructura necesară în scopul dezvoltării agriculturii și pentru a se sprijini investițiile neproductive necesare în vederea îndeplinirii obiectivelor de mediu, ar trebui să se acorde ajutoare pentru investiții în active corporale sau necorporale care contribuie la obiectivele respective. Investițiile respective ar trebui să respecte legislația Uniunii și legile naționale ale statelor membre în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. Mai mult, în cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului (18), ajutoarele ar trebui supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutoarelor individuale.
(47)
Din cauza riscului de denaturare a concurenței care rezultă din ajutoarele pentru investiții direcționate în sectorul producției agricole primare, ajutoarele pentru investiții exceptate, în temeiul prezentului regulament, de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat nu ar trebui să se limiteze la un produs agricol specific. Această condiție nu ar trebui să împiedice un stat membru să excludă anumite produse agricole din domeniul de aplicare al unui anumit ajutor, în special în cazul în care nu se pot găsi debușee normale. În plus, ajutoarele pentru anumite tipuri de investiții nu ar trebui, prin definiție, să poată beneficia, în temeiul prezentului regulament, de exceptarea de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat.
(48)
Pentru a se asigura un echilibru corespunzător între reducerea la minimum a denaturărilor concurenței și promovarea eficienței energetice, în cazul investițiilor în exploatațiile agricole legate de producția agricolă primară, prezentul regulament ar trebui să prevadă ca ajutoarele să fie acordate numai pentru investiții care au legătură cu producția, la nivelul exploatației, de biocombustibili sau de energie din surse regenerabile și numai în cazul în care producția respectivă nu depășește consumul mediu anual de combustibil sau de energie al exploatației agricole. Într-un astfel de caz, ajutoarele pentru biocombustibili ar trebui vizate numai în măsura în care se acordă pentru biocombustibili durabili, în conformitate cu Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (19).
(49)
În vederea stimulării tranziției către o producție a unor forme mai avansate de biocombustibili, după cum se prevede în normele privind ajutoarele de stat orizontale în domeniul mediului și al energiei, ajutoarele pentru biocombustibilii de origine alimentară ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament în cazul ajutoarelor pentru investiții legate de prelucrarea produselor agricole.
(50)
Pentru a se încuraja și pentru a se facilita instalarea inițială a tinerilor fermieri și dezvoltarea fermelor mici care sunt potențial viabile din punct de vedere economic, este oportun să se excepteze ajutoarele la înființare de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. În vederea asigurării viabilității activităților agricole nou demarate, ajutoarele ar trebui să fie condiționate de prezentarea unui plan de afaceri. Ajutoarele la înființare ar trebui să acopere numai perioada inițială de activitate a întreprinderii și să nu devină ajutoare pentru funcționare.
(51)
Pentru a ajuta sectorul agricol să facă față provocărilor generate de creșterea concurenței și de consolidarea piețelor din aval în ceea ce privește comercializarea de produse agricole, inclusiv pe piețele locale, ar trebui încurajată înființarea de grupuri și organizații de producători. Prin urmare, este oportun să se excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat ajutoarele la înființare pentru grupurile și organizațiile de producători. De ajutoare ar trebui să beneficieze numai grupurile și organizațiile de producători care se încadrează în categoria IMM-urilor. În scopul de a se asigura că grupul sau organizația de producători devine o entitate viabilă, recunoașterea oficială a unui grup de producători de către statele membre ar trebui condiționată de prezentarea unui plan de afaceri autorității competente. Pentru a se evita acordarea de ajutoare pentru funcționare și pentru a se menține efectul stimulativ, durata maximă a ajutoarelor ar trebui limitată la cinci ani.
(52)
În scopul de a spori oportunitățile de pe piață și de a se obține o valoare adăugată pentru produsele agricole în cauză, este oportun ca IMM-urile să fie încurajate să participe la sistemele de calitate naționale sau ale Uniunii și, prin urmare, ajutoarele pentru participarea la sisteme de calitate ar trebui exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Având în vedere faptul că în momentul aderării la respectivele sisteme de calitate și în primii ani de participare costurile și obligațiile suplimentare impuse IMM-urilor ca urmare a participării lor nu sunt remunerate integral de piață, ajutoarele directe către beneficiar ar trebui să se limiteze la participarea pentru prima dată și să acopere o perioadă de maximum cinci ani. În plus, ar trebui acordate ajutoare sub formă de servicii subvenționate pentru acoperirea costurilor aferente măsurilor obligatorii de control în ceea ce privește sistemele de calitate sau pentru acoperirea costurilor aferente activităților de cercetare de piață sau pregătirii cererilor de recunoaștere a unui sistem de calitate al Uniunii.
(53)
În scopul de a consolida competitivitatea și utilizarea eficientă a resurselor, dar și de a îmbunătăți performanța de mediu, gestionarea sustenabilă și performanța globală a IMM-urilor, este oportun să se excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat ajutoarele pentru transfer de cunoștințe, acțiuni de informare și servicii de consiliere agricolă, precum și măsurile de promovare.
(54)
Buna gestionare a riscurilor și a crizelor este un instrument-cheie pentru un sector agricol sustenabil și competitiv. Producția agricolă primară este expusă unor riscuri și crize naturale, climatice și de sănătate speciale. Prin urmare, ajutoarele pentru gestionarea riscurilor și a crizelor și ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor ar trebui să se limiteze la IMM-urile care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare. Ajutoarele de stat pentru repararea pierderilor cauzate de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate calamităților naturale, ajutoarele pentru combaterea bolilor animalelor și a organismelor dăunătoare plantelor și ajutoarele pentru achitarea primelor de asigurare ar trebui să se limiteze la sprijinirea beneficiarilor care se confruntă cu dificultăți particulare, în pofida faptului că au depus eforturi rezonabile pentru a reduce la minimum riscurile respective. Ajutoarele de stat nu ar trebui să aibă efectul de a încuraja beneficiarii să își asume riscuri inutile. IMM-urile care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare ar trebui să suporte ele însele consecințele alegerilor imprudente în ceea ce privește metodele de producție sau produsele.
(55)
Comisia a aplicat în numeroase cazuri articolele 107 și 108 din tratat în ceea ce privește ajutoarele pentru conservarea patrimoniului natural și cultural, în special în cadrul Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013 și al Regulamentului (CE) nr. 1857/2006. În perioada 2007-2013, ajutoarele acordate IMM-urilor pentru investiții destinate conservării peisajelor și a clădirilor tradiționale au fost exceptate de la obligația de notificare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1857/2006, în timp ce ajutoarele acordate întreprinderilor mari pentru investiții destinate conservării peisajelor și a clădirilor tradiționale au făcut obiectul obligației de notificare și au fost aprobate de Comisie în conformitate cu Orientările comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013. În perioada respectivă, Comisia a evaluat peste 87 de ajutoare pentru investiții care vizau conservarea peisajelor și a clădirilor tradiționale aflate în cadrul exploatațiilor agricole. Chiar dacă sunt desfășurate de întreprinderi mari, proiectele de conservare a patrimoniului nu generează, de regulă, nicio denaturare semnificativă a concurenței. Prin urmare, este oportun ca Comisia să facă uz de competențele care i-au fost conferite de Regulamentul (CE) nr. 994/98 în ceea ce privește ajutoarele pentru conservarea patrimoniului natural și cultural.
(56)
Pentru a fi exceptate de la obligația de notificare în temeiul prezentului regulament, ajutoarele pentru conservarea patrimoniului cultural și natural ar trebui acordate pentru investiții în active corporale sau pentru lucrări de investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural sau natural. Patrimoniul cultural sau natural ar trebui să se afle în cadrul exploatației agricole a beneficiarului și ar trebui să fie recunoscut ca atare în mod oficial de autoritatea publică competentă din statul membru. Având în vedere pragul de notificare pentru acest ajutor prevăzut de prezentul regulament, de 500 000 EUR pe proiect de investiții care este considerat o infrastructură la scară mică conform Orientărilor Uniunii Europene privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier și în zonele rurale pentru perioada 2014-2020, este necesar ca, în prezentul regulament, să se stabilească intensitatea ajutorului la maximum 100 % din costurile eligibile.
(57)
Situațiile de urgență cauzate de calamități naturale necesită o reacție urgentă a autorităților care acordă ajutoare. Prin urmare, este important să se asigure o punere în aplicare rapidă a ajutoarelor avute în vedere. Comisia a aplicat articolele 107 și 108 din tratat într-un număr considerabil de decizii referitoare la compensarea pagubelor provocate de calamitățile naturale sectorului agricol. Orientările comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013 au prevăzut deja posibilitatea de a autoriza scheme de ajutoare pentru compensarea pagubelor provocate de calamități naturale. În perioada 2007-2012 și în aplicarea Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013, Comisia a aprobat peste 25 de ajutoare care urmăreau compensarea pagubelor provocate sectorului agricol de calamitățile naturale. Experiența Comisiei a arătat că, pentru a fi eficace, măsurile de acest gen trebuie puse în aplicare rapid. Prin urmare, este necesar să se simplifice procedura de notificare în cazul unor astfel de ajutoare. În plus, acestea nu generează o denaturare semnificativă a concurenței în cadrul pieței interne, datorită naturii lor compensatorii și a existenței unor criterii clare de compatibilitate cu piața internă. Prin urmare, este oportun ca Comisia să facă de asemenea uz de competențele care i-au fost conferite de Regulamentul (CE) nr. 994/98 în ceea ce privește ajutoarele pentru compensarea pagubelor provocate de calamitățile naturale în sectorul agricol.
(58)
Prin urmare, ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale ar trebui să fie disponibile întreprinderilor din întregul sector agricol și să fie acordate atât IMM-urilor, cât și întreprinderilor mari. Condițiile de exceptare a ajutoarelor destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sunt conforme practicii deja stabilite și se referă la recunoașterea oficială de către autoritățile statelor membre a evenimentului respectiv ca fiind o calamitate naturală, la existența unei legături de cauzalitate directă între calamitatea naturală și pagubele suferite de beneficiar și ar trebui să asigure faptul că se evită supracompensarea. În speță, statele membre ar trebui să evite supracompensarea ca urmare a combinării ajutoarelor respective cu alte compensări primite de beneficiari, inclusiv cu plățile primite în cadrul unui sistem de asigurare.
(59)
Ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare pot contribui la o creștere economică durabilă și consolidează competitivitatea. Pe baza experienței dobândite de Comisiei în aplicarea Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013, a Cadrului comunitar pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare (20) și a Regulamentului (CE) nr. 800/2008 în ceea ce privește ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier, este oportun să se excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare care îndeplinesc condițiile stabilite în prezentul regulament. Întrucât promovarea cercetării și a dezvoltării este un obiectiv important de interes comun, prezentul regulament ar trebui să prevadă obligația ca proiectul de cercetare să prezinte interes pentru toate întreprinderile care își desfășoară activitatea într-un anumit sector sau subsector agricol sau forestier. Informațiile privind proiectul de cercetare și rezultatele acestuia ar trebui să fie puse la dispoziția publicului pe internet. În plus, rezultatele cercetării ar trebui să fie puse în mod gratuit la dispoziția întreprinderilor interesate.
(60)
Sectorul forestier face parte integrantă din dezvoltarea rurală. Comisia a aplicat articolele 107 și 108 din tratat în cazul întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul forestier în numeroase decizii, în special în cadrul Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier pentru perioada 2007-2013. Comisia a aprobat 140 de ajutoare pentru sectorul forestier în perioada 2007-2012 în conformitate cu orientările respective. Având în vedere experiența considerabilă dobândită de Comisie în contextul aplicării orientărilor respective în cazul întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul forestier, este oportun ca, pentru simplificarea procedurilor, dar și pentru asigurarea supravegherii eficiente și a monitorizării de către Comisie, aceasta să facă de asemenea uz de competențele care i-au fost conferite de Regulamentul (CE) nr. 994/98 în ceea ce privește ajutoarele pentru sectorul forestier. Conform experienței Comisiei, ajutoarele acordate în sectorul forestier pentru măsuri care fac parte din programele de dezvoltare rurală și care fie sunt cofinanțate de FEADR, fie sunt acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate nu denaturează în mod semnificativ concurența în cadrul pieței interne. În plus, ajutoarele pentru transfer de cunoștințe în sectorul forestier și ajutoarele pentru servicii de consiliere în sectorul forestier nu denaturează în mod semnificativ concurența în cadrul pieței interne, chiar dacă sunt acordate în afara programelor de dezvoltare rurală. În prezentul regulament ar trebui definite condiții clare cu privire la compatibilitatea unor astfel de măsuri cu piața internă. Aceste condiții ar trebui să fie, pe cât posibil, în concordanță cu normele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, precum și în actele delegate și în actele de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului menționat.
(61)
Categoriile respective de ajutoare ar trebui să cuprindă, în special, ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite, ajutoarele pentru sisteme agroforestiere, ajutoarele pentru prevenirea și repararea pagubelor cauzate pădurilor de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare plantelor sau de evenimente catastrofale, ajutoarele pentru investiții care îmbunătățesc reziliența și valoarea de mediu a ecosistemelor forestiere, ajutoarele pentru dezavantaje legate de zonele forestiere Natura 2000, astfel cum sunt definite la articolul 3 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului (21) și la articolul 3 din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și Consiliului (22), ajutoarele pentru servicii de silvomediu, servicii climatice și conservarea pădurilor, ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și pentru acțiuni de informare, ajutoarele pentru servicii de consiliere, ajutoarele pentru investiții în infrastructură și ajutoarele pentru investiții în noi tehnologii forestiere și în prelucrarea, mobilizarea și comercializarea de produse forestiere. Ajutoarele pentru sectorul forestier ar trebui să nu denatureze concurența și să nu aibă efecte asupra pieței.
(62)
În vederea asigurării coerenței cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și a simplificării normelor privind obținerea autorizării ajutoarelor de stat pentru partea de cofinanțare și pentru finanțarea suplimentară a programelor naționale de dezvoltare rurală, ajutoarele în favoarea sectorului forestier exceptate, în temeiul prezentului regulament, de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat ar trebui să fie identice cu măsurile de dezvoltare rurală care stau la baza acestora, iar ajutoarele exceptate ar trebui acordate numai în temeiul programului de dezvoltare rurală al statului membru în cauză și în conformitate cu acesta. Cu toate acestea, intensitățile ajutoarelor și costurile eligibile ar trebui, de asemenea, să fie în conformitate cu principiile generale ale Uniunii referitoare la ajutoarele de stat și cu normele privind ajutoarele de stat aplicabile sectorului agricol. Prin urmare, costuri precum capitalul circulant care sunt secundare și legate de noile investiții nu ar trebui să fie eligibile pentru ajutoare în temeiul prezentului regulament. În conformitate cu programele de dezvoltare rurală aprobate de Comisie, operațiunile de investiții incluse în măsurile din sectorul forestier ar putea, de asemenea, să cuprindă tratamente forestiere cu caracter excepțional necesare pregătirii investițiilor în cazul în care obiectivul programului de dezvoltare rurală relevant permite acest lucru. Ar trebui să fie posibilă acordarea de ajutoare pentru transferul de cunoștințe, ajutoare pentru servicii de consiliere și ajutoare pentru consolidarea terenurilor forestiere indiferent dacă astfel de ajutoare sunt integrate sau nu în programul național de dezvoltare rurală.
(63)
Diversificarea economică și crearea de noi activități economice sunt esențiale pentru dezvoltarea și competitivitatea zonelor rurale și în special pentru IMM-uri, care reprezintă coloana vertebrală a economiei rurale a Uniunii. Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 prevede măsuri de sprijin pentru dezvoltarea în zonele rurale a întreprinderilor neagricole care vizează promovarea ocupării forței de muncă, crearea de locuri de muncă de calitate în zonele rurale, menținerea locurilor de muncă deja existente, reducerea fluctuațiilor sezoniere ale ocupării forței de muncă, dezvoltarea sectoarelor neagricole în afara agriculturii și a sectorului prelucrării produselor alimentare, promovând totodată integrarea întreprinderilor și legăturile intersectoriale la nivel local.
(64)
În scopul de a se asigura coerența cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și de a se simplifica normele privind obținerea autorizării ajutoarelor de stat pentru partea de cofinanțare și pentru finanțarea națională suplimentară a programelor de dezvoltare rurală, prezentul regulament ar trebui să excepteze de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat diferite categorii de ajutoare destinate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în zonele rurale. Respectivele categorii de ajutoare ar trebui să cuprindă, în special, ajutoarele destinate investițiilor pentru prelucrarea de produse agricole în produse neagricole sau producția de bumbac, ajutoarele pentru înființarea de întreprinderi destinate activităților neagricole, ajutoarele pentru servicii de consiliere, ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și pentru acțiuni de informare, ajutoarele destinate fermierilor care participă pentru prima dată la sisteme de calitate pentru bumbac și produse alimentare și ajutoarele pentru măsuri de promovare a produselor alimentare. Ajutoarele care urmează să fie exceptate, în temeiul prezentului regulament, de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat ar trebui să fie identice cu măsurile de dezvoltare rurală pe care se bazează, iar ajutoarele exceptate ar trebui acordate numai în temeiul programului de dezvoltare rurală al statului membru în cauză și în conformitate cu acesta. Cu toate acestea, intensitățile ajutoarelor și costurile eligibile ar trebui, de asemenea, să fie în conformitate cu principiile generale ale Uniunii referitoare la ajutoarele de stat și cu normele privind ajutoarele de stat orizontale. Prin urmare, costuri precum capitalul circulant care sunt secundare și legate de noile investiții nu ar trebui să fie eligibile pentru ajutoare în temeiul prezentului regulament.
(65)
În ceea ce privește ajutoarele pentru investiții legate de prelucrarea produselor agricole în produse neagricole, ar trebui să se precizeze că investițiile legate de producția de biocombustibili sau de energie din surse regenerabile nu ar trebui să fie eligibile pentru ajutoare în temeiul prezentului regulament. În principiu, în cazul unor astfel de investiții ar trebuie să se aplice normele privind ajutoarele de stat orizontale în domeniul mediului și al energiei.
(66)
În cazul mai multor categorii de ajutoare precum: (a) ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente activităților de cercetare de piață, conceperii și designului de produse sau pregătirii cererilor de recunoaștere a sistemelor de calitate; (b) ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente măsurilor de control obligatorii în ceea ce privește sistemele de calitate; (c) ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare; (d) ajutoarele pentru servicii de consiliere; (e) ajutoarele pentru servicii de înlocuire în ferme; (f) ajutoarele pentru măsuri de promovare; (g) ajutoarele pentru compensarea costurilor aferente prevenirii apariției și eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și (h) ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor, ajutoarele se acordă beneficiarilor finali în mod indirect, în natură, prin intermediul serviciilor subvenționate. În astfel de cazuri, ajutorul ar trebui plătit furnizorului serviciului sau al activității în cauză. La selecționarea furnizorului, ar trebui să se acorde atenția cuvenită normelor aplicabile referitoare la achizițiile publice și principiilor de transparență, de deschidere și de nediscriminare în cadrul procedurii de selecție.
(67)
Având în vedere experiența Comisiei în acest domeniu, în principiu, este necesar să se revizuiască periodic politica de ajutoare de stat. Din acest motiv, perioada de aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie limitată. Prin urmare, este necesar să se prevadă dispoziții tranzitorii, inclusiv normele referitoare la o perioadă de adaptare la sfârșitul perioadei de valabilitate a prezentului regulament pentru schemele de ajutor care beneficiază de exceptare. Astfel de norme ar trebui să le ofere statelor membre timpul necesar pentru a se adapta la eventualul regim nou,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CUPRINS
CAPITOLUL I:
DISPOZIȚII COMUNE 13
CAPITOLUL II:
CERINȚE DE PROCEDURĂ 25
CAPITOLUL III:
CATEGORII DE AJUTOARE 26
Secțiunea 1:
Ajutoare pentru IMM-urile care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare, în cel al prelucrării de produse agricole și în cel al comercializării de produse agricole 26
Secțiunea 2:
Ajutoare pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole 43
Secțiunea 3:
Ajutoare pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale în sectorul agricol 44
Secțiunea 4:
Ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier 45
Secțiunea 5:
Ajutoare pentru sectorul forestier 46
Secțiunea 6:
Ajutoare pentru IMM-urile din zonele rurale cofinanțate de FEADR sau acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate 59
CAPITOLUL IV:
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE 65
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 1
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică următoarelor categorii de ajutoare:
(a)
ajutoarele pentru microîntreprinderi și pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri):
(i)
care își desfășoară activitatea în sectorul agricol, și anume în producția agricolă primară, prelucrarea de produse agricole și comercializarea de produse agricole, cu excepția articolelor 14, 15, 16, 18 și 23 și a articolelor 25-28, care se aplică numai IMM-urilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare;
(ii)
pentru activitățile care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat, în măsura în care ajutoarele respective se acordă în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și sunt fie cofinanțate de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), fie acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate;
(b)
ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole;
(c)
ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale în sectorul agricol;
(d)
ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier;
(e)
ajutoarele pentru sectorul forestier.
(2) În cazul în care consideră că este oportun, statele membre pot opta să acorde ajutoarele prevăzute la alineatul (1) literele (a), (d) și (e) ale prezentului articol în condițiile prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 651/2014 și în conformitate cu acesta.
(3) Prezentul regulament nu se aplică ajutoarelor destinate:
(a)
sectorului forestier, care nu sunt cofinanțate de FEADR sau nu sunt acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate, cu excepția articolelor 31, 38, 39 și 43;
(b)
IMM-urilor, pentru activități care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat, care nu sunt cofinanțate de FEADR sau nu sunt acordate ca finanțare națională suplimentară pentru măsura cofinanțată respectivă.
(4) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
schemelor de ajutoare prevăzute la articolele 17, 32 și 33, la articolul 34 alineatul (5) literele (a)-(c), la articolele 35, 40, 41 și 44 din prezentul regulament, dacă bugetul mediu anual pentru ajutoare de stat depășește valoarea de 150 de milioane EUR, la șase luni de la intrarea în vigoare a acestora. Comisia poate hotărî ca prezentul regulament să continue să se aplice pe o perioadă mai lungă pentru oricare dintre aceste scheme de ajutoare după ce a analizat planul de evaluare relevant notificat Comisiei de către statul membru, în termen de 20 de zile lucrătoare de la intrarea în vigoare a schemei;
(b)
oricăror modificări ale schemelor menționate la prezentul articol alineatul (4) litera (a), altele decât modificările care nu pot afecta compatibilitatea schemei de ajutoare în temeiul prezentului regulament sau nu pot să afecteze în mod semnificativ conținutul planului de evaluare aprobat;
(c)
ajutoarelor pentru activități legate de exportul către țări terțe sau state membre, și anume ajutoarelor legate în mod direct de cantitățile exportate, de înființarea și funcționarea unei rețele de distribuție sau de alte costuri curente legate de activitatea de export;
(d)
ajutoarelor condiționate de utilizarea preferențială a produselor naționale față de produsele importate.
(5) Cu excepția articolului 30, prezentul regulament nu se aplică:
(a)
schemelor de ajutoare care nu exclud în mod explicit plata unui ajutor individual pentru o întreprindere care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Comisiei prin care un ajutor este declarat ilegal și incompatibil cu piața internă;
(b)
ajutoarelor ad-hoc pentru o întreprindere care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Comisiei prin care un ajutor este declarat ilegal și incompatibil cu piața internă.
(6) Prezentul regulament nu se aplică ajutoarelor pentru întreprinderi aflate în dificultate, cu excepția:
(a)
ajutoarelor destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale în conformitate cu articolul 30, a ajutoarelor pentru compensarea costurilor aferente eradicării bolilor animalelor în conformitate cu articolul 26 alineatul (8) și a ajutoarelor pentru eliminarea și distrugerea animalelor moarte în conformitate cu articolul 27 alineatul (1) literele (c), (d) și (e);
(b)
ajutoarelor pentru evenimentele prezentate în continuare, cu condiția ca întreprinderea să fi devenit o întreprindere aflată în dificultate din cauza pierderilor sau a pagubelor cauzate de evenimentul în cauză:
(i)
pentru compensarea pierderilor cauzate de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale în conformitate cu articolul 25;
(ii)
pentru compensarea costurilor aferente eradicării organismelor dăunătoare plantelor și pentru repararea pagubelor cauzate de respectivele boli ale animalelor și organisme dăunătoare plantelor în conformitate cu articolul 26 alineatele (8) și (9);
(iii)
pentru repararea pagubelor cauzate pădurilor de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, de alte fenomene meteorologice nefavorabile, de organismele dăunătoare plantelor, de evenimente catastrofale și de evenimente legate de schimbările climatice în conformitate cu articolul 34 alineatul (5) litera (d).
(7) Prezentul regulament nu se aplică ajutoarelor care, prin natura lor, prin condițiile asociate sau prin metoda lor de finanțare, conduc la o încălcare nedisociabilă a dreptului Uniunii, în special:
(a)
ajutoarelor a căror acordare este condiționată de obligația ca beneficiarul să își aibă sediul în statul membru în cauză sau să fie stabilit, cu preponderență, în statul membru respectiv;
(b)
ajutoarelor a căror acordare este condiționată de obligația ca beneficiarul să utilizeze mărfuri produse la nivel național sau servicii naționale;
(c)
ajutoarelor care limitează posibilitatea ca beneficiarii să valorifice rezultatele cercetării, dezvoltării și inovării în alte state membre.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
”ajutor” înseamnă orice măsură care îndeplinește toate criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat;
2.
”IMM-uri” sau ”microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii” înseamnă întreprinderile care îndeplinesc criteriile prevăzute în anexa I;
3.
”sector agricol” înseamnă toate întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare, în cel al prelucrării și în cel al comercializării de produse agricole;
4.
”produs agricol” înseamnă produsele enumerate în anexa I la tratat, cu excepția produselor pescărești și de acvacultură enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (23);
5.
”producție agricolă primară” înseamnă producția de produse ale solului și ale creșterii animalelor, enumerate în anexa I la tratat, fără a se efectua nicio altă operațiune de modificare a naturii produselor respective;
6.
”prelucrarea produselor agricole” înseamnă orice operațiune efectuată asupra unui produs agricol care are drept rezultat un produs care este de asemenea un produs agricol, cu excepția activităților desfășurate în exploatațiile agricole, necesare în vederea pregătirii unui produs animal sau vegetal pentru prima vânzare;
7.
”comercializare de produse agricole” înseamnă deținerea sau expunerea unui produs agricol în vederea vânzării, a punerii în vânzare, a livrării sau a oricărei alte forme de introducere pe piață, cu excepția primei vânzări de către un producător primar către revânzători sau prelucrători și a oricărei alte activități de pregătire a produsului în vederea primei vânzări; o vânzare efectuată de un producător primar către consumatorii finali este considerată comercializare a unui produs agricol în cazul în care se desfășoară în spații separate, rezervate în acest scop;
8.
”exploatație agricolă” înseamnă o unitate care cuprinde terenurile, spațiile și instalațiile utilizate pentru producția agricolă primară;
9.
”calamități naturale” înseamnă cutremurele, avalanșele, alunecările de teren și inundațiile, tornadele, uraganele, erupțiile vulcanice și incendiile forestiere de origine naturală;
10.
”schemă de ajutoare” înseamnă orice act pe baza căruia, fără să fie nevoie de măsuri de punere în aplicare suplimentare, pot fi acordate ajutoare individuale întreprinderilor definite în cadrul actului într-un mod general și abstract, precum și orice act pe baza căruia pot fi acordate ajutoare care nu sunt legate de un proiect specific, uneia sau mai multor întreprinderi, pentru o perioadă nedefinită de timp și pentru o valoare nedefinită;
11.
”plan de evaluare” înseamnă un document care cuprinde cel puțin următoarele elemente minime: obiectivul schemei de ajutoare care urmează a fi evaluată; întrebările de evaluare; indicatorii de rezultat; metodologia avută în vedere pentru realizarea evaluării; cerințele referitoare la colectarea datelor; calendarul de evaluare propus, inclusiv data prezentării raportului final de evaluare; descrierea organismului independent care realizează evaluarea sau a criteriilor care vor fi folosite pentru selectarea acestuia și modalitățile prin care se asigură că evaluarea devine publică;
12.
”ajutor individual” înseamnă:
(a)
ajutor ad-hoc; și
(b)
ajutor acordat unor beneficiari individuali pe baza unei scheme de ajutoare;
13.
”ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat pe baza unei scheme de ajutoare;
14.
”întreprindere aflată în dificultate” înseamnă o întreprindere care se află în cel puțin una dintre situațiile următoare:
(a)
în cazul unei societăți cu răspundere limitată (alta decât un IMM care a fost înființat de mai puțin de trei ani), atunci când mai mult de jumătate din capitalul său subscris a dispărut ca urmare a pierderilor acumulate. Această situație survine atunci când scăderea pierderilor acumulate din rezerve (și din toate celelalte elemente considerate în general ca făcând parte din fondurile proprii ale societății) conduce la un rezultat cumulat negativ care depășește jumătate din capitalul social subscris. În sensul prezentei dispoziții, ”societate cu răspundere limitată” se referă, în special, la tipurile de societăți comerciale menționate în anexa I la Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (24), iar ”capital social” include, acolo unde este cazul, orice primă de emisiune;
(b)
în cazul unei societăți în care cel puțin unii dintre asociați au răspundere nelimitată pentru creanțele societății (alta decât un IMM care a fost înființat de mai puțin de trei ani), atunci când mai mult de jumătate din capitalul propriu, astfel cum reiese din contabilitatea societății, a dispărut ca rezultat al pierderilor acumulate. În sensul prezentei dispoziții, ”o societate comercială în care cel puțin unii dintre asociați au răspundere nelimitată pentru creanțele societății” se referă în special la acele tipuri de societăți comerciale menționate în anexa II la Directiva 2013/34/UE;
(c)
atunci când întreprinderea face obiectul unei proceduri colective de insolvență sau îndeplinește criteriile prevăzute în dreptul intern pentru ca o procedură colectivă de insolvență să fie deschisă la cererea creditorilor săi;
(d)
atunci când întreprinderea a primit ajutor pentru salvare și nu a rambursat încă împrumutul sau nu a încetat garanția sau a primit ajutor pentru restructurare și face încă obiectul unui plan de restructurare;
(e)
în cazul unei întreprinderi care nu este un IMM, atunci când, în ultimii doi ani:
(i)
raportul datorii/capitaluri proprii al întreprinderii este mai mare de 7,5; și
(ii)
capacitatea de acoperire a dobânzilor calculată pe baza EBITDA se situează sub 1,0;
15.
”animale moarte” înseamnă animalele ucise prin eutanasie, cu sau fără diagnostic exact, ori care au murit, inclusiv animalele născute moarte sau nenăscute, în cadrul unei ferme sau în orice alt spațiu ori în timpul transportului, dar care nu au fost sacrificate pentru consumul uman;
16.
”fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale” înseamnă condiții meteorologice nefavorabile, cum ar fi înghețul, furtunile și grindina, gheața, ploile torențiale sau de lungă durată ori seceta severă, care distrug peste 30 % din producția medie calculată pe baza:
(a)
celor trei ani precedenți; sau
(b)
unei medii pe trei ani bazate pe cei cinci ani precedenți, valoarea cea mai mare și valoarea cea mai mică fiind excluse;
17.
”alte fenomene meteorologice nefavorabile” înseamnă fenomene meteorologice nefavorabile care nu îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 2 punctul 16 din prezentul regulament;
18.
”organism dăunător plantelor” înseamnă organismele dăunătoare definite la articolul 2 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2000/29/CE a Consiliului (25);
19.
”eveniment catastrofal” înseamnă un eveniment neprevăzut de natură biotică sau abiotică, provocat de acțiunea oamenilor, care generează perturbări importante ale structurilor forestiere, cauzând, în cele din urmă, importante pagube economice sectorului forestier;
20.
”echivalent subvenție brută” înseamnă valoarea ajutorului în cazul în care acesta ar fi acordat sub formă de grant beneficiarului, înainte de orice deducere de impozite sau de alte taxe;
21.
”active corporale” înseamnă active precum terenuri, clădiri și instalații, utilaje și echipamente;
22.
”active necorporale” înseamnă active care nu au o concretizare fizică sau financiară, precum brevete, licențe, know-how sau alte drepturi de proprietate intelectuală;
23.
”sisteme agroforestiere” înseamnă sistemele de utilizare a terenurilor care asociază silvicultura și agricultura pe aceleași suprafețe;
24.
”avans rambursabil” înseamnă un împrumut pentru un proiect care este plătit într-una sau în mai multe tranșe și ale cărui condiții de rambursare depind de rezultatul proiectului;
25.
”demararea lucrărilor de execuție a proiectului sau a unei activități” înseamnă fie demararea activităților sau a lucrărilor de construcție aferente investiției, fie primul angajament obligatoriu din punct de vedere juridic de a comanda echipamente sau de a contracta servicii sau orice alt angajament care face ireversibil proiectul sau activitatea, luându-se în considerare situația care survine prima în ordine cronologică; cumpărarea de terenuri și lucrările pregătitoare, cum ar fi obținerea permiselor și realizarea studiilor de fezabilitate, nu sunt considerate drept demarare a lucrărilor sau a activității;
26.
”întreprinderi mari” înseamnă întreprinderile care nu îndeplinesc criteriile prevăzute în anexa I;
27.
”versiune ulterioară a unei scheme fiscale” înseamnă o schemă sub forma unor avantaje fiscale, care constituie o versiune modificată a unei scheme existente anterior sub formă de avantaje fiscale și care o înlocuiește pe aceasta din urmă;
28.
”intensitate a ajutorului” înseamnă valoarea brută a ajutorului exprimată ca procent din costurile eligibile, înainte de orice deducere de impozite sau de alte taxe;
29.
”data acordării ajutorului” înseamnă data la care dreptul legal de a primi ajutorul este conferit beneficiarului în temeiul regimului juridic național aplicabil;
30.
”standard al Uniunii” înseamnă un standard obligatoriu prevăzut de legislația Uniunii, care stabilește nivelul care trebuie atins de fiecare întreprindere în parte, în special în ceea ce privește mediul, igiena și bunăstarea animalelor; totuși, standardele sau obiectivele stabilite la nivelul Uniunii care sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru statele membre, însă nu și pentru întreprinderile individuale, nu sunt considerate a fi standarde ale Uniunii;
31.
”program de dezvoltare rurală” înseamnă un program de dezvoltare rurală conform prevederilor de la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
32.
”investiție neproductivă” înseamnă o investiție care nu generează o creștere semnificativă a valorii sau a rentabilității exploatației;
33.
”investiții în scopul respectării unui standard al Uniunii” înseamnă investițiile efectuate pentru respectarea unui standard al Uniunii după expirarea perioadei de tranziție prevăzute în legislația Uniunii;
34.
”tânăr fermier” înseamnă o persoană în vârstă de maximum 40 de ani la data depunerii cererii de ajutor, care deține abilități și competențe profesionale adecvate și care se instalează pentru prima dată într-o exploatație agricolă în calitate de șef al acesteia;
35.
”regiuni ultraperiferice” înseamnă regiunile menționate la articolul 349 primul paragraf din tratat;
36.
”insule mici din Marea Egee” înseamnă insulele mici menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 229/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (26) ;
37.
”regiuni mai puțin dezvoltate” înseamnă regiunile în care produsul intern brut (PIB) pe cap de locuitor este mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;
38.
”UE-25” înseamnă cele 25 de state membre ale Uniunii care erau state membre ale Uniunii în mai 2005;
39.
”UE-27” înseamnă cele 27 de state membre ale Uniunii care erau state membre ale Uniunii în ianuarie 2007;
40.
”lucrări de investiții” înseamnă lucrări executate de fermierul însuși sau de angajații acestuia, care creează un activ;
41.
”biocombustibil de origine alimentară” înseamnă un biocombustibil produs din cereale și din alte culturi bogate în amidon, culturi de plante zaharoase și de plante oleaginoase, astfel cum este definit în propunerea Comisiei de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 98/70/CE privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (27);
42.
”fermier activ” înseamnă un fermier activ în sensul articolului 9 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (28);
43.
”grup și organizație de producători” înseamnă un grup sau o organizație înființată în scopul:
(a)
adaptării producției și a produselor producătorilor care sunt membri ai unor astfel de grupuri sau organizații de producători la cerințele pieței; sau
(b)
introducerii în comun a mărfurilor pe piață, inclusiv pregătirea pentru vânzare, centralizarea vânzărilor și aprovizionarea angrosiștilor; sau
(c)
stabilirii unor norme comune privind informarea asupra producției, acordând o atenție deosebită recoltării și disponibilității; sau
(d)
altor activități care pot fi desfășurate de grupuri sau de organizații de producători, cum ar fi dezvoltarea competențelor în materie de antreprenoriat și comercializare, precum și organizarea și facilitarea proceselor de inovare;
44.
”costuri fixe care rezultă din participarea la un sistem de calitate” înseamnă costurile aferente aderării la un sistem de calitate care beneficiază de sprijin și cotizația anuală de participare la respectivul sistem de calitate, inclusiv, dacă este necesar, cheltuielile aferente controalelor necesare pentru verificarea respectării caietului de sarcini al sistemului de calitate;
45.
”consiliere” înseamnă servicii complete de consiliere acordate în cadrul aceluiași contract;
46.
”membru al unei gospodării agricole” înseamnă o persoană fizică sau juridică ori un grup de persoane fizice sau juridice, indiferent de statutul juridic al grupului și al membrilor acestuia în temeiul dreptului național, cu excepția lucrătorilor agricoli;
47.
”costuri ale testelor de encefalopatie spongiformă transmisibilă (EST) și encefalopatie spongiformă bovină (ESB)” înseamnă toate costurile, inclusiv cele aferente kiturilor de testare și prelevării, transportului, examinării, depozitării și distrugerii eșantioanelor necesare pentru prelevarea de probe și testarea de laborator în conformitate cu capitolul C din anexa X la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (29);
48.
”registru genealogic” înseamnă orice inventar, registru, fișier sau suport de stocare a datelor:
(a)
care este ținut de o organizație sau o asociație a crescătorilor recunoscută în mod oficial de statul membru în care a fost constituită organizația sau asociația crescătorilor; și
(b)
în care sunt înscrise sau înregistrate animalele de reproducție de rasă pură, dintr-o anumită rasă, cu menționarea ascendenților lor;
49.
”animal protejat” înseamnă orice animal protejat fie de legislația Uniunii, fie de legislația națională;
50.
”organism de cercetare și de diseminare a cunoștințelor” înseamnă o entitate (cum ar fi universitățile sau institutele de cercetare, agențiile de transfer de tehnologie, intermediarii în domeniul inovării, entitățile colaborative fizice sau virtuale orientate spre cercetare), indiferent de statutul său juridic (organizație de drept public sau de drept privat) sau de modalitatea sa de finanțare, al cărei obiectiv principal este de a desfășura în mod independent activități de cercetare fundamentală, de cercetare industrială sau de dezvoltare experimentală ori de a disemina pe scară largă rezultatele unor astfel de activități prin predare, publicare sau transfer de cunoștințe. În cazul în care o astfel de entitate desfășoară și activități economice, finanțarea, costurile și veniturile respectivelor activități economice trebuie contabilizate separat. Întreprinderile care pot exercita influență asupra unei astfel de entități, de exemplu, în calitate de acționari sau de membri, nu pot beneficia de acces preferențial la capacitățile de cercetare ale acesteia sau la rezultatele generate de aceasta;
51.
”concurență deplină” înseamnă o situație în care condițiile tranzacției dintre părțile contractante nu diferă de cele care ar fi prevăzute între întreprinderi independente și nu conțin niciun element de coluziune. Se consideră că orice tranzacție care este rezultatul unei proceduri de atribuire deschisă, transparentă și necondiționată îndeplinește principiul concurenței depline;
52.
”arbori cu creștere rapidă” înseamnă specii forestiere cu ciclu scurt de producție, în cazul cărora termenul minim înainte de tăierea arborilor este prevăzut să nu fie mai mic de 8 ani, iar termenul maxim înainte de tăierea arborilor este prevăzut să nu depășească 20 de ani;
53.
”arbori din specii forestiere cu ciclu scurt de producție” înseamnă speciile de arbori încadrate la codul NC 06 02 9041, care urmează să fie definite de statele membre și care constau în culturi de plante perene, lemnoase, ale căror rizomi sau tulpini rămân în pământ după recoltare, iar în următorul sezon răsar mlădițe noi, și al căror ciclu maxim de recoltă trebuie determinat de statele membre;
54.
”cost de tranzacție” înseamnă un cost suplimentar aferent îndeplinirii unui angajament, dar care nu este direct imputabil punerii în aplicare a acestuia sau nu este inclus în costurile sau în pierderile de venituri care sunt compensate în mod direct; și care poate fi calculat pe baza unui cost standard;
55.
”alt gestionar de terenuri” înseamnă o întreprindere care administrează terenuri, dar nu este o întreprindere care își desfășoară activitatea în sectorul agricol;
56.
”prelucrarea produselor agricole în produse neagricole” înseamnă orice operațiune efectuată asupra unui produs agricol care are drept rezultat un produs care nu face obiectul anexei I la tratat;
57.
”zone "a” înseamnă zonele desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020 în aplicarea dispozițiilor articolului 107 alineatul (3) litera (a) din tratat;
58.
”zone "c” înseamnă zonele desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020 în aplicarea dispozițiilor articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat;
59.
”zone slab populate” înseamnă zonele acceptate de Comisie cu acest statut în deciziile individuale referitoare la hărțile ajutoarelor regionale pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020;
60.
”zonă NUTS 3” înseamnă o regiune specificată la nivelul 3 al unui nomenclator comun al unităților teritoriale de statistică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (30);
61.
”zone ”c” care nu sunt predefinite” înseamnă zonele pe care un stat membru le desemnează în mod discreționar drept zone ”c”, cu condiția ca statul membru să demonstreze că respectivele zone îndeplinesc anumite criterii socioeconomice și că sunt desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020 în aplicarea dispozițiilor articolul 107 alineatul (3) litera (c) din tratat;
62.
”foste zone "a” înseamnă zonele desemnate drept ”zone a” pe o hartă regională aprobată pentru perioada 1 ianuarie 2011-30 iunie 2014;
63.
”produse alimentare” înseamnă produsele alimentare care nu sunt produse agricole și care sunt enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (31).
Articolul 3
Condiții de exceptare
Schemele de ajutoare, ajutoarele individuale acordate în cadrul schemelor de ajutoare și ajutoarele ad-hoc sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (2) sau (3) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat dacă ajutoarele respective îndeplinesc toate condițiile prevăzute în capitolul I din prezentul regulament, precum și condițiile specifice corespunzătoare categoriei de ajutoare relevante prevăzute în capitolul III din prezentul regulament.
Articolul 4
Praguri de notificare
(1) Prezentul regulament nu se aplică niciunui ajutor individual al cărui echivalent subvenție brută depășește următoarele praguri:
(a)
ajutoare pentru investiții în active corporale sau în active necorporale în exploatații agricole care au legătură cu producția agricolă primară, după cum se menționează la articolul 14: 500 000 EUR pe întreprindere și pe proiect de investiții;
(b)
ajutoare pentru investiții privind mutarea clădirilor fermei care are ca rezultat o modernizare a instalațiilor sau o creștere a capacității de producție, după cum se menționează la articolul 16 alineatul (4): 500 000 EUR pe întreprindere și pe proiect de investiții;
(c)
ajutoare pentru investiții legate de prelucrarea de produse agricole și de comercializarea de produse agricole, după cum se menționează la articolul 17: 7,5 milioane EUR pe întreprindere și pe proiect de investiții;
(d)
ajutoare pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatației agricole, după cum se menționează la articolul 29: 500 000 EUR pe întreprindere și pe proiect de investiții;
(e)
ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier, după cum se menționează la articolul 31: 7,5 milioane EUR pe proiect;
(f)
ajutoare pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite, după cum se menționează la articolul 32: 7,5 milioane EUR pe proiect de creare de astfel de suprafețe;
(g)
ajutoare pentru sisteme agroforestiere, după cum se menționează la articolul 33: 7,5 milioane EUR pe proiect de înființare de sisteme agroforestiere;
(h)
ajutoare pentru investiții care îmbunătățesc reziliența și valoarea de mediu a ecosistemelor forestiere, după cum se menționează la articolul 35: 7,5 milioane EUR pe proiect de investiții;
(i)
ajutoare pentru investiții în infrastructură care au legătură cu dezvoltarea, modernizarea sau adaptarea sectorului forestier, după cum se menționează la articolul 40: 7,5 milioane EUR pe proiect de investiții;
(j)
ajutoare pentru investiții în tehnologii forestiere și în prelucrarea, mobilizarea și comercializarea de produse forestiere, după cum se menționează la articolul 41: 7,5 milioane EUR pe proiect de investiții;
(k)
ajutoare pentru investiții privind prelucrarea de produse agricole în produse neagricole sau privind producția de bumbac, după cum se menționează la articolul 44: 7,5 milioane EUR pe proiect de investiții.
(2) Pragurile prevăzute la alineatul (1) nu pot fi eludate prin divizarea artificială a schemelor de ajutoare și a proiectelor care beneficiază de ajutor.
Articolul 5
Transparența ajutoarelor
(1) Prezentul regulament se aplică numai ajutoarelor pentru care este posibilă calcularea cu exactitate a echivalentului subvenție brută ex ante, fără a fi necesară efectuarea unei evaluări a riscurilor (”ajutoare transparente”).
(2) Se consideră ajutoare transparente următoarele categorii de ajutoare:
(a)
ajutoarele incluse în granturi și subvenții la rata dobânzii;
(b)
ajutoarele incluse în împrumuturi, în cazul în care echivalentul subvenție brută a fost calculat pe baza ratei de referință în vigoare pe piață la data acordării grantului;
(c)
ajutoarele incluse în garanții:
(i)
în cazul în care echivalentul subvenție brută a fost calculat pe baza primelor de siguranță (safe-harbour) prevăzute într-o comunicare a Comisiei; sau
(ii)
în cazul în care, înainte de punerea în aplicare a ajutorului, metodologia utilizată pentru calcularea echivalentului subvenție brută al garanției a fost acceptată pe baza comunicării Comisiei cu privire la aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat sub formă de garanții sau a oricărei comunicări ulterioare, în urma notificării Comisiei cu privire la metodologia respectivă în conformitate cu orice regulament adoptat de Comisie în domeniul ajutoarelor de stat aplicabil la acel moment, iar metodologia aprobată vizează în mod explicit tipul de garanție și tipul de operațiune subiacentă în cauză în contextul aplicării prezentului regulament;
(d)
ajutoarele sub formă de avantaje fiscale, în cazul în care măsura prevede un plafon care garantează că pragul aplicabil nu este depășit;
(e)
ajutoarele sub formă de avansuri rambursabile, dacă valoarea nominală totală a avansului rambursabil nu depășește pragurile aplicabile în temeiul prezentului regulament sau dacă, înainte de punerea în aplicare a măsurii, metodologia de calcul al echivalentului subvenție brută al avansului rambursabil a fost acceptată în urma notificării acesteia către Comisie.
(3) În sensul prezentului regulament, nu se consideră ajutoare transparente următoarele categorii de ajutoare:
(a)
ajutoarele incluse în injecții de capital;
(b)
ajutoarele incluse în măsuri de finanțare de risc.
Articolul 6
Efectul stimulativ
(1) Prezentul regulament se aplică numai ajutoarelor care au un efect stimulativ.
(2) Se consideră că ajutoarele au un efect stimulativ în cazul în care beneficiarul a înaintat statului membru în cauză o cerere de ajutor scrisă înainte de demararea lucrărilor de execuție a proiectului sau a activității. Cererea de ajutor conține cel puțin următoarele informații:
(a)
denumirea întreprinderii și dimensiunea acesteia;
(b)
descrierea proiectului sau a activității, inclusiv data sa de demarare și de încheiere;
(c)
locul de desfășurare a proiectului sau a activității;
(d)
lista costurilor eligibile;
(e)
tipul (grant, împrumut, garanție, avans rambursabil sau altele) și valoarea finanțării publice necesare pentru proiect/activitate.
(3) Se consideră că ajutoarele ad-hoc acordate întreprinderilor mari au un efect stimulativ dacă, în plus față de faptul că se asigură de îndeplinirea condiției prevăzute la alineatul (2), statul membru a verificat, înainte de a acorda ajutorul ad-hoc în cauză, că documentația pregătită de beneficiar arată că ajutorul va avea drept rezultat unul sau mai multe dintre următoarele:
(a)
o creștere substanțială a amplorii proiectului sau a activității datorită ajutorului;
(b)
o creștere substanțială a cuantumului total cheltuit de beneficiar pentru proiect sau pentru activitate datorită ajutorului;
(c)
o creștere substanțială a ritmului de finalizare a proiectului sau a activității în cauză;
(d)
în cazul investițiilor ad-hoc, faptul că proiectul sau activitatea nu ar fi fost realizată ca atare în zona rurală în cauză sau nu ar fi fost suficient de profitabilă pentru beneficiar în zona rurală în cauză în lipsa ajutorului.
(4) Prin derogare de la alineatele (2) și (3), se consideră că măsurile sub formă de avantaje fiscale au un efect stimulativ în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
măsura instituie un drept la ajutor, în conformitate cu criterii obiective și fără ca statul membru să își mai exercite puterea discreționară; și
(b)
măsura a fost adoptată și a intrat în vigoare înainte de demararea lucrărilor de execuție a proiectului sau a activității care beneficiază de ajutor, cu excepția versiunilor ulterioare ale schemelor fiscale, în cazul în care activitatea a fost deja acoperită de schemele anterioare sub formă de avantaje fiscale.
(5) Prin derogare de la alineatele (2), (3) și (4), următoarele categorii de ajutoare nu trebuie să aibă sau se presupune că au un efect stimulativ:
(a)
schemele de ajutoare pentru consolidarea terenurilor în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 15 sau la articolul 43 și în cazul în care:
(i)
schema de ajutoare instituie un drept la ajutor, în conformitate cu criterii obiective și fără ca statul membru să își mai exercite puterea discreționară; și
(ii)
schema de ajutoare a fost adoptată și a intrat în vigoare înainte de suportarea de către beneficiar a costurilor eligibile în temeiul articolului 15 sau a articolului 43;
(b)
ajutoarele pentru măsuri de promovare sub formă de publicații menite să sensibilizeze publicul larg cu privire la produsele agricole, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 24 alineatul (2) litera (b);
(c)
ajutoarele pentru compensarea pierderilor cauzate de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate calamităților naturale, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 25;
(d)
ajutoarele pentru compensarea costurilor aferente eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și pentru compensarea pierderilor cauzate de respectivele boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 26 alineatele (9) și (10);
(e)
ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 27 alineatul (1) literele (c), (d) și (e);
(f)
ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole în conformitate cu articolul 29;
(g)
ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 30;
(h)
ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 31;
(i)
ajutoarele pentru repararea daunelor cauzate pădurilor de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare plantelor, de boli ale animalelor, de evenimente catastrofale și de evenimente legate de schimbările climatice în conformitate cu articolul 34 alineatul (5) litera (d), în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 34.
Articolul 7
Intensitatea ajutoarelor și costurile eligibile
(1) Pentru calcularea intensității ajutoarelor și a costurilor eligibile, toate cifrele utilizate sunt cele de dinaintea aplicării oricărei deduceri de impozite sau de alte taxe. Costurile eligibile sunt susținute prin documente justificative care trebuie să fie clare, specifice și actuale.
(2) Taxa pe valoarea adăugată (TVA) nu este eligibilă pentru ajutoare, cu excepția cazului în care este nerambursabilă în temeiul legislației naționale privind TVA-ul.
(3) În cazul în care ajutorul este acordat sub altă formă decât cea a unui grant, valoarea ajutorului este egală cu echivalentul subvenție brută al ajutorului.
(4) Ajutoarele plătibile în mai multe tranșe se actualizează la valoarea lor la data acordării ajutorului. Costurile eligibile se actualizează la valoarea lor la data acordării ajutorului. Rata dobânzii care trebuie aplicată în scopul actualizării este rata de actualizare aplicabilă la data acordării ajutoarelor.
(5) În cazul în care ajutoarele se acordă prin avantaje fiscale, tranșele ajutoarelor se actualizează pe baza ratelor de actualizare aplicabile la diferitele date la care intră în vigoare avantajul fiscal.
(6) În cazul în care ajutoarele se acordă sub formă de avansuri rambursabile care, în absența unei metodologii acceptate de calcul al echivalentului subvenție brută aferent, sunt exprimate ca procent din costurile eligibile, iar măsura prevede că, în cazul unui rezultat pozitiv al proiectului, definit pe baza unei ipoteze rezonabile și prudente, avansurile sunt rambursate cu o rată a dobânzii cel puțin egală cu rata de actualizare aplicabilă la data acordării ajutorului, intensitățile maxime ale ajutoarelor prevăzute în capitolul III pot fi majorate cu 10 puncte procentuale.
Articolul 8
Cumulul
(1) Pentru a se stabili dacă sunt respectate pragurile de notificare prevăzute la articolul 4, precum și intensitățile maxime și valorile maxime ale ajutoarelor prevăzute în capitolul III, se ia în considerare valoarea totală a ajutoarelor de stat de care beneficiază activitatea, proiectul sau întreprinderea în cauză.
(2) În cazul în care finanțarea din partea Uniunii gestionată la nivel central de către instituții, agenții, întreprinderi comune sau alte organisme ale Uniunii care nu este direct sau indirect sub controlul statului membru este combinată cu un ajutor de stat, numai acesta din urmă este analizat pentru a stabili dacă se respectă pragurile de notificare, precum și intensitățile și plafoanele maxime ale ajutorului, cu condiția ca valoarea totală a finanțării publice acordate în legătură cu aceleași costuri eligibile să nu depășească ratele de finanțare cele mai favorabile prevăzute în normele aplicabile ale dreptului Uniunii.
(3) Ajutoarele cu costuri eligibile identificabile exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în temeiul prezentului regulament pot fi cumulate cu:
(a)
orice alt ajutor de stat, atât timp cât măsurile respective vizează costuri eligibile identificabile diferite;
(b)
orice alt ajutor de stat, în legătură cu aceleași costuri eligibile, care se suprapun parțial sau integral, numai în cazul în care cumulul respectiv nu are drept rezultat depășirea celui mai ridicat nivel de intensitate a ajutorului sau a celei mai ridicate valori a ajutorului aplicabil ajutorului respectiv în temeiul prezentului regulament.
(4) Ajutoarele fără costuri eligibile identificabile exceptate în temeiul articolelor 18 și 45 din prezentul regulament pot fi cumulate cu orice alt ajutor de stat cu costuri eligibile identificabile.
Ajutoarele fără costuri eligibile identificabile pot fi cumulate cu orice alte ajutoare de stat fără costuri eligibile identificabile până la cel mai ridicat plafon total de finanțare relevant stabilit în condițiile specifice ale fiecărui caz în prezentul regulament sau într-un alt regulament de exceptare pe categorii ori într-o decizie adoptată de Comisie.
(5) Ajutoarele de stat exceptate în temeiul capitolului III secțiunile 1, 2 și 3 din prezentul regulament nu se cumulează cu plățile menționate la articolul 81 alineatul (2) și la articolul 82 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în privința acelorași costuri eligibile în cazul în care un astfel de cumul ar avea ca rezultat o intensitate sau o valoare a ajutorului care le depășește pe cele prevăzute în prezentul regulament.
(6) Ajutoarele de stat exceptate în temeiul prezentului regulament nu se cumulează cu niciun ajutor de minimis în privința acelorași costuri eligibile în cazul în care un astfel de cumul ar avea ca rezultat o intensitate sau o valoare a ajutorului care le depășește pe cele prevăzute în capitolul III.
(7) Ajutoarele pentru investiții care vizează refacerea potențialului de producție agricolă, după cum se menționează la articolul 14 alineatul (3) litera (e) din prezentul regulament, nu se cumulează cu ajutoarele destinate compensării pagubelor materiale menționate la articolele 25, 26 și 30 din prezentul regulament.
(8) Ajutoarele la înființare destinate grupurilor și organizațiilor de producători din sectorul agricol menționate la articolul 19 din prezentul regulament nu se cumulează cu ajutoarele pentru înființarea grupurilor și organizațiilor de producători din sectorul agricol menționate la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.
Ajutoarele la înființare destinate tinerilor fermieri și ajutoarele la înființare pentru dezvoltarea fermelor mici menționate la articolul 18 din prezentul regulament nu se cumulează cu ajutoarele la înființarea de întreprinderi pentru tinerii fermieri sau pentru dezvoltarea fermelor mici, după cum se menționează la articolul 19 alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (iii) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 în cazul în care un astfel de cumul ar conduce la o valoare a ajutorului care le depășește pe cele prevăzute în prezentul regulament.
Articolul 9
Publicare și informare
(1) Cu cel puțin 10 zile lucrătoare înainte de data intrării în vigoare a unei scheme de ajutoare exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în temeiul prezentului regulament sau înainte de data acordării unui ajutor ad-hoc exceptat în temeiul prezentului regulament, statele membre transmit Comisiei, prin intermediul aplicației web de notificare a Comisiei, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 794/2004, informații sintetizate referitoare la astfel de ajutoare în formatul standardizat prevăzut în anexa II la prezentul regulament.
În termen de 10 zile lucrătoare de la data primirii respectivelor informații sintetizate, Comisia trimite statului membru o confirmare de primire cu un număr de identificare al ajutorului.
(2) Statul membru în cauză asigură publicarea pe un site internet cuprinzător referitor la ajutoarele de stat, la nivel național sau regional:
(a)
informațiile sintetizate menționate la alineatul (1) sau un link către acestea;
(b)
textul integral al fiecărui ajutor menționat la alineatul (1), inclusiv modificările sale, sau un link care să ofere acces la textul integral;
(c)
informațiile menționate în anexa III la prezentul regulament cu privire la fiecare ajutor individual acordat care depășește:
(i)
60 000 EUR pentru beneficiarii care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare;
(ii)
500 000 EUR pentru beneficiarii care își desfășoară activitatea în sectorul prelucrării de produse agricole, în sectorul comercializării de produse agricole și în sectorul forestier sau pentru activități care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat.
(3) Pentru schemele de ajutoare sub formă de avantaje fiscale, această condiție se consideră îndeplinită în cazul în care statele membre publică informațiile necesare referitoare la valorile ajutoarelor individuale conform următoarelor intervale, în milioane EUR:
(a)
0,06-0,5 numai pentru producția agricolă primară;
(b)
0,5-1;
(c)
1-2;
(d)
2-5;
(e)
5-10;
(f)
10-30; și
(g)
30 și peste această valoare.
(4) Informațiile menționate la alineatul (2) litera (c) de mai sus sunt organizate și sunt accesibile într-un mod standardizat, conform descrierii din anexa III, și permit utilizarea eficace a funcțiilor de căutare și de descărcare. Informațiile menționate la alineatul (2) se publică în termen de șase luni de la data la care s-a acordat ajutorul sau, pentru ajutoarele sub formă de avantaje fiscale, în termen de un an de la data la care trebuie depusă declarația fiscală și sunt disponibile timp de cel puțin 10 ani de la data acordării ajutorului.
(5) Textul integral al schemei de ajutoare sau al ajutorului ad-hoc prevăzut la alineatul (1) cuprinde, în special, o trimitere explicită la prezentul regulament, prin citarea titlului său și a referinței sale de publicare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, precum și la dispozițiile specifice din capitolul III la care se referă actul respectiv sau, după caz, la legislația națională care garantează respectarea dispozițiilor relevante din prezentul regulament. Textul este însoțit de dispozițiile privind punerea sa în aplicare și de modificările aduse.
(6) Comisia publică pe site-ul său internet:
(a)
informațiile sintetizate menționate la alineatul (1);
(b)
linkurile către site-urile internet ale tuturor statelor membre referitoare la ajutoarele de stat, menționate la alineatul (2).
(7) Statele membre se conformează dispozițiilor de la alineatele (2), (3) și (4) în termen de cel mult doi ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 10
Evitarea dublei publicări
În cazul în care ajutorul individual acordat se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 și este fie cofinanțat de FEADR, fie acordat ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate, statul membru poate opta să nu îl publice pe site-ul internet referitor la ajutoarele de stat menționat la articolul 9 alineatul (2) din prezentul regulament, cu condiția ca ajutorul individual acordat să fi fost deja publicat în conformitate cu articolele 111, 112 și 113 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (32). În acest caz, pe site-ul internet referitor la ajutoarele de stat menționat la articolul 9 alineatul (2) din prezentul regulament, statul membru face o trimitere la site-ul internet menționat la articolul 111 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
CAPITOLUL II
CERINȚE DE PROCEDURĂ
Articolul 11
Retragerea beneficiului exceptării pe categorii
În cazul în care un stat membru acordă ajutoare presupus exceptate, în temeiul prezentului regulament, de la cerința de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat fără a fi îndeplinite condițiile prevăzute în capitolele I-III, Comisia poate, după ce a acordat statului membru în cauză posibilitatea de a-și face cunoscute opiniile, să adopte o decizie în care să se precizeze că toate sau unele dintre viitoarele măsuri de ajutor adoptate de statul membru în cauză, care de altfel ar îndeplini cerințele prezentului regulament, trebuie notificate Comisiei în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din tratat. Ajutoarele care trebuie notificate pot fi limitate la anumite tipuri de ajutoare, la ajutoare acordate anumitor beneficiari sau la ajutoare acordate de anumite autorități ale statului membru în cauză.
Articolul 12
Raportare
(1) Statele membre transmit Comisiei, în format electronic, un raport anual, după cum se menționează în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 794/2004, referitor la aplicarea prezentului regulament pentru fiecare an complet sau pentru fiecare parte a anului în care se aplică prezentul regulament.
(2) Raportul anual conține, de asemenea, informații cu privire la următoarele aspecte:
(a)
boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor menționate la articolul 26;
(b)
informații meteorologice cu privire la tipul, momentul producerii, amploarea relativă și locul producerii fenomenelor meteorologice care pot fi asimilate unei calamități naturale, după cum se menționează la articolul 25, sau ale calamităților naturale în sectorul agricol, după cum se menționează la articolul 30.
Articolul 13
Monitorizare
Statele membre țin evidențe detaliate care conțin informațiile și documentele justificative necesare pentru a se demonstra că sunt îndeplinite toate condițiile prevăzute în prezentul regulament. Evidențele respective se păstrează timp de 10 ani de la data la care a fost acordat ajutorul ad-hoc sau de la data la care a fost acordat ultimul ajutor în cadrul schemei de ajutoare. Statul membru în cauză transmite Comisiei, în termen de 20 de zile lucrătoare sau într-un termen mai îndelungat care poate fi stabilit în cerere, toate informațiile și documentele justificative pe care Comisia le consideră necesare pentru a monitoriza aplicarea prezentului regulament.
CAPITOLUL III
CATEGORII DE AJUTOARE
SECȚIUNEA 1
Ajutoare pentru IMM-urile care își desfășoară activitatea în sectorul producției agricole primare, în cel al prelucrării de produse agricole și în cel al comercializării de produse agricole
Articolul 14
Ajutoare pentru investiții în active corporale sau în active necorporale în exploatații agricole care au legătură cu producția agricolă primară
(1) Ajutoarele pentru investiții în active corporale sau în active necorporale în exploatații agricole care au legătură cu producția agricolă primară sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(14) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Investițiile pot fi efectuate de unul sau mai mulți beneficiari ori să vizeze un activ corporal sau un activ necorporal utilizat de unul sau mai mulți beneficiari.
(3) Investițiile urmăresc unul sau mai multe dintre următoarele obiective:
(a)
îmbunătățirea nivelului global de performanță și sustenabilitate al exploatației agricole, în special prin reducerea costurilor de producție sau prin îmbunătățirea și reorientarea producției;
(b)
îmbunătățirea mediului natural, a condițiilor de igienă sau a standardelor privind bunăstarea animalelor, cu condiția ca investiția în cauză să depășească standardele în vigoare ale Uniunii;
(c)
crearea și îmbunătățirea infrastructurii care are legătură cu dezvoltarea, adaptarea și modernizarea agriculturii, inclusiv accesul la terenurile agricole, consolidarea și îmbunătățirea terenurilor, aprovizionarea cu energie și cu apă și economisirea acestora;
(d)
îndeplinirea obiectivelor în materie de agromediu și climă, inclusiv starea de conservare a biodiversității speciilor și a habitatelor, precum și sporirea valorii de utilitate publică a unei zone Natura 2000 sau a altor sisteme de mare valoare naturală, definite în programele naționale sau regionale de dezvoltare rurală ale statelor membre, atât timp cât investițiile sunt neproductive;
(e)
refacerea potențialului de producție care a fost afectat de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate calamităților naturale, de boli ale animalelor și de organisme dăunătoare plantelor și prevenirea pagubelor provocate de evenimentele respective.
(4) Investiția poate să aibă legătură cu producția, la nivelul fermei, de biocombustibili sau de energie din surse regenerabile, cu condiția ca o astfel de producție să nu depășească consumul anual mediu de combustibili sau de energie al fermei în cauză.
În cazul în care se realizează investiții în producția de biocombustibili, capacitatea de producție a instalațiilor de producție este cel mult echivalentă cu consumul anual mediu de combustibili pentru transport al exploatației agricole, iar biocombustibilul produs nu poate fi vândut pe piață.
În cazul în care investiția se efectuează pentru producția de energie termică și de energie electrică din surse regenerabile în cadrul exploatațiilor agricole, instalațiile de producție deservesc numai nevoile de energie ale beneficiarului, iar capacitatea lor de producție este cel mult echivalentă cu consumul anual mediu combinat de energie termică și de energie electrică în cadrul exploatației agricole, inclusiv în cadrul gospodăriei agricole. Vânzarea de energie electrică în rețea se permite numai în măsura în care se respectă limita anuală de autoconsum.
În cazul în care investiția este realizată de mai mulți beneficiari cu scopul de a răspunde nevoilor proprii de biocombustibili și de energie, consumul mediu anual se cumulează la valoarea echivalentă consumului anual mediu al tuturor beneficiarilor.
Investițiile în infrastructura pentru energie din surse regenerabile, care consumă sau produce energie, respectă standarde minime de eficiență energetică, în cazul în care există astfel de standarde la nivel național.
Investițiile în instalații a căror destinație principală este producerea de energie electrică din biomasă nu sunt eligibile pentru ajutoare, cu excepția cazului în care se utilizează un procent minim de energie termică, care urmează să fie stabilit de statele membre.
Statele membre stabilesc praguri pentru proporțiile maxime de cereale și de alte culturi bogate în amidon, zaharuri și culturi oleaginoase folosite pentru producția bioenergiei, inclusiv a biocombustibililor, pentru diferitele tipuri de instalații. Ajutoarele pentru proiecte de investiții în bioenergie se limitează la bioenergia care îndeplinește criteriile de durabilitate aplicabile prevăzute în legislația Uniunii, inclusiv la articolul 17 alineatele (2)-(6) din Directiva 2009/28/CE.
(5) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(6) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
costurile aferente construirii, achiziționării, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirii unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achiziționarea de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(e)
cheltuielile aferente investițiilor neproductive care au legătură cu obiectivele menționate la alineatul (3) litera (d);
(f)
în cazul irigațiilor, costurile aferente investițiilor care îndeplinesc următoarele condiții:
(i)
trebuie să fi fost notificat Comisiei un plan de management al bazinului hidrografic, după cum se prevede la articolul 13 din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (33), pentru întreaga zonă în care urmează să se efectueze investiția, precum și în ceea ce privește orice altă zonă al cărei mediu poate fi afectat de investiție. Măsurile care intră în vigoare în cadrul planului de management al bazinului hidrografic în conformitate cu articolul 11 din directiva menționată și care sunt relevante pentru sectorul agricol trebuie specificate în programul de măsuri în cauză. Trebuie să existe un sistem de contorizare a apei care să permită măsurarea utilizării apei la nivelul investiției care beneficiază de sprijin sau trebuie să se instaleze un astfel de sistem în cadrul investiției;
(ii)
investiția trebuie să determine o reducere a consumului anterior de apă cu cel puțin 25 %.
Cu toate acestea, investițiile menționate la litera (f) care afectează corpuri de apă subterană sau de suprafață care au fost identificate ca fiind nesatisfăcătoare în planul respectiv de management al bazinului hidrografic din motive legate de cantitatea de apă, precum și investițiile care au ca rezultat o creștere netă a suprafeței irigate care afectează un anumit corp de apă subterană sau de suprafață nu sunt eligibile pentru ajutor în temeiul prezentului articol.
Condițiile de la litera (f) punctele (i) și (ii) de mai sus nu se aplică unei investiții într-o instalație existentă care afectează numai eficiența energetică sau unei investiții în vederea creării unui rezervor sau unei investiții în vederea utilizării apei reciclate care nu afectează corpuri de apă subterană sau de suprafață;
(g)
în cazul investițiilor care vizează refacerea potențialului de producție agricolă care a fost afectat de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate calamităților naturale, de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor, costurile eligibile pot include costurile suportate în scopul refacerii potențialului de producție agricolă până la nivelul înregistrat înainte de producerea evenimentelor respective;
(h)
în cazul investițiilor care vizează prevenirea pagubelor provocate de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate calamităților naturale, de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor, costurile eligibile pot include costurile aferente acțiunilor de prevenire specifice.
(7) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (6) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(8) De la 1 ianuarie 2017, în cazul irigațiilor, ajutoarele sunt plătite numai de către statele membre care asigură, pentru întregul district hidrografic în care urmează să se efectueze investiția, o contribuție a diferitelor utilizări ale apei la recuperarea costurilor serviciilor legate de utilizarea apei de către sectorul agricol în concordanță cu articolul 9 alineatul (1) prima liniuță din Directiva 2000/60/CE ținând seama, acolo unde este cazul, de efectele sociale, economice și de mediu ale recuperării, precum și de condițiile geografice și climatice ale regiunii sau regiunilor afectate.
(9) Nu se acordă ajutoare pentru următoarele:
(a)
achiziționarea de drepturi de producție, drepturi la plată și plante anuale;
(b)
sădirea de plante anuale;
(c)
lucrări de drenare;
(d)
investiții în scopul respectării standardelor Uniunii, cu excepția ajutoarelor acordate tinerilor fermieri în termen de 24 luni de la data instalării acestora;
(e)
achiziționarea de animale, cu excepția ajutoarelor acordate pentru investiții în temeiul alineatului (3) litera (e).
(10) Ajutoarele nu trebuie limitate la produse agricole specifice și, prin urmare, trebuie să fie disponibile fie tuturor sectoarelor producției agricole primare, fie întregului sector de producție agricolă vegetală, fie întregului sector de producție animalieră. Cu toate acestea, un stat membru poate să excludă anumite produse din cauza unei supracapacități în cadrul pieței interne sau a unei lipse a debușeelor.
(11) Ajutoarele prevăzute la alineatul (1) nu se acordă prin încălcarea niciunei interdicții sau restricții stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, nici în cazul în care interdicțiile și restricțiile respective se referă numai la sprijinul din partea Uniunii prevăzut în regulamentul menționat.
(12) Intensitatea ajutorului se limitează la:
(a)
75 % din cuantumul costurilor eligibile în regiunile ultraperiferice;
(b)
75 % din cuantumul costurilor eligibile în insulele mici din Marea Egee;
(c)
50 % din cuantumul costurilor eligibile în regiunile mai puțin dezvoltate și în toate regiunile al căror PIB pe cap de locuitor în perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013 a fost mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-25 în perioada de referință, dar al căror PIB pe cap de locuitor este de peste 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;
(d)
40 % din cuantumul costurilor eligibile în alte regiuni.
(13) Ratele prevăzute la alineatul (12) pot fi majorate cu 20 de puncte procentuale, cu condiția ca intensitatea maximă a ajutoarelor să nu depășească 90 % în cazul:
(a)
tinerilor fermieri care s-au instalat în cei cinci ani anteriori datei de depunere a cererii de ajutor;
(b)
investițiilor colective, cum ar fi instalațiile de depozitare care sunt utilizate de un grup de fermieri sau instalațiile pentru pregătirea produselor agricole înainte de comercializare, și în cazul proiectelor integrate care cuprind mai multe măsuri prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, inclusiv cele care au legătură cu fuzionarea unor organizații de producători;
(c)
investițiilor în zone care se confruntă cu constrângeri naturale și cu alte constrângeri specifice;
(d)
operațiunilor care beneficiază de sprijin în cadrul Parteneriatului european pentru inovare (PEI), cum ar fi investițiile într-un grajd nou, care permit testarea unei practici noi de adăpostire a animalelor care a fost elaborată în cadrul unui grup operațional alcătuit din fermieri, oameni de știință și organizații neguvernamentale din domeniul bunăstării animalelor;
(e)
investițiilor pentru îmbunătățirea mediului natural, a condițiilor de igienă sau a standardelor privind bunăstarea animalelor, menționate la alineatul (3) litera (b); în acest caz, rata majorată, după cum se prevede la prezentul alineat, se aplică numai costurilor suplimentare necesare pentru atingerea unui nivel care să depășească standardele în vigoare ale Uniunii și care să nu genereze o creștere a capacității de producție.
(14) În ceea ce privește investițiile neproductive menționate la alineatul (3) litera (d) și investițiile pentru refacerea potențialului de producție menționate la alineatul (3) litera (e), intensitatea maximă a ajutoarelor nu depășește 100 %.
În cazul investițiilor legate de măsurile de prevenire, menționate la alineatul (3) litera (e), intensitatea maximă a ajutoarelor nu depășește 80 %. Aceasta poate fi însă majorată până la 100 % în cazul în care investiția este efectuată în mod colectiv de mai mulți beneficiari.
Articolul 15
Ajutoare pentru consolidarea terenurilor agricole
Ajutoarele pentru consolidarea terenurilor agricole sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite în capitolul I și sunt acordate exclusiv pentru costuri juridice și administrative, inclusiv pentru costuri aferente anchetelor, până la 100 % din costurile reale suportate.
Articolul 16
Ajutoare pentru investiții privind mutarea clădirilor fermei
(1) Ajutoarele pentru investiții privind mutarea clădirilor fermei sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(5) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Mutarea clădirii unei ferme urmărește un obiectiv de interes public.
Interesul public invocat pentru a se justifica acordarea unui ajutor în temeiul prezentului articol se menționează în dispozițiile relevante ale statului membru în cauză.
(3) În cazul în care mutarea unei clădiri a unei ferme constă în dezmembrarea, îndepărtarea și reconstruirea unor instalații existente, intensitatea ajutorului se limitează la 100 % din costurile reale suportate pentru activitățile respective.
(4) În cazul în care, în afară de dezmembrarea, îndepărtarea și reconstruirea unor instalații existente menționate la alineatul (3), mutarea are drept rezultat modernizarea instalațiilor respective sau creșterea capacității de producție, se aplică intensitățile ajutoarelor pentru investiții menționate la articolul 14 alineatele (12) și (13) în ceea ce privește costurile aferente modernizării instalațiilor sau creșterii capacității de producție.
În sensul prezentului alineat, simpla înlocuire a unei clădiri sau a unor instalații existente cu o clădire sau cu instalații noi și moderne, fără a se modifica în mod fundamental producția obținută sau tehnologia utilizată nu se consideră că are legătură cu modernizarea.
(5) Intensitatea maximă a ajutorului poate să ajungă până la 100 % din costurile eligibile, în cazul în care mutarea vizează activități apropiate de așezări rurale, menite să amelioreze calitatea vieții sau să sporească performanța de mediu a așezării.
Articolul 17
Ajutoare pentru investiții legate de prelucrarea de produse agricole și de comercializarea de produse agricole
(1) Ajutoarele pentru investiții în active corporale sau în active necorporale legate de prelucrarea de produse agricole și de comercializarea de produse agricole sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(10) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Investiția vizează prelucrarea de produse agricole sau comercializarea de produse agricole.
(3) Investițiile legate de producția de biocombustibili de origine alimentară nu sunt eligibile pentru ajutor în temeiul prezentului articol.
(4) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(5) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor, mărci comerciale.
(6) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (5) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(7) Nu se acordă ajutoare pentru investiții în scopul respectării standardelor în vigoare ale Uniunii.
(8) Nu se acordă ajutoare prin încălcarea niciunei interdicții sau restricții stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, nici în cazul în care interdicțiile și restricțiile respective se referă numai la sprijinul din partea Uniunii prevăzut în regulamentul menționat.
(9) Intensitatea ajutoarelor nu depășește:
(a)
75 % din cuantumul costurilor eligibile în regiunile ultraperiferice;
(b)
75 % din cuantumul costurilor eligibile în insulele mici din Marea Egee;
(c)
50 % din cuantumul costurilor eligibile în regiunile mai puțin dezvoltate și în toate regiunile al căror PIB pe cap de locuitor în perioada 2007-2013 a fost mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-25 în perioada de referință, dar al căror PIB pe cap de locuitor este de peste 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;
(d)
40 % din cuantumul costurilor eligibile în alte regiuni.
(10) Ratele menționate la alineatul (9) pot fi majorate cu 20 de puncte procentuale, cu condiția ca intensitatea maximă a ajutoarelor să nu depășească 90 % în cazul operațiunilor:
(a)
care au legătură cu fuzionarea organizațiilor de producători; sau
(b)
care beneficiază de sprijin în cadrul PEI.
Articolul 18
Ajutoare la înființare pentru tinerii fermieri și pentru dezvoltarea fermelor mici
(1) Ajutoarele la înființare pentru tinerii fermieri și ajutoarele la înființare pentru dezvoltarea fermelor mici sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(7) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Se acordă ajutoare tinerilor fermieri definiți la articolul 2 punctul 34 din prezentul regulament sau fermelor mici definite de statele membre.
Definiția fermelor mici dată de statele membre este cea inclusă și aprobată de către Comisie în cadrul programelor de dezvoltare rurală corespunzătoare.
Statele membre definesc praguri superioare și inferioare pentru accesul la ajutorul la înființare pentru tinerii fermieri și pentru dezvoltarea fermelor mici în ceea ce privește potențialul de producție al exploatației agricole, măsurat în producția standard definită la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1242/2008 al Comisiei (34) sau un echivalent. Pragul inferior de acces la ajutoarele la înființare pentru tinerii fermieri este mai ridicat decât pragul superior de acces la ajutoarele pentru dezvoltarea fermelor mici.
Ajutoarele se limitează la microîntreprinderi și la întreprinderi mici.
(3) În cazul în care ajutorul este acordat unui tânăr fermier care înființează o exploatație ca persoană juridică, tânărul agricultor exercită controlul efectiv pe termen lung asupra persoanei juridice în ceea ce privește deciziile referitoare la administrare, beneficii și riscuri financiare. În cazul în care mai multe persoane fizice, inclusiv persoane care nu sunt tineri fermieri, participă la capitalul sau la administrarea persoanei juridice, tânărul fermier trebuie să fie capabil să exercite un astfel de control efectiv pe termen lung, fie individual, fie împreună cu alte persoane. Dacă o persoană juridică este controlată de o altă persoană juridică, exclusiv sau în comun, aceste cerințe se aplică oricărei persoane fizice care deține controlul asupra celeilalte persoane juridice respective.
(4) Ajutoarele sunt condiționate de prezentarea către autoritatea competentă a statului membru în cauză a unui plan de afaceri, a cărui punere în aplicare începe în termen de nouă luni de data adoptării deciziei de acordare a ajutorului.
În planul de afaceri se prezintă cel puțin următoarele:
(a)
în cazul ajutoarelor la înființare pentru tinerii fermieri:
(i)
situația inițială a exploatației agricole;
(ii)
etapele și obiectivele de dezvoltare a activităților exploatației agricole;
(iii)
detalii cu privire la acțiunile, inclusiv cele legate de durabilitatea mediului și de utilizarea eficientă a resurselor, necesare pentru dezvoltarea activităților exploatației agricole, cum ar fi investițiile, formarea, consilierea;
(b)
în cazul ajutoarelor la înființare pentru dezvoltarea fermelor mici:
(i)
situația inițială a exploatației agricole;
(ii)
detalii cu privire la acțiunile, inclusiv cele legate de durabilitatea mediului și de utilizarea eficientă a resurselor, care ar putea contribui la atingerea viabilității economice, cum ar fi investițiile, formarea, cooperarea.
(5) În cazul tinerilor fermieri, planul de afaceri menționat la alineatul (4) litera (a) a prezentului articol prevede că beneficiarul are obligația de a se conforma definiției fermierului activ prevăzute la articolul 2 punctul 42 în termen de 18 luni de la data instalării. Cu toate acestea, în cazul în care nu deține competențele și calificările profesionale adecvate pentru a se conforma definiției respective, beneficiarul are dreptul de a primi ajutor, cu condiția să își asume angajamentul de a dobândi competențele și calificările profesionale în cauză în termen de 36 de luni de la data adoptării deciziei de acordare a ajutorului. Angajamentul respectiv trebuie inclus în planul de afaceri.
(6) Ajutoarele se furnizează sau se plătesc în cel puțin două tranșe sau rate de-a lungul unei perioade de maximum cinci ani.
În cazul tinerilor fermieri, ultima tranșă sau rată a ajutorului este condiționată de punerea corectă în aplicare a planului de afaceri menționat la alineatul (4) litera (a).
(7) Valoarea ajutorului per tânăr fermier se bazează pe situația socioeconomică a statului membru în cauză și se limitează la 70 000 EUR.
Valoarea ajutorului per fermă mică se limitează la 15 000 EUR.
Articolul 19
Ajutoare la înființare destinate grupurilor și organizațiilor de producători din sectorul agricol
(1) Ajutoarele la înființare pentru grupuri și organizații de producători sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(9) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Sunt eligibile pentru ajutor numai grupurile sau organizațiile de producători care au fost recunoscute în mod oficial de autoritatea competentă a statului membru în cauză, pe baza prezentării unui plan de afaceri.
(3) Ajutoarele se acordă cu condiția respectării de către statul membru în cauză a obligației de a verifica faptul că obiectivele planului de afaceri menționat la alineatul (2) au fost îndeplinite într-o perioadă de cinci ani de la data recunoașterii oficiale a grupului sau a organizației de producători.
(4) Acordurile, deciziile și practicile concertate încheiate în cadrul grupului sau al organizației de producători respectă regulile de concurență, astfel cum se aplică în temeiul articolelor 206-210 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
(5) Nu se acordă ajutoare:
(a)
organizațiilor, entităților sau organismelor de producție, cum ar fi societățile sau cooperativele, care au ca obiectiv gestionarea uneia sau mai multor exploatații agricole și care, în consecință, sunt, de fapt, producători individuali;
(b)
asociațiilor agricole care desfășoară activități, cum ar fi sprijinul reciproc, servicii de înlocuire în cadrul fermei și servicii de gestionare a fermelor, în cadrul exploatațiilor membrilor, fără a fi implicate în adaptarea în comun a ofertei la piață;
(c)
grupurilor, organizațiilor sau asociațiilor de producători care au obiective incompatibile cu articolul 152 alineatul (1) litera (c), cu articolul 152 alineatul (3) și cu articolul 156 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
(6) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile: costurile aferente închirierii unor spații corespunzătoare, achiziționarea de echipamente de birou, inclusiv hardware și software, costurile cu personalul administrativ, cheltuielile de regie și taxele juridice și administrative.
În cazul în care spațiile sunt achiziționate, costurile eligibile pentru spații se limitează la costurile de închiriere la prețul pieței.
(7) Ajutoarele se plătesc ca ajutoare forfetare în tranșe anuale pentru primii cinci ani de la data la care grupul sau organizația de producători a fost recunoscută în mod oficial de autoritatea competentă pe baza planului de afaceri menționat la alineatul (2).
Statele membre plătesc ultima tranșă numai după ce au verificat punerea corectă în aplicare a planului de afaceri respectiv.
Ajutoarele sunt degresive.
(8) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
(9) Valoarea ajutorului se limitează la 500 000 EUR.
Articolul 20
Ajutoare destinate participării producătorilor de produse agricole la sistemele de calitate
(1) Următoarele categorii de ajutoare pentru producătorii de produse agricole sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat:
(a)
ajutoarele destinate participării pentru prima dată la sistemele de calitate, în cazul în îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I;
(b)
ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente măsurilor de control obligatorii în ceea ce privește sistemele de calitate, întreprinse în temeiul legislației Uniunii sau al legislației naționale, de către sau în numele autorității competente, în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2), (4), (6), (7) și (8) ale prezentului articol și în capitolul I;
(c)
ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente activităților de cercetare de piață, conceperii și designului de produse sau pregătirii cererilor de recunoaștere a sistemelor de calitate în cazul în care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2), (6), (7) și (8) din prezentul articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele menționate la alineatul (1) se acordă în legătură cu următoarele sisteme de calitate:
(a)
sistemele de calitate instituite în temeiul următoarelor regulamente și dispoziții:
(i)
partea II titlul II capitolul I secțiunea 2 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, în ceea ce privește vinul;
(ii)
Regulamentul (UE) nr. 1151/2012;
(iii)
Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (35);
(iv)
Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (36);
(v)
Regulamentul (UE) nr. 251/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (37);
(b)
sistemele de calitate, inclusiv sistemele de certificare a fermelor, pentru produsele agricole recunoscute de statele membre ca îndeplinind următoarele criterii:
(i)
specificitatea produsului final obținut în cadrul unor astfel de sisteme de calitate trebuie să derive din obligația clară de a garanta:
-
caracteristicile specifice ale produsului; sau
-
metodele specifice de cultivare sau de producție; sau
-
o calitate a produsului final care depășește în mod semnificativ standardele comerciale aplicabile produselor de larg consum în ceea ce privește sănătatea publică, sănătatea animalelor sau a plantelor, bunăstarea animalelor sau protecția mediului înconjurător;
(ii)
sistemul de calitate trebuie să fie deschis tuturor producătorilor;
(iii)
sistemul de calitate trebuie să prevadă un caiet de sarcini obligatoriu al produsului final, iar respectarea acestuia trebuie verificată de autoritățile publice sau de un organism de inspecție independent;
(iv)
sistemul de calitate trebuie să fie transparent și să asigure trasabilitatea completă a produselor agricole;
(c)
sistemele de certificare voluntară a produselor agricole, recunoscute de statul membru în cauză ca îndeplinind cerințele prevăzute în Comunicarea Comisiei - Orientările UE privind cele mai bune practici pentru sistemele de certificare voluntară a produselor agricole și alimentare (38).
(3) Ajutoarele menționate la alineatul (1) litera (a) se acordă producătorilor de produse agricole sub forma unui stimulent financiar anual al cărui nivel se stabilește în funcție de cel al costurilor fixe rezultate din participarea la sistemele de calitate.
(4) Ajutoarele menționate la alineatul (1) literele (a) și (b) nu se acordă pentru acoperirea costurilor aferente controalelor efectuate de beneficiarul însuși sau în cazul în care legislația Uniunii prevede că respectivele costuri aferente controalelor trebuie să fie suportate de producătorii de produse agricole și de grupurile de astfel de producători, fără să se precizeze nivelul efectiv al cheltuielilor.
(5) Ajutoarele menționate la alineatul (1) litera (a) se acordă pentru o perioadă de maximum cinci ani și se limitează la 3 000 EUR pe beneficiar și pe an.
(6) Ajutoarele sunt accesibile tuturor întreprinderilor eligibile din zona în cauză, pe baza unor condiții definite în mod obiectiv.
(7) Ajutoarele menționate la alineatul (1) literele (b) și (c) nu implică plăți directe către beneficiari.
Ajutoarele menționate la alineatul (1) literele (b) și (c) se plătesc organismului responsabil pentru măsurile de control, prestatorului activității de cercetare sau furnizorului serviciilor de consiliere.
(8) Ajutoarele menționate la alineatul (1) literele (b) și (c) se limitează la 100 % din costurile reale suportate.
Articolul 21
Ajutoare pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare
(1) Ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(8) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acoperă acțiunile de formare profesională și de dobândire de competențe, inclusiv cursurile de formare, atelierele și îndrumarea profesională, activitățile demonstrative și acțiunile de informare.
Ajutoarele pot să acopere, de asemenea, schimburile pe termen scurt de administratori de ferme și vizitele la ferme.
Ajutoarele pentru activități demonstrative pot să acopere costurile relevante ale investițiilor.
(3) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
costurile aferente organizării acțiunilor de formare profesională, costurile acțiunilor de dobândire de competențe, inclusiv cursuri de formare, ateliere și îndrumare profesională, costurile activităților demonstrative sau ale acțiunilor de informare;
(b)
costurile de călătorie și de cazare și cheltuielile cu diurna ale participanților;
(c)
costurile aferente furnizării de servicii de înlocuire pe durata absenței participanților;
(d)
în cazul proiectelor demonstrative legate de investiții:
(i)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(ii)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(iii)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la punctele (i) și (ii), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la punctele (i) și (ii);
(iv)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale.
(4) Costurile menționate la alineatul (3) litera (d) sunt eligibile numai în măsura în care sunt suportate pentru un proiect demonstrativ și pe durata respectivului proiect demonstrativ.
Se consideră eligibile numai costurile de amortizare care corespund duratei de viață a proiectului demonstrativ, calculate pe baza principiilor contabile general acceptate.
(5) Ajutoarele menționate la alineatul (3) literele (a) și (c) nu implică plăți directe către beneficiari.
Ajutoarele menționate la alineatul (3) literele (a) și (c) se plătesc furnizorului de servicii de transfer de cunoștințe și de acțiuni de informare.
(6) Organismele care furnizează servicii de transfer de cunoștințe și acțiuni de informare dispun de capacități corespunzătoare, și anume de personal calificat și de formare periodică, pentru a îndeplini sarcinile respective.
Activitățile menționate la alineatul (2) pot fi furnizate de grupuri sau de alte organizații de producători, indiferent de dimensiunea acestora.
(7) Ajutoarele sunt accesibile tuturor întreprinderilor eligibile din zona în cauză, pe baza unor condiții definite în mod obiectiv.
În cazul în care activitățile menționate la alineatul (2) sunt furnizate de grupuri și organizații de producători, accesul la activitățile respective nu este condiționat de calitatea de membru al grupurilor sau al organizațiilor în cauză.
Orice contribuție a unor părți care nu sunt membre ale grupului sau ale organizației de producători în cauză la costurile administrative ale grupului sau ale organizației de producători în cauză se limitează la costurile aferente furnizării activităților menționate la alineatul (2).
(8) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
În cazul proiectelor demonstrative menționate la alineatul (3) litera (d) valoarea maximă a ajutorului este limitată la 100 000 EUR pe o perioadă de 3 ani fiscali.
Articolul 22
Ajutoare pentru servicii de consiliere
(1) Ajutoarele pentru servicii de consiliere sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(8) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele sunt menite să sprijine întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul agricol și tinerii fermieri să beneficieze de servicii de consiliere pentru îmbunătățirea performanțelor economice și de mediu ale întreprinderilor sau ale investițiilor lor, precum și pentru îmbunătățirea capacității acestora de a respecta clima și de a fi reziliente la schimbările climatice.
(3) Serviciile de consiliere au legătură cu cel puțin una dintre prioritățile Uniunii în ceea ce privește dezvoltarea rurală, în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, și acoperă cel puțin unul dintre următoarele elemente:
(a)
obligațiile care derivă din cerințele legale în materie de gestionare sau standardele privind bunele condiții agricole și de mediu prevăzute în titlul VI capitolul I din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013;
(b)
după caz, practicile agricole benefice pentru climă și pentru mediul înconjurător prevăzute în titlul III capitolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 și menținerea suprafeței agricole menționată la articolul 4 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat;
(c)
măsurile care vizează modernizarea, îmbunătățirea competitivității, integrarea sectorială, inovarea, orientarea către piață, precum și promovarea antreprenoriatului;
(d)
cerințele definite de statele membre pentru punerea în aplicare a articolului 11 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului;
(e)
cerințele definite de statele membre pentru punerea în aplicare a articolului 55 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (39) și, în special, respectarea principiilor generale de gestionare integrată a dăunătorilor menționate la articolul 14 din Directiva 2009/128/CE a Parlamentului European și a Consiliului (40);
(f)
după caz, standardele de securitate la locul de muncă sau standardele de securitate care au legătură cu ferma;
(g)
consilierea specifică pentru fermierii care se instalează pentru prima dată, inclusiv consilierea în domeniul durabilității mediului și a sustenabilității economice.
(4) Consilierea poate să acopere, de asemenea, alte aspecte decât cele prevăzute la alineatul (3) al prezentului articol, legate de atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, biodiversitatea și protecția apelor, astfel cum se prevede în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 sau legate de performanțele economice și de mediu ale exploatației agricole, inclusiv aspectele legate de competitivitate. Aceasta poate include consilierea pentru dezvoltarea lanțurilor scurte de aprovizionare, agricultura ecologică și aspectele legate de sănătate ale creșterii animalelor.
(5) Ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari. Ajutoarele se plătesc furnizorului serviciilor de consiliere.
(6) Organismele selecționate pentru a furniza servicii de consiliere dispun de resurse corespunzătoare, și anume de personal calificat, care beneficiază periodic de formare, cu experiență în domeniul consilierii și competent în sectoarele care fac obiectul consilierii furnizate.
Serviciile de consiliere pot fi furnizate de grupuri sau alte organizații de producători, indiferent de dimensiunea acestora.
Atunci când oferă consiliere, furnizorul serviciului de consiliere respectă obligațiile de nedivulgare menționate la articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(7) Ajutoarele sunt accesibile tuturor întreprinderilor eligibile din zona în cauză, pe baza unor condiții definite în mod obiectiv.
În cazul în care serviciile de consiliere sunt furnizate de grupuri și organizații de producători, accesul la aceste servicii nu este condiționat de calitatea de membru al grupurilor sau organizațiilor în cauză.
Orice contribuție a unor părți care nu sunt membre ale grupului sau ale organizației în cauză la costurile administrative ale grupului sau ale organizației respective se limitează la costurile aferente furnizării serviciilor de consiliere.
(8) Valoarea ajutorului se limitează la 1 500 EUR pe consiliere.
Articolul 23
Ajutoare pentru servicii de înlocuire în ferme
(1) Ajutoarele pentru servicii de înlocuire în ferme sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(5) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acoperă costurile reale ocazionate de înlocuirea unui fermier, a unei persoane fizice care este membră a gospodăriei agricole sau a unui lucrător agricol în perioada absenței sale de la locul de muncă din cauza unei boli, inclusiv a unei boli a copilului, de sărbători, în timpul concediului de maternitate și al concediului pentru creșterea copilului sau în caz de deces.
(3) Durata totală a înlocuirii este limitată la 3 luni pe an și pe beneficiar, cu excepția înlocuirii în perioada concediului de maternitate și a concediului pentru creșterea copilului, care este limitată la 6 luni în fiecare caz.
(4) Ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari.
Ajutoarele se plătesc furnizorului serviciilor de înlocuire în ferme.
Serviciile de înlocuire în ferme pot fi furnizate de grupuri și organizații de producători, indiferent de dimensiunea acestora. În acest caz, calitatea de membru al unor astfel de grupuri sau organizații nu reprezintă o condiție pentru a avea acces la serviciul în cauză.
(5) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile reale suportate.
Articolul 24
Ajutoare pentru măsuri de promovare a produselor agricole
(1) Ajutoarele pentru măsuri de promovare a produselor agricole sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(8) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acoperă costurile aferente:
(a)
organizării de concursuri, târguri comerciale și expoziții și participării la acestea;
(b)
publicațiilor menite să sensibilizeze publicul larg cu privire la produsele agricole.
(3) Publicațiile menționate la alineatul (2) litera (b) trebuie să nu facă trimitere la o anumită întreprindere, marcă sau origine.
Această restricție nu se aplică însă în cazul trimiterilor la originea produselor agricole care fac obiectul:
(a)
sistemelor de calitate menționate la articolul 20 alineatul (2) litera (a), cu condiția ca trimiterea să corespundă exact celei protejate de Uniune;
(b)
sistemelor de calitate menționate la articolul 20 alineatul (2) literele (b) și (c), cu condiția ca trimiterea să fie un element secundar al mesajului.
(4) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile aferente organizării și participării la concursuri, târguri comerciale și expoziții prevăzute la alineatul (2) litera (a):
(a)
taxele de participare;
(b)
costurile de călătorie și costurile pentru transportul animalelor;
(c)
costurile aferente publicațiilor și site-urilor internet care anunță evenimentul;
(d)
închirierea spațiilor și a standurilor de expoziție și costurile aferente instalării și demontării acestora;
(e)
premii simbolice, cu o valoare de până la 1 000 EUR pe premiu și pe câștigător al unui concurs.
(5) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile aferente publicațiilor menite să sensibilizeze publicul larg cu privire la produsele agricole, menționate la alineatul (2) litera (b):
(a)
costurile aferente publicațiilor pe suport de hârtie și electronic, site-urilor internet și spoturilor publicitare difuzate prin mijloace electronice, la radio sau la televiziune, care urmăresc să prezinte informații faptice cu privire la beneficiarii dintr-o anumită regiune sau care produc un anumit produs agricol, cu condiția ca informațiile să fie neutre și ca toți beneficiarii în cauză să aibă șanse egale de a apărea în publicație;
(b)
costurile de diseminare a cunoștințelor științifice și a informațiilor faptice cu privire la:
(i)
sistemele de calitate menționate la articolul 20 alineatul (2) deschise produselor agricole din alte state membre și din țări terțe;
(ii)
produsele agricole generice, precum și la avantajele lor nutriționale și recomandările de utilizare a acestora.
(6) Ajutoarele se acordă:
(a)
în natură; sau
(b)
pe baza rambursării costurilor reale suportate de beneficiar.
În cazul în care se acordă în natură, ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari, ci se plătesc furnizorului măsurilor de promovare.
Măsurile de promovare pot fi furnizate de grupuri sau de alte organizații de producători, indiferent de dimensiunea acestora.
Ajutoarele pentru premiile simbolice menționate la alineatul (4) litera (e) se plătesc furnizorului măsurilor de promovare numai în cazul în care premiul a fost efectiv acordat și la prezentarea unei dovezi privind acordarea.
(7) Ajutoarele pentru măsuri de promovare sunt accesibile tuturor întreprinderilor eligibile din zona în cauză, pe baza unor condiții definite în mod obiectiv.
În cazul în care măsura de promovare este întreprinsă de grupuri și organizații de producători, participarea nu este condiționată de calitatea de membru al grupurilor sau al organizațiilor în cauză și orice contribuție sub formă de comisioane de administrare percepute grupului sau organizației în cauză se limitează la costul furnizării măsurilor de promovare.
(8) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 25
Ajutoare pentru compensarea pagubelor cauzate de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale
(1) Ajutoarele destinate compensării IMM-urilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare pentru pagubele cauzate de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(10) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acordate în temeiul prezentului articol fac obiectul următoarelor condiții:
(a)
autoritatea competentă a statului membru a recunoscut în mod oficial evenimentul ca fiind un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale; și
(b)
există o legătură de cauzalitate directă între fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale și pagubele suferite de întreprindere.
(3) Ajutoarele se plătesc direct întreprinderii în cauză sau unui grup sau organizații de producători al cărei membru este întreprinderea respectivă.
În cazul în care ajutoarele se plătesc unui grup sau unei organizații de producători, valoarea acestora nu depășește valoarea ajutorului pentru care este eligibilă întreprinderea respectivă.
(4) Schemele de ajutoare se instituie în termen de trei ani de la data producerii fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
Ajutoarele se plătesc în termen de patru ani de la data respectivă.
(5) Sunt eligibile costurile aferente pagubelor suportate ca o consecință directă a fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale, astfel cum au fost evaluate de o autoritate publică, de un expert independent recunoscut de autoritatea care acordă ajutorul sau de o societate de asigurare.
Pagubele respective pot include următoarele:
(a)
pierderea de venituri ca urmare a distrugerii totale sau parțiale a producției agricole, precum și a mijloacelor de producție menționate la alineatul (6);
(b)
pagubele materiale menționate la alineatul (7).
(6) Pierderea de venituri se calculează prin scăderea:
(a)
rezultatului înmulțirii cantității de produse agricole obținute în anul în care s-a produs fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale sau în fiecare an următor afectat de distrugerea totală sau parțială a mijloacelor de producție cu prețul de vânzare mediu obținut în cursul anului respectiv;
din
(b)
rezultatul înmulțirii cantității anuale medii de produse agricole obținute în perioada de trei ani care a precedat fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale sau a unei medii pe trei ani bazate pe perioada de cinci ani care a precedat fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale, valoarea cea mai mare și valoarea cea mai mică fiind excluse, cu prețul de vânzare mediu obținut.
Această reducere poate fi calculată fie la nivelul producției agricole anuale, fie la nivelul culturilor sau al animalelor.
La cuantumul respectiv se pot adăuga alte costuri suportate de beneficiar ca urmare a producerii fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
Din cuantumul respectiv se scade orice cost nesuportat din cauza fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
Se pot utiliza indici pentru a calcula producția agricolă a beneficiarului, cu condiția ca metoda de calcul utilizată să permită stabilirea pierderii reale suportate de beneficiar în anul respectiv.
(7) Pagubele materiale cauzate unor active precum clădirile fermei, echipamentele și utilajele, stocurile și mijloacele de producție de fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale se calculează pe baza costurilor de reparație sau a valorii economice pe care o aveau activele afectate înainte de fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
Această valoare nu depășește costul reparației sau scăderea valorii echitabile de piață provocată de calamitate, și anume diferența dintre valoarea activului respectiv imediat înainte și imediat după producerea fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
În cazul în care reducerea venitului beneficiarului menționată la alineatul (6) se calculează la nivelul culturilor sau al animalelor, se iau în considerare numai pagubele materiale legate de cultura sau de animalele respective.
(8) Calculul pagubelor suferite din cauza fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale se efectuează la nivelul beneficiarului individual.
(9) Ajutoarele acordate în temeiul prezentului articol se reduc cu 50 %, cu excepția cazului în care se acordă unor beneficiari care au încheiat o asigurare care acoperă cel puțin 50 % din producția lor anuală medie sau din veniturile rezultate din producție și riscurile climatice cele mai frecvente din punct de vedere statistic în statul membru sau în regiunea în cauză care fac obiectul asigurării.
(10) Ajutoarele și orice altă plată primită în scopul compensării pierderilor, inclusiv plățile efectuate în cadrul altor măsuri naționale sau ale Uniunii ori în cadrul polițelor de asigurare aferente pagubelor pentru care se acordă ajutor, se limitează la 80 % din costurile eligibile.
Intensitatea ajutorului poate fi majorată la 90 % în zonele care se confruntă cu constrângeri naturale.
Articolul 26
Ajutoare pentru acoperirea costurilor aferente prevenirii, controlului și eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și ajutoare pentru repararea pagubelor cauzate de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor
(1) Ajutoarele destinate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare pentru acoperirea costurilor aferente prevenirii, controlului și eradicării bolilor animalelor sau organismelor dăunătoare plantelor și ajutoarele destinate compensării acestor întreprinderi pentru pierderile cauzate de respectivele boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(13) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele se plătesc numai:
(a)
în legătură cu boli ale animalelor sau cu organisme dăunătoare plantelor pentru care există norme ale Uniunii sau norme naționale, stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative; și
(b)
în cadrul:
(i)
unui program public la nivelul Uniunii, la nivel național sau la nivel regional pentru prevenirea apariției, controlul sau eradicarea bolii animalelor sau a organismului în cauză dăunător plantelor; sau
(ii)
al măsurii de urgență impuse de autoritatea competentă; sau
(iii)
al măsurilor de eradicare sau de prevenire a răspândirii unui organism dăunător plantelor puse în aplicare în conformitate cu Directiva 2000/29/CE a Consiliului.
Programul și măsurile menționate la litera (b) cuprind o descriere a măsurilor respective de prevenire, de control sau de eradicare.
(3) Ajutoarele nu se referă la măsuri în cazul cărora legislația Uniunii prevede suportarea costului aferent acestora de către beneficiar, cu excepția cazului în care costul măsurilor respective este compensat integral de redevențele pe care beneficiarii au obligația de a le achita.
(4) În ceea ce privește bolile animalelor, ajutoarele se acordă numai pentru bolile animalelor menționate în lista bolilor animalelor stabilită de Organizația Mondială pentru Sănătatea Animalelor sau pentru bolile animalelor și zoonozele enumerate în anexele I și II la Regulamentul (UE) nr. 652/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (41).
(5) Ajutoarele se plătesc direct întreprinderii în cauză sau unui grup sau organizații de producători al cărei membru este întreprinderea respectivă.
În cazul în care ajutoarele se plătesc unui grup sau unei organizații de producători, valoarea acestora nu depășește valoarea ajutorului pentru care este eligibilă întreprinderea respectivă.
(6) Schemele de ajutoare se instituie în termen de trei ani de la data suportării costurilor sau a producerii pierderii cauzate de boala animalelor sau de organismul dăunător plantelor.
Ajutoarele se plătesc în termen de patru ani de la data respectivă.
(7) În cazul măsurilor de prevenire, ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
controalele sanitare;
(b)
analizele, inclusiv diagnosticele in vitro;
(c)
testele și alte măsuri de depistare, inclusiv testele de EST și de ESB;
(d)
achiziționarea, depozitarea, administrarea și distribuirea de vaccinuri, medicamente, substanțe pentru tratamentul animalelor și produse de protecție a plantelor;
(e)
sacrificarea preventivă sau reformarea animalelor ori distrugerea produselor de origine animală și a plantelor și curățarea și dezinfectarea exploatației și a echipamentelor.
(8) În cazul măsurilor de control și de eradicare, ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
testele și alte măsuri de depistare în cazul bolilor animalelor, inclusiv testele de EST și de ESB;
(b)
achiziționarea, depozitarea, administrarea și distribuirea de vaccinuri, medicamente, substanțe pentru tratamentul animalelor și produse de protecție a plantelor;
(c)
sacrificarea sau reformarea și distrugerea animalelor și distrugerea produselor conexe acestora sau distrugerea plantelor, inclusiv a celor care mor sau sunt distruse ca urmare a vaccinărilor sau a altor măsuri dispuse de autoritățile competente, și curățarea și dezinfectarea exploatației și a echipamentelor.
(9) În cazul ajutoarelor pentru repararea pagubelor cauzate de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor, compensația se calculează numai în raport cu:
(a)
valoarea de piață a animalelor sacrificate, reformate sau decedate, a produselor conexe acestora sau a plantelor distruse:
(i)
din cauza bolii animalelor sau a organismului dăunător plantelor;
(ii)
în cadrul unui program public sau al unei măsuri publice menționate la alineatul (2) litera (b).
Respectiva valoare de piață se stabilește pe baza valorii animalelor, a produselor și a plantelor imediat înainte de apariția sau de confirmarea oricărei suspiciuni de boală a animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor;
(b)
pierderea de venituri ca urmare a respectării obligațiilor de carantină, a dificultăților întâmpinate la refacerea șeptelului sau la replantare și a rotației obligatorii a culturilor impuse în cadrul unui program public sau al unei măsuri publice menționate la alineatul (2) litera (b).
Din suma respectivă se scad orice costuri care nu sunt direct suportate ca urmare respectivelor boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor și care, în alte circumstanțe, ar fi fost suportate de beneficiar.
(10) Ajutoarele pentru repararea pagubelor cauzate de boli ale animalelor sau de organisme dăunătoare plantelor, se limitează la costurile și pagubele cauzate de boli ale animalelor și de organisme dăunătoare plantelor pentru care autoritatea competentă:
(a)
a recunoscut în mod oficial existența unui focar, în cazul unei boli a animalelor; sau
(b)
a confirmat în mod oficial prezența lor, în cazul organismelor dăunătoare plantelor.
(11) Ajutoarele în legătură cu costurile eligibile menționate la alineatele (7) și (8) se acordă în natură și se plătesc furnizorului măsurilor de prevenire și de eradicare.
Prin derogare de la primul paragraf al prezentului alineat, ajutoarele în legătură cu costurile eligibile menționate la următoarele alineate pot fi acordate în mod direct beneficiarului pe baza rambursării costurilor reale suportate de acesta:
(a)
alineatul (7) litera (d) și alineatul (8) litera (b) în cazul bolilor animalelor sau al organismelor dăunătoare plantelor; și
(b)
alineatul (7) litera (e) și alineatul (8) litera (c) în cazul organismelor dăunătoare plantelor și pentru curățarea și dezinfectarea exploatației și a echipamentelor.
(12) Nu se acordă ajutoare individuale în cazul în care se stabilește că apariția bolii animalelor sau infestarea cu organismul dăunător plantelor a fost cauzată de beneficiar, în mod intenționat sau din neglijență.
(13) Ajutoarele și orice altă plată, inclusiv plățile efectuate în cadrul altor măsuri naționale sau ale Uniunii ori în cadrul polițelor de asigurare, primite de beneficiar pentru aceleași costuri eligibile prevăzute la alineatele (7), (8) și (9) se limitează la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 27
Ajutoare pentru sectorul creșterii animalelor și ajutoare pentru animalele moarte
(1) Următoarele ajutoare acordate crescătorilor de animale sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2) și (3) ale prezentului articol și în capitolul I:
(a)
ajutoarele la o rată de până la 100 % din costurile administrative aferente întocmirii și ținerii registrelor genealogice;
(b)
ajutoarele la o rată de până la 70 % din costurile aferente testelor efectuate de terți sau în numele unor terți pentru determinarea calității genetice sau a randamentului genetic al șeptelului, cu excepția controalelor efectuate de proprietarul șeptelului și a controalelor de rutină cu privire la calitatea laptelui;
(c)
ajutoarele la o rată de până la 100 % din costurile aferente eliminării animalelor moarte și de până la 75 % din costurile aferente distrugerii respectivelor animale moarte sau ajutoarele până la o intensitate a ajutorului echivalentă pentru costurile primelor plătite de fermieri pentru o asigurare care acoperă costurile aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte;
(d)
ajutoarele la o rată de până la 100 % din costurile aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte, în cazul în care ajutoarele sunt finanțate prin taxe sau prin contribuții obligatorii destinate finanțării distrugerii respectivelor animale moarte, cu condiția ca astfel de taxe sau contribuții să se limiteze la sectorul cărnii și să fie impuse direct acestui sector;
(e)
ajutoarele la o rată de până la 100 % din costurile aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte, în cazul în care există obligația de a se efectua teste de EST pe respectivele animale moarte sau în cazul unui focar de boală a animalelor menționat la articolul 26 alineatul (4).
(2) Ajutoarele prevăzute la alineatul (1) literele (c), (d) și (e) sunt condiționate de existența unui program coerent de monitorizare care să asigure eliminarea în condiții de siguranță a tuturor animalelor moarte din statul membru în cauză.
Ajutoarele pentru acoperirea costului primelor plătite de fermieri pentru o asigurare care acoperă costurile aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte menționate la alineatul (1) litera (c) a prezentului articol îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 28 alineatul (2).
(3) Ajutoarele se acordă în natură și nu implică plăți directe către beneficiari.
În scopul de a facilita gestionarea ajutoarelor menționate la alineatul (1) literele (c), (d) și (e), respectivele ajutoare se pot plăti operatorilor economici sau organismelor care:
(a)
își desfășoară activitatea în aval față de întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul creșterii animalelor; și
(b)
furnizează servicii legate de eliminarea și distrugerea animalelor moarte.
Articolul 28
Ajutoare pentru plata primelor de asigurare
(1) Ajutoarele acordate IMM-urilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției agricole primare pentru plata primelor de asigurare sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
nu constituie o piedică în calea funcționării pieței interne a serviciilor de asigurare;
(b)
nu se limitează la asigurările oferite de o singură societate de asigurare sau de un singur grup de societăți de asigurare;
(c)
nu sunt condiționate de încheierea contractului de asigurare cu o societate stabilită în statul membru în cauză.
(3) Asigurarea este menită să acopere pierderile cauzate de oricare dintre următoarele:
(a)
calamități naturale;
(b)
un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale și de alte fenomene meteorologice nefavorabile;
(c)
boli ale animalelor sau organisme dăunătoare plantelor;
(d)
animale protejate.
(4) Asigurarea:
(a)
compensează numai costurile aferente reparării pierderilor menționate la alineatul (3);
(b)
nu impune cerințe sau mențiuni privind tipul sau cantitatea producției agricole viitoare.
(5) Statele membre pot limita valoarea primei de asigurare eligibile pentru ajutor prin aplicarea unor plafoane corespunzătoare.
(6) Intensitatea ajutorului se limitează la 65 % din costurile primei de asigurare.
SECȚIUNEA 2
Ajutoare pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole
Articolul 29
Ajutoare pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole
(1) Ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză.
(3) Se acordă ajutoare pentru patrimoniul cultural și natural sub formă de peisaje naturale și clădiri care este recunoscut în mod oficial ca patrimoniu cultural sau natural de către autoritățile publice competente ale statului membru în cauză.
(4) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile destinate conservării patrimoniului cultural și natural:
(a)
costurile aferente investițiilor în active corporale;
(b)
lucrările de investiții.
(5) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
(6) Ajutoarele pentru lucrări de investiții se limitează la 10 000 EUR pe an.
SECȚIUNEA 3
Ajutoare pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale în sectorul agricol
Articolul 30
Ajutoare pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale în sectorul agricol
(1) Schemele de ajutoare pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (2) litera (b) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2)-(8) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acordate în temeiul prezentului articol fac obiectul următoarelor condiții:
(a)
autoritatea competentă a statului membru a recunoscut în mod oficial evenimentul ca fiind o calamitate naturală; și
(b)
există o legătură de cauzalitate directă între calamitatea naturală și pagubele suferite de întreprindere.
(3) Ajutoarele se plătesc direct întreprinderii în cauză sau unui grup sau organizații de producători al cărei membru este întreprinderea respectivă.
În cazul în care ajutoarele se plătesc unui grup sau unei organizații de producători, valoarea acestora nu depășește valoarea ajutorului pentru care este eligibilă întreprinderea respectivă.
(4) Schemele de ajutoare care au legătură cu o anumită calamitate naturală se instituie în termen de trei ani de la data producerii calamității naturale respective.
Ajutoarele se plătesc în termen de patru ani de la data respectivă.
(5) Sunt eligibile costurile aferente pagubelor suportate ca o consecință directă a calamității naturale, astfel cum au fost evaluate de o autoritate publică, de un expert independent recunoscut de autoritatea care acordă ajutorul sau de o societate de asigurare.
Pagubele respective pot include următoarele:
(a)
pagubele materiale cauzate unor active, precum clădirile, echipamentele, utilajele, stocurile și mijloacele de producție;
(b)
pierderea de venituri care rezultă din distrugerea totală sau parțială a producției agricole și a mijloacelor de producție agricolă.
Pagubele se calculează la nivelul beneficiarului individual.
(6) Calculul pagubelor materiale se bazează pe costurile reparației sau pe valoarea economică pe care o avea activul afectat înainte de calamitatea respectivă. Această valoare nu depășește costul reparației sau scăderea valorii echitabile de piață provocată de calamitate, și anume diferența dintre valoarea bunului respectiv imediat înainte și imediat după producerea calamității.
(7) Pierderea de venituri se calculează prin scăderea:
(a)
rezultatului înmulțirii cantității de produse agricole obținute în anul în care s-a produs calamitatea naturală sau în fiecare an următor afectat de distrugerea totală sau parțială a mijloacelor de producție cu prețul de vânzare mediu obținut în cursul anului respectiv;
din
(b)
rezultatul înmulțirii cantității anuale medii de produse agricole obținute în perioada de trei ani care a precedat calamitatea naturală sau a unei medii pe trei ani bazate pe perioada de cinci ani care a precedat calamitatea naturală, valoarea cea mai mare și valoarea cea mai mică fiind excluse, cu prețul de vânzare mediu obținut.
La cuantumul respectiv se pot adăuga alte costuri suportate de beneficiar ca urmare a producerii fenomenului meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale.
Din cuantumul respectiv se scade orice cost nesuportat din cauza calamității naturale.
Se pot utiliza indici pentru a calcula producția agricolă anuală a beneficiarului, cu condiția ca metoda de calcul utilizată să permită stabilirea pierderii reale suportate de beneficiar în anul respectiv.
(8) Ajutoarele și orice altă plată primită în scopul compensării pagubelor, inclusiv plățile efectuate în cadrul polițelor de asigurare, se limitează la 100 % din costurile eligibile.
SECȚIUNEA 4
Ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier
Articolul 31
Ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier
(1) Ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(7) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Proiectul care beneficiază de ajutor prezintă interes pentru toate întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul sau subsectorul agricol sau forestier specific în cauză.
(3) Înainte de data demarării proiectului care beneficiază de ajutor, se publică pe internet următoarele informații:
(a)
faptul că urmează să se desfășoare proiectul care beneficiază de ajutor;
(b)
obiectivele proiectului care beneficiază de ajutor;
(c)
o dată aproximativă de publicare a rezultatelor preconizate ale proiectului care beneficiază de ajutor;
(d)
locul publicării pe internet a rezultatelor preconizate ale proiectului care beneficiază de ajutor;
(e)
mențiunea că rezultatele proiectului care beneficiază de ajutor sunt puse în mod gratuit la dispoziția tuturor întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul sau subsectorul agricol sau forestier specific în cauză.
(4) Rezultatele proiectului care beneficiază de ajutor sunt puse la dispoziție pe internet de la data finalizării proiectului care beneficiază de ajutor sau de la data la care se furnizează orice informație referitoare la rezultatele respective membrilor oricărei organizații date, în funcție de care dintre aceste date survine prima în ordine cronologică. Rezultatele rămân disponibile pe internet timp de cel puțin 5 ani de la data finalizării proiectului care beneficiază de ajutor.
(5) Ajutoarele se acordă direct organismului de cercetare și de diseminare a cunoștințelor.
Ajutoarele nu implică plăți către întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul agricol bazate pe prețul produselor agricole.
(6) Costurile eligibile sunt următoarele:
(a)
costuri cu personalul, pentru cercetători, tehnicieni sau alți membri ai personalului de sprijin, în măsura în care sunt angajați în proiect;
(b)
costurile aferente instrumentelor și echipamentelor în măsura și pe durata utilizării acestora în cadrul proiectului. Atunci când astfel de instrumente și echipamente nu se folosesc în proiect pe întreaga lor durată de viață, sunt considerate eligibile doar costurile de amortizare corespunzătoare duratei proiectului, calculate pe baza principiilor contabile general acceptate.
(c)
costurile cu clădirile și terenurile, în măsura și pe durata utilizării acestora în cadrul proiectului. În ceea ce privește clădirile, sunt considerate eligibile doar costurile de amortizare corespunzătoare duratei proiectului, calculate pe baza principiilor contabile general acceptate. În cazul terenurilor, sunt eligibile costurile transferului comercial sau costurile de capital efectiv suportate;
(d)
costurile cu cercetarea contractuală, cunoștințele și brevetele cumpărate sau obținute cu licență din surse externe în condiții de concurență deplină, precum și costurile consultanței și ale serviciilor echivalente utilizate exclusiv pentru proiect;
(e)
cheltuielile de regie suplimentare și alte costuri de exploatare, inclusiv costurile materialelor, ale consumabilelor și ale altor produse similare suportate direct ca rezultat al proiectului.
(7) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
SECȚIUNEA 5
Ajutoare pentru sectorul forestier
Articolul 32
Ajutoare pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite
(1) Ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite acordate deținătorilor publici și privați de terenuri și asociațiilor acestora sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(16) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) În cazul împădurii terenurilor aflate în proprietatea statului, ajutoarele se acordă numai dacă organismul care gestionează terenul respectiv este un organism privat sau o municipalitate.
(5) Limitările privind proprietatea asupra pădurilor, menționate la alineatul (4), nu se aplică pădurilor tropicale sau subtropicale și nici suprafețelor împădurite de pe teritoriul Insulelor Azore, Madeira, Canare, al insulelor mici din Marea Egee și al departamentelor franceze de peste mări.
(6) Se acordă ajutoare pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite pe terenuri agricole și neagricole.
(7) Ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite acoperă costurile de creare și o primă anuală pe hectar.
Ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite pot acoperi operațiunile de investiții.
Ajutoarele pentru împădurirea terenurilor aflate în proprietatea unor autorități publice sau pentru arbori cu creștere rapidă acoperă numai costurile de creare.
(8) Ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite legate de operațiunile de investiții acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor, mărci comerciale;
(e)
costurile aferente elaborării planurilor de gestionare a pădurilor sau a instrumentului echivalent.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(9) Operațiunile de investiții respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul operațiunilor de investiții care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
10. Pot fi eligibile următoarele costuri de creare:
(a)
costurile de plantare și costurile materialului de înmulțire;
(b)
costurile de plantare și costurile legate în mod direct de plantare;
(c)
costurile altor operațiuni conexe, precum stocarea și tratarea plantulelor cu materialele de prevenție și de protecție necesare;
(d)
costurile replantării necesare în cursul primului an de împădurire.
(11) Prima anuală pe hectar acoperă costurile aferente pierderii de venituri agricole și costurile de întreținere, inclusiv pentru curățenia timpurie și cea târzie, și se plătește pentru o perioadă de maximum 12 ani de la data acordării ajutorului.
(12) Nu se acordă ajutoare pentru plantarea următorilor arbori:
(a)
arbori din specii forestiere cu ciclu scurt de producție;
(b)
pomi de Crăciun; sau
(c)
arbori cu creștere rapidă întrebuințați pentru producerea de energie.
(13) Speciile plantate sunt adaptate la condițiile de mediu și climatice ale zonei și respectă cerințele minime de mediu.
(14) În zonele în care împădurirea este îngreunată din cauza unor condiții pedoclimatice dificile, se pot acorda ajutoare pentru plantarea de specii lemnoase perene, cum ar fi arbuștii sau tufișurile adaptate la condițiile locale.
(15) În cazul beneficiarilor care depășesc o anumită dimensiune, ce urmează să fie stabilită de statele membre în cadrul programelor de dezvoltare rurală, ajutoarele sunt condiționate de prezentarea informațiilor relevante dintr-un plan de gestionare a pădurilor sau dintr-un instrument echivalent în concordanță cu gestionarea durabilă a pădurilor, definită de a doua Conferință ministerială din 1993 privind protecția pădurilor în Europa.
(16) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 33
Ajutoare pentru sisteme agroforestiere
(1) Ajutoarele pentru sisteme agroforestiere acordate deținătorilor privați de terenuri, municipalităților și asociațiilor acestora sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(11) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Ajutoarele pentru sisteme agroforestiere acoperă costurile de creare și o primă anuală pe hectar.
Ajutoarele pentru sisteme agroforestiere pot acoperi operațiunile de investiții.
(5) Ajutoarele pentru sisteme agroforestiere legate de operațiunile de investiții acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor, mărci comerciale;
(e)
costurile aferente elaborării planurilor de gestionare a pădurilor sau a instrumentului echivalent.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(6) Operațiunile de investiții respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul operațiunilor de investiții care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(7) Pot fi eligibile următoarele costuri de creare:
(a)
costurile de creare a sistemului agroforestier prin plantarea de arbori, inclusiv costurile materialului de plantare, costurile de plantare, de stocare și de tratare a plantulelor cu materiale de prevenție și de protecție necesare;
(b)
costurile de creare a sistemului agroforestier prin convertirea pădurilor sau a altor terenuri împădurite existente, inclusiv costurile de tăiere a arborilor, de rărire și de elagare și costurile protecției împotriva animalelor care pasc;
(c)
alte costuri legate în mod direct de crearea unui sistem agroforestier, precum costurile aferente studiilor de fezabilitate, planului de creare a sistemului, examinării solului, pregătirii și protecției solului;
(d)
costurile instalațiilor de udare și de protecție ale sistemului silvopastoral (de pășunat);
(e)
costurile tratamentului necesar legat de crearea unui sistem agroforestier, inclusiv udarea și tăierea;
(f)
costurile replantării în cursul primului an de la crearea unui sistem agroforestier.
(8) Prima anuală pe hectar acoperă costurile de întreținere a sistemului agroforestier și se plătește pentru o perioadă de maximum cinci ani de la data acordării ajutorului.
Costurile eligibile de întreținere pot fi legate de centurile de arbori create, de plivire, elagare și rărire și de acțiunile și investițiile în materie de protecție, precum gardurile sau tuburile de protecție individuală.
(9) Statele membre stabilesc numărul maxim de arbori care urmează să fie plantați pe hectar, luând în considerare următoarele:
(a)
condițiile pedoclimatice și de mediu locale;
(b)
speciile forestiere; și
(c)
necesitatea de a se garanta utilizarea durabilă a terenurilor în scopuri agricole.
(10) În cazul beneficiarilor care depășesc o anumită dimensiune, ce urmează să fie stabilită de statele membre, ajutoarele sunt condiționate de prezentarea informațiilor relevante dintr-un plan de gestionare a pădurilor sau dintr-un instrument echivalent în concordanță cu gestionarea durabilă a pădurilor, definită de a doua Conferință ministerială din 1993 privind protecția pădurilor în Europa.
(11) Intensitatea maximă a ajutorului se limitează la:
(a)
80 % din costurile eligibile în cazul operațiunilor de investiții și din costurile de creare menționate la alineatele (5) și (7); și
(b)
100 % din valoarea primei anuale menționate la alineatul (8).
Articolul 34
Ajutoare pentru prevenirea și repararea pagubelor cauzate pădurilor de incendii de pădure, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, de alte fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare plantelor și de evenimente catastrofale
(1) Ajutoarele pentru prevenirea și repararea pagubelor cauzate pădurilor de incendii de pădure, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități natural, de alte fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare plantelor și de evenimente catastrofale, precum și de evenimente legate de schimbările climatice în temeiul articolului 24 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, acordate deținătorilor privați și publici de păduri și altor organisme de drept privat și publice și asociațiilor acestora sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (2) litera (b) din tratat, sau, după caz, al articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(12) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Sunt eligibile pentru ajutoare destinate prevenirii incendiilor numai zonele forestiere care sunt clasificate ca prezentând un risc de incendiu mediu spre ridicat, în conformitate cu planul de protecție a pădurilor elaborat de statul membru în cauză.
(5) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea de infrastructuri de protecție;
(b)
activitățile de mică amploare de prevenire a incendiilor sau a altor pericole naturale, desfășurate la nivel local, inclusiv utilizarea animalelor care pasc;
(c)
instalarea și îmbunătățirea echipamentelor de comunicare și a instalațiilor de monitorizare a incendiilor, a organismelor dăunătoare și a bolilor care afectează pădurile;
(d)
refacerea potențialului forestier afectat de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, de alte calamități naturale, de organisme dăunătoare plantelor, de evenimente catastrofale și de evenimente legate de schimbările climatice.
(6) Ajutoarele pot acoperi costurile de întreținere în cazul izbucnirii unor incendii.
(7) Nu se acordă ajutoare pentru activități care au legătură cu agricultura desfășurate în zone care fac obiectul unor angajamente de agromediu.
(8) În cazul refacerii potențialului forestier menționate la alineatul (5) litera (d), ajutoarele sunt condiționate de recunoașterea oficială de către autoritățile competente ale statului membru în cauză a faptului că:
(a)
incendiul, calamitatea naturală, fenomenul meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale, alt tip de calamitate naturală, organismul dăunător plantelor, evenimentul catastrofal sau evenimentul legat de schimbările climatice; și
(b)
evenimentul prevăzut la litera (a) a prezentului alineat, inclusiv măsurile adoptate în conformitate cu Directiva 2000/29/CE pentru eradicarea sau prevenirea răspândirii unui organism dăunător plantelor, a (au) cauzat distrugerea a cel puțin 20 % din potențialul forestier relevant.
(9) În cazul ajutoarelor pentru prevenirea pagubelor cauzate pădurilor de organisme dăunătoare plantelor, riscul de apariție a organismului dăunător plantelor se dovedește pe baza unor probe științifice și este recunoscut de o organizație științifică publică.
Programul de dezvoltare rurală al statului membru în cauză conține lista speciilor de organisme dăunătoare care pot cauza o boală a plantelor.
(10) Activitățile sau proiectele care beneficiază de ajutoare sunt în concordanță cu planul de protecție a pădurilor elaborat de statul membru.
În cazul beneficiarilor care depășesc o anumită dimensiune, ce urmează să fie stabilită de statele membre, ajutoarele sunt condiționate de prezentarea informațiilor relevante dintr-un plan de gestionare a pădurilor sau dintr-un instrument echivalent în concordanță cu gestionarea durabilă a pădurilor, definită de a doua Conferință ministerială din 1993 privind protecția pădurilor în Europa, care să prezinte în detaliu obiectivele în materie de prevenire.
Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (5), care au legătură cu particularitățile sectorului forestier pot fi considerate costuri eligibile.
(11) Nu se acordă ajutoare pentru pierderea de venituri cauzată de incendii, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, de alte fenomene meteorologice nefavorabile, de organisme dăunătoare plantelor și de evenimente catastrofale.
(12) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
Ajutoarele acordate pentru costurile eligibile menționate la alineatul (5) litera (d) și orice altă plată, inclusiv plățile efectuate în cadrul altor măsuri naționale sau ale Uniunii ori în cadrul polițelor de asigurare, primite de beneficiar pentru aceleași costuri eligibile se limitează la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 35
Ajutoare pentru investiții care îmbunătățesc reziliența și valoarea de mediu a ecosistemelor forestiere
(1) Ajutoarele pentru investiții care îmbunătățesc reziliența și valoarea de mediu a ecosistemelor forestiere acordate persoanelor fizice, deținătorilor privați și publici de păduri, precum și organismelor de drept privat și publice și asociațiilor acestora sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(8) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Investițiile vizează îndeplinirea angajamentelor asumate în scopul realizării obiectivelor de mediu, al furnizării de servicii ecosistemice sau al creșterii valorii de utilitate publică a pădurilor și a suprafețelor împădurite din zona în cauză ori îmbunătățirea potențialului ecosistemelor de atenuare a schimbărilor climatice, fără a se exclude beneficiile economice pe termen lung.
(5) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(6) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(e)
costurile aferente elaborării planurilor de gestionare a pădurilor sau a instrumentului echivalent.
(7) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (6) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(8) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 36
Ajutoare pentru dezavantaje legate de zonele forestiere Natura 2000
(1) Ajutoarele pentru dezavantajele legate de zonele forestiere Natura 2000, astfel cum sunt definite la articolul 3 din Directiva 92/43/CEE și la articolul 3 din Directiva 2009/147/CE, acordate deținătorilor privați de păduri și asociațiilor de deținători privați de păduri sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Ajutoarele se acordă anual și pe hectar de pădure în vederea compensării beneficiarilor pentru costurile suplimentare și pierderile de venituri generate de dezavantajele din zonele forestiere menționate la alineatul (5) al prezentului articol, care au legătură cu punerea în aplicare a Directivei 92/43/CEE și a Directivei 2009/147/CE.
(5) Sunt eligibile pentru ajutor următoarele zone forestiere:
(a)
zonele forestiere Natura 2000, în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/43/CEE și cu articolul 3 din Directiva 2009/147/CE;
(b)
caracteristici ale peisajului care contribuie la punerea în aplicare a articolului 10 din Directiva 92/43/CEE; zonele respective nu depășesc 5 % din suprafețele incluse în rețeaua Natura 2000 care se încadrează în domeniul de aplicare teritorial al programului de dezvoltare rurală în cauză.
(6) Ajutoarele se limitează la valoarea maximă de 500 EUR pe hectar și pe an în perioada inițială, care nu depășește cinci ani, și, ulterior, la 200 EUR pe hectar și pe an.
Valorile respective pot fi majorate în cazuri excepționale, luându-se în considerare circumstanțe specifice care trebuie justificate în programele de dezvoltare rurală.
Statele membre scad din ajutor suma necesară pentru a se exclude dubla finanțare a practicilor menționate la articolul 29 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013.
Articolul 37
Ajutoare pentru servicii de silvomediu, servicii climatice și conservarea pădurilor
(1) Ajutoarele pentru servicii de silvomediu, servicii climatice și conservarea pădurilor acordate deținătorilor publici sau privați de păduri, organismelor de drept privat sau publice și asociațiilor acestora sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(9) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) În cazul serviciilor de silvomediu, al serviciilor climatice și al conservării pădurilor de pe terenuri aflate în proprietatea statului, ajutoarele se acordă numai dacă organismul care gestionează terenul respectiv este un organism privat sau o municipalitate.
(5) În cazul exploatațiilor forestiere care depășesc un anumit prag, care urmează să fie stabilit de statele membre, ajutoarele sunt condiționate de prezentarea informațiilor relevante dintr-un plan de gestionare a pădurilor sau dintr-un instrument echivalent în concordanță cu gestionarea durabilă a pădurilor, astfel cum a fost definită de a doua Conferință ministerială din 1993 privind protecția pădurilor în Europa.
(6) Ajutoarele se acordă pe hectar de teren forestier.
(7) Ajutoarele acoperă numai angajamentele care depășesc cerințele obligatorii prevăzute în legea națională a pădurilor sau în alte acte legislative relevante, naționale sau ale Uniunii. Cerințele naționale obligatorii trebuie identificate în mod clar.
Angajamentele se iau pe o perioadă cuprinsă între cinci și șapte ani. Totuși, în cazul în care acest lucru este necesar și justificat în mod corespunzător, statele membre pot stabili o perioadă mai lungă pentru anumite tipuri de angajamente.
(8) Ajutoarele îi compensează pe beneficiari integral sau parțial pentru costurile suplimentare și pierderile de venituri suportate ca urmare a luării angajamentelor menționate la alineatul (7).
În cazul în care este necesar, ajutoarele pot să acopere costurile de tranzacție până la o valoare de 20 % din valoarea ajutorului.
În cazuri justificate în mod corespunzător, pentru operațiuni de conservare a mediului, ajutoarele destinate angajamentelor de a renunța la utilizarea comercială a arborilor și a pădurilor pot fi acordate ca plată forfetară sau ca plată unică pe unitate calculată pe baza costurilor suplimentare și a pierderilor de venituri.
(9) Ajutoarele se limitează la valoarea maximă de 200 EUR pe hectar și pe an.
Respectiva valoare maximă poate fi majorată în cazuri excepționale, luându-se în considerare circumstanțe specifice care trebuie justificate în programele de dezvoltare rurală.
Articolul 38
Ajutoare pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare în sectorul forestier
(1) Ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul forestier sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele acoperă acțiuni de formare profesională și de dobândire de competențe, inclusiv cursuri de formare, ateliere și îndrumare profesională, activități demonstrative și acțiuni de informare.
Ajutoarele pot să acopere, de asemenea, schimburile pe termen scurt de administratori de păduri și vizitele forestiere.
Ajutoarele pentru activități demonstrative pot să acopere costurile relevante ale investițiilor.
(3) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
costurile aferente organizării și realizării transferului de cunoștințe sau a acțiunii de informare;
(b)
în cazul proiectelor demonstrative legate de investiții:
(i)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(ii)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(iii)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la punctele (i) și (ii), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la punctele (i) și (ii);
(iv)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(c)
costurile de călătorie și de cazare și cheltuielile cu diurna ale participanților.
(4) Ajutoarele menționate la alineatul (3) literele (a) și (b) nu implică plăți directe către beneficiari. Ajutoarele se plătesc furnizorului serviciilor de transfer de cunoștințe și al acțiunilor de informare.
(5) Organismele care furnizează servicii de transfer de cunoștințe și acțiuni de informare dispun de capacități corespunzătoare, și anume de personal calificat și de formare periodică, pentru a îndeplini astfel de sarcini.
(6) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 39
Ajutoare pentru servicii de consiliere în sectorul forestier
(1) Ajutoarele pentru serviciile de consiliere destinate deținătorilor de păduri și altor gestionari de terenuri sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(7) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele se acordă pentru a-i sprijini pe deținătorii de păduri și pe alți gestionari de terenuri să beneficieze de servicii de consiliere pentru îmbunătățirea performanțelor economice și de mediu ale exploatațiilor, ale întreprinderilor sau ale investițiilor lor, precum și pentru îmbunătățirea capacității acestora de a respecta clima și de a fi reziliente la schimbările climatice.
(3) Consilierea acoperă cel puțin aspectele referitoare la punerea în aplicare a Directivei 92/43/CEE, a Directivei 2000/60/CE și a Directivei 2009/147/CE.
Consilierea poate să acopere, de asemenea, aspecte legate de performanța economică și de mediu a exploatațiilor forestiere.
(4) Ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari. Ajutoarele se plătesc furnizorului serviciilor de consiliere.
Furnizorul serviciilor de consiliere dispune de capacități corespunzătoare, și anume de personal calificat, care beneficiază periodic de formare, cu experiență în domeniul consilierii și competent în sectoarele care fac obiectul consilierii furnizate.
(5) Atunci când oferă consiliere, furnizorul serviciilor de consiliere respectă obligațiile de nedivulgare menționate la articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(6) În cazul în care acest lucru este justificat și oportun, serviciile de consiliere pot fi furnizate parțial în grup, luându-se totodată în considerare situația fiecărui beneficiar al serviciilor respective.
(7) Ajutoarele se limitează la 1 500 EUR pe consiliere.
Articolul 40
Ajutoare pentru investiții în infrastructură care au legătură cu dezvoltarea, modernizarea sau adaptarea sectorului forestier
(1) Ajutoarele pentru investiții în infrastructură care au legătură cu dezvoltarea, modernizarea sau adaptarea sectorului forestier acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul forestier sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(9) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(5) Ajutorul acoperă investițiile în active corporale și în active necorporale care vizează infrastructuri legate de dezvoltarea, modernizarea sau adaptarea pădurilor, inclusiv următoarele:
(a)
accesul la terenuri forestiere;
(b)
consolidarea și îmbunătățirea terenurilor;
(c)
aprovizionarea cu energie și cu apă.
(6) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(e)
costurile aferente elaborării planurilor de gestionare a pădurilor și a instrumentelor echivalente acestora.
(7) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (6) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(8) În cazul investițiilor neproductive, al investițiilor care vizează exclusiv îmbunătățirea valorii de mediu a pădurilor și al investițiilor pentru drumuri forestiere, care sunt deschise publicului în mod gratuit și care servesc aspectele multifuncționale ale pădurii, intensitatea ajutoarelor se limitează la 100 % din costurile eligibile.
(9) În cazul investițiilor care îmbunătățesc potențialul economic pe termen scurt sau pe termen lung al pădurilor, intensitatea ajutoarelor se limitează la următoarele rate:
(a)
75 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiunile ultraperiferice;
(b)
75 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în insulele mici din Marea Egee;
(c)
50 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiunile mai puțin dezvoltate și în toate regiunile al căror PIB pe cap de locuitor în perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013 a fost mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-25 în perioada de referință, dar al căror PIB pe cap de locuitor este de peste 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;
(d)
40 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în alte regiuni.
Articolul 41
Ajutoare pentru investiții în tehnologii forestiere și în prelucrarea, mobilizarea și comercializarea de produse forestiere
(1) Ajutoarele pentru investiții în tehnologii forestiere și în prelucrarea, mobilizarea și comercializarea de produse forestiere acordate deținătorilor privați de păduri, municipalităților și asociațiilor acestora, precum și IMM-urilor sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(11) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(5) În cazul teritoriilor insulelor Azore, Madeira și Canare, al insulelor mici din Marea Egee și al departamentelor franceze de peste mări, se pot acorda ajutoare și întreprinderilor care nu sunt IMM-uri.
(6) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(e)
costurile aferente elaborării planurilor de gestionare a pădurilor și a echivalentului acestora.
(7) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (6) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(8) Investițiile care au legătură cu creșterea valorii economice a pădurilor se justifică în funcție de îmbunătățirile preconizate la nivelul pădurilor din cadrul uneia sau mai multor exploatații și pot include investiții în utilaje și practici de recoltare care respectă solul și care prezintă un consum redus de resurse.
(9) Investițiile legate de utilizarea lemnului ca materie primă sau ca sursă de energie se limitează la toate operațiunile anterioare prelucrării industriale.
Investițiile în infrastructura pentru energie din surse regenerabile, care consumă sau produce energie, respectă standarde minime de eficiență energetică, în cazul în care există astfel de standarde la nivel național.
Investițiile în instalații a căror destinație principală este producerea de energie electrică din biomasă nu sunt eligibile pentru ajutoare, cu excepția cazului în care se utilizează un procent minim de energie termică, care urmează să fie stabilit de statele membre.
Ajutoarele pentru proiecte de investiții în bioenergie se limitează la bioenergia care îndeplinește criteriile de durabilitate aplicabile prevăzute în legislația Uniunii, inclusiv la articolul 17 alineatele (2)-(6) din Directiva 2009/28/CE.
(10) În cazul exploatațiilor forestiere care depășesc un anumit prag, care urmează să fie stabilit de statele membre, ajutoarele sunt condiționate de prezentarea informațiilor relevante dintr-un plan de gestionare a pădurilor sau dintr-un instrument echivalent în concordanță cu gestionarea durabilă a pădurilor, astfel cum a fost definită de a doua Conferință ministerială din 1993 privind protecția pădurilor în Europa.
(11) Intensitatea ajutoarelor se limitează la următoarele rate:
(a)
75 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiunile ultraperiferice;
(b)
75 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în insulele mici din Marea Egee;
(c)
50 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiunile mai puțin dezvoltate și în toate regiunile al căror PIB pe cap de locuitor în perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013 a fost mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-25 în perioada de referință, dar al căror PIB pe cap de locuitor este de peste 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;
(d)
40 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în alte regiuni.
Articolul 42
Conservarea resurselor genetice în sectorul forestier
(1) Ajutoarele pentru conservarea resurselor genetice în sectorul forestier, legate de serviciile de silvomediu și climatice și de conservarea pădurilor, acordate entităților publice sau private sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(6) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) În sensul prezentului articol se aplică următoarele definiții:
(a)
”conservare in situ” înseamnă conservarea materialului genetic în ecosistemul său și în mediul său natural, precum și menținerea și reconstituirea populațiilor de specii viabile în mediul lor natural;
(b)
”conservare în exploatații forestiere” înseamnă conservarea in situ și dezvoltarea la nivelul exploatației forestiere;
(c)
”conservare ex situ” înseamnă conservarea materialului genetic silvicol în afara mediului său natural;
(d)
”recoltare ex situ” înseamnă recoltarea materialului genetic silvicol conservat în afara mediului său natural.
(5) Ajutoarele acoperă costurile aferente următoarelor operațiuni:
(a)
acțiuni orientate: acțiuni de promovare a conservării, a caracterizării, a recoltării și a utilizării, in situ și ex situ, a resurselor genetice în sectorul forestier, printre care se numără inventarele online ale resurselor genetice conservate în prezent in situ, inclusiv conservarea în cadrul exploatației forestiere, precum și ale recoltărilor ex situ și baze de date;
(b)
acțiuni concertate: acțiuni de promovare a schimburilor de informații între organizațiile competente din statele membre în vederea conservării, caracterizării, recoltării și utilizării resurselor genetice în sectorul forestier din Uniune;
(c)
activități adiacente: activități de informare, de difuzare și de consiliere care implică participarea organizațiilor neguvernamentale și a altor părți interesate, cursuri de formare și pregătirea de rapoarte tehnice.
(6) Ajutoarele se limitează la 100 % din costurile eligibile.
Articolul 43
Ajutoare pentru consolidarea terenurilor forestiere
Ajutoarele pentru consolidarea terenurilor forestiere sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite în capitolul I și se acordă:
(a)
deținătorilor privați de păduri care sunt IMM-uri; și
(b)
exclusiv pentru costuri juridice și administrative, inclusiv pentru costuri aferente anchetelor; și
(c)
până la 100 % din costurile reale suportate.
SECȚIUNEA 6
Ajutoare pentru IMM-urile din zonele rurale cofinanțate de FEADR sau acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate
Articolul 44
Ajutoare pentru investiții privind prelucrarea de produse agricole în produse neagricole sau privind producția de bumbac
(1) Ajutoarele pentru investiții privind prelucrarea de produse agricole în produse neagricole sau privind producția de bumbac, inclusiv activitățile de egrenare, acordate IMM-urilor, sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(10) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Investițiile care au legătură cu producția de biocombustibili sau de energie din surse regenerabile nu sunt eligibile pentru ajutor în temeiul prezentului articol.
(5) Investiția respectă legislația Uniunii și legile naționale ale statului membru în cauză în domeniul protecției mediului înconjurător. În cazul investițiilor care necesită o evaluare a impactului asupra mediului în temeiul Directivei 2011/92/UE, ajutoarele sunt supuse condiției de a se fi efectuat o astfel de evaluare și de a se fi acordat aprobarea de dezvoltare proiectului de investiții în cauză înainte de data acordării ajutorului individual.
(6) Ajutoarele acoperă investiții în active corporale și necorporale.
(7) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(b)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(c)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la literele (a) și (b), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la literele (a) și (b);
(d)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale.
(8) Costurile, altele decât cele prevăzute la alineatul (7) literele (a) și (b), aferente contractelor de leasing, cum ar fi marja locatorului, costurile de refinanțare a dobânzilor, cheltuielile de regie și cheltuielile de asigurare, nu sunt considerate costuri eligibile.
Capitalul circulant nu se consideră a fi un cost eligibil.
(9) Intensitatea ajutoarelor se limitează la următoarele rate:
(a)
în regiunile ultaperiferice:
(i)
80 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor este mai mic sau egal cu 45 % din media UE-27;
(ii)
65 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor reprezintă 45 %-60 % din media UE-27;
(iii)
55 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor reprezintă 60 %-75 % din media UE-27;
(iv)
45 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în alte regiuni ultaperiferice;
(b)
în regiunile mai puțin dezvoltate:
(i)
60 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor este mai mic sau egal cu 45 % din media UE-27;
(ii)
45 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor reprezintă 45 %-60 % din media UE-27;
(iii)
35 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în regiuni al căror PIB pe cap de locuitor este mai mare de 60 % din media UE-27;
(c)
în zonele ”c”:
(i)
25 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în zone cu o densitate scăzută a populației și în regiuni NUTS 3 sau în părți din regiuni NUTS 3 care au o graniță teritorială comună cu o țară care nu aparține Spațiului Economic European sau Asociației Europene a Liberului Schimb;
(ii)
20 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în zone ”c” care nu sunt predefinite;
(iii)
în fostele zone ”a”, intensitățile ajutoarelor pot fi majorate cu până la 5 puncte procentuale în cursul perioadei cuprinse între 1 iulie 2014 și 31 decembrie 2017;
(iv)
în cazul în care o zonă ”c” se învecinează cu o zonă ”a”, intensitatea maximă a ajutoarelor permisă în zonele NUTS 3 sau în părți din zonele NUTS 3 care fac parte din respectiva zonă ”c” care se învecinează cu zona ”a” poate fi majorată după caz, astfel încât diferența între intensitățile ajutoarelor din ambele zone să nu depășească 15 puncte procentuale;
(d)
10 % din cuantumul costurilor eligibile pentru investiții în toate celelalte regiuni.
(10) Intensitățile maxime ale ajutoarelor prevăzute la alineatul (9) pot fi majorate cu până la 10 puncte procentuale în cazul microîntreprinderilor și al întreprinderilor mici.
Articolul 45
Ajutoare la înființarea de întreprinderi pentru activități neagricole în zonele rurale
(1) Ajutoarele la înființarea de întreprinderi pentru activități neagricole în zonele rurale acordate IMM-urilor sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(9) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Ajutoarele se acordă următoarelor categorii de beneficiari:
(a)
fermierilor sau membrilor unei gospodării agricole din zonele rurale, care își diversifică activitatea prin practicarea unor activități neagricole;
(b)
microîntreprinderilor și întreprinderilor mici din zonele rurale; și
(c)
persoanelor fizice din zonele rurale.
(5) În cazul în care un membru al unei gospodării agricole menționat la alineatul (4) litera (a) este o persoană juridică sau un grup de persoane juridice, membrul respectiv trebuie să desfășoare o activitate agricolă în cadrul exploatației agricole la data depunerii cererii de ajutor.
(6) Ajutoarele sunt condiționate de prezentarea către autoritatea competentă a statului membru în cauză a unui plan de afaceri. Punerea în aplicare a planului de afaceri respectiv începe în termen de nouă luni de data adoptării deciziei de acordare a ajutorului.
În planul de afaceri se prezintă următoarele:
(a)
situația economică inițială a beneficiarului;
(b)
etapele și obiectivele de dezvoltare a noilor activități ale beneficiarului;
(c)
detalii referitoare la acțiunile necesare în vederea dezvoltării activităților beneficiarului, cum ar fi detalii referitoare la investiții, formare, consiliere.
(7) Ajutoarele se plătesc în cel puțin două tranșe de-a lungul unei perioade de maximum cinci ani.
Tranșele pot fi degresive.
Plata ultimei tranșe este condiționată de punerea corectă în aplicare a planului de afaceri prevăzut la alineatul (6).
(8) Statele membre definesc valoarea ajutoarelor luând în considerare situația socioeconomică a zonei care face obiectul programului de dezvoltare rurală.
(9) Ajutoarele se limitează la 70 000 EUR pe beneficiar.
Articolul 46
Ajutoare pentru servicii de consiliere destinate IMM-urilor din zonele rurale
(1) Ajutoarele pentru servicii de consiliere destinate IMM-urilor din zonele rurale sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(9) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Ajutoarele se acordă în scopul de a sprijini IMM-urile din zonele rurale să beneficieze de servicii de consiliere pentru îmbunătățirea performanțelor economice și de mediu proprii și ale investițiilor proprii, precum și pentru îmbunătățirea capacității acestora de a respecta clima și de a fi reziliente la schimbările climatice.
(4) Consilierea poate să acopere aspecte legate de performanța economică și de mediu a beneficiarului.
(5) Ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari. Ajutoarele se plătesc furnizorului serviciilor de consiliere.
(6) Furnizorul serviciilor de consiliere dispune de capacități corespunzătoare, și anume de personal calificat, care beneficiază periodic de formare, cu experiență în domeniul consilierii și competent în sectoarele care fac obiectul consilierii furnizate.
(7) Atunci când oferă consiliere, furnizorii serviciilor de consiliere respectă obligațiile de nedivulgare menționate la articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013.
(8) Dacă este cazul, serviciile de consiliere pot fi furnizate parțial în grup, luându-se totodată în considerare situația fiecărui utilizator al serviciilor respective.
(9) Valoarea ajutorului se limitează la 1 500 EUR pe consiliere.
Articolul 47
Ajutoare pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare destinate IMM-urilor din zonele rurale
(1) Ajutoarele pentru transferul de cunoștințe și acțiuni de informare destinate IMM-urilor din zonele rurale sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(7) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Ajutoarele acoperă acțiuni de formare profesională și de dobândire de competențe, inclusiv cursuri de formare, ateliere și îndrumare profesională, activități demonstrative și acțiuni de informare.
Ajutoarele pentru activități demonstrative pot să acopere costurile relevante ale investițiilor.
(4) Ajutoarele acoperă următoarele costuri eligibile:
(a)
costurile aferente organizării și realizării transferului de cunoștințe sau a acțiunii de informare;
(b)
în cazul proiectelor demonstrative legate de investiții:
(i)
construirea, achiziționarea, inclusiv prin leasing, sau îmbunătățirea unor bunuri imobile, terenurile fiind eligibile numai într-un procent de până la 10 % din totalul costurilor eligibile aferente operațiunii în cauză;
(ii)
achiziționarea sau achiziționarea prin leasing de utilaje și echipamente, în limita valorii de piață a activului;
(iii)
costurile generale legate de cheltuielile menționate la punctele (i) și (ii), cum ar fi onorariile pentru arhitecți, ingineri și consultanți, onorariile pentru consiliere în domeniul durabilității mediului și al sustenabilității economice, inclusiv studiile de fezabilitate; studiile de fezabilitate rămân cheltuieli eligibile chiar și în cazul în care, pe baza rezultatelor acestora, nu se efectuează niciuna dintre cheltuielile prevăzute la punctele (i) și (ii);
(iv)
achiziționarea sau dezvoltarea de software și achizițiile de brevete, licențe, drepturi de autor și mărci comerciale;
(c)
costurile de călătorie și de cazare și cheltuielile cu diurna ale participanților.
(5) Ajutoarele nu implică plăți directe către beneficiari.
Ajutoarele respective se plătesc furnizorului serviciilor de transfer de cunoștințe și al acțiunilor de informare.
Organismele care furnizează servicii de transfer de cunoștințe și acțiuni de informare dispun de capacități corespunzătoare, și anume de personal calificat și de formare periodică, pentru a îndeplini sarcinile respective.
(6) Ajutoarele sunt accesibile tuturor întreprinderilor eligibile care își desfășoară activitatea în zona rurală în cauză, pe baza unor condiții definite în mod obiectiv.
(7) Intensitatea ajutoarelor se limitează la următoarele rate:
(a)
60 % din costurile eligibile, în cazul întreprinderilor mijlocii;
(b)
70 % din costurile eligibile, în cazul microîntreprinderilor și al întreprinderilor mici.
Articolul 48
Ajutoare destinate fermierilor activi care participă pentru prima dată la sisteme de calitate pentru bumbac și produse alimentare
(1) Ajutoarele destinate fermierilor activi și grupurilor de fermieri activi care sunt IMM-uri și care participă pentru prima dată la sisteme de calitate pentru bumbac și produse alimentare sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(7) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Se acordă ajutoare destinate participării pentru prima dată la unul dintre următoarele tipuri de sisteme de calitate:
(a)
sistemele de calitate pentru bumbac și produse alimentare instituite în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1151/2012;
(b)
sistemele de calitate pentru bumbac și produse alimentare, inclusiv sistemele de certificare, recunoscute de statele membre ca îndeplinind următoarele criterii:
(i)
specificitatea produsului final obținut în cadrul unor astfel de sisteme de calitate derivă din obligațiile clare de a garanta:
-
caracteristicile specifice ale produsului;
-
metodele specifice de cultivare sau de producție; sau
-
o calitate a produsului final care depășește în mod semnificativ standardele comerciale aplicabile produselor de larg consum în ceea ce privește sănătatea publică, sănătatea animalelor sau a plantelor, bunăstarea animalelor sau protecția mediului înconjurător;
(ii)
sistemul este deschis tuturor producătorilor;
(iii)
sistemul prevede un caiet de sarcini obligatoriu al produsului final, iar respectarea acestuia este verificată de autoritățile publice sau de un organism de inspecție independent;
(iv)
sistemul este transparent și asigură trasabilitatea completă a produselor agricole;
(c)
sistemele de certificare voluntară a produselor alimentare, recunoscute de statul membru în cauză ca îndeplinind cerințele prevăzute în Comunicarea Comisiei - Orientările UE privind cele mai bune practici pentru sistemele de certificare voluntară a produselor agricole și alimentare.
(5) Ajutoarele se acordă sub forma unui stimulent financiar anual al cărui nivel se stabilește în funcție de cel al costurilor fixe rezultate din participarea la sistemele de calitate.
(6) Ajutoarele se acordă pentru o perioadă de maximum cinci ani.
(7) Ajutoarele se limitează la 3 000 EUR pe beneficiar și pe an.
Articolul 49
Ajutoare pentru activități de informare și de promovare privind bumbacul și produsele alimentare care fac obiectul unui sistem de calitate
(1) Ajutoarele pentru activități de informare și de promovare privind bumbacul și produsele alimentare care fac obiectul unui sistem de calitate sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în cazul în care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatele (2)-(11) ale prezentului articol și în capitolul I.
(2) Ajutoarele:
(a)
se acordă în cadrul unui program de dezvoltare rurală în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate de Comisie în temeiul regulamentului respectiv, fie:
(i)
ca ajutoare cofinanțate de FEADR; fie
(ii)
ca finanțare națională suplimentară ajutoarelor menționate la punctul (i);
și
(b)
sunt identice cu măsura de dezvoltare rurală care stă la baza acestora, prevăzută în programul de dezvoltare rurală menționat la litera (a).
(3) Temeiul juridic al ajutoarelor precizează că acestea nu intră în vigoare înainte de aprobarea de către Comisie a programului de dezvoltare rurală în cauză.
(4) Ajutoarele se acordă grupurilor de producători care pun în aplicare activitățile de informare și de promovare.
(5) Sunt eligibile pentru ajutor numai acțiunile de informare și de promovare care sunt puse în aplicare în cadrul pieței interne.
(6) Ajutoarele se acordă pentru activități de informare și de promovare privind bumbacul și produsele alimentare care fac obiectul unui sistem de calitate și pentru care se acordă ajutoare în conformitate cu articolul 48 din prezentul regulament.
(7) Ajutoarele acoperă costurile acțiunilor care au următoarele caracteristici:
(a)
să fie astfel concepute încât să convingă consumatorii să cumpere produsele alimentare sau bumbacul care face obiectul unui sistem de calitate menționat la articolul 48 alineatul (4) din prezentul regulament;
(b)
să atragă atenția asupra caracteristicilor specifice sau a avantajelor produselor alimentare ori ale bumbacului, în special asupra calității, a metodei specifice de producție, a standardelor ridicate privind bunăstarea animalelor și a respectării mediului înconjurător, care au legătură cu sistemul de calitate în cauză.
(8) Acțiunile menționate la alineatul (6) al prezentului articol nu trebuie să incite consumatorii să cumpere un produs alimentar sau bumbac datorită originii sale specifice, cu excepția produselor care se încadrează în domeniul de aplicare al sistemelor de calitate prevăzute în titlul II din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.
(9) Originea produsului alimentar sau a bumbacului poate fi indicată, cu condiția ca mențiunea originii să fie secundară în raport cu mesajul principal.
(10) Informațiile și activitățile de promovare referitoare la anumite întreprinderi sau mărci comerciale nu sunt eligibile pentru ajutoare.
(11) Intensitatea ajutoarelor este limitată la 70 % din costurile eligibile.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 50
Abrogare
(1) Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 se abrogă.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) al prezentului articol, Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 continuă să se aplice până la data de 31 decembrie 2015 în cazul ajutoarelor acordate în legătură cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (42) și cu normele de punere în aplicare a acestuia.
Articolul 51
Dispoziții tranzitorii
(1) Prezentul regulament se aplică ajutoarelor individuale acordate înainte de data intrării sale în vigoare, dacă ajutoarele individuale respective îndeplinesc toate condițiile prevăzute în prezentul regulament, cu excepția articolelor 9 și 10.
(2) Orice ajutor care nu este exceptat de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat în temeiul prezentului regulament sau al altor regulamente adoptate în temeiul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 994/98, aflate anterior în vigoare, este evaluat de Comisie în conformitate cu Orientările Uniunii Europene privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier și în zonele rurale pentru perioada 2014-2020 și în conformitate cu alte cadre, orientări și comunicări relevante.
(3) Orice ajutor individual acordat înainte de 1 ianuarie 2015 în temeiul oricărui regulament adoptat în temeiul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 994/98 aflat în vigoare la momentul acordării ajutorului respectiv este compatibil cu piața internă și este exceptat de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat.
(4) La încheierea perioadei de valabilitate a prezentului regulament, orice schemă de ajutoare exceptată în temeiul acestuia rămâne în continuare exceptată pe durata unei perioade de adaptare de șase luni.
Prin derogare de la primul paragraf, la încheierea perioadei de valabilitate a prezentului regulament, schemele de ajutoare care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 și care fie sunt cofinanțate de FEADR, fie sunt acordate ca finanțare națională suplimentară pentru astfel de măsuri cofinanțate rămân exceptate pe durata perioadei de programare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și cu normele de aplicare a acestuia.
Articolul 52
Intrare în vigoare și aplicabilitate
Prezentul regulament intră în vigoare la 1 iulie 2014.
Se aplică până la 31 decembrie 2020.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 25 iunie 2014.