PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Austrálie pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/755/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany usazené a povolené v Austrálii nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že všechna ustanovení hlavy IV nařízení (EU) č. 648/2012 mají svoji obdobu v odpovídajících právně závazných požadavcích, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Austrálie na ústřední protistrany v ní povolené patří zákon Corporations Act 2001 (zákon o obchodních společnostech), který spolu s předpisy Corporations Regulations 2001 (předpisy o obchodních společnostech) tvoří právní rámec pro zúčtovací a vypořádací systémy. V části 7.3 zákona Corporations Act se stanoví, že před udělením povolení k vykonávání zúčtovacích nebo vypořádacích činností, se musí ministr mimo jiného ubezpečit o tom, že předmětná ústřední protistrana zavedla odpovídající provozní pravidla a postupy, které jsou v souladu s platnými právními předpisy, aby se v mezích možností zajistilo, že je omezeno systémové riziko a že ústřední protistrana vykonává svoji činnost řádným a účinným způsobem. Ústřední protistrana musí mít také zavedeny odpovídající mechanismy pro řešení střetu zájmů a pro prosazování svých vnitřních pravidel a postupů. V otázce udělování povolení pro zúčtovací a vypořádací systémy a změn jejich vnitřních pravidel a postupů radí ministrovi Australská komise pro cenné papíry a investice (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) a australská centrální banka (Reserve Bank of Australia, RBA), které jsou pověřeny posuzováním (a v případě ASIC vymáháním) dodržování povinností, které ústředním protistranám vyplývají ze zákona Corporations Act.
(7)
ASIC poskytuje regulovaným subjektům regulační pokyny, ve kterých jsou vysvětleny konkrétní otázky, na něž se již vztahují právní předpisy. ASIC zejména v prosinci 2012 přepracovala své regulační pokyny k vydávání povolení a výkonu dozoru nad zúčtovacími a vypořádacími systémy v rámci aktualizované příručky Regulatory Guide 211: „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ (Zúčtovací a vypořádací systémy: australští a zahraniční operátoři, RG 2011). Příručka RG 211, kterou ASIC vypracovala, zavádí zásady pro infrastrukturu finančních trhů (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), které v dubnu 2012 vydal Výbor pro platební a vypořádací systémy (2) (CPSS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), jež jsou důležité pro povinnosti zakotvené v zákoně Corporations Act, a dále tato příručka poskytuje ústředním protistranám pokyny, jak dostát svým povinnostem vyplývajícím ze zákona Corporations Act. Nedodržování zákona Corporations Act, jak je vysvětleno v příručce RG 211, by proto mohlo vést k vymáhání jeho ustanovení a k sankčním opatřením.
(8)
RBA má na základě zákona Corporations Act pravomoc stanovit normy finanční stability, aby se zajistilo, že ústřední protistrany vykonávají svou činnost takovým způsobem, jenž přináší nebo upevňuje celkovou stabilitu australského finančního systému. V listopadu 2012 rada RBA pro platební systémy zejména schválila stanovení nových norem finanční stability, tzv. norem finanční stability pro ústřední protistrany (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), které tvoří 21 norem pro ústřední protistrany spolu s dílčími normami a pokyny. FSS nabyly účinnosti v březnu 2013 s výjimkou několika dílčích norem, které nabyly účinnosti dne 31. března 2014. FSS musí dodržovat všechny ústřední protistrany, kterým bylo uděleno povolení.
(9)
Hlavní zásady pro zúčtovací a vypořádací systémy stanovené v části 7.3 zákona Corporations Act a předpisech Corporations Regulations, jak je vysvětleno v příručce RG 211 komise ASIC, a FSS stanovené RBA (společně tvoří „základní pravidla“) stanoví normy na vysoké úrovni, které musí ústřední protistrany dodržovat, aby získaly povolení poskytovat clearingové služby v Austrálii. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků v Austrálii. Aby ústřední protistrany dodržovaly základní pravidla, musí mimo jiné přijmout vnitřní pravidla a postupy, které musí být v souladu se zvláštními požadavky, jež jsou stanoveny v zákoně Corporations Act a předpisech Corporations Regulations a jež jsou vysvětleny v příručce RG 211 a FSS, s tím, že tato vnitřní pravidla a postupy jsou předkládána ministrovi před tím, než může být vydáno povolení působit jako zúčtovací a vypořádací systém. Změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran musí být oznámeny ministrovi. Ministr může změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran zamítnout. Vnitřní pravidla a postupy ústředních protistran mají účinek smlouvy a jsou právně závazné pro ústřední protistrany a jejich účastníky.
(10)
Právně závazné požadavky stanovené v základních pravidlech, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii, vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(11)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(12)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(13)
Ústřední protistrany povolené v Austrálii podléhají průběžnému dohledu a dozoru ze strany ASIC a RBA. ASIC odpovídá za vymáhání toho, aby ústřední protistrany plnily své povinnosti vyplývající ze zákona Corporations Act, a v tomto ohledu provádí pravidelné hodnocení souladu ústředních protistran s jejich povinnostmi, které jim vyplývají z povolení, kromě povinností týkajících se FSS a snížení systémového rizika, a zejména s jejich povinností vykonávat svou činnost řádným a účinným způsobem v přiměřené míře, a poté předkládá zprávu ministrovi, která se zveřejňuje. RBA sleduje, zda ústřední protistrany plní své povinnosti vyplývající z příslušných povolení a povinnosti týkající se finanční stability a snížení systémového rizika, pravidelně hodnotí, zda každá ústřední protistrana dodržuje FSS, a překládá zprávu ministrovi, která se rovněž zveřejňuje. Ústřední protistrany povolené v Austrálii mohou obdržet písemné pokyny od ministra a od ASIC. Pokud ústřední protistrana písemný pokyn nesplní, může se ASIC obrátit na soud, který může ústřední protistraně nařídit, aby písemný pokyn splnila.
(14)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťují průběžný účinný dohled a vynucování.
(15)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(16)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou podat žádost o „overseas clearing and settlement facility licence“ (povolení působit jako zahraniční zúčtovací a vypořádací systém), které jim umožní poskytovat v Austrálii některé nebo všechny clearingové služby, pro něž jsou držiteli povolení ve své domovské zemi.
(17)
Kritéria vztahující se na ústřední protistrany z třetích zemí, které žádají o povolení působit jakožto zahraniční ústřední protistrana v Austrálii, jsou srovnatelné s těmi, které se vztahují na ústřední protistrany z třetích zemí žádající o uznání podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012. Předpokladem uznání je, že regulační režim třetí země, v níž ústřední protistrana získala povolení, je z hlediska stupně ochrany před systémovým rizikem a z hlediska míry účinnosti a řádného výkonu služby, kterou poskytuje, považován za „dostatečně rovnocenný“ s australským regulačním režimem pro srovnatelné tuzemské ústřední protistrany. Posouzení „dostatečné rovnocennosti“ zahrnuje podobné úvahy jako ty, které se posuzují podle nařízení (EU) č. 648/2012. Před tím, než je zahraniční ústřední protistraně vydáno povolení, vyžaduje se zavedení mechanismů spolupráce mezi australskými orgány a příslušnými zahraničními orgány dohledu.
(18)
Je proto nutné konstatovat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran z třetích zemí.
(19)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze tudíž považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj australského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii a které tvoří část 7.3 zákona Corporations Act 2001 a předpisy Corporations Regulations 2001spolu s jejich příslušným vysvětlením v Regulatory Guidance 211 „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ a v normách Financial Stability Standards for Central Counterparties, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 30 octombrie 2014
privind echivalența dintre cadrul de reglementare din Australia pentru contrapărțile centrale și cerințele din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții
(2014/755/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (1), în special articolul 25 alineatul (6),
întrucât:
(1)
Procedura de recunoaștere a contrapărților centrale (CPC) stabilite în țări terțe prevăzută la articolul 25 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 este menită să permită CPC stabilite și autorizate în țări terțe ale căror standarde de reglementare sunt echivalente cu cele prevăzute în respectivul regulament să presteze servicii de compensare unor membri compensatori sau locuri de tranzacționare stabiliți în Uniune. Această procedură de recunoaștere și decizia privind echivalența prevăzută la articolul menționat contribuie astfel la realizarea obiectivului general al Regulamentului (UE) nr. 648/2012, acela de a reduce riscul sistemic prin extinderea utilizării unor CPC sigure și solide pentru a compensa contractele derivate extrabursiere (over-the-counter, OTC), inclusiv atunci când aceste CPC sunt stabilite și autorizate într-o țară terță.
(2)
Pentru ca regimul juridic al unei țări terțe să fie considerat echivalent cu regimul juridic al Uniunii în ceea ce privește CPC, rezultatele substanțiale ale dispozițiilor juridice și mecanismelor de supraveghere aplicabile ar trebui să fie echivalente cu cerințele Uniunii în ceea ce privește obiectivele de reglementare pe care acestea le ating. Prin urmare, scopul acestei evaluări a echivalenței este acela de a verifica dacă dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia asigură că CPC stabilite și autorizate în această țară nu expun membrii compensatori și locurile de tranzacționare stabiliți în Uniune unui nivel de risc mai mare decât cel la care aceștia ar putea fi expuși de către CPC autorizate în Uniune și, în consecință, nu generează niveluri inacceptabile de riscuri sistemice în Uniune.
(3)
La 1 septembrie 2013, Comisia a primit avizul tehnic al Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) privind dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere aplicabile CPC autorizate în Australia. Avizul tehnic concluzionează că toate dispozițiile din titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 sunt reproduse prin cerințe legale obligatorii corespunzătoare care sunt aplicabile, la nivel jurisdicțional, CPC autorizate în Australia.
(4)
În conformitate cu articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, trei condiții trebuie să fie îndeplinite pentru a stabili faptul că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere ale unei țări terțe cu privire la CPC autorizate de aceasta sunt echivalente cu cele prevăzute în regulamentul respectiv.
(5)
Conform primei condiții, CPC autorizate într-o țară terță trebuie să respecte cerințe legale obligatorii echivalente cu cerințele stabilite în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
(6)
Cerințele legale obligatorii din Australia pentru CPC autorizate în această țară constau în Legea privind societățile comerciale din 2001 („Legea privind societățile comerciale”) care, împreună cu reglementările privind societățile comerciale din 2001 („reglementările privind societățile comerciale”), instituie cadrul juridic pentru sistemele de compensare și decontare. Partea 7.3 din Legea privind societățile comerciale prevede că, înainte de acordarea unei licențe pentru desfășurarea activităților de compensare sau decontare, ministrul trebuie să se asigure, printre altele, că CPC vizată dispune de norme și proceduri de operare corespunzătoare care sunt conforme cu actele cu putere de lege aplicabile, pentru a garanta, în măsura în care este acest lucru este rezonabil din punct de vedere practic, că riscul sistemic este redus și că CPC este gestionată în mod echitabil și eficace. CPC trebuie să dispună, de asemenea, de mecanisme adecvate pentru gestionarea conflictelor de interese și pentru asigurarea respectării normelor și procedurilor sale interne. Comisia australiană pentru valori mobiliare și investiții (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) și Banca de Rezerve a Australiei (Reserve Bank of Australia, RBA) oferă consiliere ministrului în ceea ce privește acordarea de licențe pentru sistemele de compensare și decontare și modificările normelor și procedurilor interne și au responsabilitatea de a evalua modul în care CPC respectă obligațiile care le revin în temeiul Legii privind societățile comerciale, ASIC având în plus responsabilitatea de a asigura respectarea acestor obligații.
(7)
ASIC oferă orientări în materie de reglementare entităților reglementate pentru a explica anumite aspecte aflate deja sub incidența legislației. Mai precis, ASIC și-a revizuit în decembrie 2012 orientările în materie de reglementare privind acordarea de licențe și supravegherea licențelor pentru sistemele de compensare și decontare prin prisma Ghidului de reglementare 211 actualizat, „Sistemele de compensare și decontare: operatorii din Australia și de peste mări”. Ghidul de reglementare 211 al ASIC pune în aplicare principiile pentru infrastructurile pieței financiare publicate în aprilie 2012 de către Comitetul pentru sisteme de plăți și de decontare (2) (CPSS) și de Organizația Internațională a Comisiilor de Valori Mobiliare (IOSCO), care sunt relevante pentru obligațiile stabilite în Legea privind societățile comerciale, și oferă îndrumări CPC privind modul de îndeplinire a obligațiilor ce le revin în temeiul Legii privind societățile comerciale. Prin urmare, nerespectarea Legii privind societățile comerciale, astfel cum se explică în Ghidul de reglementare 211, ar putea atrage după sine măsuri de asigurare a respectării legislației și măsuri de sancționare.
(8)
RBA are competența, în temeiul Legii privind societățile comerciale, de a stabili standardele de stabilitate financiară pentru a se asigura că CPC funcționează într-un mod care atrage sau promovează stabilitatea generală a sistemului financiar australian. Mai precis, în noiembrie 2012, Consiliul privind sistemul de plăți al RBA a aprobat stabilirea de noi standarde de stabilitate financiară, standardele de stabilitate financiară pentru contrapărțile centrale (SSF), care cuprind 21 de standarde pentru CPC, însoțite de substandarde și orientări. În afară de anumite substandarde care au intrat în vigoare la 31 martie 2014, SSF au intrat în vigoare în martie 2013. SSF trebuie respectate de către toate CPC care dispun de licență.
(9)
Principiile de bază pentru sistemele de compensare și decontare prevăzute în partea 7.3 din Legea privind societățile comerciale și din reglementările privind societățile comerciale, astfel cum sunt explicate în Ghidul de reglementare 211 al ASIC, și SSF determinate de RBA (denumite împreună „normele primare”) stabilesc standarde înalte pe care CPC trebuie să le respecte pentru a obține o autorizație de a furniza servicii de compensare în Australia. Aceste norme primare cuprind primul nivel al cerințelor legale obligatorii din Australia. Pentru a respecta normele primare, CPC adoptă în plus norme și proceduri interne proprii care trebuie să fie conforme atât cu cerințele specifice prevăzute în Legea privind societățile comerciale și în reglementările privind societățile comerciale, astfel cum sunt explicate în Ghidul de reglementare 211, cât și cu SSF, norme care sunt înaintate ministrului înainte ca CPC să fie autorizate ca sisteme de compensare și decontare. Modificările normelor și procedurilor interne ale CPC trebuie notificate ministrului. Ministrul poate respinge modificările normelor și procedurilor interne ale CPC. Normele și procedurile interne ale CPC au efectul unui contract și sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru CPC și pentru participanții la acestea.
(10)
Cerințele legale obligatorii stabilite în normele primare aplicabile CPC autorizate în Australia produc rezultate substanțiale echivalente cu cele produse de cerințele prevăzute în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
(11)
Prin urmare, Comisia concluzionează că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia asigură respectarea de către CPC autorizate în această țară a cerințelor legale obligatorii echivalente cu cerințele stabilite în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
(12)
Conform celei de a doua condiții prevăzute la articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia trebuie să prevadă, în ceea ce privește CPC autorizate în această țară, că respectivele CPC fac obiectul unei supravegheri și al unui control al aplicării normelor eficace și continue.
(13)
CPC autorizate în Australia fac obiectul unei supravegheri și monitorizări continue de către ASIC și RBA. ASIC are responsabilitatea asigurării respectării de către CPC a obligațiilor care le revin în temeiul Legii privind societățile comerciale și, în acest sens, efectuează evaluări periodice ale modului în care CPC își respectă obligațiile privind licențele, altele decât obligațiile aferente SSF și reducerii riscului sistemic, și în special obligația de a funcționa în mod echitabil și eficace, în măsura în care acest lucru este rezonabil, și prezintă un raport ministrului, raport care este publicat. RBA monitorizează respectarea de către CPC a obligațiilor care le revin în temeiul licențelor lor și care sunt legate de stabilitatea financiară și de reducerea riscului sistemic, realizează evaluări periodice ale respectării SSF de către fiecare CPC și înaintează ministrului un raport care este, de asemenea, publicat. CPC autorizate în Australia pot primi instrucțiuni scrise din partea ministrului și a ASIC. În cazul în care o CPC nu respectă o instrucțiune scrisă, ASIC poate sesiza instanțele care pot ordona CPC să se conformeze instrucțiunii scrise.
(14)
Prin urmare, Comisia concluzionează că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere ale Australiei în ceea ce privește CPC autorizate în această țară prevăd o supraveghere și un control al aplicării normelor eficace și continue.
(15)
Conform celei de a treia condiții, în conformitate cu articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia trebuie să includă un sistem echivalent eficace pentru recunoașterea CPC autorizate conform regimurilor juridice ale unor țări terțe („CPC din țări terțe”).
(16)
CPC din țări terțe pot solicita o licență pentru a funcționa ca sisteme de compensare și decontare de peste mări („licență pentru CPC de peste mări”), care să le permită să furnizeze în Australia o parte din serviciile sau toate serviciile de compensare pe care sunt autorizate să le furnizeze în țara lor de origine.
(17)
Criteriile aplicate CPC din țări terțe care solicită în Australia o licență pentru CPC de peste mări sunt comparabile celor prevăzute pentru CPC din țări terțe care solicită recunoașterea în temeiul articolului 25 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012. Ca o condiție prealabilă pentru recunoaștere, regimul de reglementare al țării terțe în care CPC este autorizată trebuie să fie considerat „echivalent într-o măsură suficientă”, în ceea ce privește gradul de protecție împotriva riscurilor sistemice și nivelul de eficacitate și echitate a serviciilor pe care le realizează, în raport cu regimul de reglementare australian privind CPC naționale comparabile. Evaluarea „echivalenței într-o măsură suficientă” presupune considerații similare celor evaluate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 648/2012. Instituirea unor mecanisme de cooperare între autoritățile australiene și autoritățile de supraveghere străine relevante este, de asemenea, obligatorie înainte de acordarea unei licențe pentru CPC de peste mări.
(18)
Ar trebui să se considere așadar că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia prevăd un sistem echivalent eficace pentru recunoașterea CPC din țări terțe.
(19)
Prin urmare, se poate considera că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 cu privire la CPC autorizate în această țară, respectivele dispoziții juridice și mecanisme de supraveghere trebuind să fie considerate a fi echivalente cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012. Comisia, primind informații de la ESMA, ar trebui să continue să monitorizeze evoluția cadrului juridic și de supraveghere al Australiei pentru CPC și îndeplinirea condițiilor pe baza cărora a fost luată prezenta decizie.
(20)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului european pentru valori mobiliare,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În sensul articolului 25 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Australia aplicabile CPC autorizate în această țară, constând în partea 7.3 din Legea privind societățile comerciale din 2001 și din reglementările privind societățile comerciale din 2001, astfel cum sunt explicate în Ghidul de reglementare 211, „Sistemele de compensare și decontare: operatorii din Australia și de peste mări”, precum și standardele de stabilitate financiară pentru contrapărțile centrale sunt considerate a fi echivalente cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 30 octombrie 2014.