NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 248/2014
ze dne 26. února 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 260/2012, pokud jde o přechod na úhrady a inkasa prováděné v rámci celé Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Spolu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 924/2009 (3) představuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 260/2012 (4) významný stavební prvek při dotváření jednotné oblasti pro platby v eurech (SEPA), v níž se nemá rozlišovat mezi přeshraničními a vnitrostátními platbami v eurech. Hlavním cílem nařízení (EU) č. 260/2012 je přechod od vnitrostátních schémat úhrad a inkas k harmonizovaným schématům úhrad SEPA a inkas SEPA mimo jiné tím, že se občanům Unie poskytne jediné mezinárodní číslo bankovního účtu (IBAN), které se může používat u všech inkas SEPA a úhrad SEPA denominovaných v eurech.
(2)
Nařízení (EU) č. 260/2012 stanovilo, že přechod na systém SEPA se uskuteční do 1. února 2014 s cílem ponechat poskytovatelům platebních služeb a uživatelům platebních služeb dostatek času, aby přizpůsobili své postupy technickým požadavkům, které přechod na úhrady SEPA a inkasa SEPA obnáší.
(3)
Od přijetí nařízení (EU) č. 260/2012 Komise a Evropská centrální banka bedlivě sledovaly pokrok při přechodu na systém SEPA. Konalo se několik setkání s členskými státy, vnitrostátními veřejnými orgány a účastníky trhu. Evropská centrální banka pravidelně zveřejňovala zprávy o pokroku přechodu na systém SEPA na základě platebních údajů, které sbíraly národní centrální banky. Tyto zprávy uvádějí, že některé členské státy eurozóny si vedou dobře, takže v současnosti u úhrad SEPA dosahují míry přechodu blížící se 100 %. Velká většina poskytovatelů platebních služeb oznámila, že již dosáhla souladu se systémem SEPA. V několika dalších členských státech však míra přechodu zaostává za očekáváním. To je zejména případ inkas SEPA.
(4)
Rada ve složení pro hospodářské a finanční věci (ECOFIN) ve svých závěrech ze dne 14. května 2013 znovu zdůraznila význam přechodu na systém SEPA. Bylo zjištěno, že přechod na systém SEPA není zdaleka završen a že k včasnému dokončení přechodu na systém SEPA bude třeba bezprostředního úsilí všech účastníků trhu. Byl přijat akční plán, ve kterém byli vyzváni obchodníci, podniky, malé a střední podniky a orgány veřejné správy, aby neprodleně přijali nezbytná konkrétní interní opatření k přizpůsobení svých postupů a k informování svých zákazníků o údajích týkajících se jejich IBAN.
(5)
Přes značné úsilí vynaložené Evropskou centrální bankou, členskými státy, jejich vnitrostátními veřejnými orgány a účastníky trhu během uplynulých měsíců ukazují poslední statistiky ohledně přechodu, že celková míra přechodu v eurozóně na úhrady SEPA vzrostla ze 40 % v červnu 2013 na hodnotu přibližně 64 % v listopadu 2013, zatímco celková míra přechodu na inkasa SEPA dosáhla pouze 26 %. I když vnitrostátní údaje svědčí o výrazném pokroku v několika členských státech, nadále existuje významná skupina členských států, které značně zaostávají za očekávanými mírami přechodu. Je proto velmi nepravděpodobné, že všichni účastníci trhu dosáhnou souladu s požadavky systému SEPA do 1. února 2014.
(6)
Od 1. února 2014 budou muset banky a jiní poskytovatelé platebních služeb z důvodu právem stanovené povinnosti odmítat zpracovávat úhrady nebo inkasa, které nejsou slučitelné se systémem SEPA, přestože, jak je tomu již nyní, by technicky mohli uvedené platby zpracovávat tak, že by souběžně s úhradami SEPA a inkasy SEPA nadále používali stávající starší platební schémata. Dokud nedojde k úplnému přechodu na úhrady SEPA a inkasa SEPA, nelze vyloučit, že u těchto plateb bude docházet k prodlevám. Tím by mohli být dotčeni všichni uživatelé platebních služeb, zejména malé a střední podniky a spotřebitelé.
(7)
Je nezbytné, aby se předešlo zbytečnému narušení plateb v důsledku toho, že do 1. února 2014 nebude přechod na systém SEPA dokončen v plném rozsahu. Poskytovatelům platebních služeb by proto mělo být povoleno, aby po určitou dobu nadále zpracovávali platební transakce pomocí svých starších schémat souběžně se schématy úhrad SEPA a inkas SEPA, jak to činí nyní. Mělo by proto být zavedeno přechodné období, které umožní pokračování takového souběžného zpracovávání plateb v různých formátech. Vzhledem k současným údajům o přechodu a k předpokládanému tempu přechodu je přiměřené stanovit jednorázové dodatečné přechodné období v délce šesti měsíců. Takové zachování právních účinků starších systémů, které nejsou v souladu se systémem SEPA, by mělo být považováno za výjimečné opatření, a tudíž by mělo být co nejkratší, neboť k dosažení plných přínosů z integrovaného trhu plateb je nezbytné realizovat rychlý a komplexní přechod. Je rovněž nezbytné, aby byly lhůtou časově omezeny náklady poskytovatelů platebních služeb na pokračující používání starších platebních schémat souběžně se systémem SEPA. Během tohoto přechodného období by poskytovatelé platebních služeb, kteří již plně přešli na systém SEPA, mohli zvážit poskytování konverzních služeb uživatelům platebních služeb, kteří na systém SEPA dosud nepřešli. Během přechodného období by se členské státy měly zdržet uplatňování sankcí vůči poskytovatelům platebních služeb, kteří zpracovávají platby, které nejsou v souladu se systémem SEPA, a vůči uživatelům platebních služeb, kteří dosud nepřešli na systém SEPA.
(8)
Několik velkých uživatelů nástrojů inkasních plateb již uvedlo, že hodlají realizovat přechod ke dni blízkému konci stanovené lhůty. Případné odložení těchto projektů přechodu by mohlo vést k dočasnému tlaku na příchozí platby a peněžní toky, a tudíž na výši pokladní hotovosti dotčených společností. Takový opožděný přechod značného rozsahu by rovněž mohl vytvářet některá úzká místa, zejména na úrovni bank a prodejců softwaru, kteří mohou být vystaveni určitým omezením z hlediska jejich kapacit. Dodatečná lhůta pro postupné zavádění nového systému by umožnila odstupňovanější přístup. Účastníci trhu, kteří ještě nezačali realizovat nezbytná přizpůsobení pro dosažení souladu se systémem SEPA, se vyzývají, aby tak učinili co nejdříve. Účastníci trhu, kteří již začali přizpůsobovat své platební procesy, by však měli dokončit přechod co možná nejrychleji.
(9)
Vzhledem k celkovému cíli, jímž je realizovat koordinovaný a integrovaný přechod, je vhodné, aby se přechodné období vztahovalo na úhrady SEPA i inkasa SEPA. Rozdílná přechodná období pro úhrady SEPA a inkasa SEPA by vedla k nejasnostem na straně spotřebitelů, poskytovatelů platebních služeb, malých a středních podniků a ostatních uživatelů platebních služeb.
(10)
V zájmu právní jistoty a s cílem zabránit přerušení v uplatňování nařízení (EU) č. 260/2012 je nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo naléhavě v platnost a použilo se se zpětným účinkem ode dne 31. ledna 2014.
(11)
Vzhledem k naléhavosti situace by měla být použita výjimka ze lhůty osmi týdnů uvedené v článku 4 Protokolu č. 1 o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
(12)
Nařízení (EU) č. 260/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 16 nařízení (EU) č. 260/2012 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Odchylně od čl. 6 odst. 1 a 2 mohou poskytovatelé platebních služeb do 1. srpna 2014 nadále zpracovávat platební transakce v eurech ve formátech odlišných od formátů požadovaných tímto nařízením pro úhrady a inkasa.
Členské státy použijí pravidla týkající se sankcí za porušení čl. 6 odst. 1 a 2 stanovená v souladu s článkem 11 ode dne 2. srpna 2014.
Odchylně od čl. 6 odst. 1 a 2 mohou členské státy povolit poskytovatelům platebních služeb, aby do 1. února 2016 poskytovali uživatelům platebních služeb u vnitrostátních platebních transakcí konverzní služby, a umožnili jim tak i nadále používat číslo účtu ve formátu BBAN místo identifikátoru platebního účtu podle bodu 1 písm. a) přílohy, a to pod podmínkou, že je zajištěna interoperabilita pomocí technicky proveditelné a bezpečné konverze čísla účtu ve formátu BBAN plátce a příjemce na příslušný identifikátor platebního účtu podle bodu 1 písm. a) přílohy. Tento identifikátor platebního účtu se poskytne uživatelům platebních služeb, kteří dávají podnět k platbě, případně před provedením platby. Poskytovatelé platebních služeb v takovém případě neúčtují uživatelům platebních služeb žádné poplatky, které by byly přímo či nepřímo spojeny s těmito konverzními službami.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se se zpětným účinkem ode dne 31. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
REGULAMENTUL (UE) NR. 248/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 26 februarie 2014
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 260/2012 în ceea ce privește migrarea la operațiuni de transfer de credit și de debitare directă efectuate la nivelul Uniunii
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Împreună cu Regulamentul (CE) nr. 924/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3), Regulamentul (UE) nr. 260/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (4) reprezintă o componentă importantă a procesului de finalizare a unei zone unice de plăți în euro (SEPA), în care nu se face nicio distincție între plățile transfrontaliere și plățile naționale în euro. Principalul obiectiv al Regulamentului (UE) nr. 260/2012 este migrarea de la sistemele naționale de transfer de credit și de debitare directă la sisteme armonizate de transfer de credit în cadrul SEPA (SCT) și de debitare directă în cadrul SEPA (SDD), printre altele prin punerea la dispoziția cetățenilor Uniunii a unui număr de cont bancar internațional (IBAN) unic care să poată fi utilizat pentru toate SCT și SDD efectuate în euro.
(2)
În Regulamentul (UE) nr. 260/2012 se prevede ca migrarea la SEPA să aibă loc până la 1 februarie 2014, pentru ca prestatorii de servicii de plată și utilizatorii de servicii de plată să dispună de timp suficient pentru a-și adapta procedurile la cerințele tehnice pe care le presupune migrarea la SCT și SDD.
(3)
De la adoptarea Regulamentului (UE) nr. 260/2012, Comisia și Banca Centrală Europeană au monitorizat îndeaproape progresele înregistrate în procesul de migrare la SEPA. Au avut loc mai multe reuniuni cu statele membre, cu autoritățile publice naționale și cu participanții la piață. Banca Centrală Europeană a publicat cu regularitate rapoarte privind progresele înregistrate în procesul de migrare la SEPA pe baza datelor referitoare la plăți colectate de băncile centrale naționale. În aceste rapoarte se indică faptul că mai multe state membre din zona euro sunt pe drumul cel bun, afișând rate de migrare la SCT care se apropie în prezent de 100 %. Marea majoritate a prestatorilor de servicii de plată au comunicat că s-au conformat deja cerințelor SEPA. Cu toate acestea, în mai multe alte state membre ratele de migrare rămân în urma așteptărilor. Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește SDD.
(4)
La data de 14 mai 2013, Consiliul Ecofin a subliniat din nou, în concluziile sale, importanța migrării la SEPA. S-a remarcat că migrarea la SEPA este departe de a fi completă și că toți participanții la piață ar trebui să depună eforturi imediate pentru finalizarea migrării la SEPA la timp. A fost adoptat un plan de acțiune în care comercianții, societățile comerciale, IMM-urile și administrațiile publice au fost invitate să ia imediat măsurile concrete necesare la nivel intern pentru a-și adapta procedurile și pentru a-și informa clienții cu privire la datele lor IBAN.
(5)
În ciuda eforturilor considerabile depuse în cursul ultimelor luni de către Banca Centrală Europeană, statele membre, autoritățile publice naționale și participanții la piață, din cele mai recente date statistice referitoare la migrare reiese că, în zona euro, rata globală de migrare la SCT a crescut de la 40 % în iunie 2013 la doar aproximativ 64 % în noiembrie 2013, în timp ce rata globală de migrare la SDD a atins doar 26 %. Deși din cifrele naționale reiese că mai multe state membre au înregistrat progrese bune, un grup semnificativ de state membre se situează cu mult în urma ratelor de migrare preconizate. Este foarte puțin probabil, prin urmare, ca toți participanții la piață să se conformeze cerințelor SEPA până la 1 februarie 2014.
(6)
În temeiul obligațiilor legale existente, va trebui ca, de la 1 februarie 2014, băncile și alți prestatori de servicii de plată să nu accepte să prelucreze operațiunile de transfer de credit sau de debitare directă care nu sunt conforme cu SEPA, chiar dacă, așa cum este deja cazul, aceștia ar avea posibilitatea tehnică să prelucreze plățile respective prin utilizarea în paralel a sistemelor tradiționale de plăți existente și a sistemelor SCT și SDD. În lipsa migrării integrale la SCT și SDD, nu se poate exclude, prin urmare, apariția unor întârzieri în cazul respectivelor plăți. Ar putea fi afectați toți utilizatorii de servicii de plată și, în special, IMM-urile și consumatorii.
(7)
Este esențial să se evite orice perturbare inutilă a plăților cauzată de faptul că migrarea la SEPA nu este realizată integral până la 1 februarie 2014. Prin urmare, prestatorii de servicii de plată ar trebui să beneficieze de posibilitatea ca, pentru o perioadă limitată, să continue prelucrarea operațiunilor de plată prin intermediul sistemelor lor tradiționale, în paralel cu utilizarea sistemelor SCT și SDD, așa cum fac în prezent. Prin urmare, ar trebui introdusă o perioadă de tranziție pentru a permite continuarea acestei prelucrări în paralel a plăților în diferite formate. Având în vedere actualele cifre legate de migrare și ritmul de migrare preconizat, este indicată o perioadă de tranziție suplimentară și unică de șase luni. Ar trebui ca o astfel de menținere provizorie a sistemelor tradiționale neconforme cu SEPA să fie considerată o măsură excepțională și, prin urmare, ar trebui să aibă o durată cât mai scurtă cu putință, dat fiind că pentru realizarea tuturor avantajelor unei piețe integrate a plăților este necesară o migrare rapidă și cuprinzătoare. De asemenea, este important să se limiteze în timp costurile suportate de prestatorii de servicii de plată pentru utilizarea în continuare a sistemelor de plată tradiționale în paralel cu sistemul SEPA. Prestatorii de servicii de plată care au migrat deja integral la SEPA ar putea lua în considerare varianta ca, în perioada de tranziție, să presteze servicii de conversie acelora dintre utilizatorii de servicii de plată care nu au migrat încă. În perioada de tranziție ar trebui ca statele membre să nu aplice sancțiuni nici prestatorilor de servicii de plată care prelucrează plăți neconforme, nici utilizatorilor de servicii de plată care nu au migrat încă.
(8)
Mai mulți mari utilizatori de instrumente de debitare directă au indicat deja că intenționează să migreze în apropierea datei-limită. Orice amânare a proiectelor de migrare respective ar putea determina presiuni temporare asupra încasărilor și a fluxurilor de trezorerie și, astfel, asupra nivelurilor de trezorerie ale societăților în cauză. O astfel de migrare produsă cu întârziere la scară largă ar putea crea, de asemenea, anumite blocaje, în special la nivelul băncilor și al comercianților de programe informatice, care s-ar putea confrunta cu anumite constrângeri legate de capacitate. Perioada suplimentară prevăzută pentru o trecere treptată la noul sistem ar permite o abordare mai graduală. Participanții la piață care nu au început încă să pună în aplicare adaptările necesare în vederea conformării cu SEPA sunt îndemnați să facă acest lucru cât mai curând posibil. Participanții la piață care au început deja să își adapteze procedurile de plată ar trebui, de asemenea, să își finalizeze procesul de migrare cât mai repede posibil.
(9)
Având în vedere obiectivul general de a realiza o migrare coordonată și integrată, este indicat ca perioada de tranziție să se aplice atât în cazul SCT, cât și în cazul SDD. Prevederea unor perioade de tranziție diferite pentru SCT și SDD ar cauza confuzie pentru consumatori, prestatori de servicii de plată, IMM-uri, precum și alți utilizatori de servicii de plată.
(10)
Din motive de securitate juridică și pentru evitarea unei eventuale discontinuități în aplicarea Regulamentului (UE) nr. 260/2012, este necesar ca prezentul regulament să intre în vigoare în regim de urgență și să se aplice, cu efect retroactiv, de la 31 ianuarie 2014.
(11)
Având în vedere caracterul urgent al acestei chestiuni, ar trebui să se aplice o derogare de la termenul de opt săptămâni menționat la articolul 4 din Protocolul nr. 1 privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea Europeană, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice.
(12)
Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 260/2012 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
La articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 260/2012, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Prin derogare de la articolul 6 alineatele (1) și (2), prestatorii de servicii de plată pot continua, până la 1 august 2014, să prelucreze operațiuni de plată în euro în formate diferite de cele prevăzute pentru operațiunile de transfer de credit în cadrul SEPA și de debitare directă în cadrul SEPA, în temeiul prezentului regulament.
Statele membre aplică regimul sancțiunilor aplicabile în cazul încălcării articolului 6 alineatele (1) și (2), stabilit în conformitate cu articolul 11, de la 2 august 2014.
Prin derogare de la articolul 6 alineatele (1) și (2), statele membre pot să permită prestatorilor de servicii de plată să furnizeze servicii de conversie până la 1 februarie 2016, pentru operațiunile de plată naționale, utilizatorilor serviciilor lor de plată care au statut de consumatori, permițându-le să folosească în continuare numărul BBAN în locul numărului de identificare al contului de plăți menționat la punctul 1 litera (a) din anexă, cu condiția asigurării interoperabilității prin conversia numerelor BBAN ale plătitorului și beneficiarului plății prin mijloace tehnice și în condiții de siguranță în numărul corespondent de identificare al contului de plăți menționat la punctul 1 litera (a) din anexă. Acest număr de identificare al contului de plăți este prezentat USP care inițiază operațiunea, dacă este cazul înainte de executarea plății. În acest caz, PSP nu percep USP comisioane adiționale sau alte taxe legate direct sau indirect de aceste servicii de conversie.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică cu efect retroactiv de la 31 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 26 februarie 2014.