NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1286/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se zavádí akční program ke zlepšení fungování systémů zdanění v Evropské unii na období 2014-2020 (Fiscalis 2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1482/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 114 a 197 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Víceletý akční program pro oblast daní, který platil před rokem 2014, významně přispěl k usnadnění a posílení spolupráce mezi daňovými orgány v rámci Unie. Orgány daňové správy zúčastněných zemí uznaly přidanou hodnotu tohoto programu, mimo jiné pro ochranu finančních zájmů členských států Unie a daňových poplatníků. Úkoly pro nadcházející desetiletí bude možné vyřešit jen tehdy, pokud se budou členské státy zajímat i o dění za hranicemi svého správního území a intenzivně spolupracovat se svými protějšky. Program Fiscalis, který provádí Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi, nabízí členským státům unijní rámec pro rozvoj této spolupráce, což je nákladově efektivnější, než kdyby si každý členský stát zřídil svůj vlastní rámec pro spolupráci na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni. Je tudíž vhodné zajistit pokračování tohoto programu zavedením nového programu ve stejné oblasti.
(2)
Program Fiscalis 2020 zavedený tímto nařízením a jeho úspěšnost mají za současné ekonomické situace zásadní význam a měly by podpořit spolupráci v daňových záležitostech.
(3)
Očekává se, že činnosti v rámci programu Fiscalis 2020, tedy evropské informační systémy, jak jsou definovány v tomto nařízení, společné akce pro úředníky daňových orgánů a iniciativy v oblasti společné odborné přípravy, přispějí k naplňování strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění tím, že posílí fungování vnitřního trhu, poskytnou rámec na podporu činností pro zvýšení administrativní kapacity daňových orgánů a podnítí technický pokrok a inovace. Tím, že program Fiscalis 2020 poskytne rámec pro činnosti, které se zaměřují na účinnější fungování daňových orgánů, posilují konkurenceschopnost podniků, podporují zaměstnanost a přispívají k ochraně finančních a hospodářských zájmů členských států Unie a daňových poplatníků, zároveň aktivně posílí fungování systémů zdanění na vnitřním trhu a současně přispěje k postupnému odstranění existujících překážek a narušení na vnitřním trhu.
(4)
Oblast působnosti programu Fiscalis 2020 by měla být sladěna s aktuálními potřebami, aby se zaměřovala na všechny daně harmonizované na úrovní Unie a na další daně, pokud jsou důležité pro vnitřní trh a pro správní spolupráci mezi členskými státy.
(5)
S cílem podpořit proces přistoupení a přidružení třetích zemí by měly mít přistupující a kandidátské země i potenciální kandidátské země a partnerské země evropské politiky sousedství možnost účasti na programu Fiscalis 2020, jestliže budou splněny určité podmínky a pokud svojí účastí podpoří pouze činnosti v rámci programu Fiscalis 2020, které jsou zaměřené na boj proti daňovým podvodům a daňovým únikům a na řešení problematiky agresivního daňového plánování. Vzhledem ke zvyšující se míře vzájemné propojenosti světového hospodářství by program Fiscalis 2020 měl nadále nabízet možnost přizvat externí odborníky, aby přispívali k činnostem v rámci programu Fiscalis 2020. Externí odborníci, jako jsou například zástupci orgánů státní správy, hospodářské subjekty a jejich organizace nebo zástupci mezinárodních organizací, by měli být přizváni pouze v případě, že je jejich příspěvek považován za zásadní pro dosažení cílů programu Fiscalis 2020.
(6)
Cíle a priority programu Fiscalis 2020 odrážejí problémy a úkoly, které bude v oblasti daní nutné řešit v příštím desetiletí. Program Fiscalis 2020 by měl i nadále hrát roli v takových klíčových oblastech, jako jsou soudržné provádění právních předpisů Unie v oblasti daní, zabezpečení výměny informací a podpora správní spolupráce a posílení administrativní kapacity daňových orgánů. Vzhledem k dynamice problémů souvisejících s nově určenými úkoly je třeba klást větší důraz na podporu boje proti daňovým podvodům, daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování. Důraz by měl být kladen rovněž na snižování administrativní zátěže daňových orgánů a nákladů na dosažení souladu pro daňové poplatníky a předcházení situacím dvojího zdanění.
(7)
Na operační úrovni by měl program Fiscalis 2020 zavést, provozovat a podporovat evropské informační systémy a činnosti v oblasti správní spolupráce, prohloubit dovednosti a schopnosti daňových úředníků, posílit pochopení a provádění právních předpisů Unie v oblasti daní a podpořit zdokonalování správních postupů a sdílení a šíření osvědčených správních praktik. Těchto cílů by mělo být dosahováno s důrazem na podporu boje proti daňovým podvodům, daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování.
(8)
Nástroje programu, které se používaly před programem Fiscalis 2020, by měly být doplněny, aby náležitě reagovaly na úkoly, před nimiž budou daňové orgány v následujícím desetiletí stát, a aby nadále zůstaly v souladu s vývojem právních předpisů Unie. Program Fiscalis 2020 by měl zahrnovat dvoustranné nebo mnohostranné kontroly a jiné formy správní spolupráce zavedené v příslušných právních předpisech Unie týkajících se správní spolupráce; skupiny odborníků; akce k budování kapacit veřejné správy, které členským státům, jež čelí zvláštním a mimořádným okolnostem ospravedlňujícím přijetí takových cílených akcí, poskytnou konkrétní a specializované instrukce v oblasti daní; a v případě potřeby studie a společné komunikační činnosti na podporu provádění právních předpisů Unie v oblasti daní.
(9)
Evropské informační systémy hrají klíčovou roli ve vzájemném propojování daňových orgánů a tím také v posilování systémů zdanění v rámci Unie, a proto by měly být v rámci programu Fiscalis 2020 i nadále financovány a zlepšovány. Kromě toho by mělo být možné do programu Fiscalis 2020 zařadit i nové daňové informační systémy zřízené podle právních předpisů Unie. Evropské informační systémy by měly být ve vhodných případech založeny na sdílených vývojových modelech a sdílené informační architektuře.
(10)
V souvislosti s širším pojetím zlepšování správní spolupráce a s podporou boje proti daňovým podvodům, daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování může být účelné, aby Unie uzavřela dohody se třetími zeměmi, aby tyto země mohly využívat unijní složky evropských informačních systémů a mohly si tak s členskými státy v rámci dvoustranných dohod o daňových otázkách bezpečně vyměňovat informace.
(11)
V rámci programu Fiscalis 2020 by měly být rovněž realizovány činnosti v oblasti společné odborné přípravy. Program Fiscalis 2020 by měl zúčastněné země nadále podporovat v prohlubování odborných dovedností a znalostí týkajících se daní, a to prostřednictvím posíleného, společně vyvinutého obsahu odborné přípravy, který bude zaměřen na daňové úředníky a hospodářské subjekty. Za tímto účelem by se současná koncepce programu Fiscalis 2020 v oblasti společné odborné přípravy, která se dosud zakládala zejména na rozvoji centrálního elektronického vzdělávání, měla vyvinout v mnohostranný program Unie pro podporu odborné přípravy.
(12)
Program Fiscalis 2020 by měl být v platnosti po dobu sedmi let, aby bylo jeho trvání sladěno s platností víceletého finančního rámce stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (2).
(13)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu Fiscalis 2020, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3).
(14)
V souladu se závazkem, který si Komise pro dosažení soudržnosti a zjednodušení programů financování stanovila ve sdělení Komise o přezkumu rozpočtu z roku 2010, je třeba zdroje sdílet s ostatními nástroji Unie pro financování, jestliže předpokládané činnosti v rámci programu Fiscalis 2020 sledují cíle, které jsou společné různým nástrojům financování, avšak s vyloučením dvojího financování.
(15)
Opatření nezbytná pro finanční provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4) a s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5).
(16)
Zúčastněné země by měly nést náklady na vnitrostátní prvky programu Fiscalis 2020, mezi něž patří mimo jiné neunijní složky evropských informačních systémů, a na odbornou přípravu, která není součástí iniciativ v oblasti společné odborné přípravy.
(17)
S ohledem na význam plného zapojení zúčastněných zemí do společných akcí může míra spolufinancování činit až 100 % způsobilých nákladů, pokud jde o náklady na cestování a ubytování, náklady související s organizováním akcí a denní příspěvky, je-li to nutné v zájmu plného dosažení cílů programu Fiscalis 2020.
(18)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(19)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o sestavování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(20)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení víceletého programu, který má zlepšit fungování systémů zdanění na vnitřním trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože členské státy nemohou účinně zajistit spolupráci a koordinaci potřebnou pro dosažení tohoto cíle, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(21)
Při provádění programu Fiscalis 2020 by Komisi měl být nápomocen výbor pro program Fiscalis 2020.
(22)
V zájmu usnadnění hodnocení programu Fiscalis 2020 by měl být od samotného začátku zaveden odpovídající rámec pro sledování výsledků dosažených programem Fiscalis 2020. Komise by měla společně se zúčastněnými zeměmi stanovit přizpůsobitelné ukazatele a předem stanovené základní hodnoty pro sledování výsledků činností v rámci programuFiscalis 2020. Mělo by být provedeno hodnocení v polovině období zaměřené na dosahování cílů programu Fiscalis 2020, jeho účinnost a přidanou hodnotu na evropské úrovni. Závěrečné hodnocení by dále mělo posoudit dlouhodobý dopad a udržitelnost výsledků programu Fiscalis 2020. Měla by být zajištěna plná transparentnost spojená s pravidelným podáváním zpráv o sledování a s předkládáním hodnotících zpráv Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7). Zpracovávání osobních údajů prováděné Komisí v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (8). Výměna nebo předávání informací příslušnými orgány by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES a výměna nebo předávání informací ze strany Komise by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(24)
Toto nařízení nahrazuje rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1482/2007/ES (9). Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět
1. Zavádí se víceletý akční program „Fiscalis 2020“ (dále jen „program“), jehož cílem je zlepšit fungování systémů zdanění na vnitřním trhu a podpořit spolupráci v této oblasti.
2. Program se vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„daňovými orgány“ veřejné a jiné orgány v zúčastněných zemích, které jsou odpovědné za správu daní nebo činnosti v oblasti daní;
2)
„externími odborníky“:
a)
zástupci orgánů státní správy, a to i ze zemí, které se neúčastní programu podle čl. 3 odst. 2;
b)
hospodářské subjekty a organizace zastupující hospodářské subjekty;
c)
zástupci mezinárodních a jiných příslušných organizací;
3)
„daněmi“:
a)
daň z přidané hodnoty podle směrnice Rady 2006/112/ES (10);
b)
spotřební daně z alkoholu podle směrnice Rady 92/83/EHS (11);
c)
spotřební daně z tabákových výrobků podle směrnice Rady 2011/64/EU (12);
d)
daně z energetických produktů a elektřiny podle směrnice Rady 2003/96/ES (13);
e)
další daně, které spadají do oblasti působnosti čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2010/24/EU (14), pokud jsou významné pro vnitřní trh a pro správní spolupráci mezi členskými státy;
4)
„dvoustrannými nebo mnohostrannými kontrolami“ koordinovaná kontrola daňové povinnosti jedné nebo více propojených osob povinných k dani organizovaná dvěma či více zúčastněnými zeměmi, včetně alespoň dvou členských států, se společnými nebo doplňujícími se zájmy.
Článek 3
Účast v programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy a země uvedené v odstavci 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky v něm uvedené.
2. Účast v programu je otevřena těmto zemím:
a)
přistupujícím zemím, kandidátským zemím a potenciálním kandidátským zemím, jež využívají předvstupní strategie, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách;
b)
partnerským zemím v rámci evropské politiky sousedství, pokud tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie.
Partnerské země uvedené v prvním pododstavci písm. b)se programu účastní v souladu s ustanoveními, jež se s těmito zeměmi určí po vytvoření rámcových dohod o jejich účasti na programech Unie. Svojí účastí podporují pouze činnosti v rámci programu, které jsou zaměřené na boj proti daňovým podvodům a daňovým únikům a na řešení problematiky agresivního daňového plánování.
Článek 4
Účast na činnostech v rámci programu
Pokud je to nezbytné pro dosažení cílů uvedených v článcích 5 a 6, mohou být přizváni externí odborníci, aby přispěli k vybraným činnostem organizovaným v rámci programu. Tyto externí odborníky vybírá Komise spolu se zúčastněnými zeměmi podle jejich dovedností, zkušeností a znalostí, jež jsou významné pro dané činnosti, s přihlédnutím k jakémukoli riziku střetu zájmů, a zachovává při tom vyvážený poměr mezi zástupci podniků a jinými odborníky z řad občanské společnosti. Seznam vybraných externích odborníků se zveřejňuje a pravidelně aktualizuje.
Článek 5
Obecný cíl a zvláštní cíl
1. Obecným cílem programu je zlepšit řádné fungování systémů zdanění na vnitřním trhu posílením spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich daňovými orgány a jejich úředníky.
2. Zvláštním cílem programu je podpora boje proti daňovým podvodům, daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování a provádění právních předpisů Unie v oblasti daní zajištěním výměny informací, podporou správní spolupráce a v nezbytných a vhodných případech posílením administrativní kapacity zúčastněných zemí, s cílem napomoci snížení administrativní zátěže daňových orgánů a nákladů na dosažení souladu pro daňové poplatníky.
3. Dosažení těchto cílů uvedených v tomto článku se měří zejména na základě:
a)
dostupnosti společné komunikační sítě pro evropské informační systémy a úplného přístupu k ní;
b)
zpětné vazby od zúčastněných zemí ohledně výsledků akcí v rámci programu.
Článek 6
Operační cíle a priority programu
1. Program má tyto operační cíle a priority:
a)
zavádět, zdokonalovat, provozovat a podporovat evropské informační systémy v oblasti daní;
b)
podporovat činnosti v oblasti správní spolupráce;
c)
prohloubit dovednosti a schopnosti daňových úředníků;
d)
posílit pochopení a provádění právních předpisů Unie v oblasti daní;
e)
podporovat zdokonalování správních postupů a sdílení osvědčených správních praktik
2. Cíle a priority uvedené v odstavci 1 jsou dosahovány se zvláštním důrazem na podporu boje proti daňovým podvodům, daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování.
KAPITOLA II
Způsobilé akce
Článek 7
Způsobilé akce
1. Program za podmínek stanovených v ročním pracovním programu uvedeném v článku 14 poskytuje finanční podporu na:
a)
společné akce:
i)
semináře a pracovní setkání;
ii)
projektové skupiny, které se zpravidla skládají z omezeného počtu zemí, působí pouze po omezenou dobu a sledují předem stanovený cíl s přesně popsaným výsledkem;
iii)
dvoustranné nebo mnohostranné kontroly a další činnosti stanovené v právních předpisech Unie týkajících se správní spolupráce, organizované dvěma či více zúčastněnými zeměmi, včetně alespoň dvou členských států,
iv)
pracovní návštěvy organizované zúčastněnými zeměmi nebo jinou zemí, které umožní úředníkům získat nebo zvýšit jejich odbornou způsobilost či znalosti v daňových záležitostech;
v)
skupiny odborníků, tedy strukturované formy spolupráce dočasného charakteru, jež sdružují odborné znalosti k plnění úkolů v konkrétních oblastech, zejména v souvislosti s evropskými informačními systémy, případně s podporou on-line služeb spolupráce, administrativní pomoci i infrastruktury a vybavení;
vi)
akce zaměřené na budování kapacit veřejné správy a podpůrné akce;
vii)
studie;
viii)
komunikační projekty;
ix)
jakékoli další činnosti, které podporují obecný a zvláštní cíl uvedené v článku 5 a operační cíle a priority uvedené v článku 6, je-li nezbytnost takových dalších činností řádně odůvodněna;
b)
budování evropských informačních systémů: vývoj, údržba, provoz a kontrola kvality unijních složek evropských informačních systémů stanovených v bodě A přílohy a nových evropských informačních systémů zřízených právními předpisy Unie, za účelem účinného vzájemného propojení daňových orgánů;
c)
činnosti v oblasti společné odborné přípravy: společně vypracované akce v oblasti odborné přípravy na podporu nezbytných odborných dovedností a znalostí vztahujících se k oblasti daní.
Délka pracovních návštěv uvedených v prvním pododstavci písm. a) bodě iv) nepřesáhne jeden měsíc. U pracovních návštěv organizovaných v třetích zemích jsou pro financování z programu způsobilé pouze cestovní a pobytové náklady (ubytování a denní příspěvky).
Skupiny odborníků uvedené v prvním pododstavci písm. a) bodě v) jsou organizovány Komisí ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi, přičemž s výjimkou řádně odůvodněných případů nepřesáhne jejich délka působení jeden rok.
2. Prostředky na způsobilé akce uvedené v tomto článku jsou přidělovány vyváženým způsobem a úměrně ke skutečným potřebám těchto akcí.
3. Komise při hodnocení programu posoudí, zda je nutné zavést pro jednotlivé způsobilé akce rozpočtové stropy.
Článek 8
Zvláštní prováděcí ustanovení o společných akcích
1. Účast na společných akcích uvedených v čl. 7 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země zajistí, aby k účasti na společných akcích byli nominováni úředníci s náležitým profilem a kvalifikací, včetně jazykových dovedností.
3. Zúčastněné země případně přijmou nezbytná opatření ke zvýšení povědomí o společných akcích a k zajištění využití vzniklých výstupů.
Článek 9
Zvláštní prováděcí ustanovení o evropských informačních systémech
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby evropské informační systémy uvedené v bodě A přílohy byly rozvíjeny, provozovány a náležitě udržovány.
2. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje ty aspekty zavádění a fungování unijních i neunijních složek evropských informačních systémů uvedených v bodě A přílohy, které jsou nezbytné pro zajištění jejich operability, vzájemné propojenosti a soustavného zlepšování.
3. Využívání unijních složek evropských informačních systémů uvedených v bodě A přílohy nezúčastněnými zeměmi je upraveno dohodami, které budou s těmito zeměmi uzavřeny v souladu s článkem 218 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 10
Zvláštní prováděcí ustanovení o činnostech v oblasti společné odborné přípravy
1. Účast na činnostech v oblasti společné odborné přípravy uvedených v čl. 7 odst. 1 prvním pododstavci písm. c) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země zajistí, aby k účasti na činnostech v oblasti společné odborné přípravy byli nominováni úředníci s náležitým profilem a kvalifikací, včetně jazykových dovedností.
3. Zúčastněné země případně začlení do svých vnitrostátních programů odborné přípravy společně vytvořený obsah odborné přípravy, včetně modulů elektronického vzdělávání, programů odborné přípravy a společně dohodnutých norem odborné přípravy.
KAPITOLA III
Finanční rámec
Článek 11
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu se stanoví na 223 366 000 EUR v běžných cenách.
2. Finanční příděl pro program může pokrýt také náklady vzniklé přípravnými, monitorovacími, kontrolními, auditními a hodnotícími činnostmi, kterých je pravidelně zapotřebí pro řízení programu a dosahování jeho cílů, zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační činnosti vztahující se k cílům stanoveným tímto nařízením, výdaje spojené se sítěmi informačních technologií se zaměřením na zpracování a výměnu informací, spolu se všemi ostatními výdaji na technickou a administrativní pomoc, které vzniknou Komisi při řízení programu.
Podíl administrativních výdajů nesmí obecně přesáhnout 5 % celkových nákladů programu.
Článek 12
Druhy podpory
1. Komise provádí program v souladu s nařízením (EU) Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora Unie na činnosti podle článku 7 má podobu:
a)
grantů;
b)
zadávání veřejných zakázek;
c)
náhrady nákladů vynaložených externími odborníky uvedenými v článku 4.
3. Míra spolufinancování u grantů činí až 100 % způsobilých nákladů v případě nákladů na cestování a ubytování, nákladů spojených s organizováním akcí a denních příspěvků.
Tato míra se vztahuje na všechny způsobilé akce, s výjimkou skupin odborníků uvedených v čl. 7 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodu v). Pokud akce vyžaduje udělení grantu, stanoví příslušnou míru spolufinancování pro skupiny odborníků roční pracovní programy.
4. Unijní složky evropských informačních systémů jsou financovány programem. Zúčastněné země nesou zejména náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz neunijních složek evropských informačních systémů.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny opatřeními k prevenci podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů a inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci tohoto programu obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
KAPITOLA IV
Prováděcí pravomoci
Článek 14
Pracovní program
K provádění programu přijímá Komise formou prováděcích aktů roční pracovní programy, které stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a jejich celkovou částku. Obsahují rovněž popis akcí, které mají být financovány, informaci o částce přidělené na jednotlivé druhy akcí a orientační harmonogram provádění. V případě grantů obsahují roční pracovní programy priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Tyto prováděcí akty vycházejí z výsledků předchozích let a přijímají se přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2.
Článek 15
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA V
Sledování a hodnocení
Článek 16
Sledování akcí v rámci programu
1. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi sleduje program a akce v jeho rámci.
2. Komise a zúčastněné státy stanoví kvalitativní a kvantitativní ukazatele a v případě potřeby doplní další ukazatele v průběhu trvání programu. Tyto ukazatele se použijí k měření účinků programu ve vztahu k předem stanoveným základním hodnotám.
3. Komise zveřejní výsledky sledování uvedeného v odstavci 1 a ukazatele uvedené v odstavci 2.
4. Výsledky sledování se použijí pro účely hodnocení programu podle článku 17.
Článek 17
Hodnocení a přezkum
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu v polovině období a závěrečnou hodnotící zprávu, týkající se oblastí uvedených v odstavcích 2 a 3. Výsledky těchto hodnocení se začlení do rozhodnutí o možném prodloužení, úpravě či pozastavení programu v následných obdobích. Tato hodnocení provádí nezávislý externí hodnotitel.
2. Do 30. června 2018 vypracuje Komise hodnotící zprávu v polovině období, která se zaměří na dosažení cílů akcí v rámci programu, účinnost využívání prostředků a přidanou hodnotu na evropské úrovni. Tato zpráva se bude dále zabývat zjednodušením, trvalou platností cílů a také přínosem programu k prioritám Unie, tedy k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.
3. Do 31. prosince 2021 vypracuje Komise závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavci 2 a dlouhodobého dopadu a udržitelnosti účinků programu.
4. Zúčastněné země poskytnou Komisi na její žádost veškeré dostupné údaje a informace, které mohou přispět k její hodnotící zprávě v polovině období a závěrečné hodnotící zprávě.
KAPITOLA VI
Závěrečná ustanovení
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 1482/2007/ES se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedeného rozhodnutí se však až do dokončení těchto akcí nadále řídí uvedeným rozhodnutím.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1286/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2013
de instituire a unui program de acțiune pentru a îmbunătăți funcționarea sistemelor de impozitare în Uniunea Europeană pentru perioada 2014-2020 (Fiscalis 2020) și de abrogare a Deciziei nr. 1482/2007/CE
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 114 și 197,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Programul de acțiune multianual pentru domeniul fiscal aplicat înainte de 2014 a contribuit în mod semnificativ la facilitarea și consolidarea cooperării între autoritățile fiscale în cadrul Uniunii. Valoarea adăugată a acestui program, inclusiv pentru protejarea intereselor financiare ale statelor membre ale Uniunii și ale contribuabililor a fost recunoscută de către administrațiile fiscale din țările participante. Provocările identificate pentru deceniul următor nu pot fi abordate dacă statele membre nu privesc dincolo de frontierele teritoriului lor administrativ sau nu cooperează intens cu omoloagele lor. Programul Fiscalis, pus în aplicare de Comisie în cooperare cu țările participante, oferă statelor membre un cadru la nivelul Uniunii în care să dezvolte respectivele activități de cooperare, și este mai rentabil decât dacă fiecare stat membru și-ar înființa cadre proprii de cooperare la nivel bilateral sau multilateral. Prin urmare, este oportun să se asigure continuarea programului menționat prin instituirea unui nou program în același domeniu.
(2)
Programul stabilit în temeiul prezentului regulament, „Fiscalis 2020”, precum și succesul acestuia, sunt esențiale în actualul context economic și ar trebui să sprijine cooperarea în materie fiscală.
(3)
Se preconizează că activitățile din cadrul Fiscalis 2020, și anume sistemele de informații europene astfel cum sunt definite în prezentul regulament, acțiunile comune pentru funcționarii din administrațiile fiscale și inițiativele comune de formare profesională, vor contribui la îndeplinirea strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii prin consolidarea funcționării pieței interne, oferirea unui cadru pentru sprijinirea activităților de sporire a capacității administrative a autorităților fiscale și încurajarea progresului tehnic și a inovării. Prin asigurarea unui cadru care să cuprindă activitățile care urmăresc să sporească eficiența autorităților fiscale, să consolideze competitivitatea întreprinderilor, să promoveze ocuparea forței de muncă și să contribuie la protejarea intereselor financiare și economice ale statelor membre ale Uniunii și ale contribuabililor, Fiscalis 2020 va consolida în mod activ funcționarea sistemelor de impozitare din cadrul pieței interne, contribuind totodată la eliminarea treptată a barierelor și a distorsiunilor existente în cadrul pieței interne.
(4)
Sfera de aplicare a Fiscalis 2020 ar trebui să fie adaptată la necesitățile actuale pentru a viza toate impozitele armonizate la nivelul Uniunii și alte impozite în măsura în care acestea sunt relevante pentru piața internă și pentru cooperarea administrativă dintre statele membre.
(5)
Pentru a sprijini procesul de aderare și de asociere a țărilor terțe, Fiscalis 2020 ar trebui să fie deschis participării țărilor în curs de aderare și a țărilor candidate, precum și a țărilor potențial candidate și a țărilor partenere din cadrul politicii europene de vecinătate dacă sunt îndeplinite anumite condiții, iar prin participarea lor, țările respective sprijină numai activitățile din cadrul Fiscalis 2020 care urmăresc combaterea fraudei fiscale și a evaziunii fiscale și abordarea planificării fiscale agresive. Având în vedere rata tot mai pronunțată de interconectare a economiei mondiale, Fiscalis 2020 ar trebui să continue să prevadă posibilitatea de a invita experți externi să contribuie la activități în cadrul Fiscalis 2020. Experții externi, precum reprezentanți ai autorităților guvernamentale, operatori economici și organizații ale acestora sau reprezentanți ai organizațiilor internaționale, ar trebui invitați numai în cazul în care contribuția lor este considerată a fi esențială pentru realizarea obiectivelor Fiscalis 2020.
(6)
Obiectivele și prioritățile Fiscalis 2020 țin cont de problemele și provocările identificate în domeniul fiscal în următorul deceniu. Fiscalis 2020 ar trebui să continue să joace un rol în sectoare vitale cum ar fi punerea în aplicare coerentă a dreptului Uniunii în domeniul impozitării, asigurarea schimbului de informații și sprijinirea cooperării administrative și consolidarea capacității administrative a autorităților fiscale. Având în vedere dinamica noilor provocări identificate, ar trebui pus mai mult accent pe susținerea luptei împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive. De asemenea, ar trebui acordată atenție reducerii sarcinii administrative a autorităților fiscale și a costurilor de asigurare a conformității aplicabile contribuabililor și prevenirii cazurilor de dublă impunere.
(7)
La nivel operațional, Fiscalis 2020 ar trebui să pună în aplicare, să funcționeze și să sprijine sistemele de informații europene și să susțină activitățile de cooperare administrativă, să consolideze aptitudinile și competențele funcționarilor din administrațiile fiscale, să sporească înțelegerea dreptului Uniunii în domeniul fiscal și să faciliteze punerea în aplicare a acestuia, precum și să sprijine îmbunătățirea procedurilor administrative și partajarea și diseminarea bunelor practici în domeniul administrativ. În realizarea acestor obiective ar trebui să se pună accentul pe susținerea luptei împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive.
(8)
Instrumentele programului care se aplicau înainte de Fiscalis 2020 ar trebui suplimentate pentru a răspunde în mod corespunzător provocărilor cu care se vor confrunta autoritățile fiscale în următorul deceniu și pentru a ține pasul cu evoluția legislației Uniunii. Fiscalis 2020 ar trebui să acopere: controale bilaterale sau multilaterale și alte forme de cooperare administrativă, astfel cum sunt instituite în dreptul relevant al Uniunii privind cooperarea administrativă; echipe de experți; acțiuni de consolidare a capacității administrației publice prin care se oferă instruire specifică și specializată în domeniul impozitării pentru statele membre care se confruntă cu circumstanțe speciale și excepționale care justifică astfel de acțiuni specifice și, dacă este cazul, studii și activități comune de comunicare pentru a sprijini punerea în aplicare a dreptului Uniunii în domeniul impozitării.
(9)
Sistemele de informații europene joacă un rol vital în interconectarea autorităților fiscale și, ca atare, în consolidarea sistemelor fiscale din cadrul Uniunii și ar trebui, prin urmare, să fie finanțate și îmbunătățite în continuare în cadrul Fiscalis 2020. În plus, ar trebui să existe posibilitatea includerii în Fiscalis 2020 a unor noi sisteme de informații legate de domeniul fiscal, înființate în temeiul legislației Uniunii. Sistemele de informații europene ar trebui, dacă este cazul, să se bazeze pe modele de dezvoltare și pe o arhitectură IT partajate.
(10)
În contextul îmbunătățirii cooperării administrative la o scară mai largă și al sprijinirii luptei împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive, poate fi utilă încheierea de către Uniune a unor acorduri cu țări terțe pentru a le permite țărilor respective să utilizeze componentele UE aferente sistemelor de informații europene pentru a sprijini schimbul de informații în condiții de siguranță între acestea și statele membre în cadrul acordurilor fiscale bilaterale.
(11)
De asemenea, în cadrul Fiscalis 2020 ar trebui să se desfășoare activități comune de formare profesională. Fiscalis 2020 ar trebui să sprijine în continuare țările participante în consolidarea aptitudinilor și a cunoștințelor profesionale în domeniul impozitării prin intermediul unui conținut de formare profesională elaborat în comun și îmbunătățit care să vizeze funcționarii din administrațiile fiscale și operatorii economici. În acest scop, actuala abordare comună a formării profesionale în cadrul Fiscalis 2020, care s-a bazat în principal pe dezvoltarea formării online (e-learning) centralizate, ar trebui să se transforme într-un program complex de sprijin pentru formarea profesională în Uniune.
(12)
Fiscalis 2020 ar trebui să acopere o perioadă de șapte ani, pentru a alinia durata acestuia cu cea a cadrului financiar multianual prevăzut în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (2).
(13)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a Fiscalis 2020, care să constituie cadrul de referință prioritar pentru Parlamentul European și pentru Consiliu în timpul procedurii bugetare anuale, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (3).
(14)
În conformitate cu angajamentul Comisiei stabilit în Comunicarea privind revizuirea bugetului din 2010, de a asigura coerența și simplificarea programelor de finanțare, dacă activitățile preconizate în cadrul Fiscalis 2020 urmăresc obiective care sunt comune mai multor instrumente de finanțare, resursele ar trebui să fie împărțite cu celelalte instrumente de finanțare ale Uniunii, excluzând totuși dubla finanțare.
(15)
Măsurile necesare pentru aplicarea financiară a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (5).
(16)
Țările participante ar trebui să suporte costurile aferente elementelor naționale ale Fiscalis 2020, care ar include, printre altele, componentele non-UE ale sistemelor de informații europene și orice curs de formare care nu se numără printre inițiativele comune de formare profesională.
(17)
Având în vedere importanța participării depline a țărilor participante la acțiunile comune, este posibilă stabilirea unei rate de cofinanțare de 100 % din costurile eligibile în ceea ce privește cheltuielile aferente deplasării și cazării, organizării de evenimente și diurnelor, atunci când acest lucru este necesar în vederea îndeplinirii în totalitate a obiectivelor Fiscalis 2020.
(18)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri adecvate de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prin prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, prin recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni.
(19)
Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în vederea stabilirii programelor de lucru anuale. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(20)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume instituirea unui program multianual care să îmbunătățească funcționarea sistemelor de impozitare din cadrul pieței interne, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre întrucât acestea nu pot asigura în mod eficient cooperarea și coordonarea necesare pentru îndeplinirea obiectivului menționat, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv.
(21)
Comisia ar trebui să fie sprijinită de către Comitetul Fiscalis 2020 pentru punerea în aplicare a Fiscalis 2020.
(22)
Pentru a facilita evaluarea Fiscalis 2020, ar trebui instituit încă de la început un cadru adecvat de monitorizare a rezultatelor obținute prin Fiscalis 2020. Comisia, alături de țările participante, ar trebui să stabilească indicatori ajustabili și să fixeze valori de referință predefinite pentru monitorizarea rezultatelor activităților din cadrul Fiscalis 2020. Ar trebui efectuată o evaluare la jumătatea perioadei care să vizeze gradul de îndeplinire a obiectivelor Fiscalis 2020, eficiența acestuia și valoarea adăugată la nivel european. În plus, o evaluare finală ar trebui să analizeze impactul pe termen lung și durabilitatea efectelor Fiscalis 2020. Ar trebui să se asigure o transparență deplină prin întocmirea periodică de rapoarte privind monitorizarea și transmiterea de rapoarte de evaluare către Parlamentul European și Consiliu.
(23)
Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată în statele membre în contextul prezentului regulament, sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în special a autorităților publice independente desemnate de statele membre. Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (8) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal de către Comisie în scopul prezentului regulament, sub supravegherea Autorității Europene pentru Protecția Datelor. Orice schimb sau transfer de informații efectuat de autoritățile competente ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt prevăzute în Directiva 95/46/CE, și orice schimb sau transfer de informații efectuat de Comisie ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(24)
Prezentul regulament înlocuiește Decizia nr. 1482/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9). Prin urmare, decizia respectivă ar trebui abrogată,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
Dispoziții generale
Articolul 1
Obiect
(1) Se instituie un program de acțiune multianual „Fiscalis 2020” (denumit în continuare „programul”) cu scopul de a îmbunătăți funcționarea sistemelor de impozitare în cadrul pieței interne și de a sprijini cooperarea în legătură cu acestea.
(2) Programul acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„autorități fiscale” înseamnă autoritățile publice și alte organisme din țările participante care sunt responsabile cu administrarea impozitării sau cu activități aferente impozitării;
2.
„experți externi” înseamnă:
(a)
reprezentanți ai autorităților guvernamentale, inclusiv cei din țările care nu participă la program, în temeiul articolului 3 alineatul (2);
(b)
operatori economici și organizațiile care reprezintă operatorii economici;
(c)
reprezentanți ai organizațiilor internaționale și ai altor organizații relevante;
3.
„impozitare” înseamnă următoarele:
(a)
taxa pe valoarea adăugată, prevăzută în Directiva 2006/112/CE a Consiliului (10);
(b)
accizele la alcool, prevăzute în Directiva 92/83/CEE a Consiliului (11);
(c)
accizele la produse din tutun, prevăzute în Directiva 2011/64/UE a Consiliului (12);
(d)
impozitele pe produse energetice și energie electrică, prevăzute în Directiva 2003/96/CE a Consiliului (13);
(e)
alte impozite și taxe care intră sub incidența articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2010/24/UE a Consiliului (14) în măsura în care acestea sunt relevante pentru piața internă și pentru cooperarea administrativă dintre statele membre.
4.
„controale bilaterale sau multilaterale” înseamnă verificarea coordonată a obligațiilor fiscale ale unui contribuabil sau ale mai multor contribuabili între care există legături, organizat de două sau mai multe țări participante cu interese comune sau complementare, printre care se numără cel puțin două state membre.
Articolul 3
Participarea la program
(1) Țările participante sunt statele membre și țările menționate la alineatul (2), în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul respectiv.
(2) Programul este deschis participării oricăreia dintre țările următoare:
(a)
țările în curs de aderare, țările candidate și țările potențial candidate care beneficiază de o strategie de preaderare, în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru respective, în deciziile Consiliilor de asociere sau în alte acorduri similare;
(b)
țările partenere din cadrul politicii europene de vecinătate, cu condiția ca țările respective să fi ajuns la un nivel satisfăcător de apropiere a legislației și a metodelor administrative relevante de cele ale Uniunii.
Țările partenere menționate la primul paragraf litera (b) participă la program, în conformitate cu dispozițiile care urmează a fi stabilite împreună cu aceste țări ca urmare a încheierii acordurilor-cadru privind participarea lor la programele Uniunii. Prin participarea lor, țările respective sprijină numai activitățile din cadrul programului care urmăresc combaterea fraudei fiscale și a evaziunii fiscale, precum și abordare planificării fiscale agresive.
Articolul 4
Participarea la activitățile din cadrul programului
La anumite activități organizate în cadrul programului pot fi invitați să contribuie experți externi, ori de câte ori acest lucru este esențial pentru realizarea obiectivelor menționate la articolele 5 și 6. Experții externi sunt selectați de Comisie în colaborare cu țările participante, pe baza competențelor acestora, a experienței și a cunoștințelor relevante pentru activitățile avute în vedere, ținându-se seama de orice conflict de interese posibil și realizându-se un echilibru între reprezentanții întreprinderilor și alți experți ai societății civile. O listă a experților externi selectați se publică și se actualizează periodic.
Articolul 5
Obiectivul general și obiectivul specific
(1) Obiectivul general al programului este de a îmbunătăți funcționarea sistemelor de impozitare pe piața internă printr-o cooperare extinsă între țările participante, autoritățile fiscale ale acestora și funcționarii lor.
(2) Obiectivul specific al programului este de a sprijini lupta împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive și punerea în aplicare a dreptului Uniunii în domeniul impozitării prin asigurarea schimbului de informații, prin sprijinirea cooperării administrative și, atunci când este necesar și oportun, prin consolidarea capacității administrative a țărilor participante, cu scopul de a contribui la reducerea sarcinii administrative a autorităților fiscale și a costurilor de asigurare a conformității aplicabile contribuabililor.
(3) Realizarea obiectivelor menționate în prezentul articol se măsoară în special având la bază:
(a)
disponibilitatea rețelei comune de comunicații pentru sistemele de informații europene și accesul deplin la aceasta;
(b)
reacțiile primite din partea țărilor participante cu privire la rezultatele acțiunilor din cadrul programului.
Articolul 6
Obiective operaționale și priorități ale programului
(1) Obiectivele operaționale și prioritățile programului sunt următoarele:
(a)
punerea în aplicare, îmbunătățirea, operarea și sprijinirea sistemelor de informații europene în domeniul fiscal;
(b)
sprijinirea activităților de cooperare administrativă;
(c)
consolidarea aptitudinilor și competențelor funcționarilor din administrațiile fiscale;
(d)
consolidarea înțelegerii și punerii în aplicare a dreptului Uniunii în domeniul fiscal a acestuia;
(e)
sprijinirea îmbunătățirii procedurilor administrative și partajarea bunelor practici în domeniul administrativ.
(2) În realizarea obiectivelor și priorităților menționate la alineatul (1), se pune un accent deosebit pe sprijinirea luptei împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive.
CAPITOLUL II
Acțiuni eligibile
Articolul 7
Acțiuni eligibile
(1) Programul furnizează, în condițiile stabilite în programul anual de lucru menționat la articolul 14, sprijin financiar pentru:
(a)
acțiuni comune:
(i)
seminare și ateliere;
(ii)
grupuri de proiect, compuse în general dintr-un număr limitat de țări, care funcționează o perioadă limitată de timp și lucrează la realizarea unui obiectiv predefinit, cu rezultate descrise cu precizie;
(iii)
controale bilaterale sau multilaterale și alte activități prevăzute în dreptul Uniunii privind cooperarea administrativă, organizate de două sau mai multe țări participante, care includ cel puțin două state membre;
(iv)
vizite de lucru organizate de țările participante sau de o altă țară pentru a le permite funcționarilor să dobândească sau să își dezvolte competențele sau cunoștințele în domeniul fiscal;
(v)
echipe de experți, și anume forme structurate de cooperare, cu un caracter temporar, care pun în comun cunoștințele necesare pentru a îndeplini atribuții în domenii specifice, în special în domeniul sistemelor de informații europene, beneficiind eventual de sprijinul serviciilor de colaborare online, de asistență administrativă și de infrastructură și echipamente;
(vi)
consolidarea capacității administrației publice și acțiuni de sprijin;
(vii)
studii;
(viii)
proiecte de comunicare;
(ix)
orice altă activitate în sprijinul obiectivului general, al obiectivului specific și al obiectivelor operaționale și al priorităților stabilite la articolele 5 și 6, cu condiția ca activitatea respectivă să fie justificată în mod corespunzător;
(b)
construirea de Sisteme de Informații Europene: dezvoltarea, întreținerea, operarea și controlul calității componentelor UE aferente sistemelor de informații europene prevăzute la punctul A din anexă și noilor sisteme de informații europene instituite în temeiul dreptului Uniunii, în vederea interconectării în mod eficient a autorităților fiscale;
(c)
activități comune de formare profesională: acțiuni de formare profesională elaborate în comun, care să sprijine competențele și cunoștințele profesionale necesare în domeniul fiscal.
Vizitele de lucru menționate la primul paragraf litera (a) punctul (iv) nu pot depăși o lună. Pentru vizitele de lucru organizate în țări terțe, sunt eligibile în cadrul programului doar cheltuielile de deplasare și de ședere (cazare și diurnă).
Echipele de experți menționate la primul paragraf litera (a) punctul (v) sunt organizate de Comisie în cooperare cu țările participante, iar durata de funcționare a acestora nu poate depăși un an, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător.
(2) Resursele aferente acțiunilor eligibile menționate la prezentul articol se alocă în mod echilibrat și proporțional cu necesitățile reale ale acțiunilor respective.
(3) Atunci când evaluează programul, Comisia analizează necesitatea introducerii unor plafoane bugetare pentru diferitele acțiuni eligibile.
Articolul 8
Dispoziții specifice de punere în aplicare pentru acțiunile comune
(1) Participarea la acțiunile comune menționate la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) este voluntară.
(2) Țările participante se asigură că funcționarii desemnați să participe la acțiunile comune au un profil și o calificare adecvate, inclusiv competențe lingvistice.
(3) Țările participante adoptă măsurile necesare, dacă este cazul, pentru a spori nivelul de informare cu privire la acțiunile comune și pentru a asigura utilizarea realizărilor obținute.
Articolul 9
Dispoziții de punere în aplicare specifice pentru sistemele de informații europene
(1) Comisia și țările participante se asigură că sistemele de informații europene menționate la punctul A din anexă sunt dezvoltate, exploatate și întreținute în mod adecvat.
(2) Comisia coordonează, în cooperare cu țările participante, aspectele legate de instituirea și funcționarea componentelor din Uniune și din afara Uniunii ale sistemelor de informații europene menționate la punctul A din anexă, care sunt necesare în vederea asigurării operabilității, interconexiunii și îmbunătățirii constante a acestora.
(3) Utilizarea componentelor din Uniune aferente sistemelor de informații europene menționate la punctul A din anexă de către țările neparticipante face obiectul unor acorduri cu aceste țări, care urmează să fie încheiate în conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 10
Dispoziții de punere în aplicare specifice pentru activitățile comune de formare profesională
(1) Participarea la activitățile comune de formare profesională menționate la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (c) este voluntară.
(2) Țările participante se asigură că funcționarii desemnați să participe la activitățile comune de formare profesională au un profil și o calificare adecvate, inclusiv competențe lingvistice.
(3) Țările participante integrează, după caz, în programele lor naționale de formare, conținutul de formare profesională dezvoltat în comun, inclusiv modulele de învățare online (e-learning), programele de formare și standardele de formare convenite în comun.
CAPITOLUL III
Cadrul financiar
Articolul 11
Cadrul financiar
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului este de 223 366 000 EUR în prețuri curente.
(2) Resursele financiare alocate programului pot acoperi și cheltuielile legate de activitățile de pregătire, monitorizare, verificare, audit și evaluare care sunt necesare în mod periodic pentru gestionarea programului și îndeplinirea obiectivelor acestuia; în mod concret, sunt acoperite studiile, reuniunile de experți, activitățile de informare și comunicare legate de obiectivele prevăzute în prezentul regulament, cheltuielile legate de rețelele IT specializate în schimbul și prelucrarea de informații, împreună cu toate celelalte tipuri de cheltuieli cu asistența tehnică și administrativă efectuate de Comisie pentru gestionarea programului.
Cheltuielile administrative nu depășesc, per ansamblu, 5 % din costul total al programului.
Articolul 12
Forme de intervenție
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Sprijinul financiar al Uniunii pentru activitățile prevăzute la articolul 7 se acordă sub formă de:
(a)
granturi;
(b)
contracte de achiziții publice;
(c)
rambursarea cheltuielilor efectuate de experții externi menționați la articolul 4.
(3) Rata de cofinanțare pentru granturi este de până la 100 % din costurile eligibile, în cazul cheltuielilor de deplasare și de cazare, cheltuielilor aferente organizării de evenimente și diurnelor.
Această rată se aplică tuturor acțiunilor eligibile cu excepția echipelor de experți prevăzute la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) punctul (v). Rata de cofinanțare pentru echipele de experți aplicabilă în cazul în care aceste acțiuni necesită acordarea de granturi se precizează în programele anuale de lucru.
(4) Componentele din Uniune aferente sistemelor de informații europene sunt finanțate prin program. Țările participante suportă, în special, costurile legate de achiziționarea, dezvoltarea, instalarea, întreținerea și operarea curentă a componentelor din afara Uniunii ale Sistemelor de Informații Europene.
Articolul 13
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror alte activități ilegale, prin verificări eficace și, dacă se descoperă nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi dețin competența de a realiza audituri, pe baza documentelor și la fața locului, în cazul tuturor beneficiarilor de granturi, contractanților și subcontractanților care au primit fonduri europene prin prezentul regulament.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv verificări și inspecții la fața locului în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (16) pentru a stabili existența fraudei, a corupției sau a oricăror alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau un contract finanțat prin prezentul regulament.
CAPITOLUL IV
Competențe de executare
Articolul 14
Programul de lucru
În vederea punerii în aplicare a programului, Comisia adoptă, prin intermediul actelor de punere în aplicare, programe de lucru anuale care stabilesc obiectivele urmărite, rezultatele preconizate, metoda de punere în aplicare și cuantumul total al acestora. De asemenea, programele conțin o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, o precizare a sumei alocate fiecărui tip de acțiune și un calendar orientativ al punerii în aplicare. În cazul granturilor, programele de lucru anuale includ prioritățile, criteriile esențiale de evaluare și rata maximă de cofinanțare. Respectivele acte de punere în aplicare se bazează pe rezultatele anilor anteriori și se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (2).
Articolul 15
Procedura comitetelor
(1) Comisia este asistată de un comitet. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL V
Monitorizare și evaluare
Articolul 16
Monitorizarea acțiunilor din cadrul programului
(1) Comisia, în cooperare cu țările participante, monitorizează programul și acțiunile din cadrul acestuia.
(2) Comisia și țările participante stabilesc indicatori calitativi și cantitativi și, dacă este necesar, adaugă noi indicatori în cursul desfășurării programului. Indicatorii sunt utilizați pentru a măsura efectele programului în raport cu valori de referință predefinite.
(3) Comisia publică rezultatul monitorizării menționate la alineatul (1) și indicatorii menționați la alineatul (2).
(4) Rezultatele monitorizării se utilizează pentru evaluarea programului în conformitate cu articolul 17.
Articolul 17
Evaluare și revizuire
(1) Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului rapoarte de evaluare la jumătatea perioadei și de evaluare finală cu privire la chestiunile la care se face referire la alineatele (2) și (3). Rezultatele acestor evaluări trebuie să fie integrate în deciziile privind posibila reînnoire, modificare sau suspendare a programului pentru perioadele ulterioare. Aceste evaluări sunt efectuate de un evaluator extern independent.
(2) Până la 30 iunie 2018, Comisia întocmește un raport de evaluare la jumătatea perioadei privind realizarea obiectivelor acțiunilor din cadrul programului, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată la nivel european a programului. Acest raport va aborda, în plus, simplificarea și relevanța constantă a obiectivelor, precum și contribuția programului la prioritățile Uniunii referitoare la creșterea inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii.
(3) Până la 31 decembrie 2021, Comisia întocmește un raport de evaluare final privind aspectele la care se face referire la alineatul (2), precum și cu privire la impactul pe termen lung și la durabilitatea efectelor programului,.
(4) La solicitarea Comisiei, țările participante prezintă acesteia toate datele și informațiile disponibile relevante pentru a contribui la rapoartele de evaluare la jumătatea perioadei și finale.
CAPITOLUL VI
Dispoziții finale
Articolul 18
Abrogare
Decizia nr. 1482/2007/CE se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2014.
Cu toate acestea, obligațiile financiare legate de măsurile luate în temeiul respectivei decizii sunt reglementate în continuare de aceasta până la îndeplinirea lor.
Articolul 19
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 decembrie 2013.