PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 412/2013 AL CONSILIULUI
din 13 mai 2013
de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 9,
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Deschiderea procedurii
(1)
Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 1072/2012 (2) („regulamentul provizoriu”), a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică originare din Republica Populară Chineză („RPC” sau „țara în cauză”).
(2)
Procedura a fost deschisă la data de 16 februarie 2012 (3) în urma unei plângeri depuse în numele producătorilor din Uniune („reclamanții”), care reprezintă mai mult de 30 % din producția totală a Uniunii de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică.
(3)
În conformitate cu considerentul (22) din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2011 („perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și sfârșitul PA („perioada examinată”).
1.2. Procedura ulterioară
(4)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea taxei antidumping provizorii („comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. Părțile care au adresat o cerere în acest sens au avut posibilitatea de a fi audiate. Doi importatori și un producător-exportator au cerut și li s-au acordat audieri, în prezența consilierului-auditor din cadrul Direcției Generale Comerț.
(5)
Comisia a continuat să ceară și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive. Observațiile prezentate oral și în scris de părțile interesate au fost examinate și, după caz, constatările provizorii au fost modificate în consecință.
(6)
De asemenea, după cum se arată la considerentul (55), s-a efectuat o vizită de verificare la un producător thailandez, obiectivul fiind de a examina dacă Thailanda este o țară analogă adecvată.
(7)
Ulterior, toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite articole de masă și articole de bucătărie din ceramică originare din RPC și perceperea definitivă a sumelor depuse cu titlu de taxe provizorii („comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la această comunicare a constatărilor finale. Camera chineză de comerț pentru importul și exportul produselor din industria ușoară și de artizanat (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts - „CCCLA”) și un grup de importatori au cerut și li s-au acordat audieri în prezența consilierului-auditor din cadrul Direcției Generale Comerț.
(8)
Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare, după caz.
1.3. Eșantionarea
(9)
În urma comunicării constatărilor provizorii, mai multe părți interesate au contestat eșantionul de producători-exportatori din RPC, afirmând că eșantionul nu este reprezentativ, deoarece se bazează numai pe volumele de export cele mai mari și, prin urmare, nu ia în considerare alți factori care caracterizează diversitatea și fragmentarea industriei de ceramică din RPC.
(10)
Conform articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 („regulamentul de bază”), selectarea societăților care constituie eșantionul se poate limita la cel mai mare volum reprezentativ de exporturi care pot fi examinate în mod rezonabil în intervalul de timp disponibil. Având în vedere fragmentarea industriei, s-a considerat că o selecție bazată pe volumele de exporturi ar permite constituirea unui eșantion reprezentativ care ar putea fi examinat în intervalul de timp disponibil. În acest sens, trebuie observat totuși faptul că societățile selectate sunt situate în trei regiuni diferite din RPC și produc o cantitate semnificativă din produsul în cauză, utilizând diferite tipuri de materiale ceramice, de exemplu porțelan și gresie ceramică, și produc o varietate de tipuri de produse. Prin urmare, acest argument nu poate fi acceptat.
(11)
Un producător-exportator a susținut că utilizarea unor metodologii diferite pentru constituirea eșantionului pentru industria Uniunii și importatori, pe de o parte, și a eșantionului de producători-exportatori, pe de altă parte, echivalează cu o discriminare și că ar fi trebuit să se utilizeze aceleași criterii. Utilizarea unor metodologii diferite este discriminatorie față de producătorii-exportatori și constituie o încălcare a egalității de tratament.
(12)
Selectarea unui eșantion de producători-exportatori servește doar la verificarea existenței dumpingului la produsul în cauză originar din RPC. În acest sens, este esențial să se acopere volumul maxim de importuri ale produsului în cauză în perioada de anchetă. Pe de altă parte, eșantionul de producători din Uniune a fost selectat cu scopul de a stabili dacă industria din Uniune suferă un prejudiciu semnificativ, pe baza unui număr mare de indicatori diferiți. În ceea ce privește importatorii, informațiile colectate se utilizează într-o mare măsură pentru evaluarea interesului Uniunii. Rezultă că, pentru importatorii și producătorii din Uniune, este important să se colecteze informații de la o serie de societăți active, de exemplu, în diferite segmente de produse. Dat fiind că logica pe care se bazează selectarea societăților care constituie eșantioanele este diferită pentru producătorii și importatorii din Uniune, pe de o parte, și pentru producătorii-exportatori, pe de altă parte, aceștia nu sunt într-o situație similară. Prin urmare, nici principiul nediscriminării și nici egalitatea de tratament nu presupun utilizarea unei metodologii identice pentru selectarea eșantioanelor respective. Rezultă că această afirmație este complet nejustificată și, prin urmare, este respinsă.
(13)
De asemenea, un producător-exportator și-a menținut cererea, menționată la considerentul (8) din regulamentul provizoriu, conform căreia ar fi trebuit să fie inclus în eșantion. Cu toate acestea, societatea nu a prezentat niciun argument nou care ar justifica includerea sa în eșantion. Prin urmare, și luând în considerare constatările menționate la considerentul (10) din prezentul regulament, se confirmă constatările de la considerentul (9) din regulamentul provizoriu.
(14)
Același producător-exportator neinclus în eșantion a susținut că nu i-a fost acordat suficient timp pentru a-și prezenta observațiile cu privire la constatările finale și că, De asemenea, comunicarea a fost insuficientă deoarece nu a inclus informații precum cifrele pentru cote, prețurile de vânzare, ajustări etc. Prin urmare, drepturile sale la apărare nu au fost respectate.
(15)
Conform articolului 20 alineatul (5) din regulamentul de bază, o parte interesată ar trebui să aibă la dispoziție o perioadă de cel puțin 10 zile pentru a prezenta observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. Producătorul-exportator în cauză a primit constatările finale prin poștă electronică la 25 februarie 2013 și a avut posibilitatea să prezinte observații până la 8 martie 2013 (11 zile). De asemenea, documentul cu constatările finale a fost de asemenea trimis prin scrisoare recomandată în ziua următoare. Rezultă că partea în cauză a avut la dispoziție timp suficient pentru a prezenta observații și, prin urmare, această cerere trebuie respinsă. În acest sens, merită menționat și faptul că partea în cauză a prezentat observații în termenul dat și că nu a efectuat o cerere de prelungire a termenului respectiv. De asemenea, având în vedere obligația sa de a proteja informațiile confidențiale, Comisia a comunicat toate faptele și considerentele esențiale pe baza cărora intenționează să propună instituirea de măsuri definitive. Mai precis, respectarea drepturilor la apărare nu impune ca cifrele de vânzări ale unei societăți sau cotele acordate societăților incluse în eșantion, utilizate în scopul stabilirii marjelor de dumping individuale, să fie comunicate unei părți pentru care nu se calculează nicio marjă individuală.
(16)
Din cele menționate rezultă că afirmația că drepturile la apărare nu au fost respectate este nejustificată și, prin urmare, se respinge.
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Introducere
(17)
În conformitate cu considerentul (24) și cu considerentele (56) și (57) din regulamentul provizoriu, definiția provizorie a produsului în cauză cuprinde articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică cu excepția cuțitelor din ceramică (denumite în continuare „produsul în cauză”), încadrate în prezent la codurile NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 și ex 6912 00 90 și originare din RPC.
2.2. Cereri
(18)
În urma comunicării constatărilor provizorii, nicio parte nu a contestat faptul că cuțitele (de bucătărie) din ceramică sunt fundamental diferite de alte tipuri de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică, din cauza diferențelor la nivelul caracteristicilor fizice, al proceselor de producție și al utilizărilor finale. După ce s-au analizat toate observațiile prezentate de părți, se acceptă definitiv cererea de excludere a cuțitelor din ceramică din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete.
(19)
După publicarea măsurilor provizorii, mai multe părți au susținut că anumite râșnițe de condimente și mirodenii din ceramică și părțile lor de măcinare din ceramică ar trebui să fie excluse din definiția produsului.
(20)
Cererea se bazează pe afirmația că, având în vedere specificul lor, aceste râșnițe și alte tipuri de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică nu pot fi considerate ca reprezentând un singur produs. Aceste râșnițe conțin, pentru placa de măcinare, un material ceramic compus în principal din alumină, care nu este utilizat pentru articolele de masă „standard”, precum cănile și farfuriile, și pentru care arderea se realizează la temperaturi mai ridicate. Gradul lor de interschimbabilitate cu principalele categorii de produse care fac obiectul anchetei ar fi limitat. Această observație este aplicabilă și mecanismelor de măcinare din ceramică fără carcasă, care sunt declarate în mod obișnuit sub codurile menționate mai sus.
(21)
Ancheta a arătat că elementul din ceramică din aceste dispozitive de măcinare nu reprezintă în mod normal decât o parte minoră din râșniță. De asemenea, ancheta a arătat că râșnițele cu o placă de măcinare din ceramică, inclusiv părțile lor de măcinare din ceramică, nu au aceleași caracteristici fizice de bază și utilizări de bază ca articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică. Forma, rezistența și construcția părților de măcinare din ceramică sunt diferite de cele ale articolelor de masă și ale articolelor de bucătărie din ceramică.
(22)
Unele părți au susținut că râșnițele în cauză ar trebui să fie excluse din definiția produsului, pe baza faptului că acestea au aceleași caracteristici fizice, același design industrial și aceeași utilizare finală ca și râșnițele cu mecanisme de măcinare din metal și că, atunci când sunt incluse în anumite seturi de râșnițe, acestea sunt clasificate în mod normal la poziția tarifară 8210. Acestea au mai afirmat că elementele din ceramică reprezintă, în general, în aceste cazuri, până la 2 % din valoarea produsului. Cu toate acestea, având în vedere numeroasele posibilități de clasificare a râșnițelor și a seturilor de râșnițe, ancheta nu a putut reține aceste argumente pentru a determina dacă râșnițele din ceramică ar trebui să fie excluse din definiția produsului care face obiectul anchetei.
(23)
Mai multe părți și-au susținut afirmația că râșnițele în cauză ar trebui să fie excluse din definiția produsului invocând faptul că ar fi necesar să se utilizeze plăci de măcinare din ceramică, și nu din metal, în anumite râșnițe, și anume râșnițele de sare, deoarece sarea corodează dispozitivele de măcinare din metal. Cu toate acestea, ancheta a arătat că râșnițele de sare nu utilizează neapărat mecanisme de măcinare din ceramică.
(24)
Pe baza considerațiilor expuse la considerentele de mai sus, ancheta a concluzionat că râșnițele de condimente și mirodenii cu elemente de măcinare din ceramică sunt fundamental diferite de alte tipuri de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică, din cauza diferențelor la nivelul caracteristicilor fizice de bază și al utilizărilor materialului ceramic utilizat pentru părțile active. Prin urmare, se acceptă cererea de a le exclude - inclusiv mecanismele autonome de măcinare din ceramică și părțile acestora - din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete.
(25)
După publicarea măsurilor provizorii, unele părți au susținut că dispozitivele de ascuțit cuțite din ceramică ar trebui să fie excluse din definiția produsului din cauza diferențelor la nivelul proceselor de producție și al utilizării finale și pentru că aceste articole nu sunt destinate alimentelor din cauza designului specific și a caracteristicilor fizice specifice. Ancheta a confirmat aceste puncte. Prin urmare, se admite cererea de a le exclude din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete.
(26)
În același spirit, ancheta a încercat de asemenea să stabilească dacă dispozitivele de decojire din ceramică ar trebui să fie excluse din definiția produsului. Ancheta a confirmat, într-adevăr, că dispozitivele de decojire sunt fundamental diferite de alte tipuri de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică din cauza diferențelor la nivelul designului și al caracteristicilor fizice (formă și rezistența) ale materialului ceramic utilizat pentru părțile active, precum și la nivelul proceselor de producție și al utilizării finale. Dispozitivele de decojire ar trebui, prin urmare, să fie de asemenea excluse din domeniul de aplicare al acestei anchete.
(27)
După publicarea măsurilor provizorii, o parte a susținut de asemenea că pietrele de copt pizza din ceramică-cordierit ar trebui să fie excluse din definiția produsului din cauza diferențelor la nivelul caracteristicilor fizice (formă și duritate), al designului industrial și al utilizării. Ceramica-cordierit este un silicat de aluminiu și magneziu a cărui proprietate specifică este o rezistență deosebită la șocuri termice. Ancheta a confirmat că pietrele de copt pizza din ceramică-cordierit au aceleași caracteristici fizice (formă și duritate), același design industrial și aceeași utilizare ca și cărămizile pentru furnale sau cuptoare. Prin urmare, acestea sunt diferite de alte articole de masă și articole de bucătărie din ceramică. În urma comunicării constatărilor finale, reclamanții au adus în discuție similitudinea pietrelor de copt pizza din ceramică-cordierit cu celelalte produse care fac obiectul procedurii. Cu toate acestea, aceștia nu au putut demonstra că pietrele de copt pizza din ceramică-cordierit au aceleași caracteristici fizice de bază și aceleași utilizări finale. Prin urmare, se admite cererea de a le exclude din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete.
(28)
După publicarea măsurilor provizorii, o asociație olandeză a susținut că articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică ce urmează să fie utilizate ca produse promoționale ar trebui să fie excluse din definiția produsului, motivând că acestea nu sunt vândute pentru a fi utilizate ca articole de masă sau articole de bucătărie, că acestea reprezintă un important factor de stimulare a comerțului cu amănuntul, că acestea sunt foarte apreciate de consumatori și că numai producătorii din RPC pot oferi cantitățile necesare într-o perioadă scurtă de timp. Cererea de excludere a articolelor de masă și a articolelor de bucătărie din ceramică ce urmează să fie utilizate ca produse promoționale din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete nu poate fi totuși acceptată, deoarece caracteristicile lor fizice, procesele de producție și utilizarea finală sunt aceleași ca cele ale altor tipuri de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică.
(29)
După publicarea măsurilor provizorii, iar apoi după comunicarea constatărilor finale, un importator și angrosist german și un producător exportator cooperant din RPC au susținut că produsele din gresie ceramică cu glazurare specială de un tip utilizat pentru imprimare prin sublimare și pentru care glazura de sublimare poate fi îndepărtată prin zgâriere mecanică ar trebui să fie excluse din definiția produsului ținând cont de faptul că acestea sunt produse semifabricate pentru care finisarea fotografică se efectuează în Uniune prin canale specifice, că percepția consumatorilor este diferită, că valoarea glazurii de sublimare depășește valoarea articolelor ceramice neglazurate și că nu există în Uniune producători ai acestui tip de produs. Ancheta a arătat că produsul este în mod vizibil identic cu alte articole de masă nesupuse sublimării și, prin urmare, este dificil, dacă nu imposibil, de realizat o distincție. Ancheta a mai arătat că aceste produse au, în mod normal, aceeași utilizare finală ca și alte tipuri de articole de masă din ceramică. De asemenea, s-a constatat că mai mulți producători din Uniune fabrică aceste produse și că produsele fabricate în Uniune și cele importate se află în concurență directă. Având în vedere cele menționate, se respinge cererea de excludere a produselor din gresie ceramică cu glazurare specială de un tip utilizat pentru imprimare prin sublimare.
(30)
După publicarea măsurilor provizorii, iar apoi după comunicarea constatărilor finale, importatorul care a cerut excluderea din definiția produsului a articolelor de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare a susținut că analiza provizorie a Comisiei în această privință a fost eronată, deoarece aceasta ignoră existența segmentelor de piață, diferențele de calitate dintre diferitele tipuri de articole de masă, caracterul de produs de lux și natura mai fragilă a articolelor de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare, precum și interschimbabilitatea limitată datorată percepției consumatorilor. S-a susținut de asemenea că articolele de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare pot fi chiar utilizate în scopuri decorative.
(31)
În ceea ce privește argumentele referitoare la diferențele de calitate dintre diferitele tipuri de articole de masă, caracterul de produs de lux și natura mai fragilă a articolelor de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare, aceste caracteristici nu sunt specifice articolelor de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare. De asemenea, în ceea ce privește interschimbabilitatea limitată datorată percepției consumatorilor, nu a fost prezentat niciun argument nou de natură să modifice concluzia de la considerentul (45) din regulamentul provizoriu, conform căreia consumatorul mediu nu diferențiază articolele de masă cu elemente figurative pictate manual înainte de glazurare de alte tipuri de articole de masă din ceramică. În fine, Comisia a analizat existența segmentelor de piață la considerentele (157)-(158) din regulamentul provizoriu. Prin urmare, aceste argumente nu pot infirma concluziile de la considerentul (45) din regulamentul provizoriu.
(32)
Observația prezentată la considerentul (50) din regulamentul provizoriu a fost dezvoltată și mai mult după instituirea măsurilor provizorii. Aceste observații au fost reiterate după comunicarea constatărilor definitive. Importatorul cu unități de producție în RPC a susținut că articolele de bucătărie/de masă care sunt în totalitate glazurate și/sau emailate pe 100 % din suprafața lor, cu excepția bazei sau a unei părți a acesteia, și în condițiile în care 100 % din suprafața glazurată/emailată este de o altă culoare decât culoarea alb, ar trebui să fie excluse din definiția produsului. Cererea a fost analizată în mod corespunzător, iar ancheta a arătat că caracteristicile fizice, procesele de producție și utilizările finale ale acestor produse sunt identice cu cele ale altor articole de masă și articole de bucătărie din ceramică glazurate și/sau emailate. Prin urmare, se respinge definitiv cererea.
(33)
CCCLA a insistat asupra faptului că porțelanul fin de os ar trebui să fie exclus din definiția produsului vizat de anchetă, pe baza faptului că este un produs de lux fragil, cu rezistență mecanică mică; de asemenea, a contestat faptul că produsul este rezistent la ciobire. Totuși, trebuie remarcat faptul că CCCLA însăși a susținut anterior că porțelanul fin de os are o rezistență mecanică mare și este rezistent la ciobire. În mod evident, aceste declarații contradictorii au adus atingere afirmațiilor CCCLA. În orice caz, argumentele invocate nu modifică concluziile rezumate la considerentul (28) din regulamentul provizoriu. Prin urmare, se respinge definitiv cererea de excludere a porțelanului fin de os din definiția produsului.
(34)
Aceeași parte a reiterat afirmația că porțelanul rezistent ar trebui să fie exclus din definiția produsului care face obiectul anchetei. Aceasta a susținut că declarația că porțelanul rezistent nu are caracteristici de necontestat nu este adevărată și că porțelanul în cauză este foarte robust datorită unui conținut de aluminiu din argilă de peste 24 %, iar apoi a contestat capacitatea Uniunii de a fabrica acest produs. Cu toate acestea, diferitele observații privind porțelanul rezistent sunt contradictorii în ceea ce privește, de exemplu, proporția materiilor prime și conținutul de praf de alumină. De asemenea, nu s-a contestat faptul că porțelanul rezistent a fost fabricat și în Uniune și că producătorii din RPC au realizat porțelan rezistent care este în concurență directă cu porțelanul rezistent produs în Uniune, precum și cu alte produse care fac obiectul anchetei. Prin urmare, se respinge definitiv cererea de a exclude porțelanul rezistent.
(35)
Toate tipurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică pot fi considerate drept tipuri diferite ale aceluiași produs. Prin urmare, afirmația formulată după comunicarea constatărilor provizorii și reiterată după comunicarea constatărilor finale, conform căreia ancheta acoperă o gamă largă de produse similare și că, prin urmare, ar fi necesar să se realizeze, pentru fiecare segment de produse, analize separate privind dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, se dovedește a fi nefondată. O parte care a susținut că definiția produsului este prea largă a prezentat o comparație între produse cu diferite niveluri de decorare, însă afirmațiile sale în ceea ce privește utilizarea finală (pentru grădină și copii în unul dintre cazuri, pentru decorare în celălalt caz) sunt discutabile, deoarece nu există o demarcație clară între produse, iar aceste afirmații pot fi considerate mai degrabă ca o confirmare a punctului de vedere exprimat în considerentul (55) din regulamentul provizoriu. Ar mai trebui remarcat faptul că un importator cu unități de producție în RPC a susținut că peste 99 % din articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică vândute în Uniune sunt în principal sau exclusiv de culoare albă. Unele părți au contestat considerentul (58) din regulamentul provizoriu pe baza faptului că, în cadrul anchetei, instituțiile nu au efectuat niciun test pentru a verifica dacă anumite mărfuri sunt adecvate pentru liberul schimb în Uniune. Totuși, acest fapt nu afectează concluzia de la considerentul (63) din regulamentul provizoriu.
2.3. Concluzie
(36)
Având în vedere cele de mai sus, definiția produsului cuprinde în mod definitiv articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică, cu excepția cuțitelor din ceramică, a râșnițelor de condimente și mirodenii din ceramică și a părților lor de măcinare din ceramică, a dispozitivelor de decojire din ceramică, a dispozitivelor de ascuțit cuțite din ceramică și a pietrelor de copt pizza din ceramică-cordierit de tipul celor utilizate pentru coacerea pizzei sau a pâinii, originare din RPC, încadrate în prezent la codurile NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 și ex 6912 00 90.
(37)
În absența altor observații referitoare la produsul în cauză și la produsul similar, toate celelalte constatări de la considerentele (24)-(63) din regulamentul provizoriu se confirmă.
3. DUMPINGUL
3.1. Tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (denumit în continuare „TEP”)
(38)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un producător-exportator, un producător din Uniune și un importator au susținut că decizia referitoare la TEP a fost luată prea târziu, adică după termenul de trei luni prevăzut la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază și că, prin urmare, ancheta ar trebui să se încheie fără instituirea unor măsuri antidumping. Această cerere legată de TEP a fost deja formulată în etapa provizorie și a fost respinsă de Comisie la considerentele (72) și (73) din regulamentul provizoriu. După comunicarea constatărilor finale, încă cinci producători-exportatori au prezentat o cerere similară. În sprijinul cererii lor, au invocat hotărârile Curții de Justiție în cauzele Brosmann și Aokang Shoes (4).
(39)
În primul rând, se reamintește faptul că cauzele Brosmann și Aokang Shoes nu sunt relevante pentru evaluarea legalității analizei legate de TEP din cadrul anchetei de față, deoarece cauzele respective, spre deosebire de prezenta anchetă, se referă la situații în care nu s-au efectuat deloc evaluări legate de TEP.
(40)
De asemenea, cauzele Brosmann și Aokang Shoes nu sunt relevante pentru evaluarea legalității anchetei de față, având în vedere faptul că regulamentul de bază a fost între timp modificat (5). Articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, astfel cum a fost modificat, care prevede că Comisia ia doar decizii referitoare la TEP în ceea ce privește societățile incluse într-un eșantion, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază și că aceasta ia deciziile respective în termen de șapte luni, însă în orice caz în cel mult opt luni de la deschiderea anchetei, se aplică tuturor anchetelor noi și în curs începând cu data de 15 decembrie 2012, prin urmare inclusiv celei de față.
(41)
În orice caz, interpretarea jurisprudenței, conform căreia nu a existat nicio încălcare per se a dreptului la o decizie legată de TEP, în ciuda faptului că termenul de trei luni nu a fost respectat, trebuie menținută. Prin urmare, se menține concluzia de la considerentul (73) din regulamentul provizoriu.
(42)
Din cauza primirii unui număr mare de cereri legate de TEP și ca urmare a necesității de a efectua numeroase vizite de verificare în legătură cu cererile respective, deciziile referitoare la TEP nu au fost luate în termen de șapte luni. Cu toate acestea, deciziile au fost luate în termen de opt luni de la data deschiderii anchetei, în conformitate cu regulamentul de bază modificat prin Regulamentul 1168/2012. Afirmația că orice drept în această privință a fost eliminat cu efect retroactiv nu este justificată, după cum s-a arătat mai sus.
(43)
Având în vedere cele de mai sus, se respinge cererea ca, din cauza neluării unei decizii referitoare la TEP în termen de trei luni, ancheta antidumping să se încheieă fără instituirea unor măsuri antidumping.
(44)
De asemenea, un producător-exportator neinclus în eșantion, care nu a reușit să demonstreze că dispune de documente contabile clare auditate în mod independent și în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate și a cărui cerere referitoare la TEP a fost prin urmare respinsă, și-a menținut afirmația că presupusele erori contabile, pe baza cărora cererea sa a fost respinsă, nu erau semnificative și că, prin urmare, decizia de a refuza acordarea TEP a fost disproporționată și a încălcat principiul proporționalității. În urma comunicării constatărilor finale, acest producător-exportator și-a menținut cererea, dar nu a prezentat argumente noi.
(45)
Argumentele privind severitatea cu care au fost evaluate documentele contabile sunt, în esență, identice cu cele formulate în cursul anchetei legate de TEP și au fost respinse de Comisie înainte de decizia referitoare la TEP. Cu toate acestea, în ceea ce privește argumentul că refuzul acordării TEP încalcă principiul proporționalității, ar trebui reamintit faptul că criteriile pentru TEP prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază sunt cumulative și, în afară de cazul în care acestea sunt îndeplinite, TEP nu poate fi acordat în mod legal. De asemenea, din moment ce sarcina probei revine societății care cere acordarea TEP, iar societatea nu a reușit să demonstreze că dispune de documente contabile clare, Comisia nu a avut altă opțiune decât să refuze acordarea TEP. Prin urmare, decizia de a refuza acordarea TEP nu poate fi considerată o încălcare a principiului proporționalității. În orice caz, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (d) din regulamentul de bază modificat prin Regulamentul 1168/2012 (6), în cazul în care Comisia și-a limitat examinarea prin utilizarea unui eșantion, decizia referitoare la TEP se limitează la părțile incluse în eșantion.
3.2. Tratamentul individual
(46)
Se reamintește faptul că, deși șaisprezece producători-exportatori au solicitat tratament individual, doar cererile primite de la societățile incluse în eșantion au fost examinate, în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază, și au fost ulterior acceptate. Din restul de unsprezece producători-exportatori, șapte au solicitat o examinare individuală.
(47)
În conformitate cu articolul 9 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, se aplică taxe individuale importurilor care provin de la exportatorii sau de la producătorii cărora li s-a acordat o examinare individuală, în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază. În consecință, nu s-a putut acorda taxa individuală celor patru societăți care au cerut tratament individual, însă nu au cerut examinare individuală.
(48)
Un producător-exportator a susținut că a prezentat toate informațiile necesare în termenele date și, prin urmare, ar fi trebuit ca cererea sa de tratament individual să fie examinată, iar o marjă individuală să fie stabilită, în conformitate cu hotărârea Curții de Justiție în cauza Brosmann (7).
(49)
Această cerere nu poate fi acceptată. Având în vedere că societatea în cauză nu a fost inclusă în eșantion, cererea sa de tratament individual putea fi evaluată doar în contextul unei examinări individuale, în cazul în care s-ar fi efectuat o astfel de examinare în temeiul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(50)
În absența oricăror alte observații cu privire la tratamentul individual, se confirmă considerentele (79)-(81) din regulamentul provizoriu.
3.3. Examinarea individuală
(51)
Șapte producători-exportatori, care cuprind zece entități juridice, au prezentat cereri de examinare individuală în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază. Așa cum s-a explicat la considerentele (82) și (83) din regulamentul provizoriu, nu s-a luat nicio decizie cu privire la aceste cereri în etapa măsurilor provizorii.
(52)
La 21 decembrie 2012, producătorii-exportatori au fost informați că cererile lor de examinare individuală nu pot fi acceptate, deoarece acestea ar complica inutil procedura și ar împiedica finalizarea la termen a anchetei.
(53)
Un producător-exportator a susținut că, în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază, o examinare individuală este un drept statutar și că refuzul Comisiei de a efectua o examinare individuală este nejustificat, deoarece, având în vedere resursele Comisiei, nici numărul de societăți, nici examinarea necesară nu ar complica inutil procedura și nu ar împiedica finalizarea la termen a anchetei. În urma comunicării constatărilor finale, această cerere a fost reiterată, însă nu au fost prezentate argumente suplimentare.
(54)
Decizia de acceptare sau nu a examinării individuale se ia de la caz la caz, ținând cont de numărul de cereri depuse și de timpul disponibil pentru a evalua aceste cereri. În cazul de față, ar trebui reamintit faptul că Comisia a avut obligația legală de a efectua examinări TEP la șaisprezece entități juridice din RPC, inclusiv societăți care nu au fost incluse în eșantion. Având în vedere constrângerile de timp impuse de termenele procedurale legale, nu s-a putut efectua nicio examinare individuală înainte de formularea constatărilor provizorii. Având în vedere timpul disponibil limitat rămas și ținând cont de numărul de cereri depuse și de resursele disponibile limitate ale serviciilor responsabile cu anchetele antidumping din cadrul Comisiei, s-a concluzionat că efectuarea de examinări individuale în acest caz ar complica inutil procedura.
3.4. Valoarea normală
3.4.1. Alegerea țării analoge
(55)
În urma impunerii măsurilor provizorii, selectarea unei țări analoge adecvate a făcut obiectul unei examinări aprofundate. În acest context, s-a efectuat o vizită de verificare la sediile producătorului-exportator thailandez care a transmis un răspuns la chestionar, după cum s-a menționat la considerentul (87) din regulamentul provizoriu. În urma examinării și verificării informațiilor primite de la producătorul cooperant din Thailanda, s-a concluzionat totuși că producătorul thailandez nu a putut furniza date la un nivel suficient de detaliat în ceea ce privește tipurile de produse vândute pe piața internă. Prin urmare, s-a considerat că Brazilia ar trebui să fie selectată ca țara analogă cea mai adecvată.
(56)
Cu toate acestea, informațiile provenite din Thailanda au permis susținerea unora dintre constatările făcute în Brazilia, în special nivelul diferenței de prețuri dintre produsele de marcă și cele fără marcă [a se vedea considerentul (91) de mai jos].
(57)
În urma comunicării constatărilor finale, o asociație de profil a contestat selectarea Braziliei ca țară analogă adecvată. În esență, aceasta a susținut că singurul motiv pentru selectarea Braziliei pare să fie acela că nicio altă țară nu era adecvată. Această afirmație nu poate fi acceptată. Din considerentele (84)-(88) din regulamentul provizoriu, rezultă în mod clar că Brazilia a fost considerată drept o țară analogă adecvată pe baza situației de fapt a pieței interne. Faptul că, după instituirea măsurilor provizorii, Comisia a continuat să examineze și alte țări analoge potențiale nu susține concluzia că Brazilia nu este o alegere adecvată.
(58)
Având în vedere cele de mai sus și în absența altor observații de fond privind selectarea Braziliei ca țară analogă adecvată, se confirmă considerentele (84)-(88) din regulamentul provizoriu.
3.4.2. Stabilirea valorii normale
(59)
În urma comunicării constatărilor provizorii, mai multe părți interesate au susținut că stabilirea valorii normale a fost eronată în măsura în care se pare că valoarea nu a fost stabilită pentru vânzările de produse similare în Brazilia, ceea ce a condus prin urmare la rezultate distorsionate și inechitabile, în special pentru produsele din gresie ceramică și alte tipuri de produse care nu erau fabricate și vândute în țara analogă. Unii producători-exportatori au susținut de asemenea că metodologia de stabilire a valorii normale construite, menționate la considerentul (94) din regulamentul provizoriu, nu a fost comunicată în mod corespunzător.
(60)
Observațiile primite după comunicarea constatărilor provizorii arată că metodologia utilizată pentru a stabili valoarea normală nu era pe deplin clară pentru unele părți interesate. Pentru a răspunde acestor observații, se precizează faptul că metodologia pentru stabilirea valorii normale a fost următoarea.
(61)
Având în vedere faptul că toate cererile de acordare a TEP sunt respinse, valoarea normală pentru toți producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion a fost stabilită pe baza informațiilor primite de la producătorul din țara analogă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.
(62)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a analizat în primul rând dacă vânzările produsului similar în Brazilia, către clienți independenți, sunt reprezentative. S-a constatat că vânzările produsului similar efectuate de producătorul cooperant din Brazilia pe piața internă braziliană sunt reprezentative comparativ cu produsul în cauză exportat către Uniune de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. În acest sens, se reamintește faptul că, în conformitate cu articolul 1 alineatul (4) din regulamentul de bază, prin „produs similar” se înțelege un produs identic, și anume asemănător în toate privințele produsului respectiv sau, în absența unui astfel de produs, alt produs care, cu toate că nu este asemănător în toate privințele, prezintă caracteristici foarte apropiate celor ale produsului respectiv.
(63)
Comisia a analizat ulterior dacă aceste vânzări ar putea fi considerate ca fiind realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale în sensul articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări profitabile către clienți independenți. Operațiunile de vânzare au fost considerate profitabile atunci când prețul unitar era egal cu costul de producție sau mai mare decât acesta. Costul de producție al producătorului cooperant din Brazilia a fost, prin urmare, stabilit.
(64)
Această examinare a demonstrat că, pentru toate tipurile de produse, mai mult de 80 % din volumul de vânzări pe piața internă erau realizate la prețuri superioare costului unitar și că prețul de vânzare mediu ponderat era egal cu costul unitar de producție sau mai mare decât acesta.
(65)
În consecință, valoarea normală pe tip de produs a fost calculată ca medie ponderată a prețurilor interne reale ale tuturor vânzărilor, indiferent dacă aceste vânzări au fost profitabile sau nu. Rezultă că, contrar celor indicate la considerentul (94) din regulamentul provizoriu, nu s-a stabilit nicio valoare normală construită pentru vânzările neprofitabile.
3.4.3. Prețul de export
(66)
În absența oricăror observații cu privire la prețurile de export, considerentul (95) din regulamentul provizoriu se confirmă.
3.4.4. Comparația
(67)
În urma comunicării constatărilor provizorii, mai multe părți interesate au susținut că, în general, metodologia utilizată pentru compararea valorii normale și a prețului de export este eronată, deoarece aceasta nu a vizat produse similare, și că baza utilizată pentru efectuarea ajustărilor nu a fost explicată suficient. Mai precis, un producător-exportator a susținut că, pentru produsele din gresie ceramică, care nu erau fabricate și vândute de producătorul analog, Comisia ar fi trebuit să compare prețul de export cu prețurile la faianță de pe piața internă, ajustate în mod corespunzător, mai degrabă decât să construiască o valoare normală. De asemenea, mai mulți producători-exportatori au susținut că, pentru câteva alte tipuri de produse, care erau fabricate și vândute de către producători-exportatori, comparația dintre prețul de export și un preț mediu per kg pentru un tip de produs generic vândut în Brazilia, bazată exclusiv pe tipul de material ceramic utilizat, a condus în mod inevitabil la o comparație între produse care nu sunt similare și, prin urmare, la un rezultat eronat. De asemenea, un producător-exportator a susținut că ajustarea legată de „branding”, efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (10) litera (k), a fost subestimată, în timp ce un alt producător-exportator a susținut că nivelul ajustării în cauză nu s-a bazat pe date fiabile sau motivate, nefiind, prin urmare, justificat. Același producător-exportator a mai susținut că prețurile sale de export ar trebui să fie ajustate pentru a se ține cont de diferențele de cantități vândute în etape comerciale diferite. În fine, mai multe părți interesate au susținut că metodologia utilizată pentru ajustările efectuate pentru a se ține cont de diferențele de caracteristici fizice nu este bine fundamentată și că este neclar pe baza căror date au fost efectuate aceste ajustări.
(68)
Având în vedere observațiile primite, metodologia utilizată pentru compararea prețurilor și pentru ajustările efectuate în scopul comparabilității prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, a fost revizuită. În special, pentru produsele care, în etapa provizorie, au fost comparate pe baza prețului mediu per kg al unui produs generic, luând în considerare exclusiv materialul ceramic utilizat, comparația a fost efectuată cu produsul cel mai asemănător [a se vedea considerentul (77) de mai jos], ceea ce a permis o comparație mai precisă și mai echitabilă a prețurilor.
(69)
Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe bază franco fabrică. Marjele de dumping au fost stabilite prin compararea prețurilor individuale franco fabrică ale exportatorilor incluși în eșantion cu prețurile de vânzare pe piața internă ale producătorului analog al produsului similar. Totuși, unele tranzacții de export au vizat tipuri de produse atipice, cum ar fi de exemplu inelele pentru șervete de masă, suporturile pentru cuțite sau suporturile pentru cănile de ceai, pentru care nu a fost posibil să se asigure o comparație echitabilă. Prin urmare, luând în considerare și faptul că aceste tranzacții au fost neglijabile, reprezentând, în ansamblu, mai puțin de 0,5 % din volumele de export, tranzacțiile în cauză au fost excluse.
(70)
Pentru a asigura o comparație echitabilă între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Ajustările au fost efectuate, după caz, în ceea ce privește diferențele de caracteristici fizice, nivelul de comercializare și alți factori care afectează comparabilitatea prețurilor, în special „brandingul”.
(71)
În primul rând, s-a analizat dacă s-a asigurat o ajustare pentru diferențele de caracteristici fizice, în temeiul articolului 2 alineatul (10) litera (a) din regulamentul de bază.
(72)
În cazurile în care valoarea normală a fost stabilită pe baza celui mai asemănător produs [a se vedea considerentul (68) de mai sus], a fost efectuată o ajustare pentru a se ține cont de diferențele de caracteristici fizice în vederea asigurării unei comparabilități echitabile a prețurilor între produsele similare.
(73)
În ceea ce privește produsele din gresie ceramică, prețul de export a fost comparat cu prețurile de vânzare pe piața internă ale celui mai asemănător produs fabricat și vândut în țara analogă, și anume prețul de vânzare al produselor fabricate din faianță, în loc de gresie, însă identice în toate celelalte privințe, ajustate în sens crescător cu 5 %, pentru a reflecta diferența de preț dintre gresie și faianță.
(74)
Un producător-exportator susține că atât costurile de producție, cât și prețul de vânzare cu amănuntul pentru produsele din faianță sunt mai mari decât în cazul produselor din gresie ceramică. În consecință, prețul de export pentru produsele sale din gresie ceramică ar fi trebuit să fie ajustate în sens descrescător, și nu în sens crescător. În sprijinul acestei afirmații, producătorul-exportator se bazează în esență pe propriile estimări ale costurilor de producție pentru produsele din faianță și, respectiv, gresie ceramică, precum și pe un extras dintr-o listă de prețuri care indică prețurile cu amănuntul pentru produse din faianță și gresie ceramică.
(75)
Aceste informații, care au fost furnizate foarte târziu în cursul procedurilor, și doar după comunicarea constatărilor finale, sunt într-o evidentă contradicție cu informațiile furnizate Comisiei pe parcursul anchetei de alte părți interesate, și anume reclamantul, industria din Uniune și producătorul din țara analogă. Toate aceste părți au indicat că produsele din gresie sunt de o calitate mai bună, adică mai durabile, decât produsele din faianță, iar fabricarea lor este mai scumpă, deoarece gresia ceramică este în principal o argilă arsă la temperaturi ridicate, în vreme ce faianța este o argilă arsă la temperaturi scăzute. În consecință, produsele din gresie ceramică pot fi, în general, vândute la un preț mai mare. Aceste informații sunt în plus confirmate de informațiile privind piața disponibile publicului.
(76)
De asemenea, ar trebui remarcat faptul că producătorul-exportator în cauză nu fabrică el însuși produse din faianță și, prin urmare, a furnizat doar o estimare a costurilor de producție pentru acestea. De asemenea, lista de prețuri prezentată nu demonstrează în mod concludent că produsele din faianță sunt, în general, mai scumpe decât produsele din gresie ceramică. Prin urmare, elementele de probă furnizate nu sunt de natură să demonstreze că ajustarea efectuată pentru o comparație corectă a prețurilor între valoarea normală și prețul de export al produselor din gresie ceramică este eronată, iar argumentul este, prin urmare, respins.
(77)
În ceea ce privește alte tipuri de produse pentru care comparația într-o etapă provizorie s-a bazat doar pe prețul mediu per kg și pe materialul ceramic, Comisia a efectuat o analiză aprofundată a tipurilor de produse în cauză și a comparat prețul de export cu prețul celui mai asemănător tip de produs fabricat și vândut în țara analogă. În cazul în care diferea o singură caracteristică fizică minoră, de exemplu, tipul de glazurare sau decorare, în timp ce toate celelalte caracteristici de bază ale tipului de produs erau identice, prețul de vânzare al celui mai asemănător tip de produs a fost ajustat în funcție de diferența de preț efectivă constatată pentru diferența privind caracteristica fizică. Pentru alte tipuri de produse, în cazul cărora difereau mai multe caracteristici fizice, prețul de export a fost comparat cu prețul mediu de vânzare al celui mai asemănător produs. Pentru aceste tipuri de produse, cel mai asemănător produs avea mai multe dintre următoarele caracteristici fizice de bază sau toate caracteristicile: materialul ceramic, tipul de produs, forma de bază, decorarea și glazurarea.
(78)
Doi producători-exportatori incluși în eșantion au susținut că, în mod similar cu ajustările efectuate în cazurile în care diferea o singură caracteristică fizică minoră, ar fi trebuit să se efectueze de asemenea o ajustare în cazul în care difereau mai multe caracteristici fizice ale celui mai asemănător produs.
(79)
Se reamintește că, în cazurile în care diferea o singură caracteristică fizică minoră, prețul de vânzare al produsului cel mai asemănător era ajustat pentru a se ține cont de diferența de preț efectivă constatată pentru diferența în cauză, în timp ce, pe de altă parte, în cazul în care difereau mai multe caracteristici fizice, comparația era efectuată pe baza prețului mediu de vânzare al produsului cu caracteristici fizice identice. Prin urmare, în cazul din urmă, nu era necesară nicio ajustare a prețurilor pentru vreo diferență fizică dintre produsele similare, deoarece acestea aveau aceleași caracteristici fizice de bază. În consecință, acest argument nu poate fi acceptat.
(80)
Unul dintre producătorii-exportatori menționați mai sus a cerut, de asemenea, efectuarea de ajustări suplimentare pentru a reflecta diferențele de caracteristici fizice în ceea ce privește greutatea și albeața produsului în cauză. Acesta a afirmat că utilizează materii prime de un standard scăzut și că, prin urmare, costul și prețul produselor sale sunt mai mici decât pentru produsul similar fabricat în țara analogă. Prețul său de export ar trebui, prin urmare, să fie ajustat cu o sumă rezonabilă. În această privință, se reamintește mai întâi faptul că societatea nu a beneficiat de statutul de economie de piață și că, prin urmare, costurile sale de producție nu au fost verificate. De asemenea, afirmația sa că produsele sale sunt cu aproximativ 5 % mai grele decât produsele standard nu a fost însoțită de niciun document justificativ sau verificabil și, prin urmare, este considerată ca fiind nefondată. În ceea ce privește albeața, dat fiind că acest producător-exportator a admis în comunicarea sa că produsele sale sunt de o albeață normală, el nu a reușit să explice de ce ar fi justificată vreo ajustare în această privință. Prin urmare, cererile sale se resping.
(81)
Un alt producător-exportator a susținut că Comisia nu a comparat unele dintre vânzările sale la export cu valoarea normală a celui mai asemănător produs corespunzător. Aceste exporturi vizau vânzări de produse decorate, efectuate prin intermediul unui comerciant independent, care ar fi asigurat decorarea (decalcarea) în mod gratuit. În consecință, prețul de export nu a inclus costul pentru decorare și, prin urmare, ar fi trebuit să fie comparat cu valoarea normală stabilită pentru produsele nedecorate sau, ca alternativă, o valoare normală medie a produselor decorate și nedecorate.
(82)
Se reamintește faptul că costul de producție nu este un factor relevant pentru comparabilitatea prețurilor, care se bazează exclusiv pe o comparație între valoarea normală și prețul de export pentru produse similare. Din informațiile furnizate, reiese de asemenea clar că produsele exportate în cauză au fost într-adevăr decorate, deși producătorul-exportator declară că nu a suportat integral costurile asociate cu valoarea adăugată care poate fi atribuită decorării. Totuși, acest lucru nu este un factor care să poată justifica o ajustare a prețurilor pentru a reflecta diferențele de caracteristici fizice față de produsul similar din țara analogă. În orice caz, având în vedere că acest argument a fost invocat într-un stadiu târziu al procedurii, datele prezentate în sprijinul argumentului nu pot fi verificate. În consecință, cererea este respinsă.
(83)
Având în vedere gama variată de combinații posibile de seturi de articole de masă din ceramică fabricate și vândute în RPC și, respectiv, în Brazilia, în scopul asigurării unei comparabilități echitabile a prețurilor, s-a considerat necesar să se grupeze diferite seturi pe baza numărului și a tipului de articole combinate într-un set. Prețul mediu de vânzare pe piața internă din țara analogă pentru diferitele combinații de seturi grupate împreună a fost comparat cu prețul de export pentru combinațiile de seturi care se încadrează în aceste grupuri.
(84)
Un producător-exportator a susținut că, dată fiind marea varietate de posibile combinații de produse care constituie un set, metodologia de grupare nu permite o comparație corectă a prețurilor, deoarece nu ține seama de caracteristicile fiecărui element care face parte dintr-un set. Prin urmare, acest producător-exportator a susținut că seturile ar trebui excluse din calculul marjei de dumping.
(85)
Se reamintește faptul că calculul dumpingului pentru seturi se bazează pe o comparație a prețul mediu per kg și nu pe o comparație element cu element. Prin urmare, nu este necesar să se stabilească combinația exactă a diferitelor elemente din fiecare set pentru o comparație echitabilă a prețurilor în ceea ce privește seturile. Metodologia de grupare utilizată ia în considerare caracteristicile de bază ale diferitelor combinații de seturi în măsura în care seturile sunt identificate, de exemplu ca seturi de cafea și/sau ceai, seturi de cină sau alte seturi și, de asemenea, numărul de elemente combinate. În aceste condiții, se consideră că s-a efectuat o comparație echitabilă cu privire la seturi, în sensul articolului 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Rezultă că acest argument nu poate fi acceptat.
(86)
De asemenea, astfel cum s-a descris la considerentul (99) din regulamentul provizoriu, ancheta a stabilit că producătorii-exportatori chinezi își clasifică, în general, produsele în mai multe categorii (până la cinci categorii, de la A la E), cu diferențe semnificative de preț. Marea majoritate a exporturilor către Uniune constau, însă, în produse din categoria A, B sau C sau o combinație a acestora. Această clasificare nu este, totuși, universală sau bazată pe standarde generale la nivel de industrie, ci este mai degrabă specifică fiecărei societăți și permite diferențierea prețurilor. Pe de altă parte, producătorul din țara analogă vinde numai echivalentul categoriei A pe piața internă din Brazilia, prin urmare se consideră că a fost afectată comparabilitatea prețurilor. În consecință, prețul de export a fost ajustat în sens crescător până la nivelul corespunzător categoriei A din RPC, în scopul de a fi comparabil cu produsul vândut de către producătorul analog pe piața braziliană. Nivelul acestei ajustări a fost stabilit în mod individual pentru fiecare dintre societățile incluse în eșantion, acolo unde a fost cazul și pe baza diferenței de preț reale și verificate între diferitele categorii.
(87)
În urma comunicării constatărilor finale, un producător-exportator inclus în eșantion a susținut că o parte din vânzările sale la export, efectuate prin intermediul unui comerciant independent, au constat dintr-o combinație de produse din categoriile A și B și ar trebui, prin urmare, să beneficieze de asemenea de o ajustare la nivelul prețului categoriei A. Acesta a susținut că diferența de preț se ridică la 25 % și a furnizat copii ale unor facturi și cotații de preț ca documente justificative.
(88)
Totuși, aceste informații nu au fost furnizate nici în cursul anchetei, inclusiv vizita de verificare, și nici după comunicarea constatărilor provizorii ale Comisiei. Dimpotrivă, pe toată durata anchetei, acest producător a indicat că exportă doar produse din categoria A. În ciuda faptului că în chestionar se cerea acest lucru, nu a fost furnizată nicio listă completă de prețuri pentru a cuantifica presupusa diferență de preț dintre diferitele categorii, ci doar un număr limitat de cotații de preț. În aceste condiții și ținând cont de faptul că informațiile au fost furnizate într-un stadiu foarte târziu al procedurilor, fiabilitatea informațiilor este discutabilă și nu poate fi în niciun caz verificată. Prin urmare, cererea a fost respinsă.
(89)
În al doilea rând, astfel cum s-a arătat la considerentul (98) din regulamentul provizoriu, s-a examinat dacă este justificată o ajustare în funcție de nivelul de comercializare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (d) din regulamentul de bază. S-a constatat că prețul de export este la un nivel de comercializare diferit față de valoarea normală, deoarece exporturile chineze au fost efectuate, în esență, la nivel de comerț angro, în timp ce vânzările interne din țara analogă au fost efectuate la nivel de comerț cu amănuntul. Ancheta a mai stabilit că, pe ambele piețe, diferitele lanțuri de distribuție au afectat nivelul de preț, afectând astfel comparabilitatea echitabilă între prețul de export și valoarea normală. În consecință, pentru a putea efectua o comparație echitabilă între prețul de export și valoarea normală, aceasta din urmă a fost stabilită pentru fiecare tip de produs și ajustată pentru fiecare nivel de comercializare prin utilizarea diferențelor de preț constatate între diferitele niveluri de comercializare din țara analogă. Se reamintește faptul că, acolo unde a fost cazul, în regulamentul provizoriu s-a efectuat o ajustare suplimentară în funcție de nivelul de comercializare, pe baza diferenței de preț constatate în ceea ce privește cantitățile vândute la fiecare nivel de comercializare [considerentul (98) din regulamentul provizoriu]. Această ajustare suplimentară a fost considerată justificată deoarece ancheta, în etapa provizorie, a indicat că, în timp ce majoritatea vânzărilor la export din RPC s-au efectuat în cantități mari, majoritatea vânzărilor pe piața internă s-au efectuat în cantități mai mici, ceea ce a condus la diferențe de preț la același nivel de comercializare. Cu toate acestea, o anchetă suplimentară și o analiză mai detaliată a tranzacțiilor de vânzare de pe piața internă din țara analogă au demonstrat, contrar constatărilor provizorii, că raportul dintre cantitățile mici și mari vândute de producătorul analog este similar cu cel caracteristic producătorilor-exportatori chinezi. În consecință, această ajustare nu mai este considerată adecvată sau justificată.
(90)
În al treilea rând, după cum s-a descris la considerentul (100) din regulamentul provizoriu, ancheta a stabilit că producătorul brazilian vinde numai produse de marcă pe piața braziliană, în timp ce producătorii-exportatori chinezi nu exportă produse de marcă, ci mai degrabă produse cu etichetă privată sau articole de masă și de bucătărie din ceramică generice. Produsele de marcă sunt percepute în mod normal de către clienți drept produse care denotă un anumit prestigiu, o anumită calitate asigurată și un anumit design, permițând astfel obținerea unor prețuri mai ridicate pe piață, în timp ce produsele generice și/sau cu etichetă privată, deși au aceleași caracteristici fizice și tehnice, se vând de obicei la prețuri considerabil mai mici. Deși valoarea adăugată a unui produs de marcă nu poate fi, în general, cuantificată cu exactitate în mod abstract, deoarece aceasta variază de la marcă la marcă și depinde de un număr de factori diferiți, cum ar fi percepția clientului, recunoașterea mărcii și alți factori necuantificabili, producătorul din Brazilia a confirmat, în acest caz specific, că produsele sale de marcă pot fi vândute pe piața braziliană la prețuri semnificativ mai mari decât alte produse fără marcă. De asemenea, un raport privind piața braziliană de articole de masă și articole de bucătărie a confirmat că clienții brazilieni pun un accent deosebit pe marcă și că producătorul brazilian din țara analogă este un producător cu tradiție și foarte cunoscut. Având în vedere aceste elemente, s-a efectuat o ajustare în sens descrescător a valorii normale, de 40 % din prețul de vânzare pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (k) din regulamentul de bază.
(91)
În ceea ce privește ajustarea menționată mai sus, se reamintește faptul că doi producători-exportatori au pus sub semnul întrebării atât baza pe care s-a efectuat ajustarea, cât și nivelul ajustării [a se vedea considerentul (67) de mai sus]. Cu toate acestea, este incontestabil faptul că un produs de marcă permite obținerea unui preț de vânzare mai mare decât un produs fără marcă identic și că comparabilitatea prețurilor este astfel afectată. De asemenea, pe lângă informațiile furnizate de producătorul din țara analogă, datele privind prețurile reale și verificate provenite de la un producător cooperant din Thailanda, precum și informațiile primite de la un producător din Uniune în urma comunicării constatărilor provizorii, au confirmat că nivelul de ajustare este adecvat. În special, s-a constatat că situația pieței din Thailanda este comparabilă cu situația pieței din Brazilia, deoarece există numai câteva mărci bine cunoscute și de tradiție. Prin urmare, aceste argumente nu pot fi acceptate.
(92)
În urma comunicării constatărilor finale, niciun producător-exportator nu și-a menținut obiecția față de această ajustare, în timp ce asociația reclamanților a susținut că ajustarea în funcție de marcă este prea mare, în special în ceea ce privește produsele care nu sunt din porțelan. În sprijinul acestei afirmații, reclamantul a făcut referire la liste de prețuri și la informații furnizate de unii dintre producătorii din Uniune.
(93)
Deși informațiile transmise confirmă constatările Comisiei, conform cărora valoarea adăugată a unei mărci pe o anumită piață depinde de societate/marcă, informațiile furnizate nu sunt de natură să pună sub semnul întrebării nivelul de ajustare care a fost stabilit pentru produsele de marcă vândute de producătorul analog pe piața internă din Brazilia, deoarece informațiile furnizate au vizat numai piața Uniunii. Având în vedere numărul mare de producători din Uniune, diversitatea pieței Uniunii, cu diferențele sale regionale, în ceea ce privește, printre altele, orientarea către mărci, precum și cota mare de piață a importurilor din RPC, situația pieței Uniunii este destul de diferită de cea a pieței braziliene. Prin urmare, ținând cont de cele menționate la considerentele (90) și (91) de mai sus, acest argument nu poate fi acceptat.
(94)
Astfel cum s-a descris la considerentul (101) din regulamentul provizoriu, s-au efectuat ajustări suplimentare, după caz, în ceea ce privește transportul, asigurarea, costurile de manipulare și cheltuielile auxiliare, ambalarea, creditele, taxele bancare și comisioanele, în toate cazurile în care s-a demonstrat că acestea afectează comparabilitatea prețurilor.
3.5. Marje de dumping
(95)
În absența unor observații, metoda utilizată pentru calcularea marjelor de dumping, descrisă la considerentele (102)-(105) din regulamentul provizoriu, se confirmă.
(96)
În urma comunicării constatărilor provizorii, Comisia a fost informată că anumite societăți comerciale, care nu fabrică produsul în cauză, au fost în mod eronat menționate în anexa I la regulamentul provizoriu și, prin urmare, supuse taxei de dumping stabilite pentru producătorii-exportatori care au cooperat. Comisia a informat societățile în cauză despre intenția sa de a le elimina din anexa I și le-a acordat posibilitatea de a-și prezenta observațiile. În urma examinării observațiilor primite, mai multe societăți comerciale au fost eliminate din anexa 1. Unde a fost cazul, acestea au fost înlocuite cu producătorul-exportator afiliat care a cooperat.
(97)
Luând în considerare ajustările efectuate în ceea ce privește valoarea normală și prețul de export, astfel cum se prevede la considerentele (67)-(94), și în lipsa oricăror alte observații, marjele de dumping definitive, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt după cum urmează:
Societate
Taxa (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Producători-exportatori cooperanți care nu au fost incluși în eșantion
17,9
Toate celelalte societăți
36,1
4. PREJUDICIUL
4.1. Perioada examinată
(98)
După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți interesate au reiterat faptul că perioada examinată ar fi trebuit să înceapă în 2009, și nu în 2008, deoarece criza economică ar fi început în 2008, iar tendința dintre 2009 și 2011 ar fi clară. În ceea ce privește acest argument, se observă că 2009 nu reprezintă un an mai adecvat ca început al perioadei examinate, având în vedere că efectele crizei economice au fost pe deplin resimțite în anul respectiv, ceea ce a dus la o scădere semnificativă a consumului, comparativ cu 2008. Prin urmare, argumentul este respins definitiv.
4.2. Producția și industria din Uniune
(99)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au pus sub semnul întrebării metoda de calcul al producției din Uniune indicată la considerentul (108) din regulamentul provizoriu. Mai multe părți interesate au repetat aceste observații după comunicarea constatărilor finale. În special, părțile interesate respective au considerat că cerința în vigoare nu ar fi fost îndeplinită de către reclamanți, deoarece statisticile PRODCOM disponibile ar sugera, pentru produsul similar, un nivel al producției din Uniune mult mai mare decât cifra de 240 200 de tone menționată la considerentul în cauză, și prin urmare reclamanții ar reprezenta mai puțin de 25 % din producția produsului similar din Uniune. Aceste părți au calculat cifra producției din Uniune, care s-ar ridica la 313 187 de tone în cursul PA, utilizând datele PRODCOM complete privind articolele de masă și articolele de bucătărie din porțelan și efectuând o ajustare în sens descrescător de 20 % pentru articolele de bucătărie și articolele de masă care nu sunt din porțelan, prin analogie cu metodologia aplicată de către reclamant și în ancheta de stabilire a volumelor de import.
(100)
În această privință, ar trebui în primul rând remarcat faptul că, în cadrul analizei formale a unei plângeri antidumping și în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază, serviciile Comisiei au realizat o examinare aprofundată a reprezentativității înainte de deschiderea anchetei. Comisia a analizat datele din plângere și a contactat toți producătorii cunoscuți din Uniune, cerându-le de asemenea să furnizeze date privind producția, precum și poziția lor cu privire la plângere, și să sprijine Comisia să identifice alți producători potențiali, dacă este cazul. Asociațiile de producători au furnizat de asemenea informații privind producția.
(101)
În ceea ce privește acest argument, se mai observă că sursa de date și metodologia utilizată pentru calcularea cifrei producției Uniunii pentru fiecare an din perioada examinată au fost de asemenea explicate la considerentul (107) din regulamentul provizoriu, și anume, în conformitate cu ceea ce s-a făcut în etapa plângerii, cifra se bazează pe date furnizate de asociațiile europene și naționale, coroborate cu datele furnizate de producătorii individuali și, de asemenea, cu alte resurse statistice (în special, PRODCOM).
(102)
Astfel cum au explicat reclamanții în timpul anchetei, datele furnizate de asociația europeană s-au bazat, în ceea ce privește produsele din porțelan, pe datele PRODCOM privind articolele de masă și articolele de bucătărie din porțelan, dat fiind că codul PRODCOM pentru acest produs corespundea produselor de porțelan care fac obiectul prezentei anchete. În ceea ce privește produsele care nu sunt din porțelan, datele PRODCOM nu au putut fi utilizate, deoarece acoperă mult mai multe produse fabricate decât produsele care nu sunt din porțelan și care fac obiectul prezentei anchete. Prin urmare, pentru aceste produse, asociațiile naționale au colectat datele relevante bazându-se pe cunoașterea aprofundată a respectivelor piețe, iar aceste informații au făcut obiectul unor verificări încrucișate efectuate de asociația europeană înainte de transmiterea cifrelor totale către Comisie. Cifrele respective au fost actualizate în cursul anchetei. De asemenea, o listă a tuturor producătorilor cunoscuți era inclusă în dosarul neconfidențial, iar atenția Comisiei a fost atrasă doar asupra existenței a trei producători suplimentari în România. Disparitățile dintre statisticile PRODCOM și cifra de 240 200 se datorează faptului că definiția produsului care face obiectul acestei anchete nu corespunde codurilor de date statistice PRODCOM în ceea ce privește produsele care nu sunt din porțelan, adică este mult mai restrânsă. În cazul statisticilor EUROSTAT privind importurile, această diferență ar putea fi într-adevăr luată în considerare efectuând o ajustare în sens descrescător de 20 %, însă acest lucru nu era adecvat în cazul cifrelor privind producția UE raportate în bazele de date PRODCOM. În special, cifrele PRODCOM a două state membre ar fi mult supraestimate dacă s-ar aplica aceeași metodologie.
(103)
Prin urmare, metodologia utilizată de părțile vizate, menționată la considerentul (99) de mai sus, este eronată. De asemenea, nu s-a furnizat nicio dovadă în sensul că producția raportată de vreunul dintre statele membre, inclusiv cele două state membre menționate mai sus, și inclusă în dosarul neconfidențial ar fi subevaluată. De asemenea, trebuie remarcat faptul că, pentru unele state membre, datele furnizate de asociația europeană și utilizate în această anchetă au fost semnificativ mai ridicate decât dacă s-ar fi utilizat date PRODCOM ajustate. Având în vedere cele de mai sus, nu există niciun motiv pentru a pune la îndoială cifrele de producție raportate în cadrul prezentei anchete și rezultatul examinării aprofundate.
(104)
În absența oricăror observații suplimentare, se confirmă considerentele (107) și (108) din regulamentul provizoriu.
4.3. Consumul la nivelul Uniunii
(105)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au contestat cifrele consumului din Uniune menționate la considerentul (110) din regulamentul provizoriu. Acest argument s-a bazat pe utilizarea eronată a datelor statistice PRODCOM pentru producția și vânzările Uniunii, astfel cum s-a explicat la punctul 4.2. de mai sus, și prin urmare este respins.
(106)
Cu toate acestea, verificând din nou statisticile Eurostat privind importurile, s-a constatat că acestea au fost actualizate după instituirea măsurilor provizorii, ceea ce a condus la unele modificări minore. Prin urmare, din motive de exhaustivitate, pe baza acestor statistici actualizate ale Eurostat privind importurile și pe baza observațiilor referitoare la vânzările industriei din Uniune pe piața sa internă, consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
Tabelul 1
Volum (tone)
2008
2009
2010
PA
Consumul la nivelul Uniunii
826 897
687 587
750 828
727 411
Indice (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele (109) și (111)-(112) din regulamentul provizoriu.
4.4. Importurile provenite din țara în cauză
4.4.1. Volumul, prețul și cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping din țara în cauză
(108)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au contestat cifrele menționate la considerentul (113) din regulamentul provizoriu. Acest argument s-a bazat pe utilizarea eronată a datelor statistice PRODCOM și, prin urmare, este respins.
(109)
Pe baza statisticilor actualizate ale Eurostat privind importurile [a se vedea considerentul (106) de mai sus], volumul, cota de piață și prețurile medii ale importurilor produsului în cauză au evoluat după cum urmează:
Tabelul 2
Importurile din RPC
2008
2009
2010
PA
Volumul importurilor (tone)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indice (2008 = 100)
100
84
96
91
Cotă de piață (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Preț mediu de import (EUR/tonă)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indice (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Volumele, valorile și tendințele actualizate sunt aproape identice cu cele care au fost analizate în regulamentul provizoriu. Cota de piață a importurilor din RPC a crescut de la 64,8 % în 2008 la 66,8 % în PA. Prețul de import a crescut cu aproape 18 % în perioada examinată, de la 1 274 EUR/tonă la 1 498 EUR/tonă.
(111)
O parte a susținut lipsa totală a corelării între prețurile și volumele importurilor din RPC. În această privință, în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din regulamentul de bază, se va examina dacă a existat o creștere semnificativă a importurilor care fac obiectul unui dumping, fie în termeni absoluți, fie în raport cu producția sau consumul din Uniune. În ceea ce privește efectul importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor, se va examina dacă a existat, în cazul importurilor care fac obiectul unui dumping, o subcotare semnificativă a prețului în raport cu prețul unui produs similar al industriei Uniunii sau dacă aceste importuri au ca efect, în alt mod, diminuarea semnificativă a prețurilor sau împiedicarea în mod semnificativ a creșterii prețurilor care, altfel, s-ar fi produs. Niciunul dintre acești factori nu constituie o bază suficientă de analiză.
(112)
În contextul descris mai sus, trebuie să se rețină următoarele. În primul rând, în momentul în care consumul din Uniune și-a revenit (2009-2010), a existat o creștere semnificativă a prețurilor importurilor din RPC, ceea ce ar sugera că există o corelare. Dar, încă și mai important, evoluția prețurilor din RPC în perioada examinată ar trebui să fie evaluată în contextul diferenței de prețuri foarte importante care exista deja în 2008 și care este ilustrată de prețurile medii ale importurilor din RPC (tabelul 2) și de prețurile de vânzare medii din Uniune (tabelul 9) indicate în regulamentul provizoriu. Aceste diferențe mari de prețuri sunt confirmate de nivelurile ridicate ale subcotării în PA. În consecință, creșterea prețurilor nu a împiedicat importurile din RPC să câștige cotă de piață în perioada examinată. Într-adevăr, aceste importuri au continuat să exercite o presiune puternică asupra prețurilor industriei din Uniune, care au scăzut cu 12 % în perioada examinată. Prin urmare, această observație nu poate fi acceptată.
(113)
În ceea ce privește evoluția prețurilor de import (în creștere) și a volumelor de import (în scădere) între 2008 și 2011, și apoi în 2012, invocată de un grup de producători-exportatori chinezi inclus în eșantion, tendința observată de creștere a prețurilor de import medii nu aduce atingere constatării unui dumping prejudiciabil în PA. În ceea ce privește evoluția volumelor de import din RPC, astfel cum s-a evidențiat deja în considerentul (114) din regulamentul provizoriu și din nou în considerentul (109) de mai sus, indicatorul cotei de piață arată o creștere cu 2 puncte procentuale a cotei de piață a importurilor din RPC. De asemenea, astfel cum s-a explicat mai detaliat în considerentele (116) și (117) din regulamentul provizoriu, precum și în considerentul (111) de mai sus, a existat o importantă subcotare a prețurilor de către importurile din RPC.
4.4.2. Subcotarea prețurilor
(114)
În urma comunicării constatărilor provizorii, mai multe părți interesate au solicitat mai multe detalii privind calcularea subcotării, pe lângă cele furnizate deja la considerentul (116) din regulamentul provizoriu. În măsura în care caracterul sensibil al acestor informații și anonimatul acordat producătorilor din Uniune au permis aceasta, au fost furnizate informații suplimentare.
(115)
Prin analogie cu decizia luată după instituirea măsurilor provizorii, de excludere a anumitor produse „atipice” din cotațiile de export în scopul calculării dumpingului [a se vedea considerentul (69) de mai sus], aceste produse au fost de asemenea excluse din cotațiile de export utilizate pentru calcularea prejudiciului. Această modificare nu a avut decât un efect minor asupra marjelor de subcotare, care au rămas, prin urmare, în același interval menționat la considerentul (117) din regulamentul provizoriu.
(116)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentele (113)-(117) din regulamentul provizoriu.
4.5. Situația industriei din Uniune
4.5.1. Generalități
(117)
Mai multe părți au afirmat că faptul că mai mulți factori de prejudiciu s-au îmbunătățit între 2009 sau 2010 și PA demonstrează că industria Uniunii a evoluat pozitiv. Cu toate acestea, ar trebui notat faptul că această analiză este incompletă și că nu ia în considerare evoluția acestor factori în întreaga perioadă examinată. Explicațiile prezentate la considerentul (23) din regulamentul provizoriu trebuie, de asemenea, să fie luate în considerare în această privință.
(118)
La cererea unei părți interesate, se confirmă faptul că indicatorii macroeconomici au fost evaluați la nivelul întregii industrii a Uniunii, în timp ce indicatorii microeconomici au fost analizați la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion, printre care se numărau societăți care nu s-au aflat la originea plângerii.
(119)
CCCLA a susținut că indicatorii microeconomici și macroeconomici prezentați în regulamentul provizoriu nu erau reprezentativi, deoarece producția totală a Uniunii ar fi mult mai mare decât cifrele utilizate în această anchetă. Cu toate acestea, având în vedere analiza și concluziile formulate la punctul 4.2 de mai sus, acest argument este respins.
(120)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele (118)-(121) din regulamentul provizoriu.
4.5.2. Indicatori macroeconomici
4.5.2.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție
(121)
Așa cum s-a menționat la secțiunea 4.1 de mai sus, mai mulți importatori au contestat cifrele de producție furnizate la considerentul (122) din regulamentul provizoriu. Totuși, aceste cifre au făcut obiectul unei verificări încrucișate și se confirmă.
(122)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele (122)-(124) din regulamentul provizoriu.
4.5.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(123)
Actualizarea din tabelul 2 nu are niciun impact asupra tabelelor 4 și 5 din regulamentul provizoriu.
(124)
În lipsa unor observații relevante privind volumul vânzărilor și cota de piață, se confirmă considerentele (125) și (126) din regulamentul provizoriu.
4.5.2.3. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(125)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au contestat cifrele legate de ocuparea forței de muncă și productivitate furnizate la considerentele (127) și (128) din regulamentul provizoriu, susținând că acestea nu sunt în concordanță cu situația descrisă de anumite statistici Eurostat (8).
(126)
Cu toate acestea, cifrele celor doi indicatori au făcut obiectul unei verificări încrucișate și au fost considerate exacte. Cifrele prezentate de părți au fost prea generale și nu erau legate de fabricarea produsului similar. În absența oricăror alte observații cu privire la ocuparea forței de muncă și productivitate, se confirmă considerentele (127)-(128) din regulamentul provizoriu.
4.5.2.4. Amploarea marjei de dumping
(127)
În lipsa oricăror observații privind amploarea marjei de dumping, se confirmă considerentul (129) din regulamentul provizoriu.
4.5.3. Indicatori microeconomici
4.5.3.1. Stocuri
(128)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au contestat cifrele privind stocurile furnizate la considerentul (130) din regulamentul provizoriu și relevanța acestora în raport cu datele publice privind anumiți producători din Uniune. De asemenea, aceștia și-au exprimat dezacordul față de afirmația că industria Uniunii funcționează în principal pe bază de comenzi.
(129)
În ceea ce privește funcționarea pe bază de comenzi, ancheta a confirmat că producătorii din Uniune incluși în eșantion lucrează într-adevăr în acest mod, ceea ce constituie o practică normală în acest sector. De asemenea, cifrele privind stocurile furnizate în regulamentul provizoriu se refereau la cifra verificată a stocurilor obținută de la producătorii din Uniune incluși în eșantion, considerată ca fiind cifra cea mai fiabilă.
(130)
După comunicarea constatărilor finale, observațiile de mai sus au fost reiterate, însă nu a fost prezentat niciun argument nou. În absența oricăror alte observații privind stocurile, se confirmă considerentul (130) din regulamentul provizoriu.
4.5.3.2. Prețurile de vânzare
(131)
În absența oricăror observații privind prețurile de vânzare furnizate în regulamentul provizoriu, se confirmă considerentul (131) din regulamentul provizoriu.
4.5.3.3. Rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, rentabilitatea investițiilor, capacitatea de mobilizare a capitalului și salariile
(132)
După comunicarea constatărilor, a fost constatată o eroare materială în calculul profitului net al industriei Uniunii și al rentabilității investițiilor („ROI”). Această eroare a fost corectată, iar cifrele revizuite sunt următoarele:
Tabelul 3
2008
2009
2010
PA
Profitul net al vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% din vânzările nete)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indice (2008 = 100)
100
74
-13
84
ROI (profit net în % din valoarea contabilă netă a investițiilor)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indice (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Corecția de mai sus nu afectează în mod semnificativ constatările provizorii în ceea ce privește acești doi indicatori. Cu toate acestea, nivelul profitului mediu ponderat al producătorilor incluși în eșantion a fost, în perioada examinată, ușor mai scăzut decât nivelul stabilit în mod provizoriu, acesta scăzând de la 3,8 % la 3,2 % (în loc să scadă de la 4,2 % la 3,5 %). Rentabilitatea investițiilor a urmat în mare măsură tendința observată pentru profit, dar, așa cum au arătat, de asemenea, mai multe părți interesate în urma comunicării constatărilor finale, aceasta a avut o evoluție în general pozitivă, și nu negativă, în perioada examinată.
(134)
O parte interesată a contestat starea fragilă a industriei Uniunii la începutul perioadei examinate, menționată la considerentul (134) din regulamentul provizoriu. Această parte a susținut că numai prejudiciul cauzat de dumping poate fi luat în considerare și că nu s-a stabilit niciun dumping pentru o altă perioadă decât 2011. Cu toate acestea, starea industriei Uniunii a fost evocată la considerentul respectiv doar cu scopul de a analiza dacă profitul realizat la începutul perioadei examinate ar putea fi luat în considerare ca reprezentând profitul pe care l-ar realiza în mod normal industria. S-a concluzionat că nu ar fi posibil.
(135)
Mai multe părți au contestat nivelul de referință al profitului menționat la considerentul (135) din regulamentul provizoriu și/sau au propus alte niveluri de referință (mai scăzute).
(136)
Un grup de producători-exportatori chinezi au afirmat că nivelul profitului în perioada de anchetă reprezenta o rată de rentabilitate bună. Cu toate acestea, afirmația în cauză nu a fost argumentată. O altă parte a mai afirmat că nivelurile de profit prezentate în regulamentul provizoriu ar putea fi considerate niveluri normale; această parte s-a bazat pe datele publice privind profitul unui producător german între 1999 și 2007. De asemenea, o altă parte interesată a afirmat că nivelul de profit din perioada de anchetă, prezentat în regulamentul provizoriu, ar putea fi considerat „normal” pe baza concluziilor unui studiu efectuat de Comisie (9), care a inclus date privind profitul unui producător german între 2004 și 2007. Argumente similare au fost transmise după comunicarea constatărilor finale.
(137)
În această privință, se reamintește faptul că, în regulamentul provizoriu, s-a concluzionat că profitul realizat la începutul perioadei examinate nu poate fi considerat un profit normal, deoarece industria Uniunii era deja, la momentul respectiv, într-o stare fragilă, astfel cum s-a explicat la considerentul (134) din regulamentul provizoriu. De asemenea, s-a constatat că datele publice privind profitul unui producător german în perioada 1999-2007, menționate mai sus, nu vizau doar activitățile de fabricare a articolelor de masă și de bucătărie din ceramică, ci și alte segmente importante. În ceea ce privește studiul Comisiei menționat la considerentul (136) de mai sus, având în vedere domeniul de aplicare, scopul și momentul studiului, s-a constatat că acesta nu constituie o bază pertinentă pentru stabilirea rentabilității. De exemplu, în ceea ce privește produsul în cauză, studiul se referea doar la situația profitului unei societăți. În fine, toate cele trei observații menționate la considerentul (136), care sunt contrazise de observația menționată la considerentul (141) de mai jos, nu sunt argumentate suficient. Prin urmare, se confirmă că rata de profit de 3,2 % constatată în cursul perioadei de anchetă nu putea fi considerată acceptabilă pentru acest produs.
(138)
O parte interesată a susținut că nivelurile profitului pentru design interior, mobilier și/sau alimente din sectoarele de comerț cu amănuntul din Suedia trebuie utilizate ca referință. Cu toate acestea, având în vedere, printre altele, diferențele dintre nivelurile de investiții pentru sectorul manufacturier și cel al comerțului cu amănuntul, această cerere trebuie să fie respinsă.
(139)
După comunicarea constatărilor finale, o parte a susținut că nivelul de 6 % al profitului, socotit rezonabil în ancheta privind încălțămintea, nu poate fi considerat un nivel normal al profitului în cazul de față, deoarece acesta fusese stabilit în 2006, când condițiile economice erau mult mai favorabile decât în 2013. Acest argument nu poate fi acceptat. În primul rând, partea se referă la condițiile economice în general, și nu la situația specifică a pieței articolelor de masă. Este adevărat că consumul a scăzut semnificativ în 2009, însă și-a revenit într-o măsură considerabilă. Și mai important însă, evoluția consumului nu trebuie privită în mod izolat. Având în vedere volumul mare de importuri care fac obiectul unui dumping (cotă de piață de 66,8 %), nivelul dumpingului (marje de dumping cuprinse între 13,1 % și 36,1 %) și nivelul subcotării (între 26,5 % și 47,6 %), situația concurenței pe piața Uniunii ar fi fost foarte diferită dacă importurile s-ar fi realizat la prețuri care nu fac obiectul unui dumping. Prin urmare, argumentul trebuie să fie respins.
(140)
Alte părți au sugerat să se recurgă la nivelul de referință utilizat în cadrul unei alte anchete antidumping, și anume ancheta privind plăcile din ceramică (10). După comunicarea constatărilor finale, s-au primit observații similare. Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că plăcile din ceramică, spre deosebire de încălțămintea din piele și de articolele de masă, nu pot fi considerate produse de consum în același mod. De exemplu, rata la care gospodăriile cumpără sau înlocuiesc articolele de masă din ceramică și modul în care acestea sunt puse pe piață și, în cele din urmă, vândute consumatorilor sunt mai apropiate de situația încălțămintei din piele decât de cea a plăcilor din ceramică. Cererea de a folosi profitul țintă aplicat în ancheta privind plăcile din ceramică este, prin urmare, respinsă.
(141)
Reclamanții au afirmat că profitul de referință ar trebui mai degrabă să fie mai mare de 10 %, deoarece fabricarea articolelor de masă și de bucătărie este o activitate care presupune o utilizare intensivă a capitalului și care necesită în plus un grad ridicat de investiții noi și inovații. Deși se confirmă că, într-adevăr, industria în cauză necesită o utilizare intensivă a capitalului și investiții continue, informațiile prezentate în susținerea acestui argument nu au putut modifica nivelul de referință utilizat în mod provizoriu. Ancheta nu a putut concluziona că nivelul de referință în cauză ar fi cel mai adecvat pentru toți producătorii din Uniune.
(142)
Un grup de importatori au contestat cifrele privind rentabilitatea din regulamentul provizoriu și au calculat rata profitului bazându-se pe costul de producție, prețurile și volumele de vânzare din Uniune, precum și pe prețurile de vânzare la export indicate în regulamentul provizoriu; acest calcul le-a permis importatorilor respectivi să ajungă la concluzia că industria din Uniune a înregistrat de fapt un profit de 6 % în perioada de anchetă. Totuși, acest calcul a fost eronat, deoarece a combinat date provenite din surse diferite (producătorii din Uniune incluși în eșantion, industria din Uniune în ansamblu și Eurostat).
(143)
În absența oricăror alte observații relevante, se confirmă considerentele (132)-(137) din regulamentul provizoriu.
4.5.3.4. Costul de producție
(144)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au considerat că cifrele costului de producție menționate la considerentul (138) din regulamentul provizoriu nu corespund evoluției costurilor cu forța de muncă și energia prezentate de Eurostat. Părțile au subliniat că, în statele membre, au crescut costurile cu forța de muncă. De asemenea, evoluția costului energiei în Uniune nu ar susține o scădere a costului de producție.
(145)
În această privință, trebuie remarcat faptul că costurile cu forța de muncă și energia prezentate de părți erau prea generale. De asemenea, faptul că industria Uniunii a reușit să reducă costurile de producție într-o perioadă în care tendința generală a fost opusă demonstrează eforturile extraordinare depuse de industria Uniunii pentru a reduce costurile și a rămâne competitivă.
(146)
Cifrele privind costurile de producție furnizate în regulamentul provizoriu reprezintă costurile de producție verificate ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentul (138) din regulamentul provizoriu.
4.5.3.5. Concluzie privind prejudiciul
(147)
Mai multe părți au contestat concluzia privind prejudiciul prezentată în regulamentul provizoriu, pe baza faptului că mai mulți indicatori de prejudiciu s-au îmbunătățit chiar în ultima parte a perioadei examinate. Totuși, acest aspect nu poate aduce atingere faptului că majoritatea indicatorilor de prejudiciu s-au deteriorat în perioada examinată. Această deteriorare a indicatorilor de prejudiciu poate fi observată pentru majoritatea indicatorilor macroeconomici, cum ar fi volumul producției, capacitatea, vânzările către clienți neafiliați, ocuparea forței de muncă, precum și pentru indicatorii de prejudiciu legați de performanțele financiare ale industriei Uniunii, cum ar fi rentabilitatea și investițiile.
(148)
În lipsa oricăror alte observații, se confirmă considerentele (139)-(143) din regulamentul provizoriu.
5. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
5.1. Introducere
(149)
În absența oricăror observații referitoare la considerentul (144) din regulamentul provizoriu, se confirmă acest considerent.
5.2. Efectul importurilor care au făcut obiectul unui dumping
(150)
Mai multe părți au contestat concluzia prezentată la considerentul (148) din regulamentul provizoriu. Cu toate acestea, chiar dacă unele dintre procentajele care au fost subliniate în considerentele (145) și (147) din regulamentul provizoriu au fost ușor revizuite, astfel cum s-a explicat mai sus, acest lucru nu schimbă faptele și concluziile prezentate la considerentele (145)-(148) din regulamentul provizoriu.
(151)
Într-adevăr, dată fiind evoluția cotei de piață a importurilor din RPC care fac obiectul unui dumping, este clar că nu există nicio contradicție între considerentul (147) din regulamentul provizoriu, în special în ceea ce privește afirmația că scăderea prețurilor de vânzare ale industriei Uniunii pe piața sa internă și a rentabilității acesteia poate fi atribuită erodării prețurilor de pe piața Uniunii cauzate de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și de evoluția cotei de piață a industriei Uniunii, așa cum a afirmat o parte.
(152)
De asemenea, faptul că prețurile importurilor din RPC au crescut în perioada examinată, astfel cum au subliniat mai multe părți, nu infirmă constatarea legată de subcotare și de dumpingul prejudiciabil din perioada de anchetă.
(153)
În lipsa oricăror alte observații privind efectul importurilor care fac obiectul unui dumping, se confirmă considerentele (145)-(148) din regulamentul provizoriu.
5.3. Efectul altor factori
5.3.1. Importurile din alte țări terțe decât țara în cauză
(154)
Astfel cum s-a menționat la considerentul (106) de mai sus, ca urmare a instituirii măsurilor provizorii, datele Eurostat privind importurile au fost actualizate. În cursul verificării încrucișate a acestor noi date cu datele anterioare incluse în regulamentul provizoriu, s-a descoperit o eroare materială în calculul cifrelor legate de importurile din Thailanda și din Turcia. Eroarea a fost corectată și, în consecință, cifrele definitive privind importurile produsului similar din țări terțe, pe baza datelor Eurostat, sunt după cum urmează:
Tabelul 4
2008
2009
2010
PA
Volumul importurilor din toate celelalte țări terțe (tone)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indice (2008 = 100)
100
81
81
88
Cotă de piață (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Preț mediu de import (EUR/tonă)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indice (2008 = 100)
100
99
109
106
Volumul importurilor provenite din Turcia (tone)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indice (2008 = 100)
100
94
94
109
Cotă de piață (%)
3,3
3,7
3,4
4
Preț mediu de import (EUR/tonă)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indice (2008 = 100)
100
95
101
103
Volumul importurilor provenite din Thailanda (tone)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indice (2008 = 100)
100
80
79
97
Cotă de piață (%)
3,1
3
2,7
3,5
Preț mediu de import (EUR/tonă)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indice (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Importurile din țări terțe s-au redus cu 12 % în perioada examinată, în timp ce cota de piață a acestor importuri a rămas destul de stabilă.
(156)
Trebuie remarcat faptul că prețurile medii de import ale produselor din alte țări terțe au crescut cu 6 % în perioada examinată, menținându-se în mod constant mai ridicate decât prețul mediu al vânzărilor la export ale RPC (cu 68 % în perioada de anchetă).
(157)
Înainte de publicarea regulamentului provizoriu, CCCLA a remarcat că importurile din Turcia ar fi crescut cu 8 % între 2010 și 2011, prețurile de import ale produselor din Turcia depășind, se pare, cu doar aproximativ 20 % prețurile de import ale produselor din RPC. Apoi, mai multe părți au contestat concluzia din regulamentul provizoriu în ceea ce privește importurile din Turcia.
(158)
Având în vedere că a existat o eroare materială evidentă în declararea importurilor din Turcia în regulamentul provizoriu și ținând cont de datele actualizate prezentate mai sus, nimic nu sugerează că importurile din Turcia, luând în considerare prețurile lor și cota lor de piață, pot rupe legătura de cauzalitate dintre exporturile din RPC ale produsului în cauză și prejudiciul suferit de industria Uniunii. De asemenea, trebuie remarcat faptul că neincluderea importurilor originare din Turcia în plângere nu poate fi considerată ca fiind discriminatorie deoarece, în etapa deschiderii procedurii, nu au existat dovezi suficiente ale unui dumping, ale unui prejudiciu și ale unei legături de cauzalitate cu privire la importurile din Turcia.
(159)
Cota de piață a importurilor provenite din Thailanda nu a fost niciodată mai mare de 3,5 % în perioada de anchetă.
(160)
Pentru motivele de mai sus, se concluzionează că importurile din alte țări terțe nu au afectat substanțial situația industriei Uniunii, astfel încât să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria Uniunii.
5.3.2. Segmentele de piață
(161)
În lipsa oricăror observații noi în ceea ce privește segmentele de piață, se confirmă considerentele (156)-(158) din regulamentul provizoriu.
5.3.3. Consumul și cererea
(162)
O parte a sugerat că prejudiciul ar putea fi atribuit unei reduceri pe termen lung a cererii pentru produsele fabricate în Uniune. Totuși, ancheta nu a confirmat această tendință, astfel cum s-a explicat deja la considerentul (112) din regulamentul provizoriu.
(163)
În absența oricăror alte observații în ceea ce privește consumul și cererea, se confirmă considerentele (159)-(166) din regulamentul provizoriu.
5.3.4. Exporturile industriei din Uniune
(164)
O parte a indicat că, în perioada examinată, prețurile medii de export ale Uniunii au fost mai scăzute decât prețurile medii de vânzare pe piața Uniunii. Acest lucru ar fi putut afecta capacitatea industriei Uniunii de a face noi investiții sau de a angaja personal nou. Un argument similar a fost reiterat după comunicarea constatărilor definitive. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat deja la considerentul (169) din regulamentul provizoriu, majoritatea indicatorilor de prejudiciu nu pot fi afectați de performanțele vânzărilor la export. De asemenea, s-ar putea argumenta de asemenea că aceste vânzări au fost o modalitate de a compensa, în parte, prejudiciul suferit pe piața Uniunii. Mai mult, deoarece prețurile medii au fost calculate împărțind valoarea totală a vânzărilor produsului similar la volumul total al vânzărilor respective, o combinație diferită a produselor vândute pe piața Uniunii în raport cu vânzările la export ar putea genera, de asemenea, diferențe semnificative în ceea ce privește valorile medii ale vânzărilor în general. În fine, aceste vânzări la export au reprezentat mai puțin de 37 % din volumele totale de vânzări ale industriei din Uniune, adică piața dominantă pentru industria Uniunii era încă, de departe, piața internă a Uniunii. Prin urmare, se respinge argumentul că aceste vânzări la export au prejudiciat industria Uniunii într-o măsură suficientă pentru a rupe legătura de cauzalitate dintre importurile din RPC și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(165)
În absența oricăror observații noi privind exporturile industriei Uniunii, se confirmă considerentele (167)-(170) din regulamentul provizoriu.
5.3.5. Eliminarea contingentelor de import
(166)
În urma instituirii măsurilor provizorii, o altă parte a sugerat că eliminarea contingentelor de import ar fi avut un impact asupra producătorilor din Uniune în perioada examinată. Cu toate acestea, nu au fost prezentate elemente noi care ar putea schimba concluzia de la considerentul (173) din regulamentul provizoriu.
(167)
În lipsa unor noi observații motivate în ceea ce privește eliminarea contingentelor de import, se confirmă considerentele (171)-(173) din regulamentul provizoriu.
5.3.6. Practicile anticoncurențiale de pe piața Uniunii
(168)
În urma instituirii măsurilor provizorii, mai multe părți au susținut că ancheta anticartel lansată de autoritățile germane, menționată la considerentul (175) din regulamentul provizoriu, sau amenda pentru constituirea unui cartel, menționată la același considerent, nu au fost luate în considerare în mod corespunzător. Cu privire la aceste afirmații, De asemenea față de ceea ce este s-a menționat deja la considerentele (174) și (175) din regulamentul provizoriu, se pot formula câteva observații.
(169)
Ancheta anticartel din Germania, care investighează o presupusă fixare a prețurilor din perioada iulie 2005-februarie 2008, este încă în desfășurare. Deoarece producătorii din Uniune beneficiază de confidențialitate și având în vedere faptul că rezultatele finale ale anchetei germane în curs nu au fost încă publicate, nu se pot face comentarii cu privire la detaliile analizei efectuate. Cu toate acestea, se poate confirma faptul că niciunul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion nu face obiectul acestei anchete în curs de desfășurare. Ancheta a concluzionat, de asemenea, că indicatorii microeconomici nu au fost afectați de practicile care au făcut obiectul anchetei, iar indicatorii macroeconomici nu pot fi afectați, dacă este cazul, decât într-o măsură limitată.
(170)
În ceea ce privește rezultatele anchetei anticartel privind instalațiile și accesoriile pentru baie, se reamintește faptul că acest cartel de fixare a prețurilor a fost activ între 1992 și 2004 și că un singur producător amendat este activ și în sectorul articolelor de masă și de bucătărie. Datele furnizate de acest producător în cadrul examinării reprezentativității și prejudiciului nu sunt influențate de practicile de cartel, deoarece numai datele privind secțiunea articolelor de masă și de bucătărie au fost utilizate, și nu datele consolidate ale acestui producător. Prin urmare, amenda legată de cartel nu a afectat datele furnizate de acest producător. Se reamintește și faptul că perioada de fixare a prețurilor a fost mult anterioară perioadei examinate. Deoarece identitatea producătorilor din Uniune este confidențială, nu se poate divulga dacă această societate este inclusă în eșantion. Cu toate acestea, dacă un producător din Uniune inclus în eșantion a înregistrat în conturile sale orice elemente (de exemplu, o amendă pentru constituirea unui cartel) de natură să distorsioneze situația prejudiciului în scopul prezentei anchete, autoritatea responsabilă cu ancheta l-a izolat, astfel încât factorii de prejudiciu relevanți să nu fie distorsionați.
(171)
În consecință, se resping afirmațiile privind impactul anchetelor anticartel, menționate mai sus, asupra analizei prejudiciului și a legăturii de cauzalitate.
(172)
O parte interesată a menționat că au existat acorduri ilegale privind prețurile și o repartizare ilegală a cotelor de piață între producătorii din Uniune, însă nu a furnizat nicio dovadă care să susțină această afirmație; prin urmare, afirmația este respinsă.
(173)
În lipsa oricăror observații noi cu privire la practicile anticoncurențiale de pe piața Uniunii, se confirmă considerentele (174)-(176) din regulamentul provizoriu.
5.3.7. Metodele de producție
(174)
În lipsa oricăror observații noi cu privire la metodele de producție, se confirmă considerentele (177)-(178) din regulamentul provizoriu.
(175)
Un importator a reiterat argumente similare după comunicarea constatărilor definitive, invocând o diferență în ceea ce privește metodele de producție utilizate de producătorii din Uniune comparativ cu metodele mai artizanale ale fabricilor din RPC. Cu toate acestea, nu a fost prezentat niciun argument de substanță care ar putea modifica concluzia de la considerentul (178) din regulamentul provizoriu; prin urmare, argumentul este respins în mod definitiv.
5.3.8. Piețele second-hand
(176)
În absența oricăror observații noi cu privire la piețele second-hand, se confirmă considerentele (179)-(180) din regulamentul provizoriu.
5.3.9. Criza economică
(177)
O parte a declarat că considerentul (183) din regulamentul provizoriu cuprinde o analiză eronată a situației din perioada de redresare economică 2010-2011 și că impactul crizei economice a fost subestimat. Aceste observații au fost reiterate după comunicarea constatărilor finale. Cu toate acestea, afirmațiile nu au fost motivate. Trebuie subliniat de asemenea faptul că, conform considerentului citat, importurile din RPC care fac obiectul unui dumping au amplificat efectul recesiunii economice. În ceea ce privește impactul crizei economice, considerentul (184) din regulamentul provizoriu este clar cu privire la faptul că criza economică a contribuit poate la performanțele slabe ale industriei Uniunii, chiar dacă acest lucru nu a putut rupe legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria Uniunii în perioada de anchetă.
(178)
În lipsa altor observații noi privind criza economică, se confirmă considerentele (181)-(184) din regulamentul provizoriu.
5.3.10. Alți factori
(179)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au susținut că scăderea numărului de locuri de muncă a fost o evoluție normală în industria bunurilor de larg consum. Cu toate acestea, afirmația în cauză nu a fost argumentată. De asemenea, chiar dacă această tendință ar fi fost normală în acest sector, ea nu ar putea rupe legătura de cauzalitate dintre importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și pierderea semnificativă de locuri de muncă din acest sector. Prin urmare, acest argument se respinge.
(180)
O parte a susținut că deficitele structurale cu care industria Uniunii încă se confruntă, împreună cu supracapacitatea existentă, indicată în tabelul 3 din regulamentul provizoriu, ar putea rupe legătura de cauzalitate dintre importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de producătorii din Uniune. În ceea ce privește acest argument, deși industria Uniunii era deja într-o stare fragilă la începutul perioadei examinate și a trecut printr-o restructurare, ancheta a confirmat că aceasta este competitivă și că face față în mod corespunzător cererii de pe toate piețele. În ceea ce privește tabelul 3 din regulamentul provizoriu, scăderea producției trebuie corelată cu presiunea generată de volumul ridicat al importurilor la prețuri scăzute din RPC, având în vedere faptul că exporturile efectuate de industria Uniunii au rămas stabile. Prin urmare, argumentul nu a putut fi acceptat.
(181)
O parte a considerat că Comisia nu a ținut cont de efectul cumulativ al fiecăruia dintre ceilalți factori prejudiciabili. Acest argument a fost de asemenea prezentat de mai multe părți după comunicarea constatărilor definitive. Cu toate acestea, având în vedere rezultatele anchetei în ceea ce privește diverșii alți factori invocați, nu se poate considera că efectul lor cumulat ar fi putut rupe legătura de cauzalitate. Într-adevăr, impactul majorității celorlalți factori menționați, dacă a existat, a fost slab.
(182)
O parte a considerat că autoritatea responsabilă cu ancheta nu a făcut distincția între simultaneitate și cauzalitate. Cu toate acestea, informațiile justificative furnizate au fost departe de a fi concludente în această privință; prin urmare, argumentul este respins.
(183)
În lipsa oricăror observații noi cu privire la alți factori, se confirmă considerentele (185)-(190) din regulamentul provizoriu.
5.4. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(184)
În absența oricăror observații noi, se confirmă considerentul (191) din regulamentul provizoriu.
6. INTERESUL UNIUNII
6.1. Note preliminare
(185)
În absența oricăror observații referitoare la considerentul (192) din regulamentul provizoriu, se confirmă acest considerent.
6.2. Interesul industriei din Uniune
(186)
Un producător polonez care nu se numără printre reclamanți a salutat măsurile, în timp ce un fabricant din Regatul Unit care nu se numără printre reclamanți și care are interes să importe produsul în cauză s-a opus măsurilor. A doua parte consideră că taxele ar avea un efect negativ asupra producătorilor care își completează gama de produse cu ajutorul importurilor din RPC și care s-au adaptat la globalizare prin intermediul unui model de afaceri în care activitățile cu valoare adăugată ridicată se realizează în Uniune. De asemenea, clienții ar fi mai puțin dispuși să cumpere produsele lor deoarece nu ar mai oferi o gamă completă de produse.
(187)
În ceea ce privește afirmația celei de-a doua părți, s-a examinat situația societății în cauză. S-a constatat că importurile de articole de masă din RPC reprezintă o parte minoră din totalul importurilor sale. Societatea a susținut, fără a oferi detalii însă, că aceste importuri sunt importante pentru ea. Societatea nu a oferit niciun fel de cifre privind producția proprie. Conform situațiilor financiare, societatea a avut în 2011 un profit înainte de impozitare de peste 10 % din cifra totală de afaceri, cea mai mare parte din acesta fiind obținută pe piețe din afara Uniunii (nu s-au furnizat cifre cu privire la produsul în cauză). În aceste condiții, nu este de așteptat ca instituirea de măsuri să pună în pericol viabilitatea acestei societăți. În ceea ce privește afirmația că numeroase alte societăți ar întâmpina de asemenea dificultăți ca urmare a măsurilor, nu s-au furnizat dovezi specifice în acest sens. De asemenea, potrivit răspunsurilor primite în etapa anterioară deschiderii procedurii și conform observațiilor primite ulterior, nu există nicio indicație că un număr semnificativ de societăți s-ar găsi într-o astfel de situație.
(188)
Impactul taxelor asupra activităților de fabricare ale industriei din Uniune ar fi pozitiv. De fapt, după recenta instituire a taxelor antidumping provizorii, s-au raportat mai multe evoluții pozitive în această privință.
(189)
Evoluțiile pozitive menționate mai sus confirmă declarația reclamanților, potrivit căreia producția Uniunii ar putea fi crescută substanțial în timp foarte scurt, utilizând instalații, utilaje și forță de muncă deja disponibile, în vreme ce creșteri mai importante ar fi fezabile pe termen mai lung. Prin urmare, remedierea practicilor incorecte în materie de prețuri de pe piață are beneficii pentru producători, deoarece un nou nivel al prețurilor ar încuraja și mai mult fabricarea mai multor produse în Uniune, fie că este vorba de comenzi mari sau mici, de designuri speciale sau de produse curente fără marcă. Aceasta conduce la crearea de noi locuri de muncă ce implică competențe de diferite tipuri și astfel nivelul șomajului s-ar reduce.
(190)
În ceea ce privește imposibilitatea de a oferi o gamă completă de produse, această afirmație nu poate fi reținută, deoarece consumatorii cer game de produse în continuă schimbare, ceea ce implică existența mai multor surse de aprovizionare.
(191)
În absența oricăror alte observații privind interesul industriei Uniunii, se confirmă considerentele (193)-(198) din regulamentul provizoriu.
6.3. Interesul importatorilor neafiliați
(192)
Cei mai mari doi importatori incluși în eșantion au contestat nivelul lor de cooperare în ceea ce privește datele complete privind rentabilitatea lor și marja dintre prețurile de achiziție și prețurile de revânzare către clienți neafiliați, în vreme ce unul dintre aceștia a contestat faptul că a refuzat accesul la situațiile sale financiare și a susținut că nu s-ar fi schimbat nimic dacă s-ar fi acordat accesul. Părțile au susținut că dimensiunea lor și modelul lor de afaceri nu le permit să furnizeze date atât de detaliate cum s-a solicitat. În etapa finală, se confirmă faptul că unul dintre importatori a refuzat din nou accesul la situațiile financiare ale importatorului său și că cei doi importatori, deși au depus eforturi, nu au putut furniza date complete și utilizabile privind rentabilitatea și informații privind marja dintre prețurile de achiziție și prețurile de revânzare către clienți neafiliați, astfel încât aceste date și informații să poată fi utilizate de instituții în analiza situației importatorilor neafiliați. Informațiile limitate furnizate de cele două societăți cu privire la prețurile lor de achiziție și de revânzare, deși neconcludente per ansamblu, au fost totuși în deplină concordanță cu informațiile generale privind marja, obținute și rezumate în considerentul (202) din regulamentul provizoriu.
(193)
La considerentul (203) din regulamentul provizoriu, părțile interesate au fost invitate să transmită date suplimentare, cuprinzătoare și verificabile pentru a efectua o analiză mai aprofundată a impactului măsurilor asupra lanțului de aprovizionare.
(194)
În urma instituirii măsurilor provizorii, noi răspunsuri la chestionarul destinat importatorilor au fost trimise de doi importatori neafiliați. De asemenea, s-au primit observații privind interesul Uniunii de la alți importatori neincluși în eșantion, de la o asociație de comerț european și internațional (Asociația de Comerț Exterior - Foreign Trade Association), de la o asociație suedeză de importatori, angrosiști și detailiști (Svensk Handel), de la CCCLA și de la un producător din Uniune care are interes să efectueze importuri. Niciuna dintre observații nu conținea date concludente privind impactul măsurilor asupra lanțului de aprovizionare.
(195)
O parte a susținut că cifrele forței de muncă în aval afectate de taxe au fost subestimate, având în vedere faptul că statisticile Eurostat arată că, în mod global, întreprinderile comerciale de distribuție angajează un număr mai mare de persoane (33 de milioane) decât societățile producătoare (31 de milioane). Cu toate acestea, cifrele furnizate vizau activitățile de import și producție în general și nu au putut fi utilizate în scopul prezentei anchete.
(196)
Într-o observație comună, mai mulți importatori au afirmat că cei cinci importatori incluși în eșantion furnizează peste 10 000 de locuri de muncă legate de produsul în cauză, și nu 350, astfel cum s-a menționat la considerentul (200) din regulamentul provizoriu. Cifrele au fost verificate din nou. Ar trebui subliniat faptul că, în cadrul analizei intereselor importatorilor, se ia în considerare numărul de locuri de muncă legate de importul și revânzarea produsului în cauză, inclusiv funcțiile de suport. Locurile de muncă legate de alte produse sau de alte origini ori de activități precum comerțul angro sau cu amănuntul, nu ar trebui, în mod evident, să fie incluse în acest număr. Se reamintește faptul că, într-o etapă anterioară a procedurii, un grup de 14 importatori au estimat la 7 000 numărul global de locuri de muncă relevante la nivelul importatorilor. Această cifră pare să reprezinte o estimare rezonabilă, pe baza extrapolării situației importatorilor incluși în eșantion, în măsura în care cifrele lor ar putea fi utilizate.
(197)
Mai multe părți au contestat marja brută ridicată menționată la considerentul (202) din regulamentul provizoriu, susținând că ar fi înșelătoare. Cu toate acestea, ancheta a arătat că marea majoritate a importatorilor care au răspuns la chestionar au raportat o marjă brută între prețul de achiziție și prețul de revânzare cuprinsă între 50 % și 200 % și că importatorii incluși în eșantion erau într-o situație similară. De asemenea, în urma comunicării constatărilor provizorii, reclamanții au prezentat mai multe exemple care susțin informațiile oferite de publicația menționată la considerentul (202) din regulamentul provizoriu, și anume cele care confirmă raportul dintre prețul de import și prețul de vânzare cu amănuntul al produsului în cauză.
(198)
Un producător din Regatul Unit care are interes să importe produsul a explicat că aceste marje sunt necesare pentru a acoperi anumite costuri suportate în Uniune. Nu au fost furnizate niciun fel de date care ar fi permis să se calculeze aceste marje pe baza cifrei de afaceri.
(199)
Dat fiind că nu s-au putut obține și verifica date utilizabile privind profitul decât de la trei importatori incluși în eșantion, iar acești trei importatori reprezentau doar aproximativ 3 % din importurile produsului în cauză, cifra profitului mediu ponderat nu a fost considerată concludentă și, prin urmare, nu a fost menționată în regulamentul provizoriu. Cu toate acestea, ar trebui remarcat faptul că profitul mediu ponderat era solid (între 6 % și 10 % - se specifică un interval din motive de confidențialitate).
(200)
Un importator a susținut că în Uniune nu există o producție suficientă de articole din gresie ceramică colorate și că nu are alternativă la importurile din RPC. Același argument a fost prezentat după comunicarea constatărilor. Cu toate acestea, ancheta a stabilit că articole din gresie ceramică colorate pot fi achiziționate din mai multe surse, inclusiv de la producători din Uniune. De asemenea, producătorii din Uniune au capacitatea de producție necesară pentru a vinde mai mult pe piața Uniunii.
(201)
Informațiile colectate în cursul anchetei nu au permis să se cuantifice în mod corespunzător în ce măsură importatorii ar putea să transfere asupra cumpărătorilor creșterile prețurilor de achiziție ca urmare a nivelurilor propuse ale taxelor. Cu toate acestea, dacă importurile din RPC ar face obiectul unei taxe antidumping definitive, și având în vedere informațiile cu privire la marjele brute și nete, nu există nimic care să sugereze că viabilitatea activităților importatorilor ar fi pusă în pericol. Un importator a sugerat de asemenea că marii operatori de pe piață și importatorii a căror activitate principală nu vizează articolele de masă și articolele de bucătărie din ceramică nu ar fi afectați negativ.
(202)
Prin urmare, se concluzionează că instituirea unor măsuri la nivelurile propuse nu are un impact negativ semnificativ asupra situației importatorilor neafiliați ai produsului în cauză în ansamblu.
(203)
În lipsa unor observații suplimentare noi în ceea ce privește interesul importatorilor neafiliați, se confirmă considerentele (199)-(211) din regulamentul provizoriu.
6.4. Interesul altor sectoare economice
(204)
În urma invitației menționate la considerentul (203) din regulamentul provizoriu, în ziua publicării măsurilor provizorii, Comisia a contactat direct detailiștii și asociațiile de detailiști vizate, importatorii cu posibile activități de comerț cu amănuntul și, de asemenea, societăți de proiectare de care Comisia avea cunoștință și i-a invitat să completeze chestionare relevante. Unii dintre destinatari care inițial au susținut că sunt detailiști au răspuns că ancheta nu îi privește, deoarece nu sunt activi în acest tip de activitate. În cele din urmă, Comisia a primit șapte răspunsuri noi la chestionarul destinat detailiștilor. Acești șapte detailiști au reprezentat 1 % din importurile din RPC în cursul perioadei de anchetă. Majoritatea acestor răspunsuri au conținut lacune în multe privințe, însă au fost totuși analizate în măsura în care a fost posibil. Nu s-au primit răspunsuri la chestionarul destinat societăților de proiectare.
(205)
Informațiile astfel obținute nu au oferit, în substanță, dovezi noi privind interesul altor sectoare economice care ar putea pune în discuție concluzia formulată la considerentul (217) din regulamentul provizoriu.
(206)
În urma publicării măsurilor provizorii, observații privind interesul Uniunii în ceea ce privește alte sectoare economice au fost primite atât de la importatori incluși în eșantion, cât și de la importatori neincluși în eșantion (inclusiv un importator polonez activ în sectorul articolelor promoționale), de la o asociație de comerț european și internațional (Asociația de Comerț Exterior - Foreign Trade Association), de la o asociație suedeză de importatori, angrosiști și detailiști (Svensk Handel), de la mai mulți detailiști, de la CCCLA și de la opt societăți de prăjire a cafelei (șapte situate în Italia, una cu sediul central în Austria).
(207)
Societățile de prăjire a cafelei au susținut că, din cauza numărului foarte mic de producători din Uniune care deservesc piața lor (maximum 5), dintre care majoritatea ar importa produse din RPC, fie direct, fie prin intermediul unor filiale, și ținând cont de numărul foarte mare de instalații de prăjire a cafelei (1 500-3 000), măsurile la nivelul propus în etapa provizorie ar putea să le împiedice să achiziționeze exact aceleași articole în viitor. Acest argument nu poate fi acceptat. În primul rând, măsurile definitive sunt inferioare măsurilor provizorii. În al doilea rând, ancheta a arătat că producătorii din Uniune sunt în măsură să-și mobilizeze potențialul de producție și să continue să deservească industria de prăjire a cafelei, în cazul în care se elimină prejudiciul cauzat de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping. Având în vedere numărul mare de producători din Uniune, este foarte probabil să existe mai mult de cinci producători din Uniune care să poată prelua comenzile societăților de prăjire a cafelei.
(208)
Societățile de prăjire a cafelei au susținut că măsurile antidumping le-ar afecta exporturile din cauza unei pierderi de competitivitate și a unor posibile represalii din partea autorităților chineze. Cu toate acestea, nu există dovezi care să indice că nivelul măsurilor instituite ar genera o astfel de pierdere de competitivitate, ținând cont de faptul că și alți membri ai OMC instituie măsuri antidumping pentru acest tip de produs. Afirmația privind represaliile a fost, de asemenea, considerată nefondată.
(209)
Societățile de prăjire a cafelei au declarat că măsurile antidumping ar conduce în mod inevitabil la o reducere generală a activității lor, la o scădere a vânzărilor lor, la o creștere generală a prețului cafelei în sectorul HORECA (hoteluri, restaurante și servicii catering) și la o scădere a calității produselor și serviciilor. Toate acestea, susțin societățile, ar pune în pericol un număr considerabil de locuri de muncă directe și indirecte. Cu toate acestea, ținând cont de activitatea principală a societăților de prăjire a cafelei și de concluziile privind efectele măsurilor asupra lanțului de aprovizionare, aceste afirmații nu pot fi reținute. De asemenea, trebuie remarcat că faptul de a furniza numărul total de locuri de muncă legate de activitățile mondiale ale unei societăți de prăjire a cafelei nu poate fi considerat o bază de calcul adecvată pentru numărul de locuri de muncă care ar fi amenințate din cauza instituirii măsurilor antidumping.
(210)
Doi detailiști au susținut că nu există suficientă producție de porțelan nou de os și de porțelan de os în Uniune și că nu au nicio alternativă la importurile din RPC. Același argument a fost prezentat de o asociație de importatori după comunicarea constatărilor. În primul rând și în general, ar trebui remarcat faptul că măsurile antidumping urmăresc restabilirea unui comerț echitabil, și nu blocarea importurilor. În cazul de față, nivelul măsurilor nu poate fi considerat prohibitiv. În al doilea rând, ancheta a stabilit că aceste produse pot fi achiziționate din mai multe surse, inclusiv de la producători din Uniune. În fine, producătorii din Uniune au capacitatea de producție necesară pentru a vinde mai mult pe piața Uniunii și ar putea continua să-și exploateze potențialul, dacă se instituie măsuri antidumping definitive.
(211)
Un detailist a susținut că măsurile ar avea un impact negativ asupra anumitor obiecte care deservesc piața turismului. Totuși, această afirmație nu este susținută de informații solide. De asemenea, ponderea obiectelor în cauză în acest sector este limitată.
(212)
Un importator și angrosist a susținut că instituirea de măsuri ar conduce la o integrare pe verticală a pieței în beneficiul câtorva actori mari. Cu toate acestea, având în vedere numărul actual de actori, o astfel de evoluție este puțin probabilă pe termen scurt și mediu.
(213)
Pe lângă chestiunile abordate deja în regulamentul provizoriu, trebuie remarcat faptul că mai multe părți au constatat că interesul societăților mai mici, cum ar fi detailiștii, distribuitorii și firmele care se ocupă de articole promoționale, nu a fost luat suficient în considerare. Această afirmație a fost reiterată de mai multe părți după comunicarea constatărilor definitive. Trebuie recunoscut faptul că, în general, microîntreprinderile și întreprinderile mici ar putea fi mai vulnerabile la orice creștere a prețurilor ca urmare a taxelor antidumping. Cu toate acestea, nu există dovezi că nivelul măsurilor instituite va avea un efect negativ semnificativ asupra celorlalți actori economici care se încadrează în categoria IMM-urilor. Prin urmare, argumentul se respinge definitiv.
(214)
În absența unor observații suplimentare în ceea ce privește interesul altor sectoare economice, se confirmă considerentele (212)-(217) din regulamentul provizoriu.
6.5. Interesul consumatorilor (gospodării)
(215)
În ciuda faptului că au fost contactate de Comisie, nicio parte care reprezintă în mod direct interesele cumpărătorilor finali, precum asociațiile de consumatori, nu a transmis observații.
(216)
Mai multe părți au contestat concluzia de la considerentul (222) din regulamentul provizoriu legată de creșterea prețurilor. Obiecții similare au fost formulate după comunicarea constatărilor definitive.
(217)
În cazul puțin probabil în care taxa este transferată integral asupra consumatorilor și presupunând că nivelul importurilor și al prețurilor rămâne aceleași, taxele antidumping ar antrena un cost anual suplimentar pe gospodărie mai mic de 1 EUR. Acest calcul se bazează pe volumele și valorile importurilor în perioada de anchetă, pe nivelul propus al taxelor și pe numărul de gospodării din Uniune.
(218)
Nu se poate considera că acest efect este suficient pentru a depăși efectul pozitiv asupra industriei Uniunii generat de limitarea prejudiciului cauzat de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping.
(219)
O parte a susținut că măsurile ar duce la o penurie de articole de masă ieftine. Această afirmație a fost reiterată după comunicarea constatărilor definitive. Totuși, acest argument nu poate fi acceptat întrucât, astfel cum s-a menționat la considerentul (157) din regulamentul provizoriu, industria Uniunii deservește toate piețele (inclusiv cea a articolelor de masă ieftine).
(220)
În absența oricăror alte observații în ceea ce privește interesul consumatorilor (gospodării), se confirmă considerentele (218)-(226) din regulamentul provizoriu.
6.6. Concluzie privind interesul Uniunii
(221)
Având în vedere cele de mai sus, se confirmă evaluarea din regulamentul provizoriu.
(222)
Prin urmare, se confirmă considerentele (227)-(229) din regulamentul provizoriu.
7. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
7.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(223)
S-a susținut că marja de profit utilizată pentru a calcula valoarea taxei necesare pentru a elimina efectele dumpingului prejudiciabil este prea ridicată. Această afirmație a fost respinsă, astfel cum s-a explicat la secțiunea 4.5.3.3 de mai sus.
(224)
Mai multe părți au contestat ținta de profit utilizată pentru calcularea marjei de prejudiciu. Aceste observații sunt abordate la considerentele (135)-(142) de mai sus. Pe baza analizei acestor observații, se concluzionează că ținta de profit de 6 % ar trebui menținută.
(225)
În lipsa altor observații cu privire la nivelul de eliminare a prejudiciului, se confirmă metodologia descrisă la considerentele (230)-(234) din regulamentul provizoriu.
7.2. Măsuri definitive
(226)
Având în vedere concluziile stabilite cu privire la dumping, prejudiciu, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii și în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui să se instituie măsuri antidumping definitive la importurile produsului în cauză, la nivelul marjei celei mai scăzute (dumping sau prejudiciu) în conformitate cu regula taxei celei mai mici. În consecință, taxele ar trebui să se instituie la nivelul marjelor de dumping.
(227)
Mica ajustare menționată la considerentele (115) și (132) de mai sus a dus la o revizuire ușoară a marjelor de subcotare, reflectată în marjele de prejudiciu prezentate mai jos. Taxele antidumping definitive propuse sunt următoarele:
Societate
Marja de dumping (%)
Marjă de prejudiciu (%)
Nivelul taxei definitive (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd și Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, și Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Toți ceilalți producători-exportatori cooperanți
17,9
79,0
17,9
Toate celelalte societăți
36,1
110,1
36,1
(228)
Nivelurile taxelor antidumping pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, s-au stabilit pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată în cazul societăților respective în cursul anchetei. Astfel, aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” la scară națională) sunt aplicabile exclusiv importurilor de produse originare din RPC și fabricate de societăți, și anume de entitățile juridice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de orice altă societate a cărei denumire nu este menționată în mod specific în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv de către entitățile afiliate societăților expres menționate, nu pot beneficia de aceste niveluri și li se aplică nivelul taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(229)
Pentru a reduce la minimum riscurile de circumvenție din cauza diferenței mari dintre nivelurile taxelor, se consideră, în cazul de față, că sunt necesare măsuri speciale pentru a asigura aplicarea adecvată a taxelor antidumping. Aceste măsuri speciale prevăd prezentarea în fața autorităților vamale din statele membre a unei facturi comerciale valabile, care să respecte cerințele prevăzute în anexa II la prezentul regulament. Importurile care nu sunt însoțite de o astfel de factură fac obiectul taxei antidumping reziduale care se aplică tuturor celorlalți exportatori.
(230)
În cazul în care exporturile uneia dintre societățile care beneficiază de niveluri individuale ale taxei mai scăzute cresc semnificativ ca volum după instituirea măsurilor în cauză, s-ar putea considera că o astfel de creștere a volumului constituie ea însăși o modificare a structurii schimburilor comerciale, cauzată de instituirea de măsuri în sensul articolului 13 alineatul (1) din regulamentul de bază. În astfel de împrejurări și în cazul în care sunt îndeplinite condițiile, se poate iniția o anchetă privind circumvenția. Ancheta poate, printre altele, să examineze necesitatea de a elimina nivelurile individuale ale taxelor și, prin urmare, de a institui o taxă la scară națională.
(231)
Orice cerere privind aplicarea acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, ca urmare a unei schimbări a denumirii entității sau ca urmare a stabilirii unor noi entități de producție sau vânzări) trebuie să fie transmisă imediat Comisiei (11), împreună cu toate informațiile aferente, în special orice modificare a activităților societății legate de producție, vânzări interne și la export generată, de exemplu, de această modificare a denumirii sau de crearea acestor noi entități de producție sau de vânzare. După caz, prezentul regulament va fi modificat în consecință prin actualizarea listei de societăți care beneficiază de niveluri individuale ale taxei antidumping.
(232)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei la scară națională ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu cooperează, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
(233)
În vederea asigurării tratamentului egal între orice noi exportatori și societățile cooperante neincluse în eșantion, menționate în anexa I la prezentul regulament, ar trebui să se prevadă ca media ponderată a taxei instituite asupra acestora din urmă să se aplice oricăror noi exportatori care ar fi altfel îndreptățiți la o reexaminare în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(234)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande instituirea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică originare din RPC și perceperea definitivă a sumelor depuse cu titlu de taxe provizorii („comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la constatările finale.
(235)
Observațiile verbale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare, după caz.
7.3. Perceperea definitivă a taxelor antidumping provizorii
(236)
Având în vedere amploarea marjei de dumping și dat fiind nivelul prejudiciului cauzat industriei Uniunii, se consideră necesar ca sumele depuse în contul taxei antidumping provizorii instituite prin regulamentul provizoriu să fie colectate definitiv până la limita valorii taxelor definitive instituite,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică, cu excepția cuțitelor din ceramică, a râșnițelor de condimente și mirodenii din ceramică și a părților lor de măcinare din ceramică, a dispozitivelor de decojire din ceramică, a dispozitivelor de ascuțit cuțite din ceramică și a pietrelor de copt pizza din ceramică-cordierit de tipul celor utilizate pentru coacerea pizzei sau a pâinii, încadrate în prezent la codurile NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 și ex 6912 00 90 (coduri TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 și 6912009010) și originare din RPC.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net, franco frontieră a Uniunii, înainte de aplicarea taxei, al produsului descris la alineatul (1) și fabricat de societățile enumerate mai jos este stabilit după cum urmează:
Societate
Taxă (%)
Codul adițional TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Societățile enumerate în Anexa I
17,9
Toate celelalte societăți
36,1
B999
(3) Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei antidumping specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute în anexa II. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa aplicabilă pentru „toate celelalte societăți”.
(4) În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
(1) Sumele depuse în contul taxei antidumping provizorii în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1072/2012 al Comisiei pentru importurile de râșnițe de condimente și mirodenii din ceramică și părțile lor de măcinare din ceramică, de dispozitive de decojire din ceramică, de dispozitive de ascuțit cuțite din ceramică și de pietre de copt pizza din ceramică-cordierit de tipul celor utilizate pentru coacerea pizzei sau a pâinii, originare din RPC, se returnează.
(2) Sumele depuse în contul taxei antidumping provizorii în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1072/2012 pentru importurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică, cu excepția cuțitelor din ceramică, a râșnițelor de condimente și mirodenii din ceramică și a părților lor de măcinare din ceramică, a dispozitivelor de decojire din ceramică, a dispozitivelor de ascuțit cuțite din ceramică și a pietrelor de copt pizza din ceramică-cordierit de tipul celor utilizate pentru coacerea pizzei sau a pâinii, originare din RPC, se percep cu titlu definitiv. Sumele depuse care depășesc nivelurile taxei antidumping definitive se returnează.
Articolul 3
Articolul 1 alineatul (2) poate fi modificat prin adăugarea noului producător-exportator pe lista societăților cooperante neincluse în eșantion și prin urmare supuse nivelului taxei medii ponderate de 17,9 %, în cazul în care orice nou producător-exportator din RPC prezintă Comisiei suficiente dovezi care să demonstreze faptul că:
(a)
nu a exportat în Uniune produsul descris la articolul 1 alineatul (1) pe parcursul perioadei de anchetă (1 ianuarie 2011 - 31 decembrie 2011);
(b)
nu este afiliat niciunui exportator sau producător din Republica Populară Chineză care face obiectul măsurilor instituite prin prezentul regulament; și
(c)
a exportat efectiv în Uniune produsul în cauză după perioada de anchetă care stă la baza măsurilor sau și-a asumat obligația contractuală irevocabilă de a exporta o cantitate importantă în Uniune.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 13 mai 2013.